text:
tyto materiály, které nepocházejí z EHP:
 Popis dodaného zboží (2)
 Popis použitých nepůvodních materiálů
 Číslo použitých nepůvodních materiálů (3)
 Hodnota použitých nepůvodních materiálů (3) (4)
 Celková hodnota
 2. všechny ostatní materiály použité v EHP k výrobě tohoto zboží pocházejí z EHP;
 3. toto zboží bylo opracováno nebo zpracováno mimo EHP v souladu s článkem 11 protokolu 4 k Dohodě a získalo tam tuto celkovou přidanou hodnotu:
 Popis dodaného zboží
 Celková přidaná hodnota získaná mimo EHP (5)
 Toto prohlášení platí pro všechny následující zásilky tohoto zboží odeslané
 z
 do (6)
 Tímto se zavazuji (1) ihned sdělit, jakmile toto prohlášení pozbude platnosti.
 (Místo a datum)
 (Adresa a podpis dodavatele; jméno osoby podepisující prohlášení musí být uvedeno též čitelně)
 Text obrazu
 (1) Jméno a adresa odběratele.
 (2) Týká-li se faktura, dodací list nebo jiný obchodní doklad, k němuž je prohlášení přiloženo, různého zboží nebo zboží, které obsahuje nepůvodní materiály v nestejném rozsahu, musí je dodavatel jednoznačně rozlišit.
 Příklad:
 Příklad: Doklad se týká různých modelů elektromotorů čísla 8501 k použití při výrobě praček čísla 8450. Druh a hodnota nepůvodních materiálů použitých při výrobě těchto motorů se mezi jednotlivými modely liší. V prvním sloupci se tedy musí mezi modely rozlišovat a údaje v ostatních sloupcích se musí pro každý model uvádět odděleně, aby výrobce praček mohl podle použitého elektromotoru správně posoudit původ svých výrobků.
 (3) Údaje v těchto sloupcích se uvádějí, jen pokud jsou potřebné.
 Příklady:
 Pravidlo pro oděvy ex kapitoly 62 připouští použití nepůvodních nití. Použije-li výrobce takových oděvů ve Francii tkaninu dovezenou z Norska, která tam byla vyrobena z nepůvodní příze, postačí, když dodavatel z Evropské unie popíše nepůvodní materiál ve svém prohlášení jako přízi, aniž by bylo nezbytné uvést číslo HS a hodnotu této příze.
 Výrobce drátu ze železa čísla 7217, který ho vyrobil z nepůvodních železných prutů, by měl ve druhém sloupci uvést „železné pruty“. Má-li být tento drát použit k výrobě nějakého stroje, při níž pravidlo původu použití nepůvodních materiálů omezuje na určitou procentní sazbu hodnoty, musí být ve třetím sloupci udána hodnota nepůvodních prutů.
 (4) „Hodnotou materiálů“ se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v EHP. Přesná hodnota každého použitého nepůvodního materiálu se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci.
 (5) „Celkovou přidanou hodnotou“ se rozumí všechny náklady vynaložené mimo EHP, včetně hodnoty všech materiálů tam přidaných. Přesná výše celkové hodnoty přidané mimo EHP se musí uvést ke každé jednotce zboží uvedeného v prvním sloupci.
 (6) Zaneste data. Doba platnosti dlouhodobého prohlášení dodavatele by zpravidla neměla překročit dvanáct měsíců s výjimkou podmínek stanovených celními úřady země, ve které je dlouhodobé prohlášení vyhotoveno.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o přijímání dokladů o původu vydaných v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím z Evropské unie, Islandu nebo Norska
 1.
 Doklady o původu vydané v rámci dohod uvedených v článku 3 protokolu 4 k produktům pocházejícím ze Evropské unie, Islandu nebo Norska se přijímají pro účely udělení preferenčního celního zacházení


text:
podle Dohody o EHP.
 2.
 Jsou-li tyto produkty zapracovány do produktu získaného v EHP, považují se za materiály pocházející z EHP. Není nutné, aby tyto materiály prošly dostatečným opracováním či zpracováním.
 3.
 Vztahuje-li se na tyto produkty Dohoda o EHP, považují se navíc při zpětném vývozu do jiné smluvní strany EHP za produkty pocházející z EHP.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o Andorrském knížectví
 1.
 Produkty pocházející z Andorrského knížectví zařazené do kapitol 25 až 97 harmonizovaného systému jsou Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem považovány za produkty pocházející z Evropské unie ve smyslu Dohody.
 2.
 Protokol 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu uvedených produktů.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o Republice San Marino
 1.
 Produkty pocházející z Republiky San Marino jsou Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem považovány za produkty pocházející z Evropské unie ve smyslu Dohody.
 2.
 Protokol 4 se použije obdobně pro stanovení statusu původu uvedených produktů.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 o odstoupení smluvní strany od Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu
 1.
 Pokud smluvní strana EHP depozitáři Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 uvedené úmluvy, zahájí odstupující smluvní strana s ostatními smluvními stranami EHP neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění této Dohody.
 2.
 Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu v platnost se mezi odstupující smluvní stranou a ostatními smluvními stranami EHP použijí obdobně pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu platná v okamžiku odstoupení. Nicméně od okamžiku odstoupení je třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi odstupující smluvní stranou a ostatními smluvními stranami EHP.
 “
 (1) Lichtenštejnské knížectví tvoří celní unii se Švýcarskem a je smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru.
 (2) Albánie, Bosna a Hercegovina, Bývalá jugoslávská republika Makedonie, Černá Hora, Srbsko a Kosovo podle rezoluce RB OSN 1244/99.
 (3) Alžírsko, Egypt, Izrael, Jordánsko, Libanon, Maroko, Sýrie, Tunisko, Západní břeh a Pásmo Gazy.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 22.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 350/114
 ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU–LIBANON č. 1/2016
 ze dne 11. listopadu 2016
 o prioritách partnerství EU–Libanon [2016/2368]
 RADA PŘIDRUŽENÍ EU–LIBANON,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Evropsko-středomořská dohoda zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 17. června 2002 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2006.
 (2)
 Článek 76 dohody zmocňuje Radu přidružení přijímat ve stanovených případech rozhodnutí pro účely dosažení cílů dohody a podávat vhodná doporučení.
 (3)
 Podle článku 86 dohody mají strany přijmout všechna obecná či zvláštní opatření pro splnění svých závazků vyplývajících z dohody a dbát na to, aby bylo cílů vytčených v dohodě dosaženo.
 (4)
 Druhý akční plán EU–Libanon, který byl schválen v roce 2013 s cílem podporovat spolupráci v oblastech určených v dohodě, skončil v roce 2015 a nebyl obnoven.
 (5)
 V přezkumu evropské politiky sousedství v roce 2016 byla navržena nová fáze spolupráce s partnery, která počítá s větším pocitem odpovědnosti na obou stranách.
 (6)
 EU a Libanon se dohodly na upevnění svého partnerství odsouhlasením souboru priorit pro období 2016–2020 se záměrem podpořit a posílit odolnost a stabilitu Libanonu, zatímco budou usilovat o řešení dopadu vleklého konfliktu v Sýrii.
 (7)
 Strany dohody se shodly na textu priorit partnerství EU–Libanon včetně paktu, které budou podporovat realizaci dohody, přičemž se zaměří na spolupráci v oblasti souboru společně identifikovaných sdílených zájmů, jimž se dá priorita,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Rada přidružení doporučuje, aby strany realizovaly priority partnerství EU–Libanon včetně paktu, uvedené v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne 11. listopadu 2016.
 Za Radu přidružení EU–Libanon
 předsedkyně
 F. MOGHERINI
 PŘÍLOHA
 PRIORITY PARTNERSTVÍ EU A LIBANONU A PAKT
 PRIORITY PARTNERSTVÍ LIBANONU A EU
 Obnovené partnerství EU a Libanonu (2016–2020)
 Formulování priorit partnerství Libanonu a EU
 Libanon převzal vedoucí úlohu v jednáních a konzultacích o přezkumu evropské politiky sousedství (ENP). Arabská listina se stanovisky, která byla předložena na bejrútské konferenci o přezkumu evropské politiky sousedství, tvořila významný dokument přispívající ke konzultačnímu procesu, který vede k revidované evropské politice sousedství. Priority jsou celkově založeny na spolupráci Libanonu v přezkumu evropské politiky sousedství a stanovení rámce pro politickou angažovanost a pro krátkodobé a střednědobé zásahy vycházející z priorit stanovených vládou Libanonu. Kromě toho Libanon a EU jako partneři čelí v současné době víc než kdy jindy bezprostředním výzvám spojeným s táhlými krizemi. Tyto výzvy si vyžadují výše uvedený rámec s cílem vzít v úvahu mimořádné okolnosti v regionu a jejich dopady na Libanon.
 EU a Libanon považují své partnerství za ztělesnění sdílených hodnot a potvrzení společných zájmů. Lidská práva a základní svobody začleněné do příslušného mezinárodního, regionálního a vnitrostátního práva tvoří sdílené hodnoty. Dodržování demokratických zásad a základních lidských práv tvoří důležitý prvek vztahů mezi EU a Libanonem. Sdílený cíl společného prostoru míru, prosperity a


text:
stability zahrnuje společnou práci, zejména prostřednictvím společné odpovědnosti, diferencování a zdokonaleného partnerství, jehož hybnou silou je důležitost podpory Libanonu jakožto modelu umírněnosti pro celý region a posouzení klíčové úlohy jeho dynamického soukromého sektoru a rozvíjející se občanské společnosti.
 Při řešení nejnaléhavějších úkolů, včetně migrace a terorismu, bude Libanon a EU nadále sledovat klíčové cíle svého dlouhodobého partnerství, které usiluje o udržitelnou libanonskou a regionální stabilitu, kde bude EU aktivně spolupracovat s libanonskými orgány a podporovat dialog se všemi politickými stranami, udržitelný hospodářský růst prostřednictvím silných státních institucí a revitalizaci libanonského hospodářství, a to i s využitím potenciálu libanonského soukromého sektoru a občanské společnosti. V rámci každé z prioritních oblastí dohodnutých níže vyžadují některé naléhavé úkoly okamžitou pozornost, zatímco jiné prováděcí kroky budou potřebovat náležitou přípravu pro úspěšnou realizaci ve střednědobém horizontu.
 Rada pro přidružení EU–Libanon schvaluje toto obnovené partnerství jako příklad nové, bilaterální spolupráce přizpůsobené daným potřebám, která zahrnuje lepší politický dialog. Období bezprostředně po skončení zasedání Rady pro přidružení bude klíčové při převádění závazků do skutečných kroků; vyžádá si to účinné provádění priorit partnerství a připojeného paktu oběma stranami. Střednědobý přezkum priorit partnerství je v případě potřeby přizpůsobí a upraví. Úspěch tohoto obnoveného partnerství se koneckonců bude měřit rozsahem, v jakém bude reagovat na potřeby Libanonu a EU. Priority a závazky nastíněné v tomto dokumentu a v jeho příloze nejsou vyčerpávající a EU je připravena přinést Libanonu prospěch z iniciativ EU zaměřených na priority třetích zemí v regionu.
 Čelit humanitární krizi komplexním přístupem:
 Od roku 2011 nese Libanon bezprecedentní břímě vyplývající z velkého přílivu Syřanů, kteří se přesídlili ze Sýrie na jeho území. Do současné doby Libanon přijal přibližně 1,5 milionu Syřanů a přibližně 0,5 milionu Palestinců, čímž se stal zemí, která přijala nejvyšší počet přesídlených lidí a uprchlíků na hlavu i na čtvereční kilometr. Nedávná migrační krize v EU přinesla politické, ekonomické a sociální problémy. Libanon je 440krát menší a má 120krát méně obyvatel než EU, ale absolutní počty uprchlíků přijatých v minulém roce jsou podobné.
 Libanon a EU se domnívají, že pouze udržitelné dlouhodobé řešení pro uprchlíky a lidi přesídlené ze Sýrie do Libanonu zaručuje jejich bezpečný návrat do země původu, když se splní podmínky pro takový návrat. Plnění potřeb uprchlíků a přesídlených osob v celé Sýrii a ze Sýrie a jejich přijímajících komunit je naléhavá priorita pro celé mezinárodní společenství, jehož úsilí v tomto směru by se mělo zintenzívnit. Obě strany však budou dbát o naléhavé vytváření podmínek pro bezpečný návrat uprchlíků ze Sýrie a přesídlených Syřanů, mimo jiné i během přechodného období, v souladu se všemi normami mezinárodního humanitárního práva a s přihlédnutím k zájmům přijímajících zemí.
 Libanon a EU v tomto duchu konkrétně využijí společný závazek zlepšit svůj politický dialog a budou spolupracovat na posouzení a podpoře dostupnosti uvedenýh podmínek na bilaterální úrovni, jakož i na na příslušných mezinárodních fórech, na nichž budou EU a její členské státy posuzovat konkrétní situaci Libanonu a nutnost zohlednit jeho důležité zájmy, a budou vyjadřovat své vážné znepokojení nad tím, že Libanon přijal přes jeden milion uprchlíků registrovaných


text:
Vysokým komisařem OSN pro uprchlíky – UNHCR, a nad dopadem, jaký má tato skutečnost pro přijímající komunity a bezpečnost a stabilitu Libanonu a širšího regionu.
 Libanonská vláda v této souvislosti, uznávajíc vleklou povahu uprchlické krize, zahájila nový přístup k tomu, jak řídit dočasný a trvající pobyt Syřanů přesídlených ze Sýrie na území Libanonu, zmírnit tlak velkého přílivu Syřanů na tuto zemi a její občany takovým způsobem, jehož cílem je nebýt předpojatý ani vůči zájmům země a libanonských občanů, ani vůči uprchlíkům. Prostřednictvím této nové vize, která je podrobně uvedena v prohlášení Libanonu o záměru předloženém na londýnské konferenci v únoru 2016, a mezinárodní podpory, pokud jde o odpovídající financování a realizační nástroje, se může situace podstatně zlepšit. Vláda Libanonu usnadní dostupnost mezinárodních finančních prostředků a realizačních nástrojů pro různé směry činnosti, zejména ty, které jsou zaměřeny na iniciativy národního hospodářství, infrastrukturu a vytváření pracovních míst, s potřebnými administrativními a regulačními opatřeními v souladu s libanonskými právními předpisy.
 EU a Libanon usilují o zásahy velkého dopadu, které zahrnují všechny formy finanční pomoci, grantů a půjček, aby se zmírnily drastické účinky syrské krize na libanonské finance (1), na přijímající komunity a na hospodářství, infrastrukturu a životní prostředí země. V zájmu zlepšení hospodářských příležitostí pro uprchlíky a osoby přesídlené ze Sýrie bude muset v širších souvislostech dojít ke zvýšení ekonomické odolnosti země jako celku za pomoci zahraničních a místních investic do projektů vytváření pracovních míst, infrastruktur a místního hospodářského rozvoje. Takové zásahy rovněž přispějí k vytvoření prostředí, v němž by se mohly podstatně snížit náklady na půjčky pro státní pokladnu.
 Priority partnerství budou usilovat o podporu společných zájmů a posílení spolupráce. Jedná se o propojené a vzájemně se doplňující cíle. Poskytnou také strategický rámec pro koordinaci úsilí v oblasti politiky, bezpečnosti a spolupráce v průběhu příštích čtyř let (2016–2020). Tyto priority a cíle, jak jsou nastíněny níže, vycházejí z existujících plánů a strategií vlády. Budou také základem pro sladění pomoci s vizí vlády. Priority partnerství usilují o podporu rovnosti žen a mužů, a to mimo jiné prostřednictvím posílení účasti žen na politických a rozhodovacích fórech.
 1. Bezpečnost a boj proti terorismu
 Hlavním cílem bude zvýšit bezpečnost všech evropských a libanonských občanů. Libanon a EU pokročí v oblasti reforem a podpory bezpečnostního sektoru prostřednictvím rozvoje institucionální způsobilosti aktérů působících na poli bezpečnosti, včetně prosazování práva, řízení bezpečnosti, orgánů dohledu a práva při plném dodržování lidských práv a demokratických norem.
 Útoky páchané organizací DÁ'IŠ zdůrazňují skutečnost, že Evropa a Libanon čelí společné hrozbě terorismu. Naše úsilí se zaměří na budování rozsáhlého partnerství v oblasti bezpečnosti a boje proti terorismu. Plán dohodnutý Libanonem a EU v návaznosti na dialog o boji proti terorismu ze dne 26. ledna 2016 zajistí silnější a kvalitativně konkrétní spolupráci v boji proti teroristickým organizacím, které určila rada bezpečnosti OSN (UNSC). Oblasti spolupráce zahrnují spravedlnost a prosazování práva, boj proti financování terorismu, správu hranic, bezpečnost letišť a civilního letectví a boj proti násilnému extremismu. Z tohoto hlediska bude EU aktivně mobilizovat všechny své příslušné nástroje, prostředky a schopnosti přidělené pro prioritní třetí


text:
země, které čelí závažné teroristické hrozbě.
 Libanon a EU budou spolupracovat na dosažení koordinovaného vnitrostátního přístupu k boji proti teroristické hrozbě. Libanon za podpory EU vypracuje svoji vnitrostátní strategii boje proti terorismu a zahrne do ní příspěvky odborníků z členských států a organizací Europol, Cepol, FRONTEX a Eurojust. Výsledkem bude strategie, v níž se zohlední jedinečný příspěvek každé ze složek libanonské veřejné správy k boji proti terorismu a násilnému extremismu.
 2. Správa věcí veřejných a právní stát
 Stabilní Libanon si vyžaduje pokrok v oblasti dobré správy věcí veřejných a právního státu. EU bude s Libanonem pracovat na:
 —
 vypracování projektů spolupráce v oblasti budování institucionální kapacity v rámci strategie reformy správy Libanonu,
 —
 prosazování sdílených hodnot demokracie a právního státu, včetně dobré správy věcí veřejných a transparentních, stabilních a efektivních institucí, ochrany svobody projevu a nezávislého tisku,
 —
 vyvíjení reformního úsilí zaměřeného na posilování efektivnosti a nezávislosti systému soudnictví a na účinnější veřejný sektor. V zájmu dosažení výsledků v rámci všech priorit partnerství bude i nadále nezbytné posilovat boj proti korupci, která brzdí růst a hospodářský rozvoj.
 Pro modernizaci země bude rozhodující reforma volebního práva a volebního rámce. Libanon vítá připravenost EU podporovat reformu jeho volebního systému a přispět ke zlepšování správy věcí veřejných na obecní úrovni. Udržitelný rozvoj také vyžaduje podporu lidských práv včetně ochrany marginalizovaných skupin obyvatelstva.
 3. Podpora hospodářského růstu a pracovních příležitostí
 a. Obce:
 Prioritou bude úsilí zaměřené na posílení odolnosti komunit. Hospodářské rozdíly v Libanonu snižují růstový potenciál této země a jsou hrozbou pro její stabilitu. Zvláštní pozornost se bude věnovat ohroženým oblastem, mimo jiné i zmocněním obcí, svazu obcí a místních orgánů, a podporou organizací občanské společnosti za účelem posílení místní správy věcí veřejných. Podpoří se větší účast žen a mladých lidí s cílem prosazovat inkluzivní přístup k udržitelnému růstu. Zlepší se rovněž poskytování služeb, např. zdravotnictví, jakož i investice do projektů komunální infrastruktury. Prudký nárůst populace znamená pro obce citelný nápor, neboť nyní musí rozšiřovat základní služby a řešit okamžité potřeby jak syrského obyvatelstva v zemi, tak i přijímajících komunit, což způsobuje pokles kvality poskytovaných služeb.
 b. Soukromé investice:
 Bude se vyvíjet úsilí v revitalizaci libanonského hospodářství se zaměřením na vytváření kvalitních pracovních příležitostí pro všechny a podporu rozsáhlého udržitelného hospodářského růstu pomocí zvýšení soukromých investic. Hospodářství sehraje také klíčovou úlohu v úsilí Libanonu zmírnit dopady syrské krize. Za tímto účelem je žádoucí usilovat o řešení makroekonomické nerovnováhy a fiskální zranitelnosti Libanonu s nezbytnými reformami, aby se připravila půda pro vyšší, udržitelný hospodářský růst.
 Vytvoření pracovních míst po celé zemi přispěje k budování důvěry ve vládní a veřejné instituce a k podpoře sociální soudržnosti. Rozvíjející se formální ekonomika bude zdrojem rozhodujících příjmů pro podporu poskytování veřejných služeb a zvyšování legitimity veřejných institucí. Zvýšená konkurenceschopnost a diverzifikace ve spojení s rozvíjejícím se soukromým sektorem posílí odolnost národního hospodářství, a bude tedy stimulovat vytváření pracovních míst v souladu s libanonskými právními předpisy, čímž se zmírní sektářské a sociální napětí. Lze toho dosáhnout prostřednictvím rozsáhlého zapojení podniků a obyvatelstva, včetně libanonské diaspory, na inovacích a hospodářských


text:
činnostech založených na znalostech a prostřednictvím tvorby kvalitních pracovních míst, které budou přínosem pro všechny Další možnosti rozvoje země vyplynou z plnění závazků v souladu s paktem EU a Libanonu.
 c. Infrastruktura:
 Libanon a EU posoudí možnost využití zvýhodněných finančních prostředků pro rozšíření důležité infrastruktury s cílem zvýšit produktivitu v odvětvích a vysokou prioritou. Společně se prozkoumá zapojení mezinárodních finančních institucí za účelem zavedení nových způsobů financování, včetně speciálních grantů, nefinanční pomoci a zvýhodněných půjček. Zvláštní úsilí se vynaloží na spolupráci s organizacemi soukromého sektoru, které by mohly mít zájem o využití příležitostí poskytovaných evropskými finančními mechanismy. Cílem je podpořit rozvoj důležité infrastruktury, jako je elektrická energie, hospodaření s vodou, nakládání s odpady a doprava, a poskytnout prioritní podporu pro výrobní odvětví. Dle potřeby se prozkoumá i cílená finanční pomoc, včetně rozpočtové pomoci. Kromě toho Libanon očekává vytvoření konkrétních mechanismů EU ke zmírnění rizik spojených s velkými investičními programy. EU a Libanon budou spolupracovat na vytvoření podmínek pro konkrétní finanční pomoc, zejména evropskou, na podporu klíčových projektů v oblasti infrastruktury a využití různých finančních nástrojů EU.
 Uvedené linie opatření budou předmětem důkladných konzultací s cílem dosáhnout konkrétních výsledků.
 d. Obchod/zemědělství/průmysl:
 Libanon a EU se rovněž snaží posílit své obchodní vztahy. Libanon a EU za tímto účelem vytvoří a pravidelně budou svolávat společnou pracovní skupinu s cílem dále usnadnit obchod a snížit existující necelní překážky pro zboží a služby. Tato pracovní skupina bude svolána v nejbližším možném termínu.
 Existuje společný zájem na oživení obchodních styků posílením konkurenceschopnosti průmyslových výrobků, odvětví služeb a zemědělského a potravinářského odvětví, kromě jiného i zvýšením norem jakosti libanonských zemědělských výrobků, se současným prosazováním myšlenky udržitelné spotřeby a výroby.
 Práce v této oblasti pomůže rovněž zmírnit dopad syrské krize na obchod a také podpořit investice v odvětvích náročných na pracovní síly, např. zemědělství a průmysl. Příležitosti poskytované v dohodě o přidružení by se měly důkladně optimalizovat s ohledem na zajištění přínosů pro obě strany, a bude vynaloženo úsilí, aby se dále usnadnil přístup libanonských výrobků na trhy EU a jiné trhy. Bude zahájena zvýšená spolupráce a technická pomoc v oblasti hygienických a rostlinolékařských norem, včetně spolupráce s libanonským soukromým sektorem, za účelem náležitého řešení těchto problémů. Tímto způsobem může Libanon zvýšit vývoz zemědělských výrobků a maximalizovat přínosy z existujících příležitostí přístupu na trhy, což zahrnuje plnění zemědělských celních kvót (TRQ) v dohodě o přidružení.
 EU bude i nadále pomáhat Libanonu a podporovat ho v tom, aby se stal členem světové obchodní organizace (WTO) a přínosným účastníkem Agadirské dohody.
 e. Energetická bezpečnost, opatření v oblasti klimatu a zachování přírodních zdrojů:
 Díky zvýšené pozornosti věnované životnímu prostředí prostřednictvím energetické účinnosti, obnovitelných zdrojů energie, nakládání s odpady, hospodaření s vodou a zachování přírodních zdrojů lze zvýšit turistický potenciál země, chránit národní bohatství a snížit vystavení obyvatelstva nemocem a zdravotním rizikům. Spolupráce a partnerství ve výzkumu a inovacích může hrát v těchto oblastech klíčovou úlohu zvýšením potenciálu integrovaného a efektivního hospodaření s přírodními zdroji s použitím přístupu založeného na kauzálním nexu.
 Záměrem obou stran je využít možnosti, které nabízí spolupráce v


text:
oblasti energetiky. Dialog o energetice by mohl zajistit prostředky pro zvýšení spolupráce v oblasti energetiky, včetně průzkumu a využívání odvětví ropy a zemního plynu a souvisejících příležitostí získávání energie z pobřežních oblastí. V návaznosti na Pařížskou dohodu přijatou na základě Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) EU a Libanon posoudí zvýšenou spolupráci týkající se plnění orientačního, vnitrostátně stanoveného příspěvku Libanonu. Dluh za přirozené výměnné operace (swapy) lze přezkoumat se zřetelem na snížení zátěže veřejného dluhu a zlepšení v oblasti zachování přírodních zdrojů.
 4. Migrace a mobilita
 Libanon a EU projednávají společnou deklaraci za účelem zahájení svého partnerství pro mobilitu, ke kterému dal podnět dialog o migraci, mobilitě a bezpečnosti, a obě strany se rovněž dohodnou na příloze, v níž budou podrobně uvedeny konkrétní prioritní opatření sloužící cílům nového partnerství pro mobilitu.
 Obě strany budou usilovat o posílení spolupráce v oblasti migrace a mobility prostřednictvím partnerství Libanon–EU pro mobilitu, které představuje dlouhodobý rámec k posílení způsobilosti Libanonu v oblasti řízení legální i nelegální migrace, s přihlédnutím k jeho zájmům jako přijímající země a s ohledem na specifické podmínky, omezené zdroje a velkou zátěž, kterou musí nést od začátku syrské krize.
 Libanon a EU se snaží pokročit ve spolupráci na široké škále problémů s tím, že migrace a mobilita se musí řešit komplexně a každý cíl partnerství pro mobilitu by se měl sledovat se stejným úsilím. Její úplné a účinné uskutečňování bude důležité pro spolupráci Libanon–EU v této oblasti. Kromě jiného to zahrnuje rozšíření dobře řízené mobility občanů Libanonu a EU na územích obou stran, zlepšení schopnosti zvládat migrační toky, posílení způsobilosti spravovat hranice, zintenzívnění dialogu v otázkách týkajících se mezinárodní ochrany, v němž se budou projednávat otázky společného zájmu, a co je nejdůležitější, zabezpečení, že nexus mezi migrací a rozvojem bude dále upevněn a poskytne hmatatelné výsledky pro libanonské obyvatelstvo.
 5. Mechanismy pro dialog a vzájemnou koordinaci
 Obecným rámcem pro spolupráci mezi Libanonem a EU je Dohoda o přidružení, která vstoupila v platnost v roce 2006. Bude důležité racionalizovat a optimalizovat provádění Dohody o přidružení, včetně důkladného přehodnocení vedených dialogů a konaných podvýborů. Seskupení podvýborů do několika tematických zasedání umožní učinit pokrok ve spolupráci v prioritních oblastech. Současně by se mohly zorganizovat širší formy, včetně občanské společnosti a nestátních aktéru.
 Zároveň jsou obě strany připraveny prohloubit politický dialog, kromě jiného i za pomoci zvýšené angažovanosti v oblasti zahraniční politiky. Budou prozkoumány způsoby zvýšení úrovně spolupráce a konzultací s libanonským Ministerstvem pro zahraniční věci a emigranty (kontaktní místo pro evropskou politiku sousedství) s ohledem na zásadový postoj EU k podpoře suverenity, územní celistvosti, pluralizmu a inkluzivní stability Libanonu.
 Obě strany vytvoří koordinační mechanismus s cílem pravidelně přezkoumávat a monitorovat provádění priorit partnerství a paktu s ohledem na zabezpečení společného partnerství, transparentnost a vzájemně prospěšné realizace.
 PAKT EU A LIBANONU
 Příloha k prioritám partnerství
 Úvod
 S přihlédnutím k revidované evropské politice sousedství (ENP), a jak bylo v únoru 2016 oznámeno na Londýnské konferenci „Podpora Sýrie a regionu“, navrhuje EU komplexní program podpory, který spojuje různé prvky politiky


text:
v rámci pravomocí EU. V tomto dokumentu se stanoví vzájemně dohodnutá opatření, která obě strany hodlají vykonávat v dobré víře, a aniž by byly dotčeny jejich právní rámce. Jakákoli opatření přijatá v rámci tohoto paktu nebudou na újmu libanonských lidí a budou v souladu s libanonskou ústavou a libanonskými právními předpisy.
 V paktu EU a Libanonu, který se řídí prioritami partnerství, budou stanovena prioritní opatření na podporu stabilizace země. Prioritní opatření budou založena na prioritách stanovených vládou Libanonu, včetně jejího prohlášení o záměru předloženého na londýnské konferenci a také v libanonském plánu reakce na krizi (LCRP). A co je nejdůležitější, pakt EU a Libanonu posílí vzájemnou spolupráci mezi vládou Libanonu a EU v průběhu období 2016–2020. Mechanismus přezkumu pokroku v provádění paktu bude vycházet kromě jiného z politických dialogů na základě obecného rámce Dohody o přidružení EU–Libanon.
 Prioritní opatření uvedená v paktu se budou financovat prostřednictvím dodatečných prostředků EU přislíbených Libanonu na londýnské konferenci, včetně nejméně 400 milionů EUR, které mají být přiděleny v letech 2016 a 2017, a dodatečných finančních prostředků, které EU může dát k dispozici ve zbývajících letech časového rámce tohoto dokumentu. Z těchto finančních zdrojů se budou financovat programy uskutečňované partnery, jako jsou státní orgány, svazy obcí, obce, agentury členských států EU, nevládní organizace a mezinárodní organizace. Podpora státního i soukromého sektoru se může také zajišťovat kombinováním grantů EU a půjček, které poskytují evropské finanční instituce a finanční instituce členských států EU, je-li to vhodné, v partnerství s jinými mezinárodními finančními institucemi, aby se snížilo riziko a zatraktivnily úvěrové podmínky.
 Hlavními cíli paktu EU a Libanonu je zajištění vhodného a bezpečného prostředí pro uprchlíky (2) a osoby přesídlené ze Sýrie během jejich dočasného pobytu v Libanonu a příznivého prostředí pro Libanon, přijímající komunity a zranitelné skupiny. Umožní to účinně, důstojně a spravedlivě řešit potřeby, včetně humanitárních potřeb. Tento přístup se musí uplatňovat v širších souvislostech zvýšení odolnosti libanonského národního hospodářství, infrastruktur a investování do projektů vytváření pracovních míst.
 EU se zavazuje, že své zásahy uvede do souladu s výše uvedeným širokým přístupem a bude obzvláště dbalá potřeb rozvoje Libanonu, které sleduje, a v případě potřeby zvýší humanitární pomoc. Na základě tohoto přístupu a se zaměřením na usnadnění dočasného pobytu syrských občanů v Libanonu, kteří utekli před válkou v Sýrii, se Libanon zavazuje, že v souladu s libanonskými právními předpisy bude i nadále hledat způsob, jak usnadnit zefektivnění předpisů upravujících jejich pobyt, včetně pravidelného promíjení poplatků za pobyt a zjednodušení požadavků na doklady, např. „záruka nepracovat“, s cílem usnadnit jejich kontrolovaný přístup na pracovní trh v odvětvích, kde přímo nekonkurují Libanoncům, jako je zemědělství, stavebnictví a jiná odvětví náročná na pracovní síly.
 V tomto ohledu se Libanon za podpory UNHCR zaměřuje na převzetí plného administrativního vlastnictví reakce na syrskou krizi, aby se zajistil účinný a transparentní rámec řízení, který by také vzal v úvahu, že určení statusu a registrace patří do primární odpovědnosti přijímající země ve spolupráci s příslušnými agenturami OSN.
 Tento pakt se bude provádět v úzké pravidelné koordinaci mezi dvěma stranami podle mechanismu koordinace uvedeného


text:
v prioritách partnerství.
 1. Posílení stability
 Bezpečnost a boj proti terorismu
 Závazky EU
 Závazky Libanonu
 a)
 Aktivně podporovat plnění plánu boje proti terorismu prostřednictvím technické pomoci a finanční a nefinanční podpory.
 b)
 Poskytovat technickou pomoc a finanční podporu v boji proti trestným činnostem, včetně boje proti pašeráctví a obchodování s lidmi, drogami a střelnými zbraněmi.
 c)
 Posílit integrovanou správu hranic podporou čtyř pohraničních orgánů.
 d)
 Podpořit boj proti praní špinavých peněz a financování terorismu.
 e)
 Podpořit předcházení konfliktům a zprostředkování jejich řešení a také zásahy zaměřené na boj proti násilnému extremismu a šíření napětí.
 f)
 Zintenzívnit spolupráci a podporu bezpečnosti a ochrany civilního letectví.
 i.
 Zlepšit koordinaci bezpečnostních služeb, včetně agentur odpovědných za správu hranic.
 ii.
 Podpořit operativní činnosti meziministerského výboru pro boj s terorismem zřízeného dne 26. května 2016.
 iii.
 Navrhnout a uplatňovat komplexní integrovanou strategii boje proti terorismu v souladu s příslušnými rezolucemi Rady bezpečnosti OSN.
 iv.
 Dohodnout integrovanou strategii správy hranic (IBM), včetně zvýšené koordinace libanonských bezpečnostních agentur a spolupráce v rámci příslušných programů EU.
 v.
 Zintenzívnit spolupráci v oblasti bezpečnosti a ochrany civilního letectví.
 2. Správa a právní stát
 a)
 Posílit klíčové demokratické funkce (tj. volební systém, parlamentní dohled, institucionální koordinaci a protikorupční orgány).
 b)
 Podpořit modernizaci právního systému, mimo jiné i zlepšením přístupu k právní ochraně, vytvořením nezávislého a výkonného soudního systému a posílením způsobilosti aktérů trestního soudnictví, a to i pomocí budování institucionálních kapacit, aby se zajistil soulad s mezinárodními závazky v oblasti lidských práv.
 c)
 Zvýšit podporu pro místní orgány rozvojem programů v prioritních regionech určených v koordinaci s libanonskými orgány.
 d)
 Poskytnout podporu občanské společnosti financováním iniciativ nevládních organizací v souladu s libanonskými právními předpisy, a to u projektů zaměřených na oblasti sociálního, kulturního a hospodářského rozvoje, podporu lidských práv, demokracie a zásad řádné správy věcí veřejných.
 e)
 Poskytovat finanční a technickou podporu v budování institucionálních kapacit v rámci strategie reformy správy Libanonu.
 i.
 Pracovat na zkrácení vyšetřovací vazby a zlepšení správy vězeňských zařízení.
 ii.
 Podporovat účast občanské společnosti na veřejném rozhodování.
 iii.
 Posílit struktury místní správy za pomoci:
 a.
 Přidělení potřebných finančních zdrojů obcím podle platných právních předpisů.
 b.
 Zvýšit účast místních orgánů a svazů obcí na poskytování poradenství o potřebách komunit a deficitu ve službách.
 iv.
 Rozvíjet střediska sociálního rozvoje (SDC) s pracovníky, poskytovateli služeb a partnerstvími nevládních organizací a veřejného sektoru, včetně včasného rozpoznání rizika, kterému jsou vystaveny děti.
 3. Podpora růstu a pracovních příležitostí
 a)
 Zvýšit podporu pro rozvoj soukromého sektoru se zaměřením na sektory s většími multiplikačními účinky na zaměstnanost, kromě jiného i za pomoci péče o kulturu podnikání a inovace.
 b)
 Zvýšit spolupráci a technickou pomoc v oblasti hygienických a rostlinolékařských norem a také norem jakosti a marketingu.
 c)
 Posílit spolupráci a poskytovat pomoc, aby se soukromému sektoru pomohlo využít výhody přístupu na existující trhy EU, mimo jiné i zvýšením mezinárodní konkurenceschopnosti libanonských výrobků a výrobců a využitím dostupného manévrovacího prostoru pro rozšíření přístupu libanonských výrobků na trh EU. EU bude za tímto účelem spolupracovat ve společné pracovní skupině s cílem dále usnadnit obchod a snížit


text:
existující necelní překážky pro zboží a služby.
 d)
 Podpořit Libanon v jeho cíli získat členství ve Světové obchodní organizaci (WTO).
 e)
 Poskytnout Libanonu příslušnou technickou pomoc a zajistit budování kapacit s cílem dalšího rozvoje jeho odvětví služeb (finanční služby, kreativní odvětví, móda, audiovizuální odvětví, informační technologie a telekomunikační služby) v souladu s prioritami země.
 f)
 Podpořit Libanon ve využití výhod jeho přístupu k Agadirské dohodě.
 g)
 V souvislosti s probíhajícím procesem přístupu Libanonu k Evropské bance pro obnovu a rozvoj (EBRD) podpořit rozhodnutí, aby se Libanon stal plnohodnotnou zemí, kde se provádějí transakce. V Evropské investiční bance (EIB) podpořit rovněž zvýšení úvěrových operací v Libanonu v souladu s jeho mandátem pro vnější úvěrování. Usnadnit spolupráci s jinými mezinárodními finančními institucemi s cílem podpořit zvýhodněné financování investicí do infrastruktury a pomoci vytvořit ovzduší, v němž by se mohly snížit náklady na půjčky.
 h)
 Zvýšit finanční a nefinanční podporu transformace energie z obnovitelných zdrojů, včetně zařízení, budování kapacit a výzkumu a inovací, a také opatření k úsporám energie na úrovni obcí a jejich svazů.
 i)
 Příslušným způsobem prozkoumat příležitosti pro zvýšenou spolupráci v oblasti energetiky a sdílení technických poznatků, kromě jiného v ropném a plynárenském odvětví.
 I.
 Učinit opatření k posílení právních, regulačních, institucionálních a správních kapacit pro kvalitní infrastrukturu, zlepšit podnikatelské a investiční ovzduší a řešit makroekonomické nerovnováhy a fiskální zranitelnost Libanonu s nezbytnými reformami.
 II.
 Posílit tvorbu politiky a kapacity správy veřejných financí ve veřejných institucích na centrálních a místních úrovních.
 III.
 Schválení politiky na podporu vývozu.
 IV.
 Sledovat jednání o budoucím přístupu Libanonu k WTO.
 V.
 Určit úkoly pro obchod ve službách a řešit je.
 VI.
 Aktivně se účastnit práce sekretariátu Agadirské dohody.
 VII.
 Ve vhodných případech spolupracovat s příslušnými mezinárodními finančními institucemi s cílem využít přínos ze zvýhodněného financování.
 VIII.
 Navrhnout a provádět strategii pro odvětví energetiky s přihlédnutím k existujícím závazkům v tomto odvětví stanoveným ve „Strategickém dokumentu odvětví elektrické energie, 2010“. Zejména přezkoumat platný celní systém, řešit nízké úrovně sběru a vysoké výrobní náklady a rozšířit kapacity výroby energie.
 j)
 Prozkoumat nové programy odborného vzdělávání a odborné přípravy (TVET)/SME s cílem vytvářet pracovní místa, zejména pro libanonské i syrské mladé lidi a zranitelné skupiny.
 k)
 Zvýšit podporu plánu vzdělávání pro všechny děti (RACE).
 l)
 Nadále pokračovat v podpoře přístupu do škol, kvality a mimoškolního vzdělávání.
 m)
 Podpořit národní plán na ochranu dětí a žen v Libanonu a také zdravotně postižených osob.
 n)
 Podpořit komplexní program pro postavení žen a mladých lidí.
 o)
 Podpořit vládu Libanonu v jeho reakci na současnou humanitární krizi. Zvýšit podporu pro nejzranitelnější Libanonce a uprchlíky.
 p)
 Rozvíjet kapacity libanonské občanské společnosti a komunitních organizací, zejména v jejich práci na podporu veškerého zranitelného obyvatelstva v Libanonu.
 q)
 Usnadnit přístup syrských a palestinských uprchlíků a Libanonců z přijímajících komunit, kteří přicházejí v úvahu, k programům EU, které se zabývají vyšším vzděláváním a výzkumem.
 IX.
 Dokončit program akreditace existujících školicích středisek a plnit akční plán odborného vzdělávání a odborné přípravy (TVET).
 X.
 Zajistit, aby zranitelné děti mohly mít přístup do prostředí kvalitního vzdělávání, včetně zvýšení


text:
absorpční kapacity vzdělávání a souvisejícího územního pokrytí.
 XI.
 Zabezpečit, aby školní systém pro správu informací financovaný Evropskou unií začal plně fungovat.
 XII.
 Dokončit politiku mimoškolního vzdělávání zaměřenou na překlenutí rozdílu mezi školním a mimoškolním vzděláváním na základě současného intenzivního výukového programu.
 XIII.
 Zlepšit ochranu dětí a mechanismy postoupení.
 XIV.
 Je-li to vhodné, usnadnit v souladu s libanonskými právními předpisy registraci mezinárodních nevládních organizací v Libanonu a ve vhodných případech také vydávání pracovních víz a povolení k pobytu pro pracovníky mezinárodních nevládních organizací.
 r)
 Posílit síť středisek primární zdravotní péče v partnerství s libanonskými a mezinárodními nevládními organizacemi.
 s)
 Podpořit přístup k primární a sekundární zdravotní péči pro zranitelné Libanonce a také Syřany.
 XV.
 Pokračovat v rozvoji a udržitelným způsobem konsolidovat systém veřejného zdravotnictví.
 XVI.
 V souladu s libanonskými právními předpisy podpořit zdravotní služby pro každého.
 XVII.
 Podpořit okamžitý přístup případů záchrany života do nemocnic a zvýšit kontrolu kvality v nemocnicích.
 XVIII.
 Podpořit stejné zacházení v přístupu k životně důležitým lékům za předpokladu dostupnosti finančních prostředků od dárců.
 t)
 Financování pro činností hospodaření s vodou a sanitárních a hygienických podmínek (WASH).
 u)
 Infrastruktury vodohospodářství a odpadních vod se budou financovat prostřednictvím bilaterální pomoci a kombinace finančních prostředků (pomoc spojená s půjčkami).
 v)
 Podpora infrastruktur pro nejohroženější oblasti by se posoudila na základě priorit stanovených vládou Libanonu.
 XIX.
 Začlenit investice do infrastruktury do hlavních plánů (existujících a/nebo připravovaných).
 XX.
 Odstranit existující překážky a vycházet z osvědčených postupů získaných z úspěšných projektů nakládání s odpadem a hospodaření s vodou.
 XXI.
 Posílení institucí odpovědných za energetiku a vodohospodářství.
 XXII.
 Úsilí zaměřené na provádění vodního zákona a podporu udržitelné tarifní reformy.
 4. Migrace a mobilita
 Společné cíle EU–Libanon
 EU a Libanon bude v celém rozsahu plnit vzájemné politické závazky partnerství v oblasti mobility, jakmile se partnerství dohodne a schválí, a všechna opatření uvedená v související příloze v souladu s následujícími prioritami, které jsou v ní stanovené.
 —
 Podpora a usnadnění dobře řízené legální migrace a mobility.
 —
 Posílení způsobilosti libanonských orgánů spravovat hranice a zamezovat nelegální migraci.
 —
 Posílení nexu mezi migrací a rozvojem.
 —
 Zintenzívnění dialogu a spolupráce v otázkách týkajících se uprchlíků, který umožní důkladné projednání problémů.
 (1) Byl vzat v úvahu dopad syrské krize, včetně uprchlíků, na Libanon, který Světová banka na konferenci dne 13. ledna 2016 odhadla na víc než 5,6 miliardy USD za rok 2015 s kumulativními náklady přes 13,1 miliardy USD za období 2012–2015.
 (2) Nic v tomto dokumentu se nedotýká stanoviska Libanonu, aby se syrští občané, kteří prchali ze Sýrie od roku 2011, považovali za přesídlené osoby, ani libanonského strategického cíle pracovat se zaměřením na snížení jejich počtů, především za účelem zajištění jejich bezpečného a úplného návratu do Sýrie, aniž by se uplatnilo navrácení.


text:
 11.2.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 40/38
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU SPOLEČENSTVÍ-ŠVÝCARSKO PRO LETECKOU DOPRAVU ZŘÍZENÉHO DOHODOU MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O LETECKÉ DOPRAVĚ č. 1/2008
 ze dne 16. prosince 2008,
 kterým se nahrazuje příloha Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě
 (2009/115/ES)
 VÝBOR SPOLEČENSTVÍ-ŠVÝCARSKO PRO LETECKOU DOPRAVU,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 23 odst. 4 této dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Jediný článek
 Příloha tohoto rozhodnutí nahrazuje přílohu dohody.
 V Bruselu dne 16. prosince 2008.
 Za smíšený výbor
 vedoucí delegace Společenství
 Daniel CALLEJA
 vedoucí delegace Švýcarska
 Matthias SUHR
 PŘÍLOHA
 Pro účely této dohody:
 —
 ve všech případech, kdy akty uvedené v této příloze obsahují odkazy na členské státy Evropského společenství nebo požadavek na spojení s Evropským společenstvím, jsou takové odkazy pro účely dohody vykládány tak, že stejně platí pro Švýcarsko nebo pro požadavek na spojení se Švýcarskem,
 —
 aniž je dotčen článek 15 této dohody, „leteckým dopravcem Společenství“ podle následujících směrnic a nařízení Společenství se rozumí též letecký dopravce, který je držitelem licence a má svou hlavní provozovnu a případně sídlo podniku ve Švýcarsku v souladu s nařízením Rady (EHS) č. 2407/92,
 —
 Dohoda mezi Společenstvím a Švýcarskem o letecké dopravě uzavřená mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se rozšiřuje na území Bulharska a území Rumunska.
 1. Třetí soubor předpisů o liberalizaci letectví a jiná pravidla civilního letectví
 č. 2407/92
 Nařízení Rady ze dne 23. července 1992 o vydávání licencí leteckým dopravcům
 (články 1–18)
 Pokud jde o používání čl. 13 odst. 3, odkaz na článek 226 Smlouvy o ES se bude vykládat jako odkaz na postupy podle této dohody.
 č. 2408/92
 Nařízení Rady ze dne 23. července 1992 o přístupu leteckých dopravců Společenství na letecké trasy uvnitř Společenství
 (články 1–10, 12–15)
 (Přílohy budou změněny, aby do nich byla zařazena švýcarská letiště.)
 (Na základě přílohy II kapitoly 8 (Dopravní politika) oddílu G (Letecká doprava) čísla 1 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, se uplatní změny přílohy I.)
 č. 2409/92
 Nařízení Rady ze dne 23. července 1992 o tarifech a sazbách za letecké služby
 (články 1–11)
 č. 2000/79
 Směrnice Rady ze dne 27. listopadu 2000 o Evropské dohodě o organizaci pracovní doby mobilních pracovníků v civilním letectví uzavřené mezi Sdružením evropských leteckých společností (AEA), Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF), Evropským sdružením technických letových posádek (ECA), Evropským sdružením leteckých společností (ERA) a Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IACA)
 č. 93/104
 Směrnice Rady ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby ve znění:
 —
 směrnice (ES) č. 2000/34 ze dne 22. června 2000.
 č. 437/2003
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 27. února 2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek
 č. 1358/2003
 Nařízení Komise ze dne 31. července 2003, kterým se provádí nařízení Evropského


text:
parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek a kterým se mění přílohy I a II uvedeného nařízení
 č. 785/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel
 č. 91/670
 Směrnice Rady ze dne 16. prosince 1991 o vzájemném uznávání licencí pro výkon funkcí v civilním letectví
 (články 1–8)
 č. 95/93
 Nařízení Rady ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství (články 1–12) ve znění:
 —
 nařízení Evropského parlamentu a Rady č. 793/2004 ze dne 21. dubna 2004 (články 1 a 2).
 č. 96/67
 Směrnice Rady ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství
 (články 1–9, 11–23 a 25)
 č. 2027/97
 Nařízení Rady ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod (články 1–8), ve znění:
 —
 nařízení Evropského parlamentu a Rady 889/2002 ze dne 13. května 2002 (články 1–2).
 2. Pravidla hospodářské soutěže
 Odkazy v následujících předpisech na články 81 a 82 Smlouvy o ES je třeba chápat jako odkazy na články 8 a 9 této dohody.
 č. 17/62
 Nařízení Rady ze dne 6. února 1962, kterým se provádějí články 81 a 82 Smlouvy (čl. 8 odst. 3), ve znění:
 —
 nařízení č. 59/62,
 —
 nařízení č. 118/63,
 —
 nařízení č. 2822/71,
 —
 nařízení č. 1216/99,
 —
 nařízení (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 (články 1–13, 15–45).
 č. 2988/74
 Nařízení Rady ze dne 26. listopadu 1974 o promlčení v záležitostech stíhání a výkonu práva v oblasti dopravy a hospodářské soutěže v Evropském hospodářském společenství (články 1–7), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 (články 1–13, 15–45).
 č. 3975/87
 Nařízení Rady ze dne 14. prosince 1987, kterým se stanoví postup pro použití pravidel hospodářské soutěže pro podniky v odvětví letecké dopravy (články 1–7, čl. 8 odst. 1, čl. 8 odst. 2, články 9–11, čl. 12 odst.1, čl. 12 odst. 2, čl.12 odst. 4, čl. 12 odst. 5, čl. 13 odst.1, čl. 13 odst. 2 a články 14–19), ve znění:
 —
 nařízení Rady č. 1284/91 ze dne 14. května 1991 (článek 1),
 —
 nařízení Rady č. 2410/92 ze dne 23. července 1992 (článek 1),
 —
 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 (články 1–13, 15–45).
 č. 3976/87
 Nařízení Rady ze dne 14. prosince 1987 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví letecké dopravy (články 1–5), naposledy pozměněné:
 —
 nařízením Rady (EHS) č. 2344/90 ze dne 24. července 1990 (článek 1),
 —
 nařízením Rady (EHS) č. 2411/92 ze dne 23. července 1992 (článek 1),
 —
 nařízením Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 (články 1–13, 15–45).
 č. 1617/93
 Nařízení Komise ze dne 25. června 1993 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na určité kategorie dohod, rozhodnutí a jednání ve vzájemné shodě týkajících se společného plánování a koordinace letových řádů, společného poskytování služeb,


text:
konzultací o tarifech pravidelné osobní a nákladní dopravy a přidělování volných letištních časů (články 1–7), ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1523/96 ze dne 24. července 1996 (články 1 a 2),
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1083/1999 ze dne 26. května 1999,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1324/2001 ze dne 29. června 2001.
 č. 4261/88
 Nařízení Komise ze dne 16. prosince 1988 o stížnostech, žádostech a slyšeních podle nařízení Rady (EHS) č. 3975/87
 (články 1–14)
 č. 80/723
 Směrnice Komise ze dne 25. června 1980 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky (články 1–9), naposledy pozměněná:
 —
 směrnicí Komise 85/413/EHS ze dne 24. července 1985 (články 1–3).
 č. 1/2003
 Nařízení Rady ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (články 1–13 a 15–45)
 (V rozsahu, v němž je toto nařízení příslušné pro použití této dohody. Přijetí tohoto nařízení neovlivňuje rozdělení úkolů podle této dohody.)
 č. 773/2004
 Nařízení Komise ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES
 č. 139/2004
 Nařízení Rady ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování)
 (články 1–18, čl. 19 odst. 1 a 2, články 20–23)
 S ohledem na čl. 4 odst. 5 nařízení o spojování platí mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem následující:
 1)
 S ohledem na spojení podle článku 3 nařízení (ES) č. 139/2004, které nedosahuje rozměrů Společenství ve smyslu článku 1 uvedeného nařízení a které může být přezkoumáno v rámci vnitrostátních předpisů pro hospodářskou soutěž nejméně tří členských států ES a Švýcarské konfederace, mohou osoby nebo podniky podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení před oznámením příslušným orgánům informovat Komisi ES prostřednictvím odůvodněného podání, že by spojení měla posoudit Komise.
 2)
 Komise ES neprodleně předá Švýcarské konfederaci všechna podání podle čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 139/2004 a předchozího odstavce.
 3)
 Vyjádří-li Švýcarská konfederace svůj nesouhlas se žádostí o postoupení případu, příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž si ponechá svou pravomoc a případ nebude postoupen podle tohoto odstavce.
 S ohledem na lhůty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení o spojování:
 1)
 Komise ES neprodleně předá příslušnému švýcarskému orgánu pro hospodářskou soutěž všechny příslušné dokumenty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2.
 2)
 Výpočet lhůt podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 139/2004 začíná pro Švýcarskou konfederaci ihned poté, co příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž obdrží příslušné dokumenty.
 č. 802/2004
 Nařízení Komise ze dne 7. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků
 (články 1–24)
 3. Bezpečnost letectví
 č. 3922/91
 Nařízení Rady ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (články 1–3, čl. 4 odst. 2, články 5–11 a 13) naposledy pozměněné:
 —
 nařízením Evropského parlamentu a


text:
Rady (ES) č. 1899/2006 ze dne 12. prosince 2006,
 —
 nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1900/2006 ze dne 20. prosince 2006,
 —
 nařízením Komise (ES) č. 8/2008 ze dne 11. prosince 2007.
 č. 94/56/ES
 Směrnice Rady ze dne 21. listopadu 1994, kterou se zavádějí základní zásady pro vyšetřování nehod a nahodilých událostí v civilním letectví
 (články 1–13)
 č. 2004/36
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. dubna 2004 o bezpečnosti letadel třetích zemí, která používají letiště Společenství (články 1–9 a 11–14)
 č. 768/2006
 Nařízení Komise ze dne 19. května 2006, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES, pokud jde o shromažďování a výměnu informací o bezpečnosti letadel, která používají letiště Společenství, a správu informačního systému
 č. 2003/42
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. června 2003 o hlášení událostí v civilním letectví
 (články 1–12)
 č. 1592/2002
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 15. července 2002 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví (dále jen „nařízení“), ve znění:
 —
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1643/2003 ze dne 22. července 2003,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1701/2003 ze dne 24. září 2003,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 334/2007 ze dne 28. března 2007,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 103/2007 ze dne 2. února 2007 o prodloužení přechodného období podle čl. 53 odst. 4.
 Agentura má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny ustanoveními nařízení.
 Komise má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny pro rozhodnutí přijatá v souladu s čl. 10 odst. 2, 4 a 6, čl. 16 odst. 4, čl. 29 odst. 3 písm. i), čl. 31 odst. 3, čl. 32 odst. 5 a čl. 53 odst. 4.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v první odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ uvedené v článku 54 nařízení nebo v ustanoveních rozhodnutí 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na Švýcarsko.
 Žádné ustanovení tohoto nařízení nelze vykládat tak, že pověřuje Evropskou agenturu pro bezpečnost letectví, aby jednala jménem Švýcarska v rámci mezinárodních dohod pro jiné účely než pro podporu při plnění povinností, které mu připadají na základě těchto dohod.
 Pro účely dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 9 se mění takto:
 i)
 v odstavci 1 se za slovo „Společenstvím“ vkládají slova „nebo Švýcarskem“,
 ii)
 v odst. 2 písm. a) se za slovo „Společenství“ vkládají slova „nebo Švýcarsko“,
 iii)
 v odstavci 2 se zrušují písmena b) a c),
 iv)
 doplňuje se nový odstavec, který zní:
 „3. Kdykoliv Společenství vede jednání se třetí zemí s cílem uzavřít dohodu umožňující členským státům nebo agentuře vydávat osvědčení na základě osvědčení vydaných leteckými úřady dané třetí země, usiluje o to, aby Švýcarsku byla nabídnuta podobná dohoda s dotčenou třetí zemí.
 Švýcarsko zase usiluje o uzavření dohod se třetími zeměmi odpovídajících těm, které uzavřelo Společenství.“
 b)
 V článku 20 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „4. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců


text:
Evropských společenství je výkonný ředitel agentury oprávněn na základě smlouvy zaměstnávat švýcarské státní příslušníky, kteří požívají plná občanská práva.“
 c)
 V článku 21 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „V souladu s dodatkem k příloze A použije Švýcarsko na agenturu Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství, který je uveden v příloze A této přílohy.“
 d)
 V článku 28 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „Švýcarsko se plně podílí na činnosti správní rady a má v jejím rámci stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, s výjimkou hlasovacího práva.“
 e)
 V článku 48 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „8. Švýcarsko se podílí na finančním příspěvku uvedeném v odst. 1 písm. a) podle následujícího vzorce:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 přičemž:
 S
 =
 část rozpočtu agentury, která není pokryta z poplatků a plateb uvedených v odst. 1 písm. b) a c),
 a
 =
 počet přidružených států,
 b
 =
 počet členských států EU,
 c
 =
 příspěvek Švýcarska do rozpočtu ICAO,
 C
 =
 celkový příspěvek členských států EU a přidružených států do rozpočtu ICAO.“
 f)
 V článku 50 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „Ustanovení vztahující se na finanční kontrolu prováděnou Společenstvím ve Švýcarsku, která se týká účastníků činností agentury, jsou uvedena v příloze B této přílohy.“
 g)
 Oblast působnosti přílohy II nařízení se rozšiřuje na následující letadla jako výrobky ve smyslu čl. 2 odst. 3 písm. a) bodu ii) nařízení Komise (ES) č. 1702/2003 ze dne 24. září 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací (1):
 A/c - [HB IDJ] – type CL600-2B19
 A/c - [HB-IGM] – typ Gulfstream G-V-SP
 A/c - [HB-IIS, HB-IIY, HB-IMJ, HB-IVL, HB-IVZ, HB-JES] – typ Gulfstream G-V
 A/c - [HB-IBX, HB-IKR, HB-IMY, HB-ITF, HB-IWY] – typ Gulfstream G-IV
 A/c - [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF, HB-ZDO] – typ MD 900
 č. 736/2006
 Nařízení Komise ze dne 16. května 2006 o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění normalizačních inspekcí
 č. 1702/2003
 Nařízení ze dne 24. září 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 381/2005 ze dne 7. března 2005,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 706/2006 ze dne 8. května 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 335/2007 ze dne 28. března 2007,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 375/2007 ze dne 30. března 2007.
 Pro účely dohody je vhodné upravit ustanovení nařízení č. 1702/2003 takto:
 Článek 2 se mění takto:
 V odstavcích 3, 4, 6, 8, 10, 11, 13 a 14 se datum „28. září 2003“ nahrazuje zněním „den vstupu v platnost rozhodnutí Výboru Společenství-Švýcarsko pro leteckou dopravu, kterým se nařízení 1592/2002 zařazuje do přílohy uvedeného nařízení“.
 č. 2042/2003
 Nařízení Komise ze dne 20. listopadu 2003 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových


text:
částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů, naposledy pozměněné:
 —
 nařízením Komise (ES) č. 707/2006 ze dne 8. května 2006,
 —
 nařízením Komise (ES) č. 376/2007 ze dne 30. března 2007.
 č. 104/2004
 Nařízení Komise ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví pravidla organizace a složení odvolacího senátu Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 č. 593/2007
 Nařízení Komise (ES) ze dne 31. května 2007 o poplatcích a platbách vybíraných Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví
 č. 2111/2005
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES
 č. 473/2006
 Nařízení Komise ze dne 22. března 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005.
 č. 474/2006
 Nařízení Komise ze dne 22. března 2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005, naposledy pozměněné:
 —
 nařízením Komise (ES) č. 715/2008 ze dne 24. července 2008.
 Toto nařízení se použije po dobu své platnosti v EU.
 4. Ochrana letectví před protiprávními činy
 č. 2320/2002
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 16. prosince 2002, kterým se stanoví společná pravidla v oblasti bezpečnosti civilního letectví (články 1–8 a 10–13), ve znění:
 —
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 849/2004 ze dne 29. dubna 2004.
 č. 622/2003
 Nařízení Komise ze dne 4. dubna 2003, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 68/2004 ze dne 15. ledna 2004,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 781/2005 ze dne 24. května 2005,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 857/2005 ze dne 6. června 2005,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 65/2006 ze dne 13. ledna 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 240/2006 ze dne 10. února 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 831/2006 ze dne 2. června 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1448/2006 ze dne 29. září 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1546/2006 ze dne 4. října 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1862/2006 ze dne 15. prosince 2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 437/2007 ze dne 20. dubna 2007,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 358/2008 ze dne 22. dubna 2008.
 č. 1217/2003
 Nařízení Komise ze dne 4. července 2003, kterým se stanoví společné specifikace pro národní programy kontroly kvality bezpečnosti civilního letectví
 č. 1486/2003
 Nařízení Komise ze dne 22. srpna 2003, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komise v oblasti bezpečnosti civilního letectví
 (články 1–13 a 15–18)
 č. 1138/2004
 Nařízení Komise ze dne 21. června 2004 o společné definici kritických částí vyhrazených bezpečnostních prostor na letištích
 5. Uspořádání letového provozu
 č. 549/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec


text:
pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení)
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s článkem 6, čl. 8 odst. 1 a články 10, 11 a 12.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v první odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na členské státy uvedené v článku 5 nařízení 549/2004 nebo v ustanoveních rozhodnutí 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na Švýcarsko.
 č. 550/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb)
 Komise má vůči Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s článkem 16 v níže uvedeném znění.
 Pro účely dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 3 se mění takto:
 V odstavci 2 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“.
 b)
 Článek 7 se mění takto:
 V odstavcích 1 a 6 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“.
 c)
 Článek 8 se mění takto:
 V odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“.
 d)
 Článek 10 se mění takto:
 V odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“.
 e)
 V článku 16 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
 „3. Komise sdělí své rozhodnutí členským státům a vyrozumí o něm poskytovatele služeb, pokud je tím z právního hlediska dotčen.“
 č. 551/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru)
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s článkem 2, čl. 3 odst. 5 a článkem 10.
 č. 552/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě)
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s článkem 4, 7 a čl. 10 odst. 3.
 Pro účely dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 5 se mění takto:
 V odstavci 2 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.
 b)
 Článek 7 se mění takto:
 V odstavci 4 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.
 c)
 Příloha III se mění takto:
 V druhé a poslední odrážce oddílu 3 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.
 č. 2096/2005
 Nařízení Komise ze dne 20. prosince 2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s článkem 9.
 č. 2150/2005
 Nařízení Komise ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru
 č. 1033/2006
 Nařízení Komise ze dne 4. července 2006, kterým se stanoví požadavky na postupy pro letové plány v předletové fázi pro jednotné evropské nebe
 č. 1032/2006
 Nařízení Komise ze dne 6. července 2006, kterým se stanoví požadavky na automatické systémy pro výměnu letových údajů pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu
 č. 2006/23
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. dubna 2006 o licenci řídícího letového provozu


text:
Společenství
 č. 730/2006
 Nařízení Komise ze dne 11. května 2006 o klasifikaci vzdušného prostoru a o přístupu letů podle pravidel pro let za viditelnosti nad letovou hladinu 195
 č. 219/2007
 Nařízení Rady ze dne 27. února 2007 o založení společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR)
 č. 633/2007
 Nařízení Komise ze dne 7. června 2007, kterým se stanoví požadavky použití protokolu pro přenos zpráv o letu pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi jednotkami řízení letového provozu
 6. Životní prostředí a hluk
 č. 2002/30
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (články 1–12, 14–18)
 (Na základě přílohy II kapitoly 8 (Dopravní politika) oddílu G (Letecká doprava) čísla 2 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, se uplatní změny přílohy I.)
 č. 80/51
 Směrnice Rady ze dne 20. prosince 1979 o omezení emisí hluku civilních podzvukových proudových letadel (články 1–9), ve znění:
 —
 směrnice 83/206/EHS.
 č. 89/629
 Směrnice Rady ze dne 4. prosince 1989 o omezení emisí hluku civilních podzvukových proudových letadel
 (články 1–8)
 č. 92/14
 Směrnice Rady ze dne 2. března 1992 o omezení provozu letadel uvedených v části II kapitoly 2 svazku 1 přílohy 16 k Úmluvě o mezinárodním civilním letectví, druhé vydání (1988)
 (články 1–11)
 7. Ochrana spotřebitele
 č. 90/314
 Směrnice Rady ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy
 (články 1–10)
 č. 93/13
 Směrnice Rady ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách
 (články 1–11)
 č. 2299/89
 Nařízení Rady ze dne 24. července 1989 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů (články 1–22), ve znění:
 —
 nařízení Rady č. 3089/93,
 —
 nařízení Rady č. 323/1999 ze dne 8. února 1999.
 č. 261/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení č. 295/91
 (články 1–18)
 8. Různé
 č. 2003/96
 Směrnice Rady ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny
 (čl. 14 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 2)
 9. Přílohy
 A:
 Protokol o výsadách a imunitách Evropských společenství
 B:
 Ustanovení o finanční kontrole prováděné Společenstvím, která se týká švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 (1) Úř. věst. L 243, 27.9.2003, s. 6.
 PŘÍLOHA A
 PROTOKOL O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 28 Smlouvy o vytvoření jednotné Rady a jednotné Komise Evropských společenství požívají Evropská společenství a Evropská investiční banka na území členských států výsad a imunit nezbytných k plnění svého poslání,
 SE DOHODLY na těchto ustanoveních, která se připojují k této smlouvě.
 KAPITOLA I


text:
MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
 Článek 1
 Prostory a budovy Společenství jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění.
 Majetek a pohledávky Společenství se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.
 Článek 2
 Archivy Společenství jsou nedotknutelné.
 Článek 3
 Společenství, jejich pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.
 Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Společenství uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Společenství.
 Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby.
 Článek 4
 Společenství jsou osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro jejich úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.
 Společenství jsou rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací.
 Článek 5
 Evropské společenství uhlí a oceli může mít v držení jakoukoli měnu a vést účty v jakékoli měně.
 KAPITOLA II
 KOMUNIKACE A PRŮKAZY
 Článek 6
 Orgány Společenství požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.
 Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Společenství nepodléhá cenzuře.
 Článek 7
 1. Předsedové orgánů Společenství mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Společenství průkazy, jejichž formu stanoví Rada a jež orgány členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním řádem úředníků Společenství a pracovním řádem ostatních zaměstnanců Společenství.
 Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí.
 2. Na členy a zaměstnance orgánů, kteří jsou ke dni vstupu této smlouvy v platnost držiteli průkazů podle článku 6 Protokolu o výsadách a imunitách Evropského společenství uhlí a oceli, se i nadále uplatňují ustanovení zmíněného článku, a to až do uplatnění odstavce 1.
 KAPITOLA III
 ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
 Článek 8
 Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.
 Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole:
 a)
 přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání;
 b)
 přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání.
 Článek 9
 Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.
 Článek 10
 V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:
 a)
 na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;
 b)
 na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi


text:
ani soudně stíháni.
 Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z něj.
 Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit.
 KAPITOLA IV
 ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
 Článek 11
 Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Společenství, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod.
 Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Společenství.
 KAPITOLA V
 ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
 Článek 12
 Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Společenství bez ohledu na svou státní příslušnost:
 a)
 jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Společenství a jednak o příslušnosti Soudního dvora rozhodovat spory mezi Společenstvími a jejich úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce;
 b)
 nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců;
 c)
 požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací;
 d)
 požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno;
 e)
 požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou dané země.
 Článek 13
 Platy, mzdy a služební požitky, které poskytují Společenství svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Společenství, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Rada na návrh Komise.
 Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytují Společenství.
 Článek 14
 S úředníky a jinými zaměstnanci Společenství, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Společenství zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Společenství, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Společenství. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči.
 Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě;


text:
pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.
 Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací.
 Článek 15
 Rada na návrh Komise jednomyslně rozhodne o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Společenství.
 Článek 16
 Rada na návrh Komise a po konzultaci s ostatními zúčastněnými orgány určí kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Společenství, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku 12, čl. 13 druhého pododstavce a článku 14.
 Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států.
 KAPITOLA VI
 VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ
 Článek 17
 Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Společenství, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Společenství obvyklé diplomatické imunity a výsady.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 18
 Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Společenství výhradně v zájmu Společenství.
 Každý orgán Společenství je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Společenství.
 Článek 19
 Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Společenství ve vzájemné shodě s odpovědnými úřady příslušných členských států.
 Článek 20
 Články 12 až 15 a článek 18 se vztahují na členy Komise.
 Článek 21
 Články 12 až 15 a článek 18 se vztahují na soudce, generální advokáty, tajemníka a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru, aniž je dotčen článek 3 protokolu o statutu Soudního dvora týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů.
 Článek 22
 Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena.
 Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, v němž má sídlo. Jeho rozpuštění nebo jeho likvidace nepodléhají žádnému poplatku. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.
 Článek 23
 Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.
 Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, v němž má sídlo. Činnost ECB a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.
 Výše uvedená ustanovení se vztahují rovněž na Evropský měnový institut. Jeho rozpuštění nebo jeho likvidace nepodléhají žádnému poplatku.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto Protokolu své podpisy.
 V Bruselu


text:
dne osmého dubna tisíc devět set šedesát pět.
 Dodatek k PŘÍLOZE A
 POSTUPY PRO POUŽITÍ PROTOKOLU O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ VE ŠVÝCARSKU
 1. Rozšíření používání na Švýcarsko
 Každý odkaz na členské státy, který se objeví v Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství (dále jen „protokol“), se rovněž chápe jako odkaz na Švýcarsko, pokud následující ustanovení nestanoví jinak.
 2. Osvobození agentury od nepřímých daní (včetně DPH)
 Zboží a služby vyvážené ze Švýcarska nepodléhají švýcarské dani z přidané hodnoty (DPH). Pokud se jedná o zboží a služby dodané agentuře ve Švýcarsku pro její úřední potřebu, uplatní se osvobození od DPH v souladu s čl. 3 druhým pododstavcem protokolu, a to vrácením daně. Osvobození od DPH lze uplatnit, pokud skutečná nákupní cena zboží a poskytnutých služeb, která je uvedena na faktuře nebo na rovnocenném dokladu, je nejméně 100 švýcarských franků (včetně daně).
 Vrácení DPH lze uplatňovat na základě předložení příslušných švýcarských formulářů federálnímu daňovému úřadu, hlavnímu oddělení pro DPH. Žádosti jsou v zásadě vyřízeny do tří měsíců od data, kdy byla žádost o vrácení daně podána s příslušnými doklady.
 3. Postupy pro použití týkající se zaměstnanců agentury
 Pokud se jedná o čl. 13 druhý pododstavec protokolu, Švýcarsko osvobozuje na základě zásad svého vnitrostátního práva úředníky a ostatní zaměstnance agentury podle článku 2 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 (1) od federálních, kantonálních a obecních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Společenství a které podléhají jeho vnitřní dani.
 Pro účely článku 14 protokolu se Švýcarsko nepovažuje za členský stát podle výše uvedeného bodu 1.
 Úředníci a ostatní zaměstnanci agentury, jakož i jejich rodinní příslušníci, na které se vztahuje systém sociálního pojištění pro úředníky a ostatní zaměstnance Společenství, nejsou povinni účastnit se švýcarského systému sociálního pojištění.
 Soudní dvůr Evropských společenství má výhradní pravomoc ve všech otázkách týkajících se vztahů mezi agenturou nebo Komisí a jejími zaměstnanci, pokud jde o používání nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (2) a ostatních právních předpisů Společenství o pracovních podmínkách.
 (1) Nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 ze dne 25. března 1969, kterým se stanoví kategorie úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na které se vztahují ustanovení článku 12, čl. 13 druhého pododstavce a článku 14 Protokolu o výsadách a imunitách Společenství (Úř. věst. L 74, 27.3.1969, s. 1).
 (2) Nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců těchto Společenství a kterým se stanoví zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (pracovní řád ostatních zaměstnanců) (Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1).
 PŘÍLOHA B
 FINANČNÍ KONTROLA ŠVÝCARSKÝCH ÚČASTNÍKŮ ČINNOSTÍ EVROPSKÉ AGENTURY PRO BEZPEČNOST LETECTVÍ
 Článek 1
 Přímá komunikace
 Agentura a Komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností agentury, a to jako smluvní strany, účastníci programů agentury, příjemci plateb z rozpočtu agentury nebo Společenství, nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou Komisi a agentuře přímo poskytnout veškeré příslušné informace a dokumentaci, jež jsou povinny sdělovat na základě nástrojů,


text:
na které odkazuje toto rozhodnutí, a uzavřených smluv nebo dohod a rozhodnutí přijatých v rámci těchto aktů.
 Článek 2
 Kontroly
 1. V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (1), a finančním nařízením přijatým správní radou agentury dne 26. března 2003, s nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), jakož i s ostatními nařízeními, na která odkazuje toto rozhodnutí, mohou uzavřené smlouvy nebo úmluvy a rozhodnutí přijatá s příjemci usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci agentury a Komise nebo jiné osoby pověřené agenturou a Komisí mohou u příjemců a jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity.
 2. Úředníci agentury a Komise, jakož i ostatní osoby pověřené agenturou a Komisí, mají přiměřený přístup do míst, k pracím a dokumentům, jakož i k ostatním informacím – včetně jejich elektronické podoby – potřebným pro výkon takových auditů. Toto přístupové právo je jasně stanoveno ve smlouvách nebo dohodách uzavřených s cílem provádět nástroje, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 3. Účetní dvůr Evropských společenství má stejná práva jako Komise.
 4. Audity lze provádět pět let po ukončení platnosti tohoto rozhodnutí nebo podle podmínek uzavřených smluv nebo dohod a přijatých rozhodnutí.
 5. Švýcarský federální finanční kontrolní úřad je předem informován o auditech prováděných na švýcarském území. Tato informace není zákonnou podmínkou pro provedení těchto auditů.
 Článek 3
 Kontroly na místě
 1. V rámci této dohody je Komise (OLAF) oprávněna provádět na švýcarském území kontroly a inspekce na místě, a to v souladu s podmínkami a ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (3).
 2. Kontroly a inspekce na místě připravuje a řídí Komise v úzké spolupráci se švýcarským federálním finančním kontrolním úřadem nebo jinými příslušnými švýcarskými orgány jmenovanými švýcarským federálním finančním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, cíli a právním základu kontrol a inspekcí, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou podporu. Za tímto účelem se úředníci příslušných švýcarských orgánů mohou účastnit kontrol a ověřování na místě.
 3. Pokud si to příslušné švýcarské orgány přejí, provádějí kontroly a inspekce na místě společně s Komisí.
 4. Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo inspekci na místě, poskytnou švýcarské orgány kontrolorům Komise v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou podporu, která umožní provedení kontroly nebo inspekce na místě.
 5. Komise neprodleně uvědomí švýcarský federální finanční kontrolní úřad o všech skutečnostech nebo podezřeních týkajících se nesrovnalostí, které objevila v průběhu kontroly nebo inspekce na místě. Komise je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a ověřování.
 Článek 4
 Informace a konzultace
 1. Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány Společenství pravidelně vyměňují informace a na


text:
žádost jedné ze stran provádějí konzultace.
 2. Příslušné švýcarské orgány neprodleně informují agenturu a Komisi o všech skutečnostech či podezřeních, které objevily a které se týkají nesrovnalostí v oblasti uzavírání a provádění smluv nebo dohod uzavřených za použití nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 Článek 5
 Důvěrnost
 Informace sdělené nebo získané v jakékoli formě na základě této přílohy jsou chráněny úředním tajemstvím a požívají ochrany, která přísluší podobnému druhu informací na základě švýcarského práva a příslušných předpisů použitelných pro orgány Společenství. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě těch, od kterých se vzhledem k jejich funkci v orgánech Společenství, členských státech nebo Švýcarsku vyžaduje, aby je znaly, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.
 Článek 6
 Správní opatření a sankce
 Aniž je dotčeno použití švýcarského trestního práva, agentura nebo Komise může uložit správní opatření a sankce v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 a nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (4).
 Článek 7
 Náhrada a vykonatelnost
 Rozhodnutí agentury či Komise přijatá v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, která ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku.
 Příkaz k výkonu vydá bez jakékoliv další kontroly, s výjimkou ověření pravosti aktu, orgán určený švýcarskou vládou, který o tom uvědomí agenturu či Komisi. Výkon rozhodnutí se provede v souladu se švýcarským procesním řádem. Zákonnost rozhodnutí o vykonatelnosti podléhá kontrole Soudního dvora Evropských společenství.
 Pro vykonatelnost rozsudků Soudního dvora Evropských společenství vynesených na základě rozhodčí doložky platí stejné podmínky.
 (1) Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
 (3) Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.
 (4) Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.