text:
unie.
 2. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni uložení poslední listiny o schválení.
 3. Tento protokol je prováděn prozatímně po uplynutí 15 dnů od jeho podpisu.
 4. Tento protokol se použije na vztahy mezi smluvními stranami v rámci dohody ke dni přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
 Článek 5
 Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, chorvatském, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a ruském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
 Съставено в Брюксел на седемнадесети декември две хиляди и четиринадесета година.
 Hecho en Bruselas, el diecisiete de diciembre de dos mil catorce.
 V Bruselu dne sedmnáctého prosince dva tisíce čtrnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den syttende december to tusind og fjorten.
 Geschehen zu Brüssel am siebzehnten Dezember zweitausendvierzehn.
 Kahe tuhande neljateistkümnenda aasta detsembrikuu seitsmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δεκατέσσερα.
 Done at Brussels on the seventeenth day of December in the year two thousand and fourteen.
 Fait à Bruxelles, le dix-sept décembre deux mille quatorze.
 Sastavljeno u Bruxellesu sedamnaestog prosinca dvije tisuće četrnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì diciassette dicembre duemilaquattordici.
 Briselē, divi tūkstoši četrpadsmitā gada septiņpadsmitajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai keturioliktų metų gruodžio septynioliktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennegyedik év december havának tizenhetedik napján.
 Magħmul fi Brussell, fis-sbatax-il jum ta’ Diċembru tas-sena elfejn u erbatax.
 Gedaan te Brussel, de zeventiende december tweeduizend veertien.
 Sporządzono w Brukseli dnia siedemnastego grudnia roku dwa tysiące czternastego.
 Feito em Bruxelas, em dezassete de dezembro de dois mil e catorze.
 Întocmit la Bruxelles la șaptesprezece decembrie două mii paisprezece.
 V Bruseli sedemnásteho decembra dvetisícštrnásť.
 V Bruslju, dne sedemnajstega decembra leta dva tisoč štirinajst.
 Tehty Brysselissä seitsemäntenätoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljätoista.
 Som skedde i Bryssel den sjuttonde december tjugohundrafjorton.
 Совершено в г. Брюсселе семнадцатого декабря две тысячи четырнадцатого года.
 За държавите-членки
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Za države članice
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā –
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Pentru statele membre
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 För medlemsstaterna
 За государства-члень
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Евроиейский союз
 За Европейската общност за атомна енергия
 Por la Comunidad Europea de la Energía Atómica
 Za Evropské společenství pro atomovou energii
 For Det Europæiske Atomenergifællesskab


text:
Für die Europäische Atomgemeinschaft
 Euroopa Aatomienergiaühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα Ατομικής Ενέργειας
 For the European Atomic Energy Community
 Pour la Communauté européenne de l'énergie atomique
 Za Europsku zajednicu za atomsku energiju
 Per la Comunità europea dell'energia atomica
 Eiropas Atomenerģijas Kopienas vārdā –
 Europos atominės energijos bendrijos vardu
 az Európai Atomenergia-közösség részéről
 F'isem il-Komunità Ewropea tal-Enerġija Atomika
 Voor de Europese Gemeenschap voor Atoomenergie
 W imieniu Europejskiej Wspólnoty Energii Atomowej
 Pela Comunidade Europeia da Energia Atómica
 Pentru Comunitatea Europeană a Energiei Atomice
 za Európske spoločenstvo pre atómovú energiu
 Za Evropsko skupnost za atomsko energijo
 Euroopan atomienergiajärjestön puolesta
 För Europeiska atomenergigemenskapen
 За Европейское сообщество по атомной знергии
 За Руската Федерация
 Por la Federación de Rusia
 Za Ruskou Federaci
 For Den Russiske Føderation
 Für die Russische Föderation
 Venemaa Föderatsiooni nimel
 Για τη Ρωσική Ομοσπονδία
 For the Russian Federation
 Pour la Fédération de Russie
 Per la Federazione Russa
 Krievijas Federācijas vārdā –
 Rusijos Federacijos vardu
 Az Orosz Föderáció részéről
 Għall-Federazzjoni Russa
 Voor de Russische Federatie
 W imieniu Federacji Rosyjskiej
 Pela Federação da Rússia
 Pentru Federația Rusă
 Za Ruskú Federáciu
 Za Rusko Federacijo
 Venäjän Federaation puolesta
 För Ryska Federationen
 За Pоссийскую Федерацию

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 29.8.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 226/12
 ROZHODNUTÍ č. 1/2015 SMÍŠENÉHO VÝBORU EVROPSKÁ UNIE-ŠVÝCARSKO PRO LETECKOU DOPRAVUZŘÍZENÉHO DOHODOU MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O LETECKÉ DOPRAVĚ
 ze dne 20. srpna 2015,
 kterým se nahrazuje příloha Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě [2015/1481]
 VÝBOR EVROPSKÁ UNIE-ŠVÝCARSKO PRO LETECKOU DOPRAVU,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 23 odst. 4 této dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Jediný článek
 Příloha tohoto rozhodnutí nahrazuje přílohu dohody s platností ode dne 15. září 2015.
 V Bruselu dne 20. srpna 2015.
 Za smíšený výbor
 vedoucí delegace Evropské unie
 Margus RAHUOJA
 vedoucí delegace Švýcarska
 Peter MÜLLER
 PŘÍLOHA
 Pro účely této dohody:
 —
 Evropská unie na základě Lisabonské smlouvy, která vstoupila v platnost dne 1. prosince 2009, nahrazuje Evropské společenství a stává se jeho nástupcem.
 —
 Jestliže akt uvedený v této příloze obsahuje odkaz na členské státy Evropského společenství, jež bylo nahrazeno Evropskou unií, nebo na požadavek spojení s nimi, má se pro účely této dohody za to, že se odkaz vztahuje rovněž na Švýcarsko nebo na požadavek spojení se Švýcarskem.
 —
 Odkazy na nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 a č. 2408/92 uvedené v článcích 4, 15, 18, 27 a 35 dohody se považují za odkazy na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008.
 —
 Aniž je dotčen článek 15 této dohody, „leteckým dopravcem Společenství“ podle následujících směrnic a nařízení Společenství se rozumí též letecký dopravce, který je držitelem licence a má svou hlavní provozovnu a případně sídlo podniku ve Švýcarsku v souladu s nařízením (ES) č. 1008/2008. Jakýkoli odkaz na nařízení (EHS) č. 2407/92 se považuje za odkaz na nařízení (ES) č. 1008/2008.
 —
 Jakýkoli odkaz na články 81 a 82 Smlouvy nebo na články 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie v následujících textech se považuje za odkaz na články 8 a 9 této dohody.
 1. Liberalizace letectví a ostatní předpisy v odvětví civilního letectví
 Č. 1008/2008
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství
 Č. 2000/79
 Směrnice Rady ze dne 27. listopadu 2000 o Evropské dohodě o organizaci pracovní doby mobilních pracovníků v civilním letectví uzavřené mezi Sdružením evropských leteckých společností (AEA), Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF), Evropským sdružením technických letových posádek (ECA), Evropským sdružením leteckých společností (ERA) a Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IACA)
 Č. 93/104
 Směrnice Rady ze dne 23. listopadu 1993 o některých aspektech úpravy pracovní doby ve znění:
 —
 směrnice 2000/34/ES
 Č. 437/2003
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 27. února 2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek
 Č. 1358/2003
 Nařízení Komise ze dne 31. července 2003, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek a kterým se mění přílohy I a II uvedeného nařízení
 Č. 785/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u


text:
leteckých dopravců a provozovatelů letadel ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 285/2010
 Č. 95/93
 Nařízení Rady ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství (články 1–12) ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 793/2004
 Č. 2009/12
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích
 Č. 96/67
 Směrnice Rady ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství
 (články 1–9, 11–23 a 25)
 Č. 80/2009
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 14. ledna 2009 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 2299/89
 2. Pravidla hospodářské soutěže
 Č. 1/2003
 Nařízení Rady ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (články 1–13, 15–45)
 (V rozsahu, v němž je toto nařízení příslušné pro použití této dohody. Vložení uvedeného nařízení nemá vliv na rozdělení úkolů podle této dohody.)
 Č. 773/2004
 Nařízení Komise ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle článků 81 a 82 Smlouvy o ES, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1792/2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 622/2008
 Č. 139/2004
 Nařízení Rady ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování)
 (Články 1–18, čl. 19 odst. 1–2, články 20–23)
 S ohledem na čl. 4 odst. 5 nařízení o spojování platí mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem toto:
 1)
 S ohledem na spojení definované v článku 3 nařízení (ES) č. 139/2004, které nemá význam pro celé Společenství ve smyslu článku 1 uvedeného nařízení a které může být přezkoumáno v rámci vnitrostátních předpisů pro hospodářskou soutěž nejméně tří členských států ES a Švýcarské konfederace, mohou osoby nebo podniky podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení před oznámením příslušným orgánům informovat Komisi ES prostřednictvím odůvodněného podání, že by spojení měla posoudit Komise.
 2)
 Evropská komise neprodleně předá Švýcarské konfederaci všechna podání podle čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 139/2004 a předchozího odstavce.
 3)
 Vyjádří-li Švýcarská konfederace svůj nesouhlas se žádostí o postoupení případu, příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž si ponechá svou pravomoc a případ nebude od Švýcarské konfederace postoupen podle tohoto odstavce.
 S ohledem na lhůty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení o spojování:
 1)
 Evropská komise neprodleně předá příslušnému švýcarskému orgánu pro hospodářskou soutěž všechny příslušné dokumenty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2.
 2)
 Výpočet lhůt podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 139/2004 začíná pro Švýcarskou konfederaci ihned poté, co příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž obdrží příslušné dokumenty.
 Č. 802/2004
 Nařízení Komise ze dne 7. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků (články 1–24), ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1792/2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1033/2008,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č.


text:
1269/2013
 Č. 2006/111
 Směrnice Komise ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků
 Č. 487/2009
 Nařízení Rady ze dne 25. května 2009 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na některé kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví letecké dopravy
 3. Bezpečnost letectví
 Č. 216/2008
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 20. února 2008 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Evropské agentury pro bezpečnost letectví, kterým se ruší směrnice Rady 91/670/EHS, nařízení (ES) č. 1592/2002 a směrnice 2004/36/ES, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 690/2009,
 —
 nařízení (ES) č. 1108/2009,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 6/2013.
 Agentura má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny ustanoveními nařízení.
 Komise má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny pro rozhodnutí podle čl. 11 odst. 2, čl. 14 odst. 5 a 7, čl. 24 odst. 5, čl. 25 odst. 1, čl. 38 odst. 3 bodu i), čl. 39 odst. 1, čl. 40 odst. 3, čl. 41 odst. 3 a 5, čl. 42 odst. 4, čl. 54 odst. 1 a čl. 61 odst. 3.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ uvedené v článku 65 nařízení nebo v ustanoveních směrnice 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na Švýcarsko.
 Žádné ustanovení tohoto nařízení nelze vykládat tak, že pověřuje Evropskou agenturu pro bezpečnost letectví, aby jednala jménem Švýcarska v rámci mezinárodních dohod pro jiné účely než účely podpory při plnění povinností, které mu z těchto dohod plynou.
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 12 se mění takto:
 i)
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“;
 ii)
 v odst. 2 písm. a) se za slovo „Společenství“ vkládají slova „nebo Švýcarsko“;
 iii)
 v odstavci 2 se zrušují písmena b) a c);
 iv)
 doplňuje se nový odstavec, který zní:
 „3. Kdykoliv Společenství vede jednání se třetí zemí s cílem uzavřít dohodu, která stanoví, že členský stát nebo agentura může vydávat osvědčení na základě osvědčení vydaných leteckými úřady dané třetí země, usiluje o to, aby Švýcarsku byla nabídnuta podobná dohoda s dotčenou třetí zemí. Švýcarsko zase usiluje o uzavření dohod se třetími zeměmi odpovídajících těm, které uzavřelo Společenství.“
 b)
 V článku 29 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „4. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství je výkonný ředitel agentury oprávněn zaměstnávat na základě smlouvy švýcarské státní příslušníky, kteří požívají veškerých občanských práv.“
 c)
 V článku 30 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „V souladu s dodatkem k příloze A uplatní Švýcarsko na agenturu Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, který je uveden v příloze A této přílohy.“
 d)
 V článku 37 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „Švýcarsko se plně podílí na činnosti správní rady a má v jejím rámci stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, s


text:
výjimkou hlasovacího práva.“
 e)
 V článku 59 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „12. Švýcarsko se podílí na finančním příspěvku uvedeném v odst. 1 písm. b) podle následujícího vzorce:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C
 kde
 S
 =
 část rozpočtu agentury, která není financována z poplatků a plateb uvedených v odst. 1 písm. c) a d),
 a
 =
 počet přidružených států,
 b
 =
 počet členských států EU,
 c
 =
 příspěvek Švýcarska do rozpočtu ICAO,
 C
 =
 celkový příspěvek členských států EU a přidružených států do rozpočtu ICAO.“
 f)
 V článku 61 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „Ustanovení vztahující se na finanční kontrolu prováděnou Společenstvím ve Švýcarsku, která se týká účastníků činností agentury, jsou uvedena v příloze B této přílohy.“
 g)
 Příloha II nařízení se doplňuje o následující letadla jako výrobky, na něž se vztahuje čl. 2 odst. 3 písm. a) bod ii) nařízení Komise (ES) č. 1702/2003 ze dne 24. září 2003, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací (1):
 A/c – [HB-IDJ] – typ CL600-2B19
 A/c – [HB-IKR, HB-IMY, HB-IWY] – Gulfstream G-IV
 A/c – [HB-IMJ, HB-IVZ, HB-JES] – Gulfstream G-V
 A/c – [HB-XJF, HB-ZCW, HB-ZDF] – MD900.
 Č. 1108/2009
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 21. října 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 216/2008 v oblasti letišť, uspořádání letového provozu a letových navigačních služeb a zrušuje směrnice 2006/23/ES
 Č. 1178/2011
 Nařízení Komise ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 290/2012,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 70/2014,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 245/2014,
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/445
 Č. 3922/91
 Nařízení Rady ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví (články 1–3, čl. 4 odst. 2, články 5–11 a 13) ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1899/2006,
 —
 nařízení (ES) č. 1900/2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 8/2008,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 859/2008
 Č. 996/2010
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 20. října 2010 o šetření a prevenci nehod a incidentů v civilním letectví a o zrušení směrnice 94/56/ES
 Č. 2003/42
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 13. června 2003 o hlášení událostí v civilním letectví (články 1–12)
 Č. 1321/2007
 Nařízení Komise ze dne 12. listopadu 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro zařazování informací o událostech v civilním letectví, jejichž výměna proběhla v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES, do centrální evidence
 Č. 1330/2007
 Nařízení Komise ze dne 24. září 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro šíření informací o událostech v civilním letectví zúčastněným osobám podle čl. 7 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES
 Č. 2042/2003
 Nařízení Komise ze dne 20. listopadu 2003 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí


text:
a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 707/2006,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 376/2007,
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1056/2008,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 127/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 962/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 1149/2011,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 593/2012
 Č. 104/2004
 Nařízení Komise ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví pravidla organizace a složení odvolacího senátu Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 Č. 2111/2005
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES
 Č. 473/2006
 Nařízení Komise ze dne 22. března 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005
 Č. 474/2006
 Nařízení Komise ze dne 22. března 2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005, naposledy pozměněné:
 —
 prováděcím nařízením Komise (EU) č. 1318/2014
 Č. 1332/2011
 Nařízení Komise ze dne 16. prosince 2011, kterým se stanoví společné požadavky na užívání vzdušného prostoru a provozní postupy pro palubní protisrážkový systém
 Č. 646/2012
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 16. července 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro pokuty a penále na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008
 Č. 748/2012
 Nařízení Komise ze dne 3. srpna 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 7/2013,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 69/2014
 Č. 965/2012
 Nařízení Komise ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 800/2013,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 71/2014,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 83/2014,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 379/2014,
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/140
 Č. 2012/780
 Rozhodnutí Komise ze dne 5. prosince 2012 o přístupových právech k evropské centrální evidenci bezpečnostních doporučení a odpovědí na ně zřízené podle čl. 18 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 o šetření a prevenci nehod a incidentů v civilním letectví a o zrušení směrnice 94/56/ES
 Č. 628/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 28. června 2013 o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění standardizačních kontrol a pro sledování uplatňování pravidel nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 736/2006
 Č. 139/2014
 Nařízení Komise (EU) č. 139/2014 ze dne 12. února 2014, kterým se stanoví požadavky a správní postupy týkající se letišť podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č.


text:
216/2008
 Č. 319/2014
 Nařízení Komise (EU) č. 319/2014 ze dne 27. března 2014 o poplatcích a platbách vybíraných Evropskou agenturou pro bezpečnost letectví a o zrušení nařízení (ES) č. 593/2007
 Č. 452/2014
 Nařízení Komise (EU) č. 452/2014 ze dne 29. dubna 2014, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu provozovatelů ze třetích zemí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008
 Č. 1321/2014
 Nařízení Komise ze dne 26. listopadu 2014 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů
 Č. 2015/340
 Nařízení Komise ze dne 20. února 2015, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se průkazů způsobilosti a osvědčení řídících letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 a kterým se zrušuje nařízení Komise (EU) č. 805/2011
 4. Ochrana letectví před protiprávními činy
 Č. 300/2008
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002
 Č. 272/2009
 Nařízení Komise ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 297/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 720/2011,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 1141/2011,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 245/2013
 Č. 1254/2009
 Nařízení Komise ze dne 18. prosince 2009, kterým se stanoví kritéria umožňující členským státům odchýlit se od společných základních norem v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a přijmout alternativní bezpečnostní opatření
 Č. 18/2010
 Nařízení Komise ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokud jde o specifikace národních programů řízení kvality v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy
 Č. 72/2010
 Nařízení Komise ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komisí v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy
 Č. 185/2010
 Nařízení Komise ze dne 4. března 2010, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 357/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 358/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 573/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 983/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 334/2011,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 859/2011,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1087/2011,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1147/2011,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 173/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 711/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1082/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 104/2013,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 246/2013,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 654/2013,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1103/2013,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1116/2013,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 278/2014,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 687/2014,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/187
 Č. 2010/774
 Rozhodnutí Komise ze dne 13. dubna 2010, kterým se stanoví prováděcí


text:
opatření ke společným základním normám v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy obsahující informace uvedené v čl. 18 písm. a) nařízení (ES) č. 300/2008, ve znění:
 —
 rozhodnutí Komise C(2010) 2604,
 —
 rozhodnutí Komise C(2010) 3572,
 —
 rozhodnutí Komise C(2010) 9139,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2011) 5862,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2011) 8042,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2011) 9407,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2012) 1228,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2012) 5672,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2012) 5880,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2013) 1587,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2013) 2045,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2013) 4180,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2013) 7275,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2014) 1200,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2014) 1635,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2014) 3870,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2014) 4054,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2015) 561,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2015) 984
 Č. 2013/511
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 4. února 2013, pokud jde o detekční kontrolu cestujících a osob jiných než cestujících zařízením pro stopovou detekci výbušnin (ETD) v kombinaci s ručním detektorem kovů (HHMD)
 5. Uspořádání letového provozu
 Č. 549/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 6, 8, 10, 11 a 12.
 Článek 10 se mění takto:
 V odstavci 2 se slova „na úrovni Společenství“ nahrazují slovy „na úrovni Společenství, zahrnující Švýcarsko“.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 549/2004 nebo v ustanoveních rozhodnutí 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na Švýcarsko.
 Č. 550/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má vůči Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 9a, 9b, 15, 15a, 16 a 17.
 Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 3 se mění takto:
 v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 b)
 Článek 7 se mění takto:
 v odstavcích 1 a 6 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 c)
 Článek 8 se mění takto:
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 d)
 Článek 10 se mění takto:
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 e)
 Čl. 16 odst. 3 se nahrazuje tímto:
 „3. Komise sdělí své rozhodnutí členským státům a vyrozumí o něm poskytovatele služeb, pokud je tím z právního hlediska dotčen.“
 Č. 551/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 3a, 6 a 10.
 Č. 552/2004
 Nařízení


text:
Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 4, 7 a čl. 10 odst. 3.
 Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 5 se mění takto:
 v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“;
 b)
 Článek 7 se mění takto:
 v odstavci 4 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“;
 c)
 Příloha III se mění takto:
 V druhé a poslední odrážce oddílu 3 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.
 Č. 2150/2005
 Nařízení Komise ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru
 Č. 1033/2006
 Nařízení Komise ze dne 4. července 2006, kterým se stanoví požadavky na postupy pro letové plány v předletové fázi pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 428/2013,
 Č. 1032/2006
 Nařízení Komise ze dne 6. července 2006, kterým se stanoví požadavky na automatické systémy pro výměnu letových údajů pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 30/2009
 Č. 730/2006
 Nařízení Komise ze dne 11. května 2006 o klasifikaci vzdušného prostoru a o přístupu letů podle pravidel pro let za viditelnosti nad letovou hladinu 195, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012
 Č. 219/2007
 Nařízení Rady ze dne 27. února 2007 o založení společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR),ve znění:
 —
 nařízení Rady (ES) č. 1361/2008,
 —
 nařízení Rady (EU) 721/2014
 Č. 633/2007
 Nařízení Komise ze dne 7. června 2007, kterým se stanoví požadavky použití protokolu pro přenos zpráv o letu pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 283/2011
 Č. 482/2008
 Nařízení Komise ze dne 30. května 2008, kterým se stanoví systém zajištění bezpečnosti softwaru, který má být zaveden poskytovateli letových navigačních služeb, a kterým se mění příloha II nařízení (ES) č. 2096/2005
 Č. 29/2009
 Nařízení Komise ze dne 16. ledna 2009, kterým se stanoví požadavky na služby datovým spojem pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/310
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 V příloze I části A se doplňují slova „Switzerland UIR“.
 Č. 262/2009
 Nařízení Komise ze dne 30. března 2009, kterým se stanoví požadavky na koordinované přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S pro jednotné evropské nebe
 Č. 73/2010
 Nařízení Komise (EU) č. 73/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví požadavky na jakost leteckých dat a leteckých informací pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1029/2014
 Č. 255/2010
 Nařízení Komise ze dne 25. března 2010, kterým se stanoví společná pravidla uspořádání toku letového provozu, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012
 Č. K(2010) 5134
 Rozhodnutí Komise ze dne 29.


text:
července 2010 o ustavení orgánu pro kontrolu výkonnosti v rámci jednotného evropského nebe
 Č. 2014/672
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2014 o prodloužení období ustavení orgánu pro kontrolu výkonnosti v rámci jednotného evropského nebe
 Č. 176/2011
 Nařízení Komise ze dne 24. února 2011 o informacích poskytovaných před zřízením a úpravou funkčního bloku vzdušného prostoru
 Č. 677/2011
 Nařízení Komise ze dne 7. července 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a kterým se mění nařízení (EU) č. 691/2010, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 970/2014
 Č. 2011/4130
 Rozhodnutí Komise ze dne 7. července 2011 o jmenování manažera struktury vzdušného prostoru pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) jednotného evropského nebe
 Č. 1034/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 17. října 2011 o dohledu nad provozní bezpečností uspořádání letového provozu (ATM) a letových navigačních služeb a o změně nařízení (EU) č. 691/2010
 Č. 1035/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 17. října 2011, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a mění nařízení (ES) č. 482/2008 a (EU) č. 691/2010, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 448/2014
 Č. 1206/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 V příloze I se doplňují slova „Switzerland UIR“.
 Č. 1207/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na výkonnost a interoperabilitu přehledu v jednotném evropském nebi, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1028/2014
 Č. 923/2012
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 ze dne 26. září 2012, kterým se stanoví společná pravidla létání a provozní předpisy týkající se služeb a postupů v oblasti letecké navigace a kterým se mění prováděcí nařízení (ES) č. 1035/2011 a nařízení (ES) č. 1265/2007, (ES) č. 1794/2006, (ES) č. 730/2006, (ES) č. 1033/2006 a (EU) č. 255/2010, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 2015/340
 Č. 1079/2012
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 16. listopadu 2012, kterým se stanoví požadavky na rozestup kanálů hlasové komunikace pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 657/2013
 Č. 390/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě
 Č. 391/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
 Č. 409/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 3. května 2013 o definici společných projektů, vytvoření správy a identifikaci pobídek podporujících provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu
 Č. 2014/132
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví výkonnostní cíle pro síť uspořádání letového provozu a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie na druhé referenční období 2015–2019
 Č. 716/2014
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 716/2014 ze dne 27. června 2014 o zřízení pilotního společného projektu na podporu provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu
 6. Životní prostředí a hluk


text:
Č. 2002/30
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (články 1–12 a 14–18)
 (Uplatní se změny přílohy I na základě přílohy II kapitoly 8 (Dopravní politika) oddílu G (Letecká doprava) bodu 2 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie).
 Č. 89/629
 Směrnice Rady ze dne 4. prosince 1989 o omezení emisí hluku civilních podzvukových proudových letadel
 (Články 1–8)
 Č. 2006/93
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. prosince 2006 o regulaci provozu letadel uvedených v části II kapitoly 3 svazku 1 přílohy 16 k Úmluvě o mezinárodním civilním letectví, druhé vydání (1988)
 7. Ochrana spotřebitele
 Č. 90/314
 Směrnice Rady ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy
 (Články 1–10)
 Č. 93/13
 Směrnice Rady ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách
 (Články 1–11)
 Č. 2027/97
 Nařízení Rady ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod (články 1–8), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 889/2002
 Č. 261/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91
 (Články 1–18)
 Č. 1107/2006
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohybu a orientace v letecké dopravě
 8. Různé
 Č. 2003/96
 Směrnice Rady ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny
 (čl. 14 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 2)
 9. Přílohy
 A
 :
 Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie
 B
 :
 Ustanovení o finanční kontrole prováděné Evropskou unií, která se týká švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 (1) Úř. věst. L 243, 27.9.2003, s. 6.
 PŘÍLOHA A
 PROTOKOL O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÉ UNIE
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na území členských států imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 KAPITOLA I
 MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE
 Článek 1
 Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.
 Článek 2
 Archivy Unie jsou nedotknutelné.
 Článek 3
 Unie, její pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.
 Vlády členských států


text:
přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Unie uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Unie.
 Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby.
 Článek 4
 Unie je osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro její úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.
 Unie je rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací.
 KAPITOLA II
 KOMUNIKACE A PRŮKAZY
 Článek 5
 Orgány Unie požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.
 Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Unie nepodléhá cenzuře.
 Článek 6
 Předsedové orgánů Unie mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Unie průkazy, jejichž formu stanoví Rada prostou většinou a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním a pracovním řádem Unie.
 Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí.
 KAPITOLA III
 ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
 Článek 7
 Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.
 Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole:
 a)
 přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání;
 b)
 přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání.
 Článek 8
 Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.
 Článek 9
 V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:
 a)
 na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;
 b)
 na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.
 Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z něj.
 Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit.
 KAPITOLA IV
 ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÉ UNIE
 Článek 10
 Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Unie, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod.
 Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Unie.
 KAPITOLA V
 ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE
 Článek 11
 Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Unie bez ohledu na svou státní příslušnost:
 a)
 jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně


text:
ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Unii a jednak o příslušnosti Soudního dvora Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejími úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce;
 b)
 nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců;
 c)
 požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací;
 d)
 požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno;
 e)
 požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno.
 Článek 12
 Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Unie, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení.
 Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Unie.
 Článek 13
 S úředníky a jinými zaměstnanci Unie, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Unie zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Unie, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči.
 Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě; pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.
 Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací.
 Článek 14
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány rozhodují formou nařízení o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Unie.
 Článek 15
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními dotčenými orgány určí formou nařízení kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Unie, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku


text:
11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.
 Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států.
 KAPITOLA VI
 VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE
 Článek 16
 Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 17
 Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Unie výhradně v zájmu Unie.
 Každý orgán Unie je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.
 Článek 18
 Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shodě s odpovědnými orgány příslušných členských států.
 Článek 19
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na členy Komise.
 Článek 20
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kanceláře a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dotčen článek 3 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů.
 Článek 21
 Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena.
 Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.
 Článek 22
 Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.
 Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatků v souvislosti se zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve státě, v němž má sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.
 Dodatek
 Postupy pro používání Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie ve švýcarsku
 1. Rozšíření působnosti na Švýcarsko
 Všechny odkazy na členské státy uvedené v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) se považují rovněž za odkazy na Švýcarsko, není-li dále stanoveno jinak.
 2. Osvobození agentury od nepřímých daní (včetně DPH)
 Zboží a služby vyvážené ze Švýcarska nepodléhají švýcarské dani z přidané hodnoty (DPH). Pokud se jedná o zboží a služby dodané agentuře ve Švýcarsku pro její úřední potřebu, uplatní se osvobození od DPH v souladu s čl. 3 druhým pododstavcem protokolu, a to formou vrácení daně. Osvobození od DPH lze uplatnit, pokud skutečná nákupní cena zboží a poskytnutých služeb, která je uvedena na faktuře nebo na rovnocenném dokladu, je nejméně 100 švýcarských


text:
franků (včetně daně).
 Vrácení DPH lze uplatňovat na základě předložení příslušných švýcarských formulářů hlavnímu oddělení pro DPH federálního daňového úřadu. Žádosti o vrácení musí být zpravidla vyřízeny do tří měsíců ode dne podání spolu s příslušnými nezbytnými doklady.
 3. Postupy pro uplatňování pravidel týkajících se zaměstnanců agentury
 Pokud se jedná o čl. 12 druhý pododstavec protokolu, osvobozuje Švýcarsko, v souladu se zásadami svého vnitrostátního práva, úředníky a ostatní zaměstnance agentury ve smyslu článku 2 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 (1) od federálních, kantonálních a obecních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Evropská unie a které podléhají jeho vnitřní dani.
 Pro účely článku 13 protokolu se Švýcarsko nepovažuje za členský stát ve smyslu výše uvedeného bodu 1.
 Úředníci a ostatní zaměstnanci agentury, jakož i jejich rodinní příslušníci, na které se vztahuje systém sociálního pojištění pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, nejsou povinni účastnit se švýcarského systému sociálního pojištění.
 Soudní dvůr Evropské unie má výhradní pravomoc ve všech otázkách týkajících se vztahů mezi agenturou nebo Komisí a jejími zaměstnanci, pokud jde o používání nařízení (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (2) a ostatních právních předpisů Evropské unie o pracovních podmínkách.
 (1) Nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 ze dne 25. března 1969, kterým se stanoví kategorie úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na které se vztahují ustanovení článku 12, čl. 13 druhého pododstavce a článku 14 Protokolu o výsadách a imunitách Společenství (Úř. věst. L 74, 27.3.1969, s. 1).
 (2) Nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se stanoví zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (pracovní řád ostatních zaměstnanců) (Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1).
 PŘÍLOHA B
 FINANČNÍ KONTROLA ŠVÝCARSKÝCH ÚČASTNÍKŮ ČINNOSTÍ EVROPSKÉ AGENTURY PRO BEZPEČNOST LETECTVÍ
 Článek 1
 Přímá komunikace
 Agentura a Komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností agentury, a to jako smluvní strany, účastníci programů agentury, příjemci plateb z rozpočtu agentury nebo Společenství nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou Komisi a agentuře přímo poskytnout veškeré příslušné informace a dokumentaci, jež jsou povinny sdělovat na základě nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí, a uzavřených smluv nebo dohod a rozhodnutí přijatých v rámci těchto aktů.
 Článek 2
 Kontroly
 1. V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (1), a finančním nařízením přijatým správní radou agentury dne 26. března 2003, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (2), jakož i ostatními nástroji, na které odkazuje toto rozhodnutí, mohou smlouvy nebo úmluvy uzavřené a rozhodnutí přijatá s příjemci usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci agentury a Komise nebo jiné osoby pověřené agenturou a Komisí mohou v prostorách příjemců a


text:
jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity.
 2. Úředníci agentury a Komise, jakož i ostatní osoby pověřené agenturou a Komisí mají přiměřený přístup do míst, k pracím, dokumentům a k ostatním informacím – včetně jejich elektronické podoby – potřebným pro výkon takových auditů. Toto přístupové právo je jasně stanoveno ve smlouvách nebo dohodách uzavřených s cílem provádět nástroje, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 3. Evropský účetní dvůr má stejná práva jako Komise.
 4. Audity lze provádět pět let po ukončení platnosti tohoto rozhodnutí nebo podle podmínek uzavřených smluv nebo dohod a přijatých rozhodnutí.
 5. Švýcarský federální kontrolní úřad je předem informován o auditech prováděných na švýcarském území. Tato informace není zákonnou podmínkou pro provedení těchto auditů.
 Článek 3
 Kontroly na místě
 1. Na základě této dohody je Komise (OLAF) oprávněna provádět na švýcarském území kontroly a inspekce na místě, a to v souladu s podmínkami a ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (3).
 2. Kontroly a inspekce na místě připravuje a řídí Komise v úzké spolupráci se švýcarským federálním kontrolním úřadem nebo jinými příslušnými švýcarskými orgány jmenovanými švýcarským federálním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, účelu a právním základu kontrol a inspekcí, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou podporu. Za tímto účelem se úředníci příslušných švýcarských orgánů mohou kontrol a inspekcí na místě účastnit.
 3. Pokud si to příslušné švýcarské orgány přejí, provádějí kontroly a inspekce na místě společně s Komisí.
 4. Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo inspekci na místě, poskytnou švýcarské orgány kontrolorům Komise v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou podporu, která provedení kontroly nebo inspekce na místě umožní.
 5. Komise neprodleně uvědomí švýcarský federální kontrolní úřad o všech skutečnostech nebo podezřeních týkajících se nesrovnalostí, které objevila v průběhu kontroly nebo inspekce na místě. Komise je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a inspekcí.
 Článek 4
 Informace a konzultace
 1. Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány Společenství pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné ze stran vedou konzultace.
 2. Příslušné švýcarské orgány neprodleně informují agenturu a Komisi o všech skutečnostech či podezřeních, které objevily a které se týkají nesrovnalostí v oblasti uzavírání a provádění smluv nebo dohod uzavřených za použití nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 Článek 5
 Důvěrnost informací
 Informace sdělené nebo získané v jakékoli formě na základě této přílohy jsou chráněny úředním tajemstvím a požívají stejné ochrany, jaká přísluší podobnému druhu informací na základě švýcarského práva a příslušných předpisů platných pro orgány Společenství. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě těch, od kterých se znalost těchto informací vyžaduje vzhledem k jejich funkci v orgánech Společenství, členských státech nebo Švýcarsku, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.
 Článek 6
 Správní opatření a sankce
 Aniž je dotčena platnost švýcarského trestního práva, agentura nebo Komise může uložit


text:
správní opatření a sankce v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4) a nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (5).
 Článek 7
 Náhrada a vykonatelnost
 Rozhodnutí agentury či Komise přijatá v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, která ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku.
 Příkaz k výkonu vydá bez jakékoliv další kontroly s výjimkou ověření pravosti aktu orgán určený švýcarskou vládou, který o tom uvědomí agenturu či Komisi. Výkon rozhodnutí se provede v souladu se švýcarským procesním řádem. Zákonnost rozhodnutí o výkonu podléhá kontrole Soudního dvora Evropské unie.
 Pro vykonatelnost rozsudků Soudního dvora Evropské unie vynesených na základě rozhodčí doložky platí stejné podmínky.
 (1) Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72.
 (3) Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2.
 (4) Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1.
 (5) Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1.


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/251
 PROTOKOL (č. 5)
 O STATUTU EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANKY
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI stanovit statut Evropské investiční banky zmíněný v článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Evropská investiční banka, založená článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „banka“), se zřizuje a vykonává své úkoly a činnost v souladu se Smlouvami a tímto statutem.
 Článek 2
 Úkoly banky stanoví článek 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 3
 V souladu s článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.
 Článek 4
 1. Bance se přiděluje základní kapitál ve výši 233 247 390 000 EUR, který upíší členské státy v těchto částkách:
 Německo
 37 578 019 000
 Francie
 37 578 019 000
 Itálie
 37 578 019 000
 Spojené království
 37 578 019 000
 Španělsko
 22 546 811 500
 Belgie
 10 416 365 500
 Nizozemsko
 10 416 365 500
 Švédsko
 6 910 226 000
 Dánsko
 5 274 105 000
 Rakousko
 5 170 732 500
 Polsko
 4 810 160 500
 Finsko
 2 970 783 000
 Řecko
 2 825 416 500
 Portugalsko
 1 820 820 000
 Česká republika
 1 774 990 500
 Maďarsko
 1 679 222 000
 Irsko
 1 318 525 000
 Rumunsko
 1 217 626 000
 Chorvatsko
 854 400 000
 Slovensko
 604 206 500
 Slovinsko
 560 951 500
 Bulharsko
 410 217 500
 Litva
 351 981 000
 Lucembursko
 263 707 000
 Kypr
 258 583 500
 Lotyšsko
 214 805 000
 Estonsko
 165 882 000
 Malta
 98 429 500
 Členské státy odpovídají pouze do výše svého podílu upsaného a dosud nesplaceného základního kapitálu.
 2. Přijetím nového člena se zvyšuje upsaný základní kapitál o částku odpovídající vkladu nového člena.
 3. Rada guvernérů může jednomyslně rozhodnout o zvýšení upsaného základního kapitálu.
 4. Podíl na upsaném základním kapitálu nemůže být postoupen ani zastaven ani obstaven.
 Článek 5
 1. Členské státy splatí upsaný základní kapitál do průměrné výše 5 % částek uvedených v čl. 4 odst. 1.
 2. V případě zvýšení upsaného základního kapitálu se Rada guvernérů může jednomyslně usnést na procentu, které musí být zaplaceno, a na způsobu této platby. Platby v hotovosti se provádějí výhradně v eurech.
 3. Správní rada může požadovat splacení zbývající části upsaného základního kapitálu, pokud se toto splacení stane nutným, aby banka mohla dostát svým závazkům.
 Každý členský stát zaplatí částku úměrnou svému podílu na upisovaném základním kapitálu.
 Článek 6
 (bývalý článek 8)
 Banku spravuje a řídí Rada guvernérů, správní rada a řídící výbor.
 Článek 7
 (bývalý článek 9)
 1. Radu guvernérů tvoří ministři určení členskými státy.
 2. Rada guvernérů vydává obecné směrnice týkající se úvěrové politiky banky v souladu s cíli Unie. Rada guvernérů dbá na provádění těchto směrnic.
 3. Rada guvernérů mimo jiné:
 a)
 rozhoduje o zvýšení upsaného základního kapitálu podle čl. 4 odst. 3 a čl. 5 odst. 2;
 b)
 pro účely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finančních operací prováděných v rámci úkolů


text:
banky;
 c)
 vykonává pravomoci uvedené v článcích 9 a 11, pokud jde o jmenování a zbavení úřadu členů správní rady a řídícího výboru a dalších osob podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce;
 d)
 rozhoduje o poskytování finančních prostředků na investiční operace, které mají být zcela nebo částečně prováděny mimo území členských států v souladu s čl. 16 odst. 1;
 e)
 schvaluje výroční zprávu vypracovanou správní radou;
 f)
 schvaluje roční rozvahu, jakož i výkaz zisků a ztrát;
 g)
 vykonává ostatní pravomoci a povinnosti svěřené tímto statutem;
 h)
 schvaluje jednací řád banky.
 4. Rada guvernérů má pravomoc přijímat jednomyslně v rámci Smluv a tohoto statutu veškerá rozhodnutí, která se týkají zastavení činnosti banky a její případné likvidace.
 Článek 8
 (bývalý článek 10)
 Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá Rada guvernérů rozhodnutí prostou většinou svých členů. Tato většina musí představovat alespoň 50 % upsaného základního kapitálu.
 Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu.
 Zdrží-li se přítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to překážkou přijetí rozhodnutí vyžadujících jednomyslnost.
 Článek 9
 (bývalý článek 11)
 1. Správní rada rozhoduje o poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, a o uzavírání půjček; stanoví úrokové míry poskytnutých úvěrů a provize a jiné poplatky. Na základě rozhodnutí přijatého kvalifikovanou většinou může přenést některé své funkce na řídící výbor. Rozhoduje o podmínkách takového přenesení a dohlíží na jeho výkon.
 Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
 Na konci účetního období je povinna podat Radě guvernérů zprávu a po schválení ji uveřejnit.
 2. Správní rada je složena z 29 řádných členů a 19 zastupujících členů.
 Řádné členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů, přičemž každý členský stát nominuje jednoho řádného člena a jeden řádný člen je nominován Komisí.
 Zastupující členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů takto:
 —
 dva zastupující členy nominované Spolkovou republikou Německo,
 —
 dva zastupující členy nominované Francouzskou republikou,
 —
 dva zastupující členy nominované Italskou republikou,
 —
 dva zastupující členy nominované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,
 —
 jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Španělského království a Portugalské republiky,
 —
 jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Belgického království, Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království,
 —
 dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Dánského království, Řecké republiky, Irska a Rumunska,
 —
 dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království,
 —
 čtyři zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Bulharské republiky, České republiky, Chorvatské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky,
 —
 jednoho zastupujícího člena nominovaného Komisí.
 Správní rada kooptuje šest odborníků bez hlasovacího práva: tři z nich jako řádné členy a tři jako zastupující členy.
 Řádní i zastupující členové mohou být jmenováni opakovaně.
 Jednací řád stanoví pravidla pro účast na schůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících členů a kooptovaných odborníků.
 Předseda, nebo v jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů, řídícího výboru


text:
předsedá schůzi správní rady, avšak neúčastní se hlasování.
 Členové správní rady jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky způsobilosti a nezávislosti; odpovídají pouze bance.
 3. Odvolat řádného člena správní rady může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou, a to pouze v případě, že již nesplňuje podmínky nutné k výkonu funkce.
 Neschválení výroční zprávy vede k odstoupení správní rady.
 4. Uvolní-li se místo v důsledku smrti, individuálního nebo kolektivního odstoupení anebo odvolání, bude místo znovu obsazeno podle pravidel stanovených v odstavci 2. Kromě celkové obměny se uvolněná místa obsazují na zbytek funkčního období.
 5. Rada guvernérů stanoví odměny členům správní rady. Určí, jaká činnost je neslučitelná s funkcemi řádného nebo zastupujícího člena.
 Článek 10
 (bývalý článek 12)
 1. Každý řádný člen má ve správní radě jeden hlas. Své hlasovací právo může bez omezení delegovat způsobem uvedeným v jednacím řádu banky.
 2. Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nejméně třetinou svých členů s hlasovacím právem, kteří představují alespoň 50 % upsaného základního kapitálu. Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu. Jednací řád banky určuje kvórum nutné k platnosti usnesení správní rady.
 Článek 11
 (bývalý článek 13)
 1. Řídící výbor se skládá z předsedy a osmi místopředsedů jmenovaných Radou guvernérů na návrh správní rady na dobu šesti let. Mohou být jmenováni opakovaně.
 Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím změnit počet členů řídícího výboru.
 2. Rada guvernérů může kvalifikovanou většinou na návrh správní rady přijatý rovněž kvalifikovanou většinou rozhodnout o odvolání člena řídícího výboru.
 3. Řídící výbor zajišťuje pod dohledem předsedy a pod kontrolou správní rady vedení běžných obchodů banky.
 Připravuje rozhodnutí správní rady, zejména pokud jde o uzavírání půjček a poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk; zajišťuje provádění těchto rozhodnutí.
 4. Řídící výbor přijímá svá stanoviska k návrhům na uzavření půjček nebo poskytnutí finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, většinou hlasů.
 5. Rada guvernérů určuje odměnu členů řídícího výboru a stanoví, jaké činnosti jsou neslučitelné s jejich funkcí.
 6. Předseda, v případě jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů, zastupuje banku v soudních i mimosoudních věcech.
 7. Zaměstnanci banky jsou podřízeni předsedovi. Předseda je přijímá a propouští. Při výběru zaměstnanců je povinen přihlížet nejen k osobním schopnostem a odborné kvalifikaci, ale i ke spravedlivému zastoupení státních příslušníků členských států. Jednací řád určí subjekt příslušný k přijímání předpisů týkajících se zaměstnanců.
 8. Řídící výbor a zaměstnanci banky odpovídají pouze bance a vykonávají své funkce zcela nezávisle.
 Článek 12
 (bývalý článek 14)
 1. Výbor složený ze šesti členů jmenovaných Radou guvernérů na základě jejich způsobilosti prověřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího účetnictví.
 2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoročně prověřuje, zda jsou operace a účetnictví banky řádně vedeny. Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy stanovenými tímto statutem a jednacím řádem.
 3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finanční výkazy a jiné finanční informace obsažené v roční účetní závěrce sestavené správní radou poskytují věrný obraz finanční situace


text:
banky, pokud jde o její aktiva a pasiva, a výsledků jejích operací a hotovostních toků za dané účetní období.
 4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky jeho činnosti.
 Článek 13
 (bývalý článek 15)
 Banka jedná s každým členským státem prostřednictvím orgánu, který tento stát určí. Při provádění finančních operací se obrací na národní centrální banku příslušného členského státu nebo na jiné finanční orgány, které tento stát schválil.
 Článek 14
 (bývalý článek 16)
 1. Banka spolupracuje se všemi mezinárodními organizacemi, jež vyvíjejí činnost v obdobných oblastech.
 2. Banka naváže veškerá spojení potřebná pro spolupráci s bankovními a finančními orgány zemí, ve kterých provádí své operace.
 Článek 15
 (bývalý článek 17)
 Na žádost některého členského státu nebo Komise anebo z úřední povinnosti Rada guvernérů vykládá nebo doplňuje směrnice, které vydala na základě článku 7 tohoto statutu, a to za podmínek, za jakých byly přijaty.
 Článek 16
 (bývalý článek 18)
 1. V rámci úkolů vytyčených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytuje banka finanční prostředky, zejména ve formě úvěrů a záruk, svým členům nebo podnikům soukromého či veřejného práva na investice, které mají být uskutečněny na území členských států, pokud prostředky z jiných zdrojů nejsou za přiměřených podmínek dosažitelné.
 Nicméně rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou na návrh správní rady může banka poskytnout finanční prostředky na investice, které mají být uskutečněny zcela nebo zčásti mimo území členských států.
 2. Jestliže je to možné, je poskytnutí půjčky vázáno podmínkou, že současně bude použito též jiných prostředků financování.
 3. Jestliže půjčka nebyla poskytnuta členskému státu, ale jinému podniku nebo samosprávnému celku, podmíní banka poskytnutí této půjčky buď zárukou členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna, nebo jinými dostatečnými zárukami nebo finanční silou dlužníka.
 Kromě toho stanoví správní rada kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operace podle článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finanční operace, která představuje specifický profil rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.
 4. Banka může poskytnout záruku na půjčky uzavřené podniky soukromého či veřejného práva anebo samosprávnými celky k provedení operací uvedených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 5. Úhrnná částka nesplacených úvěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí převýšit 250 % částky úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o částku rovnající se upsané částce, a to i nesplacené, na jakoukoli majetkovou účast banky.
 Bankou vyplacená částka majetkové účasti nesmí nikdy převýšit částku odpovídající úhrnu splaceného upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát.
 Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle odstavce 3, zvlášť přidělené rezervní fondy.
 Tento odstavec se rovněž vztahuje na konsolidované účetnictví banky.
 6. Banka se zajišťuje proti riziku změny kurzů tím, že ke smlouvám o půjčkách a zárukách připojí doložky, které bude považovat za vhodné.
 Článek 17
 (bývalý článek 19)
 1.


text:
Úroková míra půjček a provize a jiné poplatky, které má banka poskytnout, musí být přizpůsobovány podmínkám převládajícím na kapitálovém trhu a musí být propočítány tak, aby banka z jejich výnosů plnila své závazky, kryla své náklady a rizika a podle článku 22 vytvořila rezervní fond.
 2. Banka nepovoluje snížení úrokové míry. V případě, že snížení úrokové míry je žádoucí vzhledem ke zvláštní povaze investice, která má být financována, může příslušný členský stát nebo třetí strana udělit bonifikaci úroku, pokud je udělení této bonifikace slučitelné s pravidly stanovenými v článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 18
 (bývalý článek 20)
 Při svých finančních operacích zachovává banka tyto zásady:
 1.
 Dbá, aby její prostředky byly používány co nejúčelněji v zájmu Unie.
 Může poskytnout půjčky nebo záruky pouze:
 a)
 jestliže splácení úroků a umořování je kryto ziskem z podnikání, pokud jde o investice prováděné podniky ve výrobním odvětví, anebo, v případě ostatních investic, jestliže je zajištěno závazkem, který převzal stát, v němž se investice uskutečňuje, či jiným způsobem,
 b)
 a jestliže provedení investice přispívá ke zvýšení obecné hospodářské produktivity a působí příznivě k vytvoření vnitřního trhu.
 2.
 Nesmí nabývat žádné podíly v podnicích ani přijímat žádnou odpovědnost za jejich řízení, ledaže by to vyžadovala ochrana jejích práv a bylo tak zajištěno splacení její pohledávky.
 Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operací podle článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky majetkové účasti v obchodním podniku, pokud je to vyžadováno k financování investice nebo programu, obvykle jako doplňku úvěru nebo záruky.
 3.
 Může postupovat své pohledávky na kapitálovém trhu a požadovat za tím účelem od svých dlužníků vydání dluhopisů nebo jiných cenných papírů.
 4.
 Ani banka, ani členské státy nesmí stanovovat podmínky, podle kterých by měly být částky z jejích půjček použity na území určitého členského státu.
 5.
 Může vázat poskytnutí půjček na podmínku, že se uskuteční mezinárodní veřejná soutěž.
 6.
 Nefinancuje zcela ani zčásti žádnou investici, s níž nesouhlasí členský stát, na jehož území má být tato investice uskutečněna.
 7.
 Jako doplněk ke své úvěrové činnosti může banka poskytovat služby technické pomoci v souladu s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou většinou, a v souladu s tímto statutem.
 Článek 19
 (bývalý článek 21)
 1. Každý podnik nebo veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt se může přímo obrátit na banku se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovněž podávány buď prostřednictvím Komise, nebo prostřednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna.
 2. Jestliže se žádost podává prostřednictvím Komise, bude předložena k vyjádření členskému státu, na jehož území bude investice uskutečněna. Jestliže se žádost podává prostřednictvím státu, bude předložena k vyjádření Komisi. Jestliže žádost podává přímo podnik, bude předložena danému členskému státu i Komisi.
 Dotyčné členské státy a Komise musí podat svá vyjádření ve lhůtě dvou měsíců. Neobdrží-li v této lhůtě vyjádření, může mít banka za to, že příslušný projekt nevyvolává námitek.
 3. Správní rada rozhoduje o finančních operacích, které jí předložil řídící výbor.
 4. Řídící


text:
výbor zkoumá, zda finanční operace, které mu byly předloženy, jsou v souladu s tímto statutem, zejména s články 16 a 18. Jestliže se řídící výbor vysloví pro finanční operaci, předloží správní radě odpovídající návrh; své kladné stanovisko může vázat na podmínky, které považuje za podstatné. Jestliže se řídící výbor vysloví proti finanční operaci, předloží správní radě příslušné podklady spolu se svým vyjádřením.
 5. V případě záporného stanoviska řídícího výboru může správní rada poskytnout dané financování pouze jednomyslným rozhodnutím.
 6. V případě záporného stanoviska Komise může správní rada poskytnout dané financování pouze jednomyslným rozhodnutím, přičemž člen ustanovený do své funkce na základě jmenování Komisí se zdrží hlasování.
 7. V případě záporného stanoviska řídícího výboru i Komise nemůže správní rada dané financování poskytnout.
 8. Pokud musí být finanční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla chráněna práva a zájmy banky, přijme řídící výbor neprodleně naléhavá opatření, jež považuje za nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.
 Článek 20
 (bývalý článek 22)
 1. Banka si prostředky potřebné k plnění svých úkolů půjčuje na kapitálovém trhu.
 2. Banka si může půjčovat na kapitálových trzích členských států v rámci právních předpisů upravujících tyto trhy.
 Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozí-li kapitálovému trhu tohoto státu vážné poruchy.
 Článek 21
 (bývalý článek 23)
 1. Banka může použít volně použitelných prostředků, které bezprostředně nepotřebuje ke krytí svých závazků, takto:
 a)
 může investovat na peněžních trzích;
 b)
 může s výhradou čl. 18 odst. 2 nakupovat a prodávat cenné papíry;
 c)
 může provádět jakékoli jiné finanční operace, které se vztahují k předmětu její činnosti.
 2. S výhradou ustanovení článku 23 provádí banka při správě svých investic jen takovou devizovou arbitráž, kterou přímo vyžaduje uskutečňování jejích půjček nebo plnění jejích závazků z půjček, které uzavřela, nebo záruk, které poskytla.
 3. V oblastech zmíněných v tomto článku působí banka ve shodě s příslušnými orgány nebo národními centrálními bankami členských států.
 Článek 22
 (bývalý článek 24)
 1. Postupně bude vytvořen rezervní fond až do výše 10 % upsaného základního kapitálu. Odůvodňuje-li to stav závazků banky, může správní rada rozhodnout o zřízení dodatečných rezerv. Dokud tento rezervní fond nebude plně vytvořen, budou do něj odváděny:
 a)
 příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek, jež mají členské státy platit podle článku 5;
 b)
 příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek získaných splacením půjček podle písmene a),
 pokud těchto příjmů z úroků není třeba k plnění závazků nebo ke krytí nákladů banky.
 2. Prostředky rezervního fondu musí být investovány tak, aby mohly být kdykoli použity v souladu s účelem tohoto fondu.
 Článek 23
 (bývalý článek 25)
 1. Banka je vždy oprávněna převádět pohledávky do měny členského státu, jehož měnou není euro, aby mohla provádět finanční operace odpovídající jejímu předmětu činnosti, tak jak je stanoven v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie s přihlédnutím k článku 21 tohoto statutu. Banka se podle možností zdrží provádění takových převodů, má-li


text:
volné nebo uvolnitelné pohledávky v měně, kterou potřebuje.
 2. Banka může směnit pohledávky, jež má v měně členského státu, jehož měnou není euro, za prostředky v měně třetích zemí jen se souhlasem tohoto členského státu.
 3. Banka může volně nakládat s částí svého splaceného základního kapitálu, jakož i s devizami půjčenými na trzích mimo Unie.
 4. Členské státy se zavazují, že dlužníkům banky dají k dispozici prostředky v cizích měnách potřebné ke splácení jistiny a úroků z půjček poskytnutých nebo zajištěných bankou na investice, které mají být uskutečněny na jejich území.
 Článek 24
 (bývalý článek 26)
 Jestliže některý členský stát neplní své členské povinnosti vyplývající z tohoto statutu, zejména povinnost splatit svůj podíl, anebo povinnost zajistit splácení úroků a umořování svých půjček, může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou zastavit poskytování půjček nebo záruk tomuto členskému státu nebo jeho státním příslušníkům.
 Toto rozhodnutí nezbavuje stát ani jeho státní příslušníky jejich povinností vůči bance.
 Článek 25
 (bývalý článek 27)
 1. Jestliže Rada guvernérů rozhodne zastavit činnost banky, bude neprodleně ukončen veškerý provoz s výjimkou operací nutných k řádnému použití, ochraně a zachování majetku, jakož i k vyrovnání závazků.
 2. V případě likvidace jmenuje Rada guvernérů likvidátory a vydá jim pokyny k provedení likvidace. Dbá na zachování práv zaměstnanců.
 Článek 26
 (bývalý článek 28)
 1. Banka požívá v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou právnickým osobám příslušným vnitrostátním právem; může zejména nabývat a zcizovat movitý majetek a nemovitosti a vystupovat před soudem.
 2. Majetek banky nesmí být žádnou formou zabaven nebo vyvlastněn.
 Článek 27
 (bývalý článek 29)
 Spory mezi bankou na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky nebo třetími stranami na druhé straně rozhodují příslušné vnitrostátní soudy, s výhradou pravomocí přiznaných Soudnímu dvoru Evropské unie. Banka může v kterékoli smlouvě sjednat rozhodčí řízení.
 Banka si zvolí svůj obecný soud v každém členském státě. Může však v kterékoli smlouvě provést zvláštní volbu obecného soudu.
 Majetek a pohledávky banky mohou být zabaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí pouze na příkaz soudu.
 Článek 28
 (bývalý článek 30)
 1. Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím zřídit pobočky nebo jiné subjekty s právní subjektivitou a finanční samostatností.
 2. Rada guvernérů přijme jednomyslně stanovy subjektů uvedených v odstavci 1. Stanovy určí zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finanční zdroje, intervenční nástroje, pravidla auditu a jejich vztah s orgány banky.
 3. Banka je oprávněna podílet se na řízení těchto subjektů a přispívat k jejich upsanému základnímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernérů.
 4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1, pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgánů při výkonu jejich funkcí a na jejich zaměstnance, a to za podmínek, které se vztahují na banku.
 Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy příjmů vyplývající z takových subjektů, na které mají nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují příslušné daňové předpisy.
 5. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající se opatření přijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie.


text:
 22.10.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 376/3
 ROZHODNUTÍ VÝBORU VELVYSLANCŮ AKT–EU č. 2/2021
 ze dne 13. října 2021,
 kterým se řediteli Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova (CTA) uděluje absolutoriumza plnění rozpočtu za rozpočtový rok 2020 [2021/1846]
 VÝBOR VELVYSLANCŮ AKT–EU,
 s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (1), a zejména na čl. 2 odst. 6 přílohy III uvedené dohody,
 s ohledem na rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 2/2020 ze dne 4. prosince 2020, kterým se mění rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 3/2019 o přijetí přechodných opatření podle čl. 95 odst. 4 dohody o partnerství AKT–EU (2),
 s ohledem na rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–EU č. 5/2013 ze dne 7. listopadu 2013 o statutu Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova (CTA) (3), a zejména na čl. 4 odst. 2 přílohy uvedeného rozhodnutí,
 s ohledem na rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT–ES č. 3/2006 ze dne 27. září 2006 o finančním nařízení Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova (CTA) (4), a zejména na čl. 26 odst. 5 uvedeného rozhodnutí,
 s ohledem na účetní závěrku Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova za rozpočtový rok 2020, který skončil dne 31. prosince 2020,
 s ohledem na zprávy auditorů týkající se účetní závěrky za rozpočtový rok 2020,
 s ohledem na schválení účetní závěrky Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova za rozpočtový rok 2020 správní radou střediska na základě posouzení zprávy o auditu,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příjmy střediska za rozpočtový rok 2020 sestávaly především z příspěvků z Evropského rozvojového fondu, které činily 13 833 000 EUR v rámci celkové částky 15 279 000 EUR.
 (2)
 Celkové plnění rozpočtu střediska během rozpočtového roku 2020 bylo takové, že by řediteli mělo být uděleno za plnění tohoto rozpočtu absolutorium,
 ROZHODL TAKTO:
 Jediný článek
 Výbor na základě zprávy auditorů a účetní závěrky za příslušný rozpočtový rok uděluje řediteli Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova absolutorium za plnění rozpočtu střediska v rozpočtovém roce 2020.
 V Bruselu dne 13. října 2021.
 Za Výbor velvyslanců AKT–EU
 předseda
 Iztok JARC
 (1) Úř. věst. EU L 317, 15.12.2000, s. 3.
 (2) Úř. věst. L 420, 14.12.2020, s. 32.
 (3) Úř. věst. L 309, 19.11.2013, s. 50.
 (4) Úř. věst. L 350, 12.12.2006, s. 1.


text:
 20.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 271/44
 ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO CELNÍ SPOLUPRÁCI ESA-EU č. 1/2017
 ze dne 2. října 2017
 o odchylce od pravidel původu stanovených v protokolu 1 k Prozatímní rámcové dohodě o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé s ohledem na zvláštní situaci států východní a jižní Afriky, pokud jde o konzervy z tuňáka a hřbety z tuňáka [2017/1923]
 VÝBOR PRO CELNÍ SPOLUPRÁCI,
 s ohledem na Prozatímní rámcovou dohodu o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, a zejména na čl. 41 odst. 4 protokolu 1 k uvedené dohodě,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prozatímní rámcová dohoda o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (1) (dále jen „prozatímní dohoda EPA“) se od 14. května 2012 prozatímně provádí mezi Unií a Madagaskarskou republikou, Mauricijskou republikou, Seychelskou republikou a Republikou Zimbabwe.
 (2)
 Protokol 1 k prozatímní dohodě EPA týkající se definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a metod správní spolupráce obsahuje pravidla původu pro dovoz produktů pocházejících ze států ESA do Unie.
 (3)
 V souladu s čl. 42 odst. 8 protokolu 1 k prozatímní dohodě EPA se odchylky od uvedených pravidel původu poskytují automaticky v rámci roční kvóty 8 000 tun pro konzervovaného tuňáka a 2 000 tun pro hřbety z tuňáka.
 (4)
 Dne 29. listopadu 2012 Výbor pro celní spolupráci ESA-EU přijal rozhodnutí č. 1/2012 (2), ve kterém stanovil automatickou odchylku od pravidel původu pro konzervovaného tuňáka a hřbety z tuňáka dovezené do Unie v souladu s čl. 42 odst. 8 protokolu 1 k prozatímní dohodě EPA v období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2017.
 (5)
 Aby bylo možné účinně a v plné šíři využít dostupnou kvótu, Mauricius, Seychely a Madagaskar požádaly o odchylku týkající se ročního množství 8 000 tun konzervovaného tuňáka a 2 000 tun hřbetů z tuňáka, které budou do Unie dovezeny od 1. ledna 2018.
 (6)
 Jelikož se roční kvóta na žádost států ESA poskytuje automaticky, Výbor pro celní spolupráci by měl celkovou kvótu rozdělit mezi státy ESA. Státům ESA by tudíž měla být poskytnuta odchylka na 8 000 tun konzervovaného tuňáka a 2 000 tun hřbetů z tuňáka.
 (7)
 Odkazem na „konzervovaného tuňáka“ uvedeným v čl. 42 odst. 8 protokolu 1 k prozatímní dohodě EPA se myslí tuňák konzervovaný v rostlinném oleji nebo jinými způsoby. U těchto druhů tuňáka odkazuje příloha I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (3) (dále jen „kombinovaná nomenklatura“) na pojem „konzervy z“. Pojem „konzervy z tuňáka“ zahrnuje konzervovaného tuňáka, ale také tuňáka vakuovaného v plastikových sáčcích či jiných nádobách. Proto je vhodné používat pojem „konzervy z tuňáka“.
 (8)
 Aby pro konzervy a hřbety z tuňáka mohla platit odchylka, je třeba v zájmu jasnosti výslovně stanovit, že jediným nepůvodním tuňákem, který má být použit pro


text:
výrobu konzerv z tuňáka kódu KN 1604 14 21, 31 a 41, 1604 14 28, 38 a 48, ex 1604 20 70 a pro výrobu hřbetů z tuňáka kódu KN 1604 14 26, 36 a 46 by měl být tuňák čísla HS 0302 nebo 0303.
 (9)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/2447 (4) stanoví pravidla pro správu celních kvót. Tato pravidla by se měla použít na správu množství, pro které je odchylka tímto rozhodnutím udělena.
 (10)
 Odchylka by měla být poskytnuta na období pěti let, jak je stanoveno v čl. 42 odst. 10 písm. a) protokolu 1 k prozatímní dohodě EPA.
 (11)
 V zájmu účinné kontroly využívání dané odchylky by měly orgány států ESA pravidelně sdělovat Komisi podrobnosti o vydávaných průvodních osvědčeních EUR.1,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Odchylně od protokolu 1 k prozatímní dohodě EPA a v souladu s čl. 42 odst. 8 uvedeného protokolu se konzervy z tuňáka a hřbety z tuňáka čísla HS 1604 vyráběné z nepůvodního tuňáka čísla HS 0302 nebo 0303 považují za produkty pocházející ze států ESA v souladu s podmínkami stanovenými v článcích 2 až 4 tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Odchylka stanovená v článku 1 se ročně vztahuje na produkty a množství, které jsou uvedeny v příloze tohoto rozhodnutí, jež jsou v celním prohlášení navrženy k propuštění do volného oběhu do Unie ze států ESA v období od 1. ledna 2018 do 31. prosince 2022.
 Článek 3
 Množství stanovená v příloze jsou spravována v souladu s články 49 až 54 prováděcího nařízení (EU) 2015/2447.
 Článek 4
 1. Celní orgány států ESA provádějí množstevní kontroly vývozu produktů uvedených v článku 1.
 2. Před koncem měsíce následujícího po každém čtvrtletí celní orgány uvedených zemí předloží Komisi prostřednictvím sekretariátu Výboru pro celní spolupráci výkaz množství, ke kterým byla podle tohoto rozhodnutí vydána průvodní osvědčení EUR.1, a sériová čísla uvedených osvědčení.
 3. V kolonce 7 průvodních osvědčení EUR.1 vydaných na základě tohoto rozhodnutí se uvede jedno z těchto označení:
 „Derogation – Decision No 1/2017 of the ESA-EU Customs Cooperation Committee of 2 October 2017“;
 „Dérogation – Décision no 1/2017 du comité de coopération douanière AfOA-UE du 2 octobre 2017“.
 Článek 5
 1. Státy ESA a Unie přijmou opatření nezbytná k provedení tohoto rozhodnutí z jejich strany.
 2. Zjistí-li Unie na základě objektivních informací nesrovnalosti, podvod či opakované nedodržení povinností stanovených v článku 4, může požádat o dočasné pozastavení odchylky uvedené v článku 1 postupem stanoveným v čl. 22 odst. 5 a 6 prozatímní dohody EPA.
 Článek 6
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 1. ledna 2018.
 V Antananarivu dne 2. října 2017
 M. R. NABEE
 Zástupce ESA
 jménem států ESA
 J. G. SANCHEZ
 Evropská komise
 jménem Evropské unie
 (1) Úř. věst. L 111, 24.4.2012, s. 2.
 (2) Rozhodnutí Výboru pro celní spolupráci ESA-EU č. 1/2012 ze dne 29. listopadu 2012 o odchylce od pravidel původu stanovených v protokolu 1 k Prozatímní rámcové dohodě o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé s ohledem