text:
Měření U1’ 1
 Pokud je U2 vyšší než U1, připojí se mezi kladnou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (U2’) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou vozidla (viz obrázek 6). Elektrická izolace (Ri) se vypočítá podle tohoto vzorce:
 Ri = Ro*Ub*(1/U2’ – 1/U2)
 Obrázek 6 Měření U2’ 2
 5.2.2.3.5
 Pátý krok
 Vydělením hodnoty elektrické izolace Ri (Ω) pracovním napětím vysokonapěťové sběrnice (V) se vypočte izolační odpor (Ω/V).
 Poznámka: Standardní známý odpor Ro (Ω) by měl mít hodnotu minimálního požadovaného izolačního odporu (Ω/V) vynásobeného pracovním napětím vozidla (V) ± 20 %. Ro nemusí přesně odpovídat této hodnotě, jelikož rovnice jsou platné pro každý Ro; nicméně hodnota Ro v tomto rozsahu poskytuje dobré rozlišení pro měření napětí.
 6.
 Únik elektrolytu
 Pokud je to nutné, použije se vhodné zakrytí fyzické ochrany (kryt), aby se potvrdilo, zda v důsledku zkoušky došlo k úniku elektrolytu z REESS. Pokud výrobce nezajistí prostředky pro rozlišení úniku různých kapalin, považuje se veškerý únik kapalin za únik elektrolytu.
 7.
 Zadržení REESS
 Shoda se stanoví pomocí vizuální kontroly.


text:
 12.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 8/33
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 196/2015
 ze dne 10. července 2015,
 kterým se mění protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody [2017/36]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP na akcích Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Evropské unie ohledně provádění, fungování a rozvoje vnitřního trhu.
 (2)
 Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval pokračování této rozšířené spolupráce po 31. prosinci 2014,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Článek 7 protokolu 31 k Dohodě o EHP se mění takto:
 1)
 Za odstavec 9 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „10. Počínaje 1. lednem 2015 se státy ESVO podílejí na činnostech Unie, kterých se týkají tyto rozpočtové položky souhrnného rozpočtu Evropské unie na rozpočtový rok 2015:
 —
 rozpočtová položka 02 03 01: „Provoz a rozvoj vnitřního trhu, především v oblasti oznamování, vydávání osvědčení a sbližování odvětví“,
 —
 rozpočtová položka 12 02 01:„Provádění a rozvoj vnitřního trhu“.“
 2)
 V odstavcích 3 a 4 se slova „v odstavcích 5 až 9“ nahrazují slovy „v odstavcích 5 až 10“.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Použije se ode dne 1. ledna 2015.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. července 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 23.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 376/27
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 101/2004
 ze dne 9. července 2004,
 kterým se mění příloha VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha VI Dohody byla změněna Dohodou o účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v Evropském hospodářském prostoru, podepsanou v Lucemburku dne 14. října 2003 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodiny pohybující se v rámci Společenství, a nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71, pokud jde o vyrovnání nároků a zjednodušení postupů (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodech 1 (nařízení Rady (EHS) č. 1408/71) a 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) přílohy VI Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32004 R 0631: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 ze dne 31. března 2004 (Úř. věst. L 100, 6.4.2004, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 631/2004 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. července 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. července 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 130, 29.4.2004, s. 3.
 (2) Úř. věst. L 100, 6.4.2004, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 3.9.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 230/37
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 231/2014
 ze dne 24. října 2014,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2015/1455]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí Komise 2014/209/EU ze dne 20. března 2014 o rovnocennosti skupin řidičských průkazů (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Rozhodnutím 2014/209/EU se zrušuje rozhodnutí Komise 2013/21/EU ze dne 18. prosince 2012 o rovnocennosti skupin řidičských průkazů (2), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by se proto mělo v Dohodě o EHP zrušit.
 (3)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XIII Dohody o EHP se bod 24fb (rozhodnutí Komise 2013/21/EU) nahrazuje tímto:
 „32014 D 0209: rozhodnutí Komise 2014/209/EU ze dne 20. března 2014 o rovnocennosti skupin řidičských průkazů (Úř. věst. L 120, 23.4.2014, s. 1).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2014/209/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 24. října 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 120, 23.4.2014, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 19, 22.1.2013, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 1.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 318/40
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 102/2011
 ze dne 30. září 2011,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 90/2011 ze dne 19. července 2011 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (2) má být začleněna do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 17j (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/96/ES) přílohy XIII Dohody se vkládá nový bod, který zní:
 „17k
 32010 L 0040: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU ze dne 7. července 2010 o rámci pro zavedení inteligentních dopravních systémů v oblasti silniční dopravy a pro rozhraní s jinými druhy dopravy (Úř. věst. L 207, 6.8.2010, s. 1).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2010/40/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. října 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. září 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 262, 6.10.2011, s. 62.
 (2) Úř. věst. L 207, 6.8.2010, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 |
 22010A1112(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a Islámskou republikou Afghánistán o postavení policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN)
 Úřední věstník L 294 , 12/11/2010 S. 2 - 8
 PŘEKLADDohodamezi Evropskou unií a Islámskou republikou Afghánistán o postavení policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN)EVROPSKÁ UNIE (dále jen "EU")na jedné straně aISLÁMSKÁ REPUBLIKA AFGHÁNISTÁN (dále jen "hostitelský stát")na straně druhé,společně dále jen "strany",BEROUCE V ÚVAHU:dopis ministra zahraničních věcí Islámské republiky Afghánistán (Afghánistánu), Rangina Dadfara Spanty, ze dne 16. května 2007, kterým EU vyzývá k zahájení policejní mise v Afghánistánu,přijetí společné akce 2007/369/SZBP o zřízení policejní mise Evropské unie v Afghánistánu (EUPOL AFGHANISTAN) dne 30. května 2007 Radou,9. bod odůvodnění uvedené společné akce, v němž se stanoví, že EUPOL AFGHANISTAN je zasazena do širšího rámce úsilí mezinárodního společenství o podporu afghánské vlády při jejím přejímání odpovědnosti za posílení právního státu, a zejména při zvyšování kvality civilní policie a zlepšování vymahatelnosti práva,přijetí rozhodnutí 2010/279/SZBP o prodloužení EUPOL AFGHANISTAN dne 18. května 2010 Radou,čl. 3 odst. 2 uvedeného rozhodnutí, v němž se stanoví, že EUPOL AFGHANISTAN je misí bez výkonných pravomocí, plnící své cíle mimo jiné prostřednictvím monitorování, odborného vedení, poradenství a odborného výcviku,čl. 8 odst. 1 uvedeného rozhodnutí, v němž se stanoví, že postavení personálu EUPOL AFGHANISTAN v Afghánistánu, včetně případných výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro uskutečnění a řádné fungování EUPOL AFGHANISTAN, je upraveno v dohodě uzavřené podle článku 37 Smlouvy o Evropské unii,že touto dohodou nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle mezinárodních dohod a jiných nástrojů, kterými se zřizují mezinárodní soudní dvory a tribunály, včetně statutu Mezinárodního trestního soudu,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Oblast působnosti a definice1. Tato dohoda se vztahuje na policejní misi Evropské unie v Islámské republice Afghánistán a na její personál.2. Tato dohoda se použije pouze na území hostitelského státu.3. Pro účely této dohody se rozumí:a) "EUPOL AFGHANISTAN" policejní mise EU v Afghánistánu zřízená Radou Evropské unie společnou akcí 2007/369/SZBP ze dne 30. května 2007, včetně jejích složek, sil, jednotek, velitelství a členů personálu nasazených na území hostitelského státu a přidělených EUPOL AFGHANISTAN;b) "vedoucím mise" vedoucí EUPOL AFGHANISTAN jmenovaný Radou Evropské unie;c) "personálem EUPOL AFGHANISTAN" vedoucí mise, personál vyslaný členskými státy EU a orgány EU, jakož i třetími státy, které EU vyzvala k účasti na EUPOL AFGHANISTAN, mezinárodní pracovníci přijatí do EUPOL AFGHANISTAN na smluvním základě a veškeří další mezinárodní pracovníci dočasně přidělení k EUPOL AFGHANISTAN jako dodatečná odborná pomoc, nasazení za účelem přípravy, podpory a provádění mise, jakož i mezinárodní personál na misi za vysílající stát nebo orgán EU v rámci mise. Všem členům personálu EUPOL AFGHANISTAN, včetně těch členů, kteří vlastní běžné cestovní pasy vydané zemí, jejíž jsou státními příslušníky budou uděleny výsady a imunity stanovené v této dohodě. Mezi personál EUPOL AFGHANISTAN nepatří pracovníci smluvních partnerů nebo místní personál;d) "velitelstvím" hlavní velitelství EUPOL AFGHANISTAN v Afghánistánu, které je v Kábulu;e) "vysílajícím státem" kterýkoli členský stát EU nebo třetí stát, který vyslal personál pro EUPOL AFGHANISTAN;f) "zařízeními" veškeré budovy, prostory, zařízení a pozemky potřebné k výkonu činností EUPOL AFGHANISTAN a pro ubytování


text: personálu EUPOL AFGHANISTAN v souladu s právními předpisy hostitelského státu;g) "místním personálem" členové personálu, kteří jsou státními příslušníky hostitelského státu nebo mají v hostitelském státě trvalý pobyt;h) "úřední korespondencí" veškerá korespondence týkající se EUPOL AFGHANISTAN a jejích funkcí;i) "diplomatickými zásadami" příslušné zásady uvedené ve Vídeňské úmluvě o diplomatických vztazích ze dne 18. dubna 1961, vzájemně dodržované oběma stranami v souladu s ustanoveními této dohody;j) "hostitelským státem" Islámská republika Afghánistán.Článek 2Obecná ustanovení1. EUPOL AFGHANISTAN a personál EUPOL AFGHANISTAN dodržují a zachovávají právní předpisy hostitelského státu a zdrží se veškerého jednání nebo činnosti neslučitelných s cíli EUPOL AFGHANISTAN.2. EUPOL AFGHANISTAN je ve vztahu k výkonu svých funkcí podle této dohody nezávislá. Hostitelský stát respektuje unitární a mezinárodní povahu EUPOL AFGHANISTAN.3. Vedoucí mise pravidelně sděluje vládě hostitelského státu počet členů personálu EUPOL AFGHANISTAN, kteří se trvale nacházejí na jeho území.Článek 3Identifikace1. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou vybaveni identifikačním průkazem EUPOL AFGHANISTAN, který jsou povinni mít vždy u sebe. Příslušné orgány zabývající se v hostitelském státě otázkami bezpečnosti, daní, přistěhovalectví a cel obdrží vzor identifikačními průkazu EUPOL AFGHANISTAN.2. EUPOL AFGHANISTAN má právo vyvěsit ve svém velitelství a na jiných místech vlajku EU, samostatně nebo společně s vlajkou hostitelského státu se souhlasem hostitelského státu v závislosti na bezpečnostní situaci v dotyčné oblasti, podle rozhodnutí vedoucího mise. Na zařízeních, vozidlech a dalších dopravních prostředcích a na uniformách EUPOL AFGHANISTAN mohou být podle rozhodnutí velitele mise zobrazeny státní vlajky nebo znaky jednotlivých národních kontingentů EUPOL AFGHANISTAN.Článek 4Překračování hranic a pohyb na území hostitelského státu1. Personál EUPOL AFGHANISTAN a její majetek, vozidla a jiné civilní dopravní prostředky překračují hranici hostitelského státu na oficiálních hraničních přechodech a mezinárodními leteckými koridory.2. Hostitelský stát umožní vstup na své území a odchod z něj personálu EUPOL AFGHANISTAN, jejímu majetku, vozidlům a jiným civilním dopravním prostředkům. S výjimkou pasové kontroly při vstupu na území hostitelského státu a při odchodu z tohoto území nepodléhají členové personálu EUPOL AFGHANISTAN, kteří jsou vybaveni identifikačním průkazem EUPOL AFGHANISTAN nebo prozatímním důkazem o účasti na této misi, předpisům týkajícím se pasů, celní kontroly a celních postupů, vízovým a imigračním předpisům a jakékoli formě imigrační kontroly na území hostitelského státu.3. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN, kteří žádají o víza, nepodléhají předpisům hostitelského státu o registraci a kontrole cizích státních příslušníků, avšak nezískávají právo na trvalý pobyt nebo bydliště na území hostitelského státu. Za tímto účelem přijme ministerstvo zahraničních věcí Afghánistánu příslušná opatření podle svých právních předpisů.4. Majetek, vozidla a jiné civilní dopravní prostředky EUPOL AFGHANISTAN, které vstupují na území hostitelského státu, projíždějí jím nebo je opouštějí za účelem podpory EUPOL AFGHANISTAN, nepodléhá žádné kontrole ani jakýmkoli požadavkům na předložení inventárních soupisů nebo jiné celní dokumentace. EUPOL AFGHANISTAN předloží příslušným orgánům hostitelského státu seznam takového majetku, vozidel a jiných civilních dopravních prostředků.5. Vozidla a jiné civilní dopravní prostředky používané na podporu EUPOL AFGHANISTAN nepodléhají místním povolovacím nebo registračním požadavkům. Nadále se použijí příslušné mezinárodní normy a předpisy. Na žádost vedoucího mise zajistí hostitelský stát pro veškerá vozidla EUPOL AFGHANISTAN bezplatně diplomatické registrační značky. V případě potřeby se uzavřou dodatečná ujednání podle


text: článku 19.6. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN mohou na území hostitelského státu řídit vozidla, plavidla, lodě, trajekty, letadla a jiné civilní dopravní prostředky, pokud mají platný národní nebo mezinárodní řidičský průkaz, nebo případně oprávnění k řízení lodi nebo pilotní licenci. Hostitelský stát přijímá jako platné řidičské průkazy nebo povolení, které má personál EUPOL AFGHANISTAN u sebe, a to bez zdanění nebo zpoplatnění.7. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN a jejich vozidla a jiné civilní dopravní prostředky, zařízení a zásoby se mohou na území hostitelského státu pohybovat volně a bez omezení, včetně leteckého prostoru nad tímto územím, s ohledem na bezpečnostní situaci společně posuzovanou vedoucím mise a příslušnými orgány hostitelského státu. Veškerá nezbytná dodatečná ujednání mohou být uzavřena v souladu s článkem 19 této dohody.8. Pro účely cest za účelem plnění služebních povinností mohou členové personálu EUPOL AFGHANISTAN a místní personál používat silnice, mosty, plavidla, lodě a trajekty i letiště bez placení cel, tax, mýtného, daní a podobných poplatků. Pro účely vnějšího cestování se dodržují mezinárodní právní předpisy. EUPOL AFGHANISTAN a její personál nejsou osvobozeni od přiměřených poplatků za požadované a poskytnuté služby za podmínek platných pro služby poskytované státním příslušníkům hostitelského státu.Článek 5Výsady a imunity udělené EUPOL AFGHANISTAN hostitelským státem1. Zařízení EUPOL AFGHANISTAN jsou nedotknutelná. Zástupci hostitelského státu do nich nevstoupí bez souhlasu vedoucího mise.2. Zařízení EUPOL AFGHANISTAN, jejich vybavení a jiný majetek v nich ani povolené dopravní prostředky nesmějí být v souladu s diplomatickými zásadami předmětem prohlídky, zabavení, obstavení nebo exekuce.3. EUPOL AFGHANISTAN a její majetek a prostředky, bez ohledu na jejich umístění a držitele, jsou vyňaty ze všech forem právních řízení.4. Archivy a dokumenty EUPOL AFGHANISTAN jsou v souladu s diplomatickými zásadami vždy nedotknutelné, bez ohledu na své umístění. EUPOL AFGHANISTAN oficiálně oznámí hostitelskému státu umístění uvedených archivů a dokumentů.5. Úřední korespondence EUPOL AFGHANISTAN je nedotknutelná.6. Pokud jde o zboží zakoupené nebo dovážené, služby poskytované a zařízení používaná EUPOL AFGHANISTAN pro účely mise, jsou EUPOL AFGHANISTAN a její poskytovatelé služeb nebo dodavatelé osvobozeni od všech státních, regionálních a obecních dávek, daní a podobných poplatků. EUPOL AFGHANISTAN není v souladu s diplomatickými zásadami osvobozena od daní, dávek nebo poplatků, pokud jde o platby za poskytnuté služby.7. V souladu s diplomatickými zásadami povolí hostitelský stát vstup všech legálních předmětů potřebných pro účely EUPOL AFGHANISTAN a osvobodí je od veškerých cel, tax, mýtného, daní a podobných poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a jiné poskytnuté služby.Článek 6Výsady a imunity udělené personálu EUPOL AFGHANISTAN hostitelským státem1. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN nesmějí být v souladu s diplomatickými zásadami zatčeni ani zadrženi.2. Doklady, korespondence a majetek personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření povolených podle odstavce 7.3. Hostitelský stát poskytne v souladu se svými platnými právními předpisy personálu EUPOL AFGHANISTAN bezplatně diplomatický průkaz totožnosti.4. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou za všech okolností vyňati z trestní pravomoci hostitelského státu. Vysílající stát nebo případně dotyčný orgán EU se může vzdát vynětí personálu EUPOL AFGHANISTAN z trestní pravomoci. Toto vzdání se musí být vždy výslovné.5. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou vyňati z občanskoprávní a správní pravomoci hostitelského státu,


text: pokud jde o ústní nebo písemný projev a o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností. Pokud je proti členům personálu EUPOL AFGHANISTAN zahájeno jakékoliv občanskoprávní řízení u jakéhokoliv soudu hostitelského státu, je to neprodleně oznámeno vedoucímu mise a příslušnému orgánu vysílajícího státu nebo dotyčnému orgánu EU. Před zahájením řízení před soudem potvrdí vedoucí mise a příslušný orgán vysílajícího státu nebo dotyčný orgán EU soudu, zda se člen personálu EUPOL AFGHANISTAN daného jednání dopustil při výkonu služebních povinností. Pokud se jednání dopustil při výkonu služebních povinností, není soudní řízení zahájeno a použije se článek 16. Pokud k jednání nedošlo při výkonu služebních povinností, řízení může pokračovat. Potvrzení vedoucího mise a příslušného orgánu vysílajícího státu nebo dotyčného orgánu EU je pro soudy hostitelského státu závazné a hostitelský stát je nemůže napadnout. Je-li zahájeno soudní řízení z podnětu člena personálu EUPOL AFGHANISTAN, nelze se odvolávat na vynětí z pravomoci, pokud jde o jakýkoli protinárok přímo související s hlavní žalobou.6. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN nejsou povinni vypovídat jako svědci.7. Proti členům personálu EUPOL AFGHANISTAN nemohou být provedena exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi. Majetek členů personálu EUPOL AFGHANISTAN, u kterého vedoucí mise potvrdí, že je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením pro účely výkonu rozsudku, rozhodnutí nebo příkazu. Personál EUPOL AFGHANISTAN nepodléhá v občanskoprávním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.8. Vynětí personálu EUPOL AFGHANISTAN z pravomoci hostitelského státu neznamená jeho vynětí z pravomoci příslušného vysílajícího státu.9. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou v souladu s diplomatickými zásadami v souvislosti se službami poskytovanými pro EUPOL AFGHANISTAN vyňati z působnosti předpisů o sociálním zabezpečení platných v hostitelském státě.10. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou v hostitelském státě osvobozeni od všech forem zdanění platu a jiných požitků, které jim vyplácí EUPOL AFGHANISTAN nebo vysílající státy, jakož i jakýchkoli příjmů pocházejících odjinud než z hostitelského státu. Místní personál není vyňat ze stávajících právních předpisů.11. Hostitelský stát povolí v souladu s takovými právními předpisy, které případně přijme, vstup předmětů určených pro osobní potřebu personálu EUPOL AFGHANISTAN a osvobodí je od veškerých cel, daní a souvisejících poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a podobné služby týkající se těchto předmětů. Hostitelský stát také povolí vývoz těchto předmětů. Nákup zboží a služeb na domácím trhu personálem EUPOL AFGHANISTAN je osvobozen od DPH a daní v souladu s právními předpisy hostitelského státu.12. Osobní zavazadla členů personálu EUPOL AFGHANISTAN jsou osvobozena od prohlídek, pokud neexistují vážné důvody se domnívat, že obsahují předměty, které nejsou určeny pro osobní potřebu členů personálu EUPOL AFGHANISTAN, nebo předměty, jejichž dovoz či vývoz je zakázán zákonem nebo na něž se vztahují karanténní předpisy hostitelského státu. Prohlídka takových osobních zavazadel je prováděna pouze v přítomnosti zástupců příslušných orgánů hostitelského státu a příslušného člena mezinárodního personálu EUPOL AFGHANISTAN nebo jeho zplnomocněného zástupce EUPOL AFGHANISTAN.Článek 7Místní personálČlenové místního personálu požívají výsad a imunit v souladu s mezinárodními kategoriemi pouze v rozsahu povoleném hostitelským státem. Hostitelský stát však vykonává pravomoc ve vztahu k tomuto personálu způsobem,


text: který zbytečně nenarušuje plnění funkcí EUPOL AFGHANISTAN.Článek 8Trestní pravomocPříslušné orgány vysílajícího státu mají právo vykonávat na území hostitelského státu veškerou trestní pravomoc a disciplinární pravomoci, které jim svěřují právní předpisy vysílajícího státu, vůči personálu EUPOL AFGHANISTAN.Článek 9Bezpečnost1. Hostitelský stát přebírá na své náklady a s ohledem na svou kapacitu plnou odpovědnost za bezpečnost personálu EUPOL AFGHANISTAN.2. Hostitelský stát přijme pro účely odstavce 1 veškerá nezbytná opatření k zajištění ochrany a bezpečnosti a zabezpečení EUPOL AFGHANISTAN a jejího personálu. Jakákoliv zvláštní ustanovení navržená hostitelským státem se před svým provedením dohodnou s vedoucím mise. Hostitelský stát povolí a bezplatně podpoří činnosti související s evakuací personálu EUPOL AFGHANISTAN ze zdravotních důvodů.V případě potřeby se uzavřou dodatečná ujednání podle článku 19.3. Členové personálu EUPOL AFGHANISTAN mají s výhradou rozhodnutí vedoucího mise a v souladu s příslušnými právními předpisy hostitelského státu v oblasti výbušnin a ručních palných zbraní právo nosit osobní zbraně a střelivo výhradně pro účely sebeobrany. Za tímto účelem předkládá EUPOL AFGHANISTAN pravidelně příslušným afghánským orgánům seznam ručních palných zbraní nošených jejím personálem.Článek 10Uniforma1. Personál EUPOL AFGHANISTAN nosí národní uniformu nebo civilní oblečení s charakteristickým označením EUPOL AFGHANISTAN.2. Nošení uniformy se řídí předpisy vydanými vedoucím mise.Článek 11Spolupráce a přístup k informacím1. Hostitelský stát s EUPOL AFGHANISTAN a jejím personálem plně spolupracuje a poskytuje jim podporu.2. Je-li o to hostitelský stát požádán a je-li to nezbytné pro uskutečnění mandátu EUPOL AFGHANISTAN, zajistí hostitelský stát personálu EUPOL AFGHANISTAN účinný přístup:- do zařízení, míst a úředních vozidel pod kontrolou hostitelského státu, které souvisejí s plněním mandátu EUPOL AFGHANISTAN,- k dokumentům, materiálům a informacím se souhlasem národních bezpečnostních orgánů pod kontrolou hostitelského státu, pokud je to nutné pro plnění mandátu EUPOL AFGHANISTAN.V případě potřeby se pro účely první odrážky uzavřou dodatečná ujednání podle článku 19.3. Vedoucí mise a hostitelský stát se pravidelně konzultují a přijímají vhodná opatření k zajištění úzké a vzájemné spolupráce na všech vhodných úrovních. Hostitelský stát může určit důstojníka pro styk s EUPOL AFGHANISTAN.Článek 12Podpora poskytovaná hostitelským státem a uzavírání smluv1. Hostitelský stát poskytne na žádost EUPOL AFGHANISTAN pomoc při hledání vhodných zařízení.2. Hostitelský stát poskytne EUPOL AFGHANISTAN bezplatně, pokud o to bude požádán a pokud budou k dispozici, zařízení náležející vládě hostitelského státu, pokud jsou taková zařízení požadována pro provádění správních a operačních činností EUPOL AFGHANISTAN. Zařízení vlastněná soukromými subjekty mohou být využívána ze strany EUPOL AFGHANISTAN pouze se souhlasem vlastníka zařízení a v plném souladu s příslušnou smlouvou o pronájmu nebo jinou smlouvou.3. Hostitelský stát poskytne v rámci svých možností a prostředků pomoc při přípravě, zřízení, plnění a podpoře EUPOL AFGHANISTAN, včetně společného pronájmu zařízení a vybavení pro odborníky EUPOL AFGHANISTAN.4. Pomoc a podpora mise ze strany hostitelského státu se EUPOL AFGHANISTAN poskytují alespoň za stejných podmínek jako pomoc a podpora poskytovaná vlastním státním příslušníkům.5. EUPOL AFGHANISTAN má způsobilost k právům a právním úkonům podle právních předpisů hostitelského státu nezbytnou pro plnění svého mandátu, která jí má zejména umožnit otevírat bankovní účty, nabývat majetek a nakládat s ním a vystupovat před soudy.6. Právo, jímž se řídí smlouvy uzavřené EUPOL AFGHANISTAN v hostitelském


text: státě, stanoví příslušná ustanovení těchto smluv.7. Smlouvy uzavřené EUPOL AFGHANISTAN mohou stanovit, že pro spory vyplývající z plnění smluv se použije postup pro řešení sporů uvedený v čl. 16 odst. 3 a 4.8. Hostitelský stát umožní provádění smluv, které EUPOL AFGHANISTAN uzavře s obchodními subjekty pro účely mise.Článek 13Úpravy zařízení1. EUPOL AFGHANISTAN je oprávněna stavět, měnit nebo jinak upravovat zařízení, která jsou v jejím vlastnictví nebo s nimiž nakládá a které patří vládě hostitelského státu, podle svých operačních požadavků.2. Hostitelský stát nepožaduje od EUPOL AFGHANISTAN za tyto stavby, změny nebo úpravy výše uvedených zařízení patřících vládě hostitelského státu žádné odškodnění.Článek 14Zemřelí členové personálu EUPOL AFGHANISTAN1. Vedoucí mise má právo postarat se o repatriaci zemřelých členů personálu EUPOL AFGHANISTAN, jakož i jejich osobního majetku, a přijmout za tím účelem vhodná opatření.2. Pitva zemřelého člena personálu EUPOL AFGHANISTAN se neuskuteční bez souhlasu příslušného státu a bez přítomnosti zástupce EUPOL AFGHANISTAN nebo daného státu.3. Hostitelský stát a EUPOL AFGHANISTAN spolupracují v co nejširším rozsahu, aby zajistily rychlou repatriaci zemřelých členů personálu EUPOL AFGHANISTAN.Článek 15Komunikace1. EUPOL AFGHANISTAN může ve spolupráci s ministerstvem telekomunikací a informačních technologií hostitelského státu instalovat a provozovat rádiové vysílače a přijímače i satelitní systémy. Spolupracuje s příslušnými orgány hostitelského státu s cílem předejít konfliktům při používání vhodných kmitočtů. Hostitelský stát poskytne bezplatný přístup k frekvenčnímu spektru.2. EUPOL AFGHANISTAN požívá práva na neomezenou komunikaci prostřednictvím rádia (včetně satelitních, mobilních a ručních radiových zařízení), telefonu, telegrafu, faxu a jiných prostředků, jakož i práva instalovat vybavení nezbytné pro udržování této komunikace v zařízeních EUPOL AFGHANISTAN a mezi nimi, včetně kladení kabelů a pozemních vedení pro účely EUPOL AFGHANISTAN.3. Ve svých zařízeních může EUPOL AFGHANISTAN provést úpravy nezbytné pro doručování poštovních zásilek určených EUPOL AFGHANISTAN nebo personálu EUPOL AFGHANISTAN a poštovních zásilek jimi odesílaných.Článek 16Nároky uplatňované v případě smrti, zranění, poškození nebo ztráty1. EUPOL AFGHANISTAN a její členové personálu nenesou odpovědnost za žádné škody nebo ztráty související s výkonem svých povinností vzniklé na soukromém nebo veřejném majetku, které souvisejí s provozními potřebami mise nebo jsou způsobené činnostmi v souvislosti s občanskými nepokoji nebo ochranou mise EUPOL AFGHANISTAN. V případě události související s takovou škodou nebo ztrátou provedou strany společné vyšetřování v zájmu jejího odpovídajícího vyřešení.2. S cílem dosáhnout smírného narovnání se nároky uplatňované v případě škody na soukromém nebo veřejném majetku nebo v případě jeho ztráty, na které se nevztahuje odstavec 1, jakož i nároky uplatňované v případě smrti nebo zranění osob a nároky v případě škod na majetku EUPOL AFGHANISTAN či jeho ztráty předávají EUPOL AFGHANISTAN prostřednictvím příslušných orgánů hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené právnickými nebo fyzickými osobami z hostitelského státu, a příslušným orgánům hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené ze strany EUPOL AFGHANISTAN.3. Pokud není možné dosáhnout smírného narovnání, je sporný nárok předán výboru pro posuzování nároků, který se skládá ze stejného počtu zástupců EUPOL AFGHANISTAN a zástupců hostitelského státu. Narovnání je dosaženo vzájemnou dohodou.4. Pokud není možné dosáhnout narovnání v rámci výboru pro posuzování nároků, je spor u částek do výše 40000 EUR řešen diplomatickou cestou mezi hostitelským


text: státem a zástupci EU. U částek převyšujících tuto částku je spor předložen rozhodčímu soudu, jehož rozhodnutí jsou závazná.5. Rozhodčí soud uvedený v odstavci 4 se skládá ze tří rozhodců, z nichž jednoho jmenuje hostitelský stát, dalšího jmenuje EUPOL AFGHANISTAN a třetího jmenují společně hostitelský stát a EUPOL AFGHANISTAN. Pokud některá ze stran nejmenuje rozhodce do dvou měsíců nebo nelze-li dosáhnout dohody mezi hostitelským státem a EUPOL AFGHANISTAN o jmenování třetího rozhodce, jmenuje daného rozhodce vedoucí mise OSN v Afghánistánu.6. EUPOL AFGHANISTAN a správní orgány hostitelského státu uzavřou správní ujednání, kterým se stanoví pravomoci výboru pro posuzování nároků a rozhodčího soudu, jednací řády těchto orgánů a podmínky, za kterých je možné uplatňovat nároky.Článek 17Spolupráce a spory1. Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s uplatňováním této dohody jsou posuzovány společně zástupci EUPOL AFGHANISTAN a příslušnými orgány hostitelského státu.2. Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory o výklad nebo použití této dohody výhradně diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU.Článek 18Jiná ustanovení1. Vláda hostitelského státu odpovídá v souladu s příslušnými právními předpisy za plnění a dodržování výsad, imunit a práv EUPOL AFGHANISTAN a personálu EUPOL AFGHANISTAN podle této dohody příslušnými místními orgány hostitelského státu.2. Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl zasahovat do práv, která může mít kterýkoli členský stát EU nebo kterýkoli jiný stát přispívající k misi to EUPOL AFGHANISTAN podle jiných dohod, a ani tak nesmí být vykládáno.Článek 19Prováděcí ujednáníPro účely uplatňování této dohody mohou být operační, správní a technické záležitosti předmětem samostatných ujednání, která budou uzavřena mezi vedoucím mise a správními orgány hostitelského státu.Článek 20Vstup v platnost a ukončení1. Tato dohoda vstupuje v platnost v souladu s příslušnými právními předpisy a postupy hostitelského státu dnem podpisu. Dohoda zůstává v platnosti 3 (tři) roky od svého podpisu, pokud její platnost neskončila dříve z důvodu odjezdu posledního člena personálu EUPOL AFGHANISTAN z hostitelského státu, oznámeného ze strany EUPOL AFGHANISTAN.2. Pokud dohoda nepozbyde platnosti dříve v důsledku odjezdu personálu EUPOL AFGHANISTAN z hostitelského státu oznámeného EUPOL AFGHANISTAN, obnovuje se její platnost automaticky po 3 letech od původního data podpisu na období dalších 3 (tří) let, pokud není ukončena jednou ze stran písemnou výpovědí oznámenou 6 (šest) měsíců předem.3. Bez ohledu na odstavec 1 se ustanovení obsažená v čl. 4 odst. 8, čl. 5 odst. 1 až 3, 6 a 7, čl. 6 odst. 1, 3, 4, 6 a 8 až 10, článku 13 a článku 16 považují za použitelná ode dne rozmístění prvních členů personálu EUPOL AFGHANISTAN, pokud tento den předcházel dni vstupu této dohody v platnost.4. Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou stran.5. Ukončení této dohody se nedotkne žádných práv nebo povinností vyplývajících z plnění této dohody před jejím ukončením.V Kábulu dne 14. října 2010 v anglickém a daríjském jazyce ve dvou vyhotoveních. V případě rozdílného výkladu anglického a daríjského znění má přednost anglické znění.Za Evropskou uniiVygaudas UšackasZa Islámskou republiku AfghánistánEklil Ahmad Hakimi--------------------------------------------------


text:
 1.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 130/45
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 57 – Jednotná ustanovení pro schvalování světlometů pro motocykly a vozidla za ně považovaná
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 sérii změn 02 – datum vstupu v platnost: 12. září 2001
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení světlometu
 4.
 Označení
 5.
 Schválení
 6.
 Všeobecné specifikace
 7.
 Zvláštní specifikace
 8.
 Ustanovení pro barevná rozptylová skla a filtry
 9.
 Přechodná ustanovení
 10.
 Shodnost výroby
 11.
 Postihy za neshodnost výroby
 12.
 Změna a rozšíření schválení typu světlometu
 13.
 Definitivní ukončení výroby
 14.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu a názvy a adresy správních orgánů
 PŘÍLOHY:
 Příloha 1 –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle předpisu č. 57
 Příloha 2 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 3 –
 Fotometrické zkoušky
 Příloha 4 –
 Zkoušky stálosti fotometrických vlastností světlometů v provozu
 Příloha 5 –
 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby
 Příloha 6 –
 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastového materiálu – zkoušení rozptylového skla nebo vzorků materiálu a úplných světlometů
 Příloha 7 –
 Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na schvalování světlometů, které pracují s žárovkami a mají rozptylová skla ze skla nebo plastu (1) a které jsou určeny k výstroji motocyklů a vozidel za ně považovaných.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 2.1 „rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (sestavy), který osvětlující plochou propouští světlo;
 2.2 „povlakem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější stranu rozptylového skla;
 2.3 světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší v tak podstatných hlediscích jako:
 2.3.1
 obchodní název nebo značka;
 2.3.2
 označení světlometu podle definice uvedené níže v bodě 4.1.4;
 2.3.3
 vlastnosti optického systému;
 2.3.4
 začlenění nebo vyloučení součástí, které by při provozu mohly odrazem, lomem, absorpcí a/nebo deformací měnit optické účinky. Změna barvy světla vyzařovaného světlomety, jejichž jiné vlastnosti se nezměnily, nepředstavuje změnu typu světlometu. Takovým světlometům se tudíž přiřadí totéž číslo schválení.
 2.3.5
 materiály, z nichž je zhotoveno rozptylové sklo a případný povlak.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU SVĚTLOMETU (2)
 3.1 Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2 Ke každé žádosti o schválení se doloží:
 3.2.1
 výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu, znázorňující světlomet v nárysu (s případnými detaily drážkování rozptylového skla) a v příčném řezu; výkresy musí udávat místo určené pro značku schválení typu;
 3.2.2
 stručný technický popis týkající se zejména kategorie nebo kategorií použité žárovky (viz příloha 3 bod 6 tohoto předpisu);
 3.2.3
 dva vzorky typu světlometu s bezbarvými rozptylovými skly (3);
 3.2.4


text:
ke zkoušce plastických materiálů, z nichž jsou vyrobena rozptylová skla:
 3.2.4.1
 třináct rozptylových skel,
 3.2.4.1.1
 přičemž šest z nich je možno nahradit šesti vzorky materiálu o rozměrech alespoň 60 × 80 mm, které mají plochý nebo vypouklý vnější povrch, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha (poloměr zakřivení nesmí být menší než 300 mm) o rozměrech alespoň 15 × 15 mm;
 3.2.4.1.2
 každé takové rozptylové sklo nebo vzorek materiálu musí být vyrobeno technologií používanou při sériové výrobě;
 3.2.4.2
 odrážeč, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat.
 3.3 Pokud již byly zkoušeny, musí být k materiálům tvořícím rozptylová skla a případné krycí vrstvy, přiložen zkušební protokol o vlastnostech těchto materiálů a krycích vrstev.
 3.4 Před udělením schválení ověří příslušný orgán, zda existují dostatečná opatření k zajištění účinného ověřování shodnosti výroby.
 4. OZNAČENÍ
 4.1 Světlomety předkládané ke schválení musí být zřetelně, čitelně a nesmazatelně označeny těmito nápisy:
 4.1.1
 obchodním názvem nebo značkou žadatele;
 4.1.2
 zvnějšku a/nebo na rozptylovém skle uvedením vnějšího označení světlometu tak, aby bylo viditelné, když je světlomet namontován na vozidle.
 Všechny jednotky, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že žárovka potkávacího světla nesmí svítit současně s žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena, musí být označeny lomítkem (/), které je na značce schválení typu umístěno za symbolem pro potkávací světlomet.
 4.1.3
 na zadní straně světlometu uvedením kategorie přípustné žárovky – S1 a/nebo S2
 4.1.4
 označení jsou uvedena v následující tabulce:
 Vnější označení světlometů
 Kategorie žárovky
 MB
 S1
 MB
 S2
 MB
 S1/S2
 4.1.5
 Pokud světlomet obsahuje plastové rozptylové sklo, uvedou se vedle symbolu předepsaného v bodech 4.1.2 a 4.1.4 ještě písmena „PL“;
 4.2 Kromě toho musí být na rozptylovém skle a hlavním tělese (4) dostatek místa pro značku schválení a doplňkové symboly uvedené v bodě 4; tato místa musí být vyznačena na výkresech uvedených v bodě 3.2.1.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1 Schválení se udělí, pokud všechny vzorky typu světlometu dodané ke schválení podle výše uvedeného bodu 3 splňují požadavky tohoto předpisu.
 5.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti 01 odpovídající sérii změn 01, jež vstoupila v platnost dne 28. února 1989) označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu světlometu, kromě případu, kdy je schválení rozšířeno na světlomet, který se liší pouze barvou vyzařovaného světla.
 5.3 Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí schválení typu světlometu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 5.4 Každý světlomet, který se shoduje s typem schváleným podle tohoto předpisu, musí být v místech uvedených v bodě 4.2 kromě označení předepsaného v bodě 4.1 opatřen
 5.4.1
 mezinárodní značkou schválení typu (5), která se skládá z:
 5.4.1.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (6),
 5.4.1.2
 čísla schválení typu.
 5.4.2
 Na osvědčení o schválení i na oznámení zasílaném státům,


text:
které jsou smluvními stranami dohody a které uplatňují tento předpis, musí být v každém případě uveden příslušný provozní režim použitý při zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné (přípustná) napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.
 V příslušných případech se zařízení označí takto:
 U jednotek, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že žárovka potkávacího světla nesmí svítit současně s žárovkou pro kteroukoliv jinou funkci, s níž je sloučena: lomítkem (/), které je na značce schválení typu umístěno za symbolem potkávacího světla.
 5.5 Označení podle bodu 5.4 musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 5.6 V příloze 2 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání značky schválení.
 6. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 6.1 Každý vzorek typu světlometu musí odpovídat specifikacím v tomto bodě a v bodě 7, a je-li to nutné, tak i požadavkům v bodě 8.
 6.2 Světlomety musí být konstruovány a zhotoveny tak, aby za normálních podmínek používání a navzdory otřesům, jimž mohou být vystaveny, byla zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti předepsané tímto předpisem.
 6.2.1 Světlomety musí být vybaveny zařízením, kterým se dají na vozidle seřídit tak, aby splňovaly příslušné předpisy. Takovým zařízením nemusí být vybaveny součásti, u nichž od sebe nelze oddělit odrážeč a rozptylové sklo, za předpokladu, že se tyto součásti používají pouze na vozidlech, u kterých lze nastavení světlometů seřídit jiným způsobem.
 Jsou-li světlomet dálkového světla a světlomet potkávacího světla – každý vybaven vlastní žárovkou – smontovány do složené jednotky, musí seřizovací zařízení umožnit řádné individuální nastavení každého optického systému.
 6.2.2 Tato ustanovení se však nevztahují na sestavy světlometů, jejichž odrážeče jsou neoddělitelné. Pro tento typ sestav platí požadavky uvedené v bodě 7.3 tohoto předpisu. Slouží-li k vytvoření hlavního světla více než jeden světelný zdroj, musí se k stanovení nejvyšší hodnoty osvětlení (Emax) použít všechny společné funkce.
 6.3 Části určené k uchycení žárovky v odrážeči musí být zhotoveny tak, aby se žárovka ani za tmy nedala namontovat do jiné než správné polohy.
 6.4 Aby se zajistilo, že nedojde k nadměrné změně fotometrických vlastností, musí být provedeny doplňkové zkoušky podle požadavků v příloze 4.
 6.5 Je-li rozptylové sklo světlometu z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 6.
 7. ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE
 7.1 Správná poloha rozptylového skla vůči optickému systému musí být jednoznačně označena a zajištěna, aby při provozu nedocházelo k otáčení.
 7.2 K měření osvětlení vydávaného světlometem se použije měřicí stěna popsaná v příloze 3 tohoto předpisu a standardní žárovka (S1 a/nebo S2 podle předpisu č. 37) s hladkou bezbarvou baňkou.
 Standardní žárovka se seřídí na příslušný referenční světelný tok podle hodnot stanovených pro tento typ žárovek.
 7.3 Potkávací světlo musí mít dostatečně ostré rozhraní, aby se díky němu prakticky dalo dosáhnout vyhovujícího zaměření. Rozhraní musí být co nejvíce přímé a vodorovné v rozsahu přinejmenším 5° na každé straně přímky v-v (viz příloha 3).
 Po zaměření podle přílohy 3 musí světlomety splňovat požadavky v ní uvedené.
 7.4 Svazek světla nesmí vykazovat žádné boční odchylky, které by byly na závadu dobré viditelnosti.
 7.5 Osvětlení stěny uvedené v bodě 7.2 se měří fotosnímačem s efektivní


text:
plochou v rozsahu čtverce o straně 65 mm.
 8. USTANOVENÍ PRO BAREVNÁ ROZPTYLOVÁ SKLA A FILTRY
 8.1 Schválení může být uděleno světlometům, které prostřednictvím bezbarvé žárovky vyzařují bílé nebo selektivně žluté světlo. Příslušné kolorimetrické vlastnosti, vyjádřené v tříbarevných souřadnicích CIE, pro žlutá skla nebo filtry jsou následující:
 Selektivně žlutý filtr (clona nebo rozptylové sklo)
 mez směrem k červené
 y ≥ 0,138 + 0,58 x
 mez směrem k zelené
 y ≤ 1,29 x – 0,1
 mez směrem k bílé
 y ≥ –x + 0,966
 mez ke spektrální hodnotě
 y ≤ –x + 0,992
 což lze vyjádřit i takto:
 dominantní vlnová délka
 575 – 585 n m
 činitel čistoty
 0,90 – 0,98
 činitel propustnosti musí být ≥ 0,78
 Činitel propustnosti se stanoví pomocí světelného zdroje o barevné teplotě 2 856 K (což odpovídá zdroji světla A podle Mezinárodní komise pro osvětlení – CIE).
 8.2 Filtr musí být součástí světlometu a musí k němu být připevněn takovým způsobem, aby jej uživatel nemohl sejmout náhodně ani vědomě s použitím běžného nářadí.
 8.3 Poznámky k barvě
 Vzhledem k tomu, že podle tohoto předpisu ve smyslu bodu 8.1 se typu světlometu, který vyzařuje buď bezbarvé, nebo selektivně žluté světlo, udělí schválení, nesmí článek 3 dohody, ke které je tento předpis připojen, bránit smluvním stranám dohody, aby u jimi registrovaných vozidel zakázaly světlomety vyzařující bezbarvé nebo selektivně žluté světlo.
 9. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 9.1 Po uplynutí šesti měsíců od oficiálního dne vstupu předpisu č. 113 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, přestat udělovat schválení EHK podle tohoto předpisu.
 9.2 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu, pokud typ světlometu odpovídá požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 9.3 Stávající schválení typu udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu předpisu č. 113 v platnost a všechna rozšíření schválení včetně následně udělených rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.
 9.4 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí nadále udělovat schválení pro světlomety na základě tohoto předpisu, jsou-li světlomety určeny jako náhrada do vozidel v provozu.
 9.5 Od oficiálního dne vstupu předpisu č. 113 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na novém typu vozidla montáž světlometu schváleného podle předpisu č. 113.
 9.6 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat, aby se na typ vozidla anebo vozidlo montoval světlomet schválený podle tohoto předpisu.
 9.7 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále povolovat montáž na vozidlo nebo používání světlometu schváleného podle tohoto předpisu a jeho předchozích sérií změn, jestliže je světlomet určen jako náhrada k montáži.
 10. SHODNOST VÝROBY
 10.1 Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodě 7 a byly tak shodné se schváleným typem světlometu.
 10.2 K ověření toho, že jsou splněny požadavky bodu 10.1, se musí provádět vhodné kontroly výroby.
 10.3 Držitel schválení musí zejména:
 10.3.1
 zajistit postupy účinného řízení jakosti výrobků;
 10.3.2
 mít přístup ke zkušebním zařízením nezbytným k ověřování shodnosti každého schváleného typu;
 10.3.3
 zajistit,


text:
aby údaje o výsledcích zkoušek byly zaznamenávány a aby byla příslušná dokumentace dostupná po dobu stanovenou po dohodě se správním orgánem;
 10.3.4
 analyzovat výsledky jednotlivých druhů zkoušek, aby bylo možno ověřit a zajistit stálé vlastnosti výrobků, s ohledem na odchylky při průmyslové výrobě;
 10.3.5
 zajistit, aby se u každého typu výrobku prováděly přinejmenším zkoušky stanovené v příloze 5 tohoto předpisu;
 10.3.6
 zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se v rámci daného typu zkoušky prokáže neshoda, následoval další odběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti dané výroby.
 10.4 Příslušný orgán, který udělil schválení, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti, které se používají v každé výrobní jednotce.
 10.4.1 Při každé inspekci se zkušebnímu inspektorovi předkládají záznamy o zkouškách a o kontrole výroby.
 10.4.2 Inspektor může namátkou odebírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků se stanoví podle výsledků vlastních zkoušek výrobce.
 10.4.3 Jeví-li se úroveň jakosti jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek prováděných podle bodu 10.4.2, inspektor v souladu s kritérii v příloze 7 vybere vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež provedla zkoušky pro schválení typu.
 10.4.4 Příslušný orgán může provést jakoukoli zkoušku předepsanou v tomto předpise. Zkoušky se v souladu s kritérii v příloze 7 provádějí na náhodně vybraných vzorcích, aniž by se výrobci narušila plynulost dodávek.
 10.4.5 Příslušný orgán se vynasnaží, aby frekvence inspekcí činila jednu inspekci za dva roky. Toto rozhodnutí však záleží na uvážení příslušného orgánu a jeho důvěře v opatření pro zajištění účinného řízení shodnosti výroby. Jestliže se při některé z inspekcí konstatují neuspokojivé výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly podniknuty veškeré potřebné kroky k co nejrychlejšímu obnovení shodnosti výroby.
 10.5 Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz.
 11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 11.1 Osvědčení vydané pro určitý typ světlometu podle tohoto předpisu může být odňato, jestliže výše vyznačené požadavky nejsou splněny nebo pokud světlomet opatřený značkou schválení typu neodpovídá typu, pro který bylo osvědčení vydáno.
 11.2 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 12. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU SVĚTLOMETU
 12.1 Každá změna typu světlometu se musí oznámit správnímu orgánu, který daný typ světlometu schválil. Tento orgán pak může:
 12.1.1
 usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky; nebo
 12.1.2
 vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.
 12.2 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 5.3.
 12.3 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, přiřadí každému takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení, jehož vzor je uveden v příloze 1 tohoto předpisu.
 13. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ


text:
světlometu schválený podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušné oznámení, informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení, jehož vzor je uveden v příloze 1 tohoto předpisu.
 14. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK SCHVÁLENÍ TYPU A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.
 (1) Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání kterékoliv smluvní straně dohody, která jej uplatňuje, aby zakázala kombinaci světlometu vybaveného rozptylovým sklem z plastu a schváleného podle tohoto předpisu se zařízením k mechanickému čištění (se stěrači).
 (2) Žádost o schválení typu žárovky viz předpis č. 37.
 (3) Jestliže se má světlomet vyrábět s barevnými rozptylovými skly, předloží se ke zkoušení barvy navíc dva vzorky barevných rozptylových skel.
 (4) Odrážeč se považuje za hlavní těleso. Nelze-li rozptylové sklo oddělit od hlavního tělesa světlometu, postačuje zajištění takového místa na rozptylovém skle.
 (5) Pokud různé typy světlometů mají shodná rozptylová skla nebo odrážeče, mohou být rozptylové sklo i odrážeč opatřeny různými značkami schválení těchto typů světlometů za podmínky, že číslo schválení udělené pro konkrétní předložený typ lze bez jakýchkoli nejasností rozeznat.
 (6) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 PŘÍLOHA 1
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 a = 12 mm (minimum)
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení byl schválen v Nizozemsku (E 4) pod schvalovacím číslem 012439. Schvalovací číslo uvádí, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 Poznámka:
 Číslo schválení musí být umístěno v blízkosti kružnice buď nad, nebo pod písmenem „E“, nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení musí být na téže straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem. U čísla schválení by se neměly používat římské číslice, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 Označení světlometu, který splňuje požadavky předpisu č. 57. Světlomet je konstruován tak, že žárovka potkávacího světla
 může být rozsvícena společně
 nesmí být rozsvícena společně
 zároveň s dálkovým světlem a/nebo jinou sloučenou světelnou funkcí.
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení je světlomet s plastovým rozptylovým sklem, který byl schválen v Nizozemsku (E 4) pod schvalovacím číslem 01 2440. Schvalovací číslo uvádí, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 Je konstruován tak, že žárovka potkávacího světla může být rozsvícena společně zároveň s dálkovým světlem a/nebo jinou sloučenou světelnou funkcí.
 PŘÍLOHA 3
 FOTOMETRICKÉ ZKOUŠKY
 1. Při zaměřování se měřicí stěna umístí ve vzdálenosti nejméně 10 m před světlomet, přímka h-h musí být vodorovná. Při měření se fotosnímač umístí 25 m před světlomet a kolmo k přímce, která spojuje vlákno žárovky s bodem


text:
HV.
 2. Podélně musí být světlomet zaměřen tak, aby se střed dálkového světla nacházel na svislé přímce v-v.
 3. Svisle musí být světlomet zaměřen tak, aby se rozhraní potkávacího světla nacházelo 250 mm pod přímkou h-h.
 4. Po seřízení podle ustanovení bodů 2 a 3, odpovídajícím podmínkám dálkového světla, musí světlomet splňovat tyto podmínky:
 4.1 světelný střed dálkového světla se musí nacházet maximálně 0,6° nad nebo pod přímkou h-h.
 4.2 osvětlení vydávané dálkovým světlem musí své maximální hodnoty Emax dosahovat ve středu svazku světla a podélně klesat;
 4.3 hodnota maximálního osvětlení (Emax) vydávaného dálkovým světlem musí činit nejméně 32 lx.
 4.3.1 32 lx pro světlomety třídy MB;
 4.4 osvětlení vytvářené dálkovým světlem musí odpovídat následujícím hodnotám:
 4.4.1 průsečík (HV) přímek h-h a v-v musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 90 % maximálního osvětlení.
 4.4.2 vodorovně vpravo a vlevo od výchozího bodu HV nesmí být osvětlení vytvářené dálkovým světlem u světlometů třídy MB menší než 12 lx až do vzdálenosti 1,125 m a do vzdálenosti 2,25 m nesmí být menší než 3 lx.
 4.5 osvětlení vytvářené potkávacím světlem musí odpovídat následujícím hodnotám:
 Měřicí bod
 Světlomet třídy MB
 Jakýkoli bod na přímce h-h a nad ní
 ≤ 0,7 lx
 Jakýkoli bod na přímce 50L - 50R kromě bodu 50 V (1)
 ≥ 1,5 lx
 Bod 50 V
 ≥ 3 lx
 Jakýkoli bod na přímce 25L - 25R
 ≥ 3 lx
 Jakýkoli bod v pásmu IV
 ≥ 1,5 lx
 5. MĚŘICÍ A ZAMĚŘOVACÍ STĚNA
 (rozměry v mm pro vzdálenost 25 m)
 6. Je nutno použít žárovky kategorie S1 nebo S2 podle předpisu č. 37.
 (1)
 PŘÍLOHA 4
 ZKOUŠKY STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ SVĚTLOMETŮ V PROVOZU
 ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ
 Poté, co byly v souladu s ustanoveními tohoto předpisu u svazku dálkového světla v bodě Emax a u svazku potkávacího světla v bodech HV, 50 R, 50 L a B 50 změřeny fotometrické hodnoty, zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických vlastností za provozu. Pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.
 1. ZKOUŠKA STABILITY FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ
 Zkoušky se provádí v suchém a stabilním prostředí při okolní teplotě 23 oC ± 5 oC, přičemž se úplné světlomety namontují na podstavu, která představuje správnou montáž na vozidle.
 1.1 Čistý světlomet
 Světlomet se ponechá v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se podle ustanovení v bodě 1.1.2.
 1.1.1 Zkušební postup
 Světlomet se ponechá v činnosti po stanovený čas takto:
 1.1.1.1
 a)
 v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), rozsvítí se po předepsanou dobu příslušné vlákno (1),
 b)
 v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvě žárovky):
 Jestliže žadatel o schválení typu udává, že se má světlomet používat vždy s jedním rozsvíceným vláknem (2), provede se zkouška za této podmínky tak, že každá ze stanovených funkcí se uvede v činnost postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1:
 Ve všech ostatních případech svítí světlomet po stanovenou dobu v


text:
následujícím cyklu:
 15 minut s rozsvíceným vláknem potkávacího světla
 5 minut se všemi vlákny rozsvícenými.
 c)
 v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu použití sloučených světelných funkcí b) podle specifikací výrobce.
 1.1.1.2
 Zkušební napětí
 Napětí se nastaví tak, aby poskytovalo 90 % maximálního příkonu, který je pro žárovky kategorie S stanoven v předpise č. 37.
 Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, pokud žadatel o schválení neuvede, že se světlomet může používat při jiném napětí.
 1.1.2 Výsledky zkoušek
 1.1.2.1 Vizuální kontrola
 Poté, co se světlomet ustálí na okolní teplotu, očistí se jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, praskliny ani barevné změny.
 1.1.2.2 Fotometrická zkouška
 V souladu s požadavky tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:
 Potkávací světlo:
 50 R, 50 L, B 50 HV
 Dálkové světlo:
 Bod Emax
 Lze provést další zaměření, aby se vzaly v úvahu veškeré deformace základny světlometu teplem (změna polohy čáry rozhraní je stanovena v bodě 2 této přílohy).
 Mezi fotometrickými vlastnostmi a hodnotami naměřenými před zkouškou je včetně tolerancí fotometrických postupů přípustný rozdíl 10 %.
 1.2 Znečištěný světlomet
 Po odzkoušení podle ustanovení bodu 1.1 musí být světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 v činnosti po dobu jedné hodiny podle bodu 1.1.1 a odzkoušen podle ustanovení bodu 1.1.2.
 1.2.1 Příprava světlometu
 1.2.1.1 Zkušební směs
 1.2.1.1.1 Pro světlomet s vnějším rozptylovým krytem ze skla:
 Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 1 hmotnostního dílu rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a
 odpovídajícího množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.
 Směs nesmí být starší 14 dní.
 1.2.1.1.2 Pro světlomet s vnějším rozptylovým krytem z plastu:
 Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 1 hmotnostního dílu rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC,
 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m, a
 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (4).
 Směs nesmí být starší 14 dní.
 1.2.1.2 Nanesení zkušební směsi na světlomet
 Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu výstupu světla světlometu a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení neklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:
 Bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pro dálkový/potkávací světlomet,
 Bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pouze pro dálkový světlomet,
 Body B 50 a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet.
 1.2.1.3 Měřicí zařízení
 Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při schvalovacích zkouškách světlometu. K fotometrickému ověření se použije standardní (referenční) žárovka.


text:
2. OVĚŘENÍ ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA
 Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je stanovena pro potkávací světlomet v provozu.
 Světlomet zkoušený podle bodu 1 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž by byl sejmut nebo znovu seřízen vůči svému zkušebnímu upevnění.
 2.1 Zkouška
 Zkouší se v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.
 Použije se sériově vyrobená žárovka zahořená po dobu alespoň jedné hodiny; světlomet se uvede do provozu s potkávacím světlem, aniž by byl sejmut nebo znovu seřízen vůči svému zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.2). Poloha vodorovné části čáry rozhraní (mezi svislými přímkami procházejícími bodem 50 L a 50 R) se musí ověřit po třech minutách (r3) a po 60 minutách (r60) po skončení svícení.
 Výše uvedená změna polohy čáry rozhraní se měří jakoukoliv metodou, která je přijatelně přesná a dává reprodukovatelné výsledky.
 2.2 Výsledky zkoušek
 2.2.1 Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se pro potkávací světlo považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota Δ rI = (r3 – r60) změřená na světlometu větší než 1,0 mrad (Δ rI ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2 Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < Δ rI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl dříve z důvodů stabilizace polohy mechanických částí světlometu na podstavci, který představuje správnou montáž na vozidle, třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:
 potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2),
 přestávka v trvání 1 hodiny.
 Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty Δ rI naměřené u prvního vzorku a průměr absolutní hodnoty Δ rII naměřené u druhého vzorku větší než 1,0 mrad:
 (1) Je-li zkoušený světlomet sloučen se signálními svítilnami nebo je s nimi ve skupině, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny.
 (2) Pokud mají být najednou rozsvícena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken.
 (3) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované symbolem CMC. NaCMC používaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 oC stupeň substituce (DS) 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.
 (4) Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle.
 (5) Bod 50 V leží 375 mm pod bodem HV na svislé přímce v-v na měřicí stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m.
 PŘÍLOHA 5
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA POSTUPY KONTROL SHODNOSTI VÝROBY
 1. OBECNĚ
 1.1 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, jestliže rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.
 1.2 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda sériově vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:
 1.2.1 žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty v


text:
pásmu III může být maximální nepříznivá odchylka:
 0,3 lx, odpovídá 20 %,
 0,45 lx, odpovídá 30 %
 1.2.2 a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodů 4.3 a 4.4 přílohy 3 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka ±20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %.
 1.2.3 Jestliže výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.3 S ohledem na ověřování změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla musí být dodržen následující postup:
 jeden ze vzorků světlometu se třikrát po sobě podrobí cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 4, a pak se odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.
 Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δ r úhel 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.
 1.4 Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.
 Hodnoty fotometrických vlastností světlometu, který je vybaven bezbarvou žárovkou a vyzařuje selektivně žluté světlo, musí odpovídat hodnotám stanoveným tímto předpisem po vynásobení koeficientem 0,84.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu.
 Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, odeberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1 Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti se v tomto předpise týkají fotometrických charakteristik a ověřování změn svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.
 2.2 Metody používané při zkouškách
 2.2.1 Zkoušky se v zásadě provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2 Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise, odpovídá výrobce.
 2.2.3 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.
 2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a odběru vzorků.
 2.3 Způsob odběru vzorků
 Vzorky světlometů se vybírají namátkou z jednotné výrobní série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních postupů výrobce.
 Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti.
 2.4 Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti
 Na vybraném světlometu se provedou fotometrická měření v bodech stanovených předpisem; odečty se v případě dálkového světla provedou pouze v bodech Emax a HV (1), a v bodech HV, 50 R a 50 L v případě potkávacího světla (viz obrázek v příloze 3).
 2.5 Kritéria přijatelnosti
 Výrobce odpovídá za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků


text:
tak, aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 10.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přijatelnosti jsou taková, aby s 95 % mírou spolehlivosti byla minimální pravděpodobnost úspěšného absolvování namátkové kontroly podle přílohy 7 (první odběr vzorků) 0,95.
 (1) Pokud je dálkové světlo sloučeno s potkávacím světlem, je HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.
 PŘÍLOHA 6
 POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY S ROZPTYLOVÝMI SKLY Z PLASTU – ZKOUŠENÍ ROZPTYLOVÉHO SKLA NEBO VZORKŮ MATERIÁLU A ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ
 1. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 1.1 Vzorky poskytnuté podle bodu 3.2.4 tohoto předpisu musí odpovídat specifikacím uvedeným níže v bodech 2.1 až 2.5.
 1.2 Oba vzorky úplných světlometů poskytnuté podle bodu 3.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovět požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.
 1.3 Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se společně s odrážečem, na který se případně mají namontovat, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, které je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.
 1.4 Pokud však výrobce prokáže, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými dále v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pouze zkoušky předepsané v tabulce B dodatku 1.
 2. ZKOUŠKY
 2.1 Odolnost vůči změnám teploty
 2.1.1 Zkoušky
 Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podle níže uvedeného programu podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti:
 3 hodiny při 40 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 85–95 %;
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %;
 15 hodin při –30 °C ± 2 °C;
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %;
 3 hodiny při 80 °C ± 2 °C;
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %;
 Před touto zkouškou se vzorky udržují při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 % nejméně po dobu čtyř hodin.
 Pozn.:
 Jednohodinové fáze při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnují dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k teplotnímu šoku.
 2.1.2 Fotometrická měření
 2.1.2.1 Metoda
 Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní.
 Při měření se použije standardní světlomet a měří se v následujících bodech:
 B 50 a 50 V u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu.
 Emax u dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu.
 2.1.2.2 Výsledky
 Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.
 2.2 Odolnost vůči atmosférickým vlivům a chemickým činidlům
 2.2.1 Odolnost vůči atmosférickým vlivům
 Tři nové vzorky (rozptylová skla nebo vzorky materiálu) se vystaví vyzařování ze zdroje, který má podobné spektrální rozložení jako černé těleso o teplotě 5 500 K až 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200


text:
W/m2 po takovou dobu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř tohoto prostoru musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Z důvodů zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 ot./min.
 Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:
 ostřikování
 :
 5 minut,
 sušení
 :
 25 minut.
 2.2.2 Odolnost vůči chemickým činidlům
 Po provedení zkoušky podle bodu 2.2.1 a měření popsaného v bodě 2.2.3.1 se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v bodě 2.2.2.2 za použití směsi o složení stanoveném níže v bodě 2.2.2.1.
 2.2.2.1 Zkušební směs
 Zkušební směs je složena z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylenu a 6 % xylenu (jedná se o procenta objemová).
 2.2.2.2 Nanesení zkušební směsi
 Kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) se nasytí směsí popsanou v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se nanese a po dobu 10 minut se jím potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.
 Během těchto 10 minut se tkanina opětovně smáčí ve směsi tak, aby složení nanášené tekutiny soustavně odpovídalo předpisu pro zkušební směs.
 Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek tak, aby se předešlo jeho popraskání.
 2.2.2.3 Čištění
 Po nanesení zkušební směsi se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (Odolnost vůči čisticím prostředkům) při 23 °C ± 5 °C.
 Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.
 2.2.3 Výsledky
 2.2.3.1 Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější přední povrch vzorků bez prasklin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a střední hodnota změn v propustnosti
 , naměřená na třech vzorcích postupem popsaným v dodatku 2 této přílohy nesmí překročit hodnotu 0,020 (Δ tm < 0,020).
 2.2.3.2 Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům nesmí vzorky vykazovat žádné stopy chemického poleptání, které by způsobily změny rozptylu světelného toku, jehož střední hodnota změn
 , naměřená na třech vzorcích postupem popsaným v dodatku 2 této přílohy nesmí překročit hodnotu 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).
 2.3 Odolnost vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům
 2.3.1 Odolnost vůči čisticím prostředkům
 Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a na pět minut se ponoří do směsi tvořené 99 díly destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a jedním dílem alkylarylsulfonátu temperované na teplotu 23 °C ± 5 °C.
 Po skončení zkoušky se vzorky usuší při teplotě 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí navlhčenou látkou.
 2.3.2 Odolnost vůči uhlovodíkům
 Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce tře bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %), a pak se nechá oschnout na


text:
volném vzduchu.
 2.3.3 Výsledky
 Po výše uvedených dvou zkouškách, které se provedou postupně, nesmí střední hodnota změn v propustnosti
 , naměřená na třech vzorcích postupem popsaným v dodatku 2 této přílohy překročit hodnotu 0,010 (Δ tm < 0,010).
 2.4 Odolnost vůči mechanickému narušení
 2.4.1 Metoda mechanického narušení
 Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) se podrobí zkoušce rovnoměrného mechanického narušování postupem popsaným v dodatku 3 této přílohy.
 2.4.2 Výsledky
 Změny po této zkoušce:
 v propustnosti:,
 a v rozptylu:,
 se měří postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 3.2.4.1.1 tohoto předpisu. Pro střední hodnotu tří vzorků musí platit:
 Δ tm < 0,100;
 Δ dm < 0,050.
 2.5 Zkouška přilnavosti případného povlaku
 2.5.1 Příprava vzorku
 Na nátěru se plocha o velikosti 20 × 20 mm rozřeže žiletkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 × 2 mm. Na žiletku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.
 2.5.2 Popis zkoušky
 Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ± 20 % měřeno za standardizovaných podmínek podle dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka musí být alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle bodu 2.5.1.
 Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k danému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V této fázi se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3 Výsledky
 Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je narušení na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.
 2.6 Zkoušky úplného světlometu s rozptylovým sklem z plastového materiálu
 2.6.1 Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení
 2.6.1.1 Zkoušky
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.4.1.
 2.6.1.2 Výsledky
 Po zkoušce nesmí výsledky fotometrických měření provedených na světlometu podle tohoto předpisu o více než 30 % překračovat maximální hodnoty předepsané pro bod B 50 a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými v bodě 50 V.
 2.6.2 Zkouška přilnavosti případného povlaku
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.5.
 3. OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 3.1 Sériově vyráběné světlomety se z hlediska materiálů pro výrobu rozptylových skel považují za vyhovující tomuto předpisu, pokud:
 3.1.1 Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, které by byly viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);
 3.1.2 Po zkoušce podle bodu 2.6.1.1 leží fotometrické hodnoty zjištěné v měřicích bodech stanovených v bodě 2.6.1.2 v mezích, jež jsou pro shodnost výroby stanoveny tímto předpisem.
 3.2 Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkou vybraných světlometů.
 Dodatek 1
 ČASOVÁ POSLOUPNOST SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 A. Zkoušení plastových materiálů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 3.2.4 tohoto předpisu).
 Vzorky
 Rozptylová skla nebo vzorky materiálu
 Rozptylová skla
 Zkoušky
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 1.1


text:
Omezená fotometrie (bod 2.1.2)
 X
 X
 X
 1.1.1
 Teplotní změna (bod 2.1.1)
 X
 X
 X
 1.1.2
 Omezená fotometrie (bod 2.1.2)
 X
 X
 X
 1.2.1
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.2.2
 Měření rozptylu
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.3
 Atmosférické vlivy (bod 2.2.1)
 X
 X
 X
 1.3.1
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 1.4
 Chemická činidla (bod 2.2.2)
 X
 X
 X
 1.4.1
 Měření rozptylu
 X
 X
 X
 1.5
 Čisticí prostředky (bod 2.3.1)
 X
 X
 X
 1.6
 Uhlovodíky (bod 2.3.2)
 X
 X
 X
 1.6.1
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 1.7
 Narušení (bod. 2.4.1)
 X
 X
 X
 1.7.1
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 1.7.2
 Měření rozptylu
 X
 X
 X
 1.8
 Přilnavost (bod 2.5)
 X
 B. Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle bodu 3.2.3 tohoto předpisu).
 Zkoušky
 Úplný světlomet
 Číslo vzorku
 1
 2
 2.1
 Narušení (bod 2.6.1.1)
 X
 2.2
 Fotometrie (bod 2.6.1.2)
 X
 2.3
 Přilnavost (bod 2.6.2)
 X
 Dodatek 2
 METODA MĚŘENÍ ROZPTYLU A PROPUSTNOSTI SVĚTLA
 1. ZAŘÍZENÍ (viz obrázek)
 Paprsek kolimátoru K s polodivergencí β/2 = 17,4 × 10–4 rd je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti němuž je umístěn vzorek.
 Rozptylové achromatické sklo L2, korigované na sférickou aberaci, spojuje clonu DT se snímačem R; průměr skla L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°.
 Do ohniskové roviny obrazu rozptylového skla L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech α/2 = 1° a αmax/2 = 12°.
 Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy.
 Vzdálenost L2 DT a ohnisková délka F2
 (1) rozptylového skla L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.
 Přiřadíme-li počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka.
 2. MĚŘENÍ
 Provádějí se tato měření:
 Měření
 Se vzorkem
 Se středovou částí DD
 Představovaná veličina
 T1
 ne
 ne
 Počáteční dopadající tok světla
 T2
 ano
 (před zkouškou)
 ne
 Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °C
 T3
 ano
 (po zkoušce)
 ne
 Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °C
 T4
 ano
 (před zkouškou)
 ano
 Tok světla rozptylovaný novým materiálem
 T5
 ano
 (po zkoušce)
 ano
 Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem
 Obrázek 1
 (1) Pro rozptylové sklo L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.
 Dodatek 3
 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM
 1. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 1.1 Stříkací pistole
 Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar – 0, + 0,5 bar průtok 0,24 ± 0,02 l/min.
 Za těchto provozních podmínek musí mít vzorek kužele vytvořený na povrchu, který je účinkům vystaven na vzdálenost 380 mm ± 10 mm od trysky, průměr 170 mm ± 50 mm.
 1.2 Zkušební směs
 Zkušební směs sestává z:
 křemenného písku tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm s téměř běžným rozložením a s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2;
 vody


text:
o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 u směsi obsahující 25 g písku na 1 litr vody.
 2. ZKOUŠKA
 Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému výše uvedeným postupem. Proud směruje téměř kolmo na zkoušený povrch.
 Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku
 K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.
 Dodatek 4
 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY
 1. ÚČEL
 Touto metodou je za standardních podmínek možno stanovit lineární přilnavost lepicí pásky ke skleněné desce.
 2. PRINCIP
 Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.
 3. PODMÍNKY OKOLNÍHO PROSTŘEDÍ
 Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost 65 ± 15 %.
 4. ZKUŠEBNÍ VZORKY
 Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných podmínek okolního prostředí (viz bod 3 výše).
 Z každého kotouče se zkouší pět zkušebních pásků, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody.
 5. POSTUP
 Zkouška se provádí za okolních podmínek stanovených v bodě 3.
 Pět zkušebních vzorků se odebere radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, potom se do 15 sekund nalepí takto:
 páska se postupně nalepí na skleněnou desku, zlehka se prstem po délce uhladí bez nadměrného tlaku tak, aby mezi páskou a sklem nezůstávaly žádné vzduchové bublinky.
 Soustava se při stanovených okolních podmínkách ponechá 10 minut v klidu.
 V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky.
 Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby dělicí čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá.
 Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí.
 6. VÝSLEDKY
 Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.
 PŘÍLOHA 7
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNĚ
 1.1 Požadavky na shodnost podle požadavků tohoto předpisu se považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky.
 1.2 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda sériově vyráběných světlometů zpochybněna, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní žárovkou:
 1.2.1 žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.
 Pro pásmo III může být maximální odchylka:
 0,3 lx, odpovídá 20 %,
 0,45 lx, odpovídá 30 %
 1.2.2 a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodů 4.3 a 4.4 přílohy 3 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u


text:
minimálních hodnot odchylka –20 %.
 1.2.3 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.2.4 Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz.
 1.3 Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet chromatické souřadnice.
 Hodnoty fotometrických vlastností světlometu, který je vybaven bezbarvou žárovkou a vyzařuje selektivně žluté světlo, se vynásobí koeficientem 0,84.
 2. PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ
 Při prvním odběru vzorků se namátkou vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.
 2.1 Shodnost není zpochybněna
 2.1.1 Po provedení odběru vzorků postupem podle obrázku 1 této přílohy se shodnost sériově vyráběných světlometů nezpochybní, jsou-li u světlometů odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru následující:
 2.1.1.1
 Vzorek A
 A1:
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 A2:
 oba světlomety o více než
 0 %
 avšak ne více než o
 20 %
 přechod k vzorku B
 2.1.1.2
 Vzorek B
 B1:
 oba světlomety
 0 %
 2.2 Shodnost je zpochybněna
 2.2.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 2.2.1.1
 Vzorek A
 A3:
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 avšak ne více než
 30 %
 2.2.1.2
 Vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jeden světlomet více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 B3:
 v případě A2
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 avšak ne více než
 30 %
 2.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy jsou odchylky naměřených hodnot světlometů:
 2.3.1
 Vzorek A
 A4:
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 30 %
 A5:
 oba světlomety více než
 20 %
 2.3.2
 Vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jeden světlomet více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 B5:
 v případě A2
 oba světlomety více než
 20 %
 B6:
 v případě A2
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet více než
 30 %
 3. OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný odběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů a čtvrtý vzorek D dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po nápravném opatření, je nutné odebrat do dvou měsíců od oznámení.
 3.1 Shodnost není zpochybněna
 3.1.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, jsou-li odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.1.1.1
 Vzorek C
 C1:
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 C2:
 oba světlomety více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 přechod k vzorku D
 3.1.1.2
 Vzorek D
 D1:
 v případě C2
 oba světlomety
 0 %
 3.2 Shodnost je zpochybněna
 3.2.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této


text:
přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 3.2.1.1
 Vzorek D
 D2:
 v případě C2
 jeden světlomet více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 3.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy jsou odchylky naměřených hodnot světlometů:
 3.3.1
 Vzorek C
 C3:
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 C4:
 oba světlomety více než
 20 %
 3.3.2
 Vzorek D
 D3:
 v případě C2
 jeden světlomet 0 nebo více než
 0 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 4. ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ
 Pro ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se použije následující postup:
 Jeden ze světlometů vzorku A po odběru podle obrázku 1 této přílohy se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům podle bodu 2.2.2 přílohy 4 odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.
 Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δ r úhel 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota překročí 1,5 mrad, ale není větší než 2,0 mrad, podrobí se druhý světlomet ze vzorku A zkoušce, po níž průměrná hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 1,5 mrad. Pokud však u vzorku A není hodnota 1,5 mrad splněna, podrobí se oba světlomety vzorku B témuž postupu a hodnota Δr nesmí u žádného z nich překročit 1,5 mrad.
 Obrázek 1