text:
ochranu rostlin na trh schvaluje základní látka jílovité uhlí a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 66, 11.3.2017, s. 1).“
 Článek 2
 Znění prováděcích nařízení (EU) 2017/270, (EU) 2017/357, (EU) 2017/358, (EU) 2017/359, (EU) 2017/360, (EU) 2017/375, (EU) 2017/377, (EU) 2017/406, (EU) 2017/408, (EU) 2017/409, (EU) 2017/419, (EU) 2017/428, (EU) 2017/438 a (EU) 2017/555 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. září 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Член 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 22. září 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Sabine MONAUNI
 (1) Úř. věst. L 40, 17.2.2017, s. 48.
 (2) Úř. věst. L 54, 1.3.2017, s. 4.
 (3) Úř. věst. L 54, 1.3.2017, s. 6.
 (4) Úř. věst. L 54, 1.3.2017, s. 8.
 (5) Úř. věst. L 54, 1.3.2017, s. 11.
 (6) Úř. věst. L 58, 4.3.2017, s. 3.
 (7) Úř. věst. L 58, 4.3.2017, s. 11.
 (8) Úř. věst. L 63, 9.3.2017, s. 83.
 (9) Úř. věst. L 63, 9.3.2017, s. 91.
 (10) Úř. věst. L 63, 9.3.2017, s. 95.
 (11) Úř. věst. L 64, 10.3.2017, s. 4.
 (12) Úř. věst. L 66, 11.3.2017, s. 1.
 (13) Úř. věst. L 67, 14.3.2017, s. 67.
 (14) Úř. věst. L 80, 25.3.2017, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.12.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 339/53
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 128/2005
 ze dne 30. září 2005,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 86/2005 ze dne 10. června 2005 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 306/2005 ze dne 24. února 2005, kterým se mění příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004 o souhrnném zemědělském účtu ve Společenství (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 24c (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 138/2004) přílohy XXI Dohody se doplňují slova:
 „ve znění:
 —
 32005 R 0306: nařízení Komise (ES) č. 306/2005 ze dne 24. února 2005 (Úř. věst. L 52, 25.2.2005, s. 9).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 306/2005 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. října 2005 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. září 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 JKJ Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 268, 13.10.2005, s. 21.
 (2) Úř. věst. L 52, 25.2.2005, s. 9.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 10.8.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 207/30
 Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad. Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 103 – Jednotná ustanovení pro schvalování náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek motorových vozidel [2017/1446]
 Zahrnuje veškerá platná znění včetně:
 doplňku 4 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 10. června 2014
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Požadavky
 6.
 Úprava typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek a rozšíření schválení
 7.
 Shodnost výroby
 8.
 Postihy za neshodnost výroby
 9.
 Definitivní ukončení výroby
 10.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a schvalovacích orgánů
 11.
 Dokumentace
 Dodatek – Informační dokument č.... týkající se schválení náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek
 PŘÍLOHY
 1.
 Sdělení o udělení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek podle předpisu č. 103
 2.
 Příklady uspořádání značek schválení
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na schvalování typu zařízení k regulaci znečišťujících látek jako samostatných technických celků určených k montáži jako náhradní díly do jednoho nebo více typů motorových vozidel kategorií spadajících do oblasti působnosti související verze předpisu č. 83.
 Katalyzátory a filtry částic se pro účely tohoto předpisu považují za zařízení k regulaci znečišťujících látek.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 2.1.
 „původním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo soustava takových zařízení, na které se vztahuje schválení typu vozidla a jejichž typy jsou uvedeny v dokumentech podle přílohy 2 předpisu č. 83 (1);
 2.2.
 „náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo soustava takových zařízení, jiné než ty, které jsou uvedeny v bodě 2.1, jejichž schválení může být získáno podle tohoto předpisu;
 2.3.
 „původním náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo soustava takových zařízení, jejichž typy jsou uvedeny v dokumentech podle přílohy 2 předpisu č. 83 (1), ale držitel schválení typu vozidla je nabízí na trhu jako samostatný technický celek;
 2.4.
 „typem zařízení k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí katalyzátory a filtry částic, které se neliší v žádném z těchto zásadních aspektů:
 a)
 počet nosičů, struktura a materiál;
 b)
 druh činnosti každého nosiče;
 c)
 objem, poměr čelního průřezu a délky nosiče;
 d)
 obsah katalytického materiálu;
 e)
 poměr katalytických materiálů;
 f)
 hustota kanálků;
 g)
 rozměry a tvar;
 h)
 tepelná ochrana;
 2.5.
 „typ vozidla“,
 viz bod 2.1 předpisu č. 83;
 2.6.
 „schválením náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí schválení zařízení k regulaci znečišťujících látek určeného k montáži jako náhradní díl do jednoho nebo více určitých typů vozidel z hlediska omezení emisí znečisťujících látek, hladiny hluku a vlivu na výkonnost vozidla a v příslušných případech na palubní diagnostický


text:
systém (OBD);
 2.7.
 „poškozeným náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ se rozumí zařízení k regulaci znečišťujících látek, které zestárlo nebo bylo uměle poškozeno tak, že splňuje požadavky stanovené v bodě 1 dodatku 1 k příloze 11 předpisu č. 83;
 2.8.
 „periodicky se regenerujícím systémem“ se rozumí katalyzátory, filtry částic či jiná zařízení k regulaci znečišťujících látek vyžadující periodický postup regenerace po ujetí méně než 4 000 km za normálního provozu vozidla.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Žádost o schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek podává výrobce nebo jeho pověřený zástupce.
 3.2. U každého typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek, pro který se žádá o schválení typu, se k žádosti přiloží ve trojím vyhotovení následující doklady:
 3.2.1. výkresy náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek s vyznačením zejména všech vlastností uvedených v bodě 2.3 tohoto předpisu;
 3.2.2. popis typu nebo typů vozidla, pro které je náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek určeno. Uvedou se čísla a/nebo symboly charakterizující typ (typy) motoru a vozidla;
 3.2.3. popis a výkresy s vyznačením umístění náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek ve výfukovém potrubí motoru;
 3.2.4. výkresy s vyznačením zamýšleného umístění značky schválení;
 3.2.5. údaj, zda má být náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek kompatibilní s požadavky OBD.
 3.2.6. Vzor informačního dokumentu je uveden v dodatku.
 3.3. Technické zkušebně odpovědné za schvalovací zkoušky žadatel o schválení poskytne:
 3.3.1.
 vozidlo (vozidla) typu schváleného podle předpisu č. 83 vybavené (vybavená) novým původním zařízením k regulaci znečišťujících látek. Toto vozidlo (tato vozidla) vybere žadatel po dohodě s technickou zkušebnou. Vozidlo (vozidla) musí být v souladu s požadavky bodu 3.1 přílohy 4 nebo bodu 3.2 přílohy 4a předpisu č. 83 podle toho, co bylo v platnosti v době schválení vozidla.
 Zkoušené vozidlo (zkoušená vozidla) nesmí mít závady na systému pro regulaci emisí; veškeré nadměrně opotřebované nebo vadné původní díly související s emisemi musí být opraveny nebo vyměněny. Zkoušené vozidlo (zkoušená vozidla) musí být před zkouškami emisí řádně seřízeno (seřízena) a nastaveno (nastavena) podle specifikací výrobce;
 3.3.2.
 jeden vzorek typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek. Tento vzorek musí být zřetelně a nesmazatelně označen obchodním názvem nebo značkou žadatele a obchodním označením zařízení;
 3.3.3.
 další vzorek typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek v případě náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek určeného k montáži do vozidla vybaveného systémem OBD. Tento vzorek musí být zřetelně a nesmazatelně označen obchodním názvem nebo značkou žadatele a obchodním označením zařízení. Musí být poškozen způsobem uvedeným v bodě 2.7.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek se udělí, pokud náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek předložené ke schválení dle tohoto předpisu splňuje požadavky v bodě 5.
 4.2. Původní náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která jsou uvedena v příloze 2 předpisu č. 83 (2) a jsou určena k montáži do vozidla, na které se vztahuje příslušný dokument o schválení typu, se nemusí schvalovat podle tohoto předpisu za podmínky, že splňují požadavky bodů 4.2.1 a 4.2.2.
 4.2.1. Značení
 Původní náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí být opatřena alespoň následujícími označeními:


text:
4.2.1.1. název nebo obchodní značka výrobce vozidla;
 4.2.1.2. značka a identifikační číslo dílu původního náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek uvedené v informacích podle bodu 4.2.3.
 4.2.2. Dokumentace
 K původním náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek musí být přiloženy následující informace:
 4.2.2.1. název nebo obchodní značka výrobce vozidla;
 4.2.2.2. značka a identifikační číslo dílu původního náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek uvedené v informacích podle bodu 4.2.3;
 4.2.2.3. vozidla, u kterých je původní náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek typu uvedeného v příloze 2 předpisu č. 83 (3), popřípadě včetně označení, které udává, zda je původní náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek způsobilé k montáži do vozidla s palubním diagnostickým systémem (OBD);
 4.2.2.4. návod k montáži, je-li nutný.
 4.2.2.5. Tyto informace musí být poskytnuty buď:
 a)
 jako leták přiložený k původnímu náhradnímu zařízení k regulaci znečišťujících látek, nebo
 b)
 na obalu, v němž se původní náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek prodává, nebo
 c)
 jakýmkoli jiným vhodným způsobem.
 V každém případě musí být tyto informace k dispozici v katalogu výrobků, který výrobce vozidla předává prodejcům.
 4.2.3. Výrobce vozidla předloží technické zkušebně a/nebo schvalovacímu orgánu potřebné informace v elektronickém formátu, který obsahuje vazbu mezi příslušnými čísly dílů a dokumentací pro schválení typu.
 Tyto informace zahrnují:
 a)
 značku (značky) a typ (typy) vozidla;
 b)
 značku (značky) a typ (typy) původního náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek;
 c)
 číslo (čísla) dílu původního náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek;
 d)
 číslo schválení daného typu (daných typů) vozidla.
 4.3. Každému schválenému typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (00 pro tento předpis v jeho stávajícím znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek. Totéž číslo schválení může platit pro použití daného typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek pro více různých typů vozidel.
 4.4. Jestliže žadatel o schválení typu může prokázat schvalovacímu orgánu nebo technické zkušebně, že náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek je typu uvedeného v příloze 2 předpisu č. 83 série změn 05 nebo novější, nezávisí udělení certifikátu o schválení typu na ověření, zda jsou splněny požadavky uvedené v bodě 5.
 4.5. Udělení, rozšíření nebo zamítnutí schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek podle tohoto předpisu musí být oznámeno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.6. Na náhradním zařízení k regulaci znečišťujících látek, které je shodné s typem náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na místě uvedeném ve formuláři schválení typu umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 4.6.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (4);
 4.6.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení v blízkosti kružnice předepsané v bodě 4.6.1.
 4.7. Jestliže je náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek shodné s typem zařízení k regulaci znečišťujících látek schváleným podle jednoho


text:
nebo více předpisů, které jsou přílohou dohody, v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, symbol předepsaný v bodě 4.6.1 se nemusí opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení a doplňkové symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení v zemi, kde bylo uděleno schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.6.1.
 4.8. Značka schválení musí být po namontování náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek do vozidla nesmazatelná a zřetelně čitelná.
 4.9. V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.
 5. POŽADAVKY
 5.1. Obecné požadavky
 5.1.1. Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí být navrženo, zkonstruováno a schopno montáže tak, aby vozidlo vyhovělo ustanovením předpisů, s nimiž bylo původně v souladu, a aby emise znečišťujících látek byly v průběhu běžné životnosti vozidla za běžných podmínek používání účinně omezovány.
 5.1.2. Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí být nainstalováno přesně ve stejné poloze jako původní zařízení k regulaci znečišťujících látek a nesmí být měněno umístění případných kyslíkových sond a dalších čidel na výfukovém potrubí.
 5.1.3. Je-li součástí původního zařízení k regulaci znečišťujících látek tepelná ochrana, musí mít rovnocennou ochranu i náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek.
 5.1.4. Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí být odolné, tzn. navrženo, konstruováno a schopno montáže tak, aby bylo dosaženo přiměřené odolnosti proti korozivním a oxidačním jevům, jimž je vystaveno, se zřetelem na podmínky používání vozidla.
 5.2. Požadavky týkající se emisí
 Vozidlo uvedené (vozidla uvedená) v bodě 3.3.1 tohoto předpisu, vybavené (vybavená) náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek typu, o jehož schválení bylo požádáno, se podrobí zkoušce typu I za podmínek uvedených v příslušných přílohách předpisu č. 83 za účelem porovnání jeho účinnosti s původním zařízením k regulaci znečišťujících látek podle postupu popsaného níže.
 5.2.1. Stanovení srovnávacího základu
 Vozidlo (vozidla) se vybaví novým původním zařízením k regulaci znečišťujících látek (viz bod 3.3.1), které se podrobí se 12 mimoměstským jízdním cyklům (zkouška typu I část 2). Po této stabilizaci musí být vozidlo (vozidla) ponecháno (ponechána) v místnosti s relativně ustálenou teplotou v rozmezí od 293 K do 303 K (20 °C až 30 °C). Tato stabilizace musí probíhat po dobu alespoň šesti hodin a pokračovat, dokud teplota motorového oleje a případné chladicí kapaliny nedosáhne teploty místnosti s tolerancí ± 2 K. Následně se provedou tři zkoušky emisí výfukových plynů typu I.
 5.2.2. Zkouška emisí výfukových plynů s náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek
 Původní zařízení k regulaci znečišťujících látek zkoušeného vozidla (zkoušených vozidel) se nahradí náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek (viz bod 3.3.2), které se podrobí 12 mimoměstským jízdním cyklům (zkouška typu I část 2). Po této stabilizaci musí být vozidlo (vozidla) ponecháno (ponechána) v místnosti s relativně ustálenou teplotou v rozmezí od 293 K do 303 K (20 °C až 30 °C). Tato stabilizace musí probíhat po dobu alespoň šesti hodin a pokračovat, dokud teplota motorového oleje a případné chladicí kapaliny nedosáhne teploty místnosti s tolerancí ± 2 K. Následně se provedou tři zkoušky emisí výfukových plynů typu I.
 5.2.3.


text:
Hodnocení emisí znečišťujících látek vozidel vybavených náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek
 Zkoušené vozidlo (zkoušená vozidla) vybavené (vybavená) původním zařízením k regulaci znečišťujících látek musí splňovat mezní hodnoty v souladu se schválením typu vozidla (vozidel), v příslušných případech včetně faktorů zhoršení použitých při schvalování typu vozidla (vozidel).
 Požadavky na emise vozidla (vozidel) vybaveného (vybavených) náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek se považují za splněné, jestliže výsledky pro každou regulovanou znečišťující látku (CO, HC, NOx a částice) splňují následující podmínky:
 1)
 M ≤ 0,85S + 0,4G
 2)
 M ≤ G
 kde:
 M
 :
 střední hodnota emisí jedné znečišťující látky (CO, HC, NOx a částice) nebo součtová hodnota dvou znečišťujících látek (HC + NOx) získaná ze tří zkoušek typu I s náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek;
 S
 :
 střední hodnota emisí jedné znečišťující látky (CO, HC, NOx a částice) nebo součtová hodnota dvou znečišťujících látek (HC + NOx) získaná ze tří zkoušek typu I s původním zařízením k regulaci znečišťujících látek;
 G
 :
 mezní hodnota emisí jedné znečišťující látky (CO, HC, NOx a částice) nebo součtová hodnota dvou znečišťujících látek (HC + NOx) podle schválení typu vozidla (vozidel):
 i)
 v příslušných případech dělená multiplikativními faktory zhoršení určenými v souladu s bodem 5.4, nebo
 ii)
 v příslušných případech po odečtení aditivních faktorů zhoršení určených v souladu s bodem 5.4.
 Je-li schválení požadováno pro různé typy vozidel od stejného výrobce a jsou-li tyto různé typy vozidel vybaveny stejným typem původního zařízení k regulaci znečišťujících látek, může být zkouška typu I omezena na nejméně dvě vozidla vybraná po dohodě s technickou zkušebnou odpovědnou za schválení.
 5.2.4. U zařízení k regulaci znečišťujících látek určených k montáži do vozidel typu schváleného podle série změn 07 předpisu č. 83 se regulovanými znečišťujícími látkami uvedenými v bodě 5.2.3 tohoto předpisu rozumí všechny znečišťující látky stanovené v bodě 5.3.1.4 série změn 07 předpisu č. 83.
 5.3. Požadavky týkající se hluku a výkonnosti vozidla
 Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí splňovat technické požadavky předpisu č. 59. Namísto změření protitlaku podle předpisu č. 59 lze výkonnost vozidla ověřit změřením maximálního pohlceného výkonu na vozidlovém dynamometru při rychlosti odpovídající maximálnímu výkonu motoru. Hodnota zjištěná za referenčních atmosférických podmínek stanovených v předpisu č. 85 s náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek nesmí být nižší o více než 5 % než hodnota zjištěná s původním zařízením k regulaci znečišťujících látek.
 5.4. Požadavky na životnost
 Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí splňovat požadavky bodu 5.3.6 předpisu č. 83.
 5.4.1. U náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek určených k montáži do vozidel typu schváleného podle série změn 07 předpisu č. 83 se použijí požadavky na životnost a s nimi spojené faktory zhoršení stanovené v bodě 5.3.6 série změn 07 předpisu č. 83.
 5.5. Požadavky na kompatibilitu se systémem OBD (platí jen pro náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek určená k montáži do vozidel se systémem OBD)
 Prokázání kompatibility se systémem OBD se požaduje, pouze pokud bylo původní zařízení k regulaci znečišťujících látek v původní konfiguraci monitorováno.
 5.5.1. Kompatibilita náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek


text:
se systémem OBD se prokáže postupy popsanými v dodatku 1 k příloze 11 série změn 05, 06 nebo 07 (5) předpisu č. 83.
 5.5.2. Ustanovení dodatku 1 k příloze 11 série změn 05, 06 nebo 07 (5) předpisu č. 83, která se vztahují na jiné konstrukční části než zařízení k regulaci znečišťujících látek, se nepoužijí.
 5.5.3. Výrobce náhradních dílů může použít stejný postup stabilizace a zkoušení, jaký byl použit při původním schvalování typu. V takovém případě schvalovací orgány na požádání a za nediskriminačních podmínek poskytnou dodatek ke sdělení o schválení typu, který obsahuje počet a druh stabilizačních cyklů a druh zkušebního cyklu použitých výrobcem původní výbavy ke zkouškám zařízení k regulaci znečišťujících látek z hlediska OBD.
 5.5.4. Za účelem ověření správné montáže a funkce všech ostatních konstrukčních částí monitorovaných systémem OBD nesmí systém OBD před montáží kteréhokoli náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek indikovat žádnou chybnou funkci a nesmí mít uloženy v paměti žádné chybové kódy. K tomuto účelu se může použít vyhodnocení stavu systému OBD na konci zkoušek popsaných v bodě 5.2.1.
 5.5.5. Během provozu vozidla podle bodu 5.2.2 se nesmí aktivovat indikátor chybné funkce (MI: viz bod 2.5 v příloze 11 série změn 05 nebo novější předpisu č. 83).
 5.5.6. Pokud u vozidel se zážehovými motory emise THC a NMHC naměřené při předváděcí zkoušce nového původního katalyzátoru podle bodu 5.2.1 tohoto předpisu překročí hodnoty naměřené při schvalování typu vozidla, připočte se rozdíl k mezním hodnotám OBD. Mezní hodnoty OBD jsou stanoveny v bodě 3.3.2 přílohy 11 předpisu č. 83.
 5.5.7. Revidované mezní hodnoty OBD se použijí při zkouškách kompatibility se systémem OBD stanovených v bodech 5.5 až 5.5.5 tohoto předpisu. Zejména tehdy, je-li použito zvýšení povolené v bodě 1 dodatku 1 k příloze 11 předpisu č. 83.
 5.6. Požadavky na náhradní periodicky se regenerující systémy
 5.6.1. Požadavky týkající se emisí
 5.6.1.1. Vozidlo (vozidla) uvedené (uvedená) v bodě 3.3.1 tohoto předpisu a vybavené (vybavená) náhradním periodicky se regenerujícím systémem typu, o jehož schválení bylo požádáno, se podrobí zkouškám popsaným v bodě 3 přílohy 13 předpisu č. 83 za účelem porovnání jeho (jejich) výkonnosti se stejným vozidlem vybaveným původním periodicky se regenerujícím systémem.
 5.6.2. Stanovení srovnávacího základu
 5.6.2.1. Do vozidla se namontuje nový původní periodicky se regenerující systém. Emisní vlastnosti tohoto systému se určí zkušebním postupem stanoveným v bodě 3 přílohy 13 předpisu č. 83.
 5.6.2.2. Na žádost žadatele o schválení náhradní konstrukční části zpřístupní schvalovací orgán za nediskriminačních podmínek u každého zkoušeného vozidla informace uvedené v bodech 3.2.12.2.1.11.1 a 3.2.12.2.6.4.1 informačního dokumentu obsaženého v příloze 1 předpisu č. 83.
 5.6.3. Zkouška emisí výfukových plynů s náhradním periodicky se regenerujícím systémem
 5.6.3.1. Původní periodicky se regenerující systém zkoušeného vozidla (zkoušených vozidel) se nahradí náhradním periodicky se regenerujícím systémem. Emisní vlastnosti tohoto systému se určí zkušebním postupem stanoveným v bodě 3 přílohy 13 předpisu č. 83.
 5.6.3.2. Ke stanovení faktoru D náhradního periodicky se regenerujícího systému lze použít kteroukoli z metod zkoušek na zkušebním stavu uvedených v bodě 3 přílohy 13 předpisu č. 83.
 5.6.4. Další požadavky
 U náhradních periodicky se


text:
regenerujících systémů se použijí požadavky stanovené v bodech 5.2.3, 5.3, 5.4 a 5.5 tohoto předpisu. Termínem „katalyzátor“ v těchto bodech se rozumí „periodicky se regenerující systém“.
 6. ÚPRAVA TYPU NÁHRADNÍHO ZAŘÍZENÍ K REGULACI ZNEČIŠŤUJÍCÍCH LÁTEK A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 Každá úprava typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek se oznámí schvalovacímu orgánu, který schválil tento typ náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek.
 Tento orgán pak může:
 a)
 buď dospět k závěru, že provedené úpravy pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek stále splňuje požadavky, nebo
 b)
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek další zkušební protokol pro některé ze zkoušek popsaných v bodě 5 tohoto předpisu nebo pro všechny tyto zkoušky.
 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením změny se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.3.
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení vydaném pro takovéto rozšíření pořadové číslo.
 7. SHODNOST VÝROBY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky.
 7.1. Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek schválená podle tohoto předpisu musí být vyráběna tak, aby se shodovala se schváleným typem ve vlastnostech vymezených v bodě 2.3 tohoto předpisu. Musí splňovat požadavky stanovené bodem 5 a v příslušných případech splňovat požadavky zkoušek stanovených v tomto předpisu.
 7.2. Schvalovací orgán může provést jakoukoli kontrolu nebo zkoušku předepsanou v tomto předpisu. Zejména mohou být provedeny zkoušky popsané v bodě 5.2 tohoto předpisu (požadavky týkající se emisí). V takovém případě může držitel schválení požádat, aby se alternativně jako základ pro porovnání nevzalo původní zařízení k regulaci znečišťujících látek, ale náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, které bylo použito při zkouškách schválení typu (nebo jiný vzorek, u kterého byla prokázána shoda se schváleným typem). Hodnoty emisí naměřené s ověřovaným vzorkem pak nesmějí v průměru přesahovat střední hodnoty naměřené s použitým referenčním vzorkem o více než 15 %.
 8. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 8.1. Nejsou-li splněny požadavky stanovené v bodě 7, lze schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek udělené podle tohoto předpisu odejmout.
 8.2. Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom informovat ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 9. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek schváleného podle tohoto předpisu, uvědomí o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 10. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělují a jimž se mají zasílat formuláře osvědčující udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.


text:
11. DOKUMENTACE
 11.1. Každé nové náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek musí být nesmazatelně označeno názvem výrobce nebo jeho ochrannou známkou a musí k němu být přiloženy následující informace:
 11.1.1.
 vozidla (včetně roku výroby), pro která je náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek schváleno, v příslušných případech včetně označení, které udává, zda je náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek způsobilé k montáži do vozidla vybaveného palubním diagnostickým systémem (OBD);
 11.1.2.
 návod k montáži, je-li nutný.
 11.2. Tyto informace musí být poskytnuty buď:
 a)
 jako leták přiložený k náhradnímu zařízení k regulaci znečišťujících látek, nebo
 b)
 na obalu, v němž se náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek prodává, nebo
 c)
 jakýmkoli jiným vhodným způsobem.
 V každém případě musí být tyto informace k dispozici v katalogu výrobků, který výrobce náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek předává prodejcům.
 (1) Příloha 2 předpisu č. 83, série změn 06 se následně opraví – bod 3.2.12.2.1 přílohy 1 předpisu č. 83, série změn 07.
 (2) Příloha 2 předpisu č. 83, série změn 06 se následně opraví – bod 3.2.12.2.1 přílohy 1 předpisu č. 83, série změn 07.
 (3) Příloha 2 předpisu č. 83, série změn 06 se následně opraví – bod 3.2.12.2.1 přílohy 1 předpisu č. 83, série změn 07.
 (4) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2.
 (5) Podle toho, která byla v platnosti v době schválení vozidla.
 DODATEK
 Informační dokument č.... týkající se schválení typu náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek
 Předkládají-li se výkresy, musí být vyhotoveny ve vhodném měřítku na formátu A4 nebo musí být na tento formát složeny a musí být dostatečně podrobné. Případné fotografie musí být dostatečně podrobné.
 Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho vlastnostech.
 1. OBECNÉ INFORMACE
 1.1. Značka (obchodní název výrobce):
 1.2. Typ:
 1.2.1. Případný obchodní název (názvy):
 1.5. Název a adresa výrobce:
 1.7. U konstrukčních částí a samostatných technických celků umístění a způsob připevnění značky EHK schválení:
 1.8. Adresa (adresy) montážního závodu (závodů):
 2. POPIS ZAŘÍZENÍ
 2.1. Značka a typ náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek:
 2.2. Výkresy náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek s vyznačením všech vlastností uvedených v bodech 2.3 až 2.3.2 tohoto dodatku:
 2.3. Popis typu nebo typů vozidla, pro které je náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek určeno:
 2.3.1.
 Číslo (čísla) a/nebo symbol (symboly) charakterizující typ (typy) motoru a vozidla:
 2.3.2.
 Má být náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek kompatibilní s požadavky OBD: ano/ne (nehodící se škrtněte).
 Popis a výkresy s vyznačením umístění náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek ve výfukovém potrubí motoru:
 PŘÍLOHA 1
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: název správního orgánu
 ve věci (2): udělení schválení
 rozšíření schválení
 zamítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek podle předpisu č. 103
 Číslo schválení: Číslo rozšíření:
 Důvod rozšíření:
 1. Název a adresa žadatele:
 2. Název a adresa výrobce:
 3. Obchodní název nebo značka výrobce:
 4. Typ a obchodní


text:
označení náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek:
 5. Způsob identifikace typu, je-li vyznačen:
 5.1. Umístění uvedeného označení:
 6. Typ (typy) vozidla (vozidel), pro které je typ zařízení k regulaci znečišťujících látek způsobilý jako náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek:
 7. Typ (typy) vozidla (vozidel), na němž (nichž) bylo náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek zkoušeno:
 7.1. Prokázalo náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek kompatibilitu s požadavky OBD: ano/ne (2)
 8. Umístění a způsob připevnění značky schválení:
 9. Předloženo ke schválení dne:
 10. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky:
 10.1. Datum zkušebního protokolu:
 10.2. Číslo zkušebního protokolu:
 11. Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (2)
 12. Místo:
 13. Datum:
 Text obrazu
 14. Podpis:
 15. K tomuto sdělení se přikládá seznam dokumentů souvisejících se schválením, které jsou uloženy u orgánu, jenž schválení udělil, a mohou být poskytnuty na požádání.
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schvalování v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 VZOR A
 (viz bod 4.6 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení, umístěná na konstrukční části náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek, značí, že daný typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 103 pod číslem schválení č. 001234. První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 103 v jeho původním znění.
 VZOR B
 (viz bod 4.7 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení, umístěná na konstrukční části náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek, značí, že daný typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 103 a 59 (1).
 První dvě číslice čísla schválení udávají, že v den, kdy byla tato schválení udělena, byly předpisy č. 103 a 59 ve svých původních zněních.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.


text:
 31.8.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 230/119
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 43 – Jednotná ustanovení pro schválení typu bezpečnostních zasklívacích materiálů a jejich montáž ve vozidlech
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 dodatek 12 k původnímu znění nařízení – datum vstupu v platnost: 24. října 2009
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Značení
 5.
 Schválení
 6.
 Obecné požadavky
 7.
 Zvláštní požadavky
 8.
 Zkoušky
 9.
 Změny nebo rozšíření schválení typu bezpečnostních zasklívacích materiálů
 10.
 Shodnost výroby
 11.
 Postihy za neshodnost výroby
 12.
 Přechodná ustanovení
 13.
 Definitivní ukončení výroby
 14.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Sdělení o schválení (nebo rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo definitivním ukončení výroby) typu bezpečnostních zasklívacích materiálů podle předpisu č. 43
 Příloha 1A –
 Sdělení o schválení (nebo rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo definitivním ukončení výroby) typu vozidla s ohledem na jeho bezpečnostní zasklívací materiály
 Příloha 2 –
 Uspořádání značek schválení pro konstrukční části
 Příloha 2A –
 Uspořádání značek schválení pro vozidla
 Příloha 3 –
 Obecné zkušební podmínky
 Příloha 4 –
 Tvrzená čelní skla
 Příloha 5 –
 Tabule rovnoměrně tvrzeného skla
 Příloha 6 –
 Normální vrstvená čelní skla
 Příloha 7 –
 Tabule vrstveného skla jiné než čelní skla
 Příloha 8 –
 Čelní skla z upraveného vrstveného skla
 Příloha 9 –
 Bezpečnostní skla s plastovým povlakem (na vnitřní straně)
 Příloha 10 –
 Skloplastová čelní skla
 Příloha 11 –
 Skloplastové tabule jiné než čelní skla
 Příloha 12 –
 Celky s dvojitým zasklením
 Příloha 13 –
 Zařazování čelních skel do skupin ke zkouškám pro schválení typu
 Příloha 14 –
 Tuhé plastové zasklení jiné než čelní skla
 Příloha 15 –
 Pružné plastové zasklení jiné než čelní skla
 Příloha 16 –
 Tuhé plastové celky s dvojitým zasklením
 Příloha 17 –
 Měření výšky segmentu a poloha bodů nárazu
 Příloha 18 –
 Postup stanovení zkušebních oblastí na čelních sklech vozidel kategorie M1 ve vztahu k bodům „V“
 Příloha 19 –
 Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle
 Příloha 20 –
 Kontroly shodnosti výroby
 Příloha 21 –
 Ustanovení týkající se montáže bezpečnostních zasklívacích materiálů ve vozidlech
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 a)
 bezpečnostní zasklívací materiály určené pro montáž jako čelní nebo jiná skla nebo jako přepážky ve vozidlech kategorií L, M, N, O a T (1);
 b)
 vozidla kategorií M, N a O, pokud jde o montáž těchto materiálů;
 v obou případech s výjimkou zasklení pro zařízení k osvětlení zařízení a ke světelné signalizaci a zasklení přístrojové desky, speciálního neprůstřelného zasklení nebo dvojitých oken.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1.
 „tabulí tvrzeného skla“ skleněná tabule sestávající z jediné vrstvy skla, které bylo podrobeno


text:
speciální úpravě určené ke zvýšení jeho mechanické pevnosti a k dosažení jeho fragmentace při rozbití;
 2.2.
 „tabulí vrstveného skla“ skleněná tabule, která se skládá z nejméně dvou vrstev skla vzájemně spojených jednou nebo několika mezivrstvami z plastu; může být:
 2.2.1.
 „normální“, jestliže žádná z vrstev skla, z nichž se skládá, nebyla upravována; nebo
 2.2.2.
 „upravená“, jestliže alespoň jedna z vrstev skla, z nichž se skládá, byla podrobena zvláštní úpravě určené ke zvýšení její mechanické pevnosti a k dosažení její fragmentace při rozbití;
 2.3.
 „tabulí bezpečnostního skla s plastovým povlakem“ skleněná tabule podle definice v bodu 2.1 nebo 2.2 s povlakem z plastu na jeho vnitřní straně;
 2.4.
 „skloplastovou tabulí“ tabule vrstveného skla mající jednu vrstvu ze skla a jednu nebo více vrstev z plastu, přičemž alespoň jedna z nich slouží jako mezivrstva. Když je sklo namontováno na vozidlo, musí být vrstva/vrstvy z plastu na vnitřní straně;
 2.5.
 „plastovým zasklením“ zasklívací materiál, který jako nezbytnou složku obsahuje jednu nebo více organických polymerních látek o velké molekulární hmotnosti, v konečném stavu je pevný a v průběhu výroby nebo zpracování do konečných výrobků může být tvarován rozléváním;
 2.5.1.
 „tuhým plastovým zasklením“ plastový zasklívací materiál, který se nedeformuje svisle o více než 50 mm při zkoušce pružnosti (příloha 3 bod 12);
 2.5.2.
 „pružným plastovým zasklením“ plastový zasklívací materiál, který se deformuje svisle o více než 50 mm při zkoušce pružnosti (příloha 3 bod 12);
 2.6.
 „dvojitým oknem“ soubor dvou zasklívacích tabulí, odděleně namontovaných v témže otvoru vozidla;
 2.7.
 „celkem s dvojitým zasklením“ celek skládající se ze dvou zasklívacích tabulí trvale smontovaných při výrobě a oddělených jednotnou mezerou;
 2.7.1.
 „symetrickým dvojitým zasklením“ celek s dvojitým zasklením, jehož obě složky zasklení jsou téhož typu (tvrzené sklo, vrstvené sklo, tuhý plast atd.) a mají tytéž hlavní a vedlejší vlastnosti;
 2.7.2.
 „asymetrickým dvojitým zasklením“ celek s dvojitým zasklením, jehož dvě složky zasklení jsou odlišného typu (tvrzené sklo, vrstvené sklo, tuhý plast atd.) nebo mají jiné hlavní a vedlejší vlastnosti;
 2.8.
 „hlavní vlastností“ vlastnost, která značně mění optické nebo mechanické vlastnosti bezpečnostního zasklívacího materiálu způsobem, který má význam pro funkci, jež má mít toto sklo na vozidle. Tento pojem rovněž zahrnuje obchodní názvy nebo značky udávané držitelem schválení typu;
 2.9.
 „vedlejší vlastností“ vlastnost, která by mohla změnit optické nebo mechanické vlastnosti bezpečnostního zasklívacího materiálu způsobem, který má význam pro funkci, jež má mít toto sklo na vozidle. Rozsah takové změny se posuzuje ve vztahu k indexům obtížnosti;
 2.10.
 „indexy obtížnosti“ dvoustupňový systém třídění, které se použije na změny jednotlivých vedlejších vlastností pozorované v praxi. Změna z indexu „1“ na index „2“ znamená potřebu dalších zkoušek;
 2.11.
 „rozvinutou plochou čelního skla“ nejmenší pravoúhlá plocha, z níž lze vyrobit čelní sklo;
 2.12.
 „úhlem sklonu čelního skla“ úhel tvořený svislou čarou a přímkou spojující horní a dolní okraj čelního skla, přičemž tyto přímky leží ve svislé rovině procházející podélnou osou vozidla;
 2.12.1.
 úhel sklonu se měří s vozidlem, stojícím na vodorovné rovině, přičemž u automobilů pro dopravu osob musí vozidlo být v pohotovostním stavu, plně vybavené palivem, chladicí kapalinou a mazivem, jakož


text:
i nářadím a náhradním kolem nebo koly (jsou-li poskytovány jako standardní vybavení výrobcem vozidla); včetně hmotnosti řidiče a u osobních automobilů též včetně hmotnosti jednoho cestujícího na předním sedadle, přičemž za hmotnost řidiče nebo cestujícího se považuje 75 ± 1 kg;
 2.12.2.
 Vozidla vybavená hydraulicko-pneumatickým, hydraulickým nebo pneumatickým odpružením nebo zařízením pro automatické úpravy světlé výšky podle zátěže se zkouší za běžných provozních podmínek určených jeho výrobcem.;
 2.13.
 „skupinou čelních skel“ skupina sestávající z čelních skel rozdílných velikostí a tvarů, u nichž se zkouší jejich mechanické vlastnosti, jejich způsob fragmentace a jejich vlastnosti při zkouškách odolnosti proti vlivům vnějšího prostředí;
 2.13.1.
 „plochým čelním sklem“ čelní sklo, které nevykazuje normální zakřivení způsobující výšku segmentu větší než 10 mm na běžný metr;
 2.13.2.
 „zakřiveným čelním sklem“ čelní sklo, které vykazuje normální zakřivení způsobující výšku segmentu větší než 10 mm na běžný metr;
 2.14.
 „výškou segmentu „h““ největší vzdálenost mezi vnitřním povrchem skla a rovinou procházející vnějšími okraji skla, měřený přibližně kolmo ke sklu (viz příloha 17, obr. 1);
 2.15.
 „typem bezpečnostního zasklívacího materiálu“ zasklení podle definice v bodech 2.1 až 2.7, nevykazující podstatné rozdíly, zejména pokud jde o hlavní a vedlejší vlastnosti definované v přílohách 4 až 12 a 14 až 16;
 2.15.1.
 ačkoliv změna v hlavních vlastnostech znamená nový typ výrobku, v určitých případech se připouští, že změna tvaru a rozměrů nutně nevyžaduje nezbytně provedení úplné řady zkoušek. Pro některé ze zkoušek předepsaných ve zvláštních přílohách se zasklení mohou slučovat do skupin, je-li zřejmé, že mají podobné hlavní vlastnosti;
 2.15.2.
 Typy zasklení, které se liší jen svými vedlejšími vlastnostmi, lze považovat za shodné; některé zkoušky se však mohou provádět se vzorky těchto zasklení, jestliže jsou tyto zkoušky výslovně stanoveny ve zkušebních podmínkách;
 2.16.
 „zakřivením r“ přibližná hodnota nejmenšího poloměru oblouku čelního skla, měřeného v oblasti největšího zakřivení;
 2.17.
 „hodnotou HIC“ (Head Injury Criteria) charakteristická hodnota poranění hlavy, které vznikne v důsledku deceleračních sil vyvolaných tupým kolmým nárazem na zasklení;
 2.18.
 „bezpečnostní zasklívací materiál nutný pro výhled řidiče“:
 2.18.1.
 „bezpečnostním zasklívacím materiálem pro pole výhledu řidiče směrem dopředu“ všechna zasklení umístěná před rovinou procházející bodem R řidiče a kolmá k podélné střední rovině vozidla, přes která může řidič vidět vozovku, když řídí nebo manévruje s vozidlem;
 2.18.2.
 „bezpečnostním zasklívacím materiálem nutným pro výhled řidiče směrem dozadu“ všechna zasklení umístěná za rovinou procházející bodem R řidiče a kolmá k podélné střední rovině vozidla, přes která může řidič vidět vozovku, když řídí nebo manévruje s vozidlem;
 2.19.
 „neprůhledným zatemněním“ jakákoli oblast zasklení zabraňující prostupu světla;
 2.20.
 „stínícím pásem“ jakákoli oblast zasklení se zmenšeným normálním prostupem světla;
 2.21.
 „průhlednou oblastí“ celá oblast zasklení s výjimkou jakéhokoliv neprůhledného zatemnění nebo stínícího pásu;
 2.22.
 „otvory pro denní světlo“ celá oblast zasklení kromě případného neprůhledného zatemnění, avšak včetně stínícího pásu;
 2.23.
 „mezivrstva“ jakýkoli materiál použitý k vzájemnému spojení dílčích vrstev vrstveného zasklení;
 2.24.
 „typem vozidla“, z hlediska montáže bezpečnostního zasklení, vozidla patřící do stejné kategorie, která se neliší nejméně v těchto základních ohledech:
 Výrobce,
 údaje výrobce o typu vozidla,
 zásadní koncepční a konstrukční znaky.
 2.25.
 „úhlem opěradla“ konstrukční


text:
úhel trupu podle definice v příloze 19 tohoto předpisu.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Schvalování typu zasklení
 Žádost o schválení typu zasklení předkládá výrobce nebo jím řádně pověřený zástupce ve státě, ve kterém se žádost podává.
 3.2. Pro každý typ zasklení musí být k žádosti přiloženy v trojím vyhotovení níže uvedené dokumenty a tyto údaje:
 3.2.1.
 technický popis obsahující všechny hlavní a vedlejší vlastnosti a
 3.2.1.1.
 v případě skel jiných než čelní skla: výkresy ve formátu nepřesahujícím A4 nebo na tento formát složenými, zobrazujícími:
 maximální plochu,
 nejmenší úhel mezi dvěma přiléhajícími stranami kusu,
 případně i největší výšku segmentu;
 3.2.1.2.
 v případě čelních skel:
 3.2.1.2.1.
 seznam modelů čelních skel, pro která se žádá o schválení typu, udávající název výrobce vozidla a typ a kategorii vozidla,
 3.2.1.2.2.
 pro kategorii M1 výkresy v měřítku 1:1 a pro všechny ostatní kategorie v měřítku 1:1 nebo 1:10, a dále dostatečně podrobné náčrty čelního skla a jeho umístění ve vozidle, které znázorňují:
 3.2.1.2.2.1.
 případně polohu čelního skla vzhledem k bodu R sedadla řidiče;
 3.2.1.2.2.2.
 úhel sklonu čelního skla;
 3.2.1.2.2.3.
 úhel sklonu opěradla;
 3.2.1.2.2.4.
 polohu a velikost oblastí, v nichž se ověřují optické vlastnosti a popřípadě plochy podrobené různému tvrzení;
 3.2.1.2.2.5.
 rozvinutou plochu čelního skla;
 3.2.1.2.2.6.
 maximální výšku segmentu čelního skla;
 3.2.1.2.2.7.
 minimální poloměr zakřivení čelního skla (pouze pro účely rozdělení čelních skel do skupin).
 3.2.1.3.
 U celků s dvojitým zasklením výkresy ve formátu, který nepřesahuje A4 nebo je na tento formát složený, jenž kromě informací uvedených v bodu 3.2.1.1 znázorňuje:
 typ každé dílčí tabule,
 typ těsnění,
 jmenovitou šířku mezery mezi oběma tabulemi.
 3.3. Dále žadatel o schválení předloží dostatečný počet zkušebních kusů a vzorků hotových tabulí skla uvažovaných modelů, jejichž počet se v případě potřeby dohodne s technickou zkušebnou odpovědnou za provádění zkoušek pro schválení typu.
 3.4. Schvalování pro typ vozidla
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska montáže bezpečnostního zasklení předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.5. K žádosti se musí přiložit níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení a následující informace:
 3.5.1.
 výkresy vozidla ve vhodném měřítku znázorňující:
 3.5.1.1.
 polohu čelního skla vzhledem k bodu R vozidla;
 3.5.1.2.
 úhel sklonu čelního skla;
 3.5.1.3.
 úhel sklonu opěradla;
 3.5.2.
 technické podrobnosti týkající se čelního skla a všeho ostatního zasklení, zejména:
 3.5.2.1.
 použité materiály;
 3.5.2.2.
 čísla schválení;
 3.5.2.3.
 jakékoli dodatečné značky, které jsou popsány v bodě 5.5.
 3.6. Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.
 4. ZNAČENÍ
 4.1.
 Každý kus bezpečnostního zasklívacího materiálu, včetně zkušebních vzorků a zkušebních kusů předložených ke schválení typu, musí být označen obchodním názvem nebo značkou, jak je uvedeno v příloze 1 položce 3. Vyrobené díly musí být označeny číslem předpisu EHK č. 43, které bylo přiděleno prvotnímu výrobci. Toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1. Schvalování typu zasklení
 Pokud vzorky předložené ke schválení splňují požadavky bodů 6 až 8 tohoto předpisu, bude schválení dotyčného typu bezpečnostního zasklívacího materiálu uděleno.
 5.2. Každému schválenému typu, definovanému v přílohách 5, 7, 11,12, 14, 15 a 16 nebo u čelních skel


text:
každé schválené skupině, se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současné době 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu nebo skupině bezpečnostního zasklívacího materiálu.
 5.3. Zpráva o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení typu bezpečnostního zasklívacího materiálu podle tohoto předpisu musí být sdělena stranám dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu a jejích dodatcích.
 5.3.1.
 U čelních skel se k zprávě o schválení typu přiloží dokument obsahující seznam všech modelů čelních skel schválené skupiny a vlastnosti skupiny podle přílohy 1 dodatku 8.
 5.4. Kromě značení předepsaného v bodě 4.1 se na každý kus zasklení a celek s dvojitým zasklením, který odpovídá typu schválenému podle tohoto předpisu, vyznačí mezinárodní značka schválení. Na každou tabuli celku s dvojitým zasklením se může vyznačit též jakákoliv zvláštní značka schválení typu. Tato značku schválení se skládá z:
 5.4.1.
 písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);
 5.4.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice uvedené v bodě 5.4.1.
 5.5. V blízkosti značky schválení se umístí tyto doplňkové symboly:
 5.5.1.
 v případě čelního skla:
 I
 pro tvrzené sklo (I/P, je-li s povlakem) (3)
 II
 pro normální vrstvené sklo (II/P, je-li s povlakem) (3)
 III
 pro upravené vrstvené sklo (III/, je-li s povlakem) (3)
 IV
 pro skloplastové tabule.
 5.5.2.
 V
 u bezpečnostního zasklení, které má normální prostup světla menší než 70 %;
 5.5.3.
 VI
 u celku s dvojitým zasklením;
 5.5.4.
 VII
 u tabulí rovnoměrně tvrzeného skla, které mohou být použity jako čelní skla u pomalu se pohybujících vozidel, která v důsledku konstrukce nemohou překročit rychlost 40 km/h;
 5.5.5.
 VIII
 u tuhého plastového zasklení. Příslušné použití bude navíc označeno:
 /A
 pro dopředu orientované panely,
 /B
 pro boční, zadní a střešní zasklení,
 /C
 v místech, kde je malá nebo žádná možnost nárazu hlavy.
 Na plastovém zasklení, které bylo podrobeno zkouškám odolnosti proti oděru podle přílohy 3 bodu 4, se musí uvést také tyto značky:
 /L
 pro tabule, kde rozptyl světla nepřesahuje 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz přílohy 14 a 16, bod 6.1.3.1),
 /M
 pro tabule, kde rozptyl světla nepřesahuje 10 % po 500 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz přílohy 14 a 16, bod 6.1.3.2),
 5.5.6.
 IX
 u pružného plastového zasklení;
 5.5.7.
 X
 u tuhých plastových celků s dvojitým zasklením. Příslušné použití bude navíc označeno:
 /A
 pro dopředu orientované panely,
 /B
 pro boční, zadní a střešní zasklení,
 /C
 v místech, kde je malá nebo žádná možnost nárazu hlavy.
 Na plastovém zasklení, které bylo podrobeno zkouškám odolnosti proti oděru podle přílohy 3 bodu 4, se musí uvést také tyto značky:
 /L
 pro tabule, kde rozptyl světla nepřesahuje 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu a 4 %


text:
po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz příloha 6 bod 6.1.3.1),
 /M
 pro tabule, kde rozptyl světla nepřesahuje 10 % po 500 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz příloha 16 bod 6.1.3.2),
 5.5.8.
 XI
 v případě tabule vrstveného skla jiného než čelní sklo.
 5.6. Značka schválení typu a doplňkový symbol musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Doplňkové symboly musí být začleněny do značky schválení.
 5.7. V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.
 5.8. Schvalování pro typ vozidla
 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky přílohy 21.
 5.9. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současné době 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu vozidla podle definice v uvedeném bodě 2.24.
 5.10. Zpráva o schválení nebo o rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo definitivním ukončení výroby typu vozidla v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1A tohoto předpisu.
 5.11. Na každém vozidle, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto přepisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:
 5.11.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (4);
 5.11.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 5.11.1.
 5.12. Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 5.11.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení typu a doplňkové symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 5.11.1.
 5.13. Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 5.14. Značka schválení se umístí v blízkosti štítku nebo přímo na štítek s údaji o vozidle, kterým vozidlo opatřil výrobce.
 5.15. V příloze 2A tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.
 6. OBECNÉ POŽADAVKY
 6.1.
 Všechny bezpečnostní zasklívací materiály, včetně zasklívacího materiálu pro výrobu čelních oken, musí být takové, aby nebezpečí úrazu osob v případě rozbití bylo co nejmenší. Zasklívací materiál musí být dostatečně odolný při nehodách, k nimž může dojít za normálního provozu, a proti atmosférickým a tepelným vlivům, chemickým účinkům, spalování a oděru.
 6.2.
 Bezpečnostní zasklívací materiál musí kromě toho být dostatečně průhledný a nesmí znatelně zkreslovat předměty pozorované čelním sklem, ani způsobovat jakoukoli nejasnost při rozlišování barev značek a signálů užívaných v silniční dopravě. I v případě roztříštění čelního skla musí řidič být stále schopen dostatečně jasně vidět na cestu, aby mohl bezpečně zabrzdit a zastavit vozidlo.
 7.


text:
ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 Všechny typy bezpečnostního zasklení musí v závislosti na kategorii, do které patří, splňovat tyto zvláštní požadavky:
 7.1.
 pokud jde o tvrzená čelní skla, požadavky uvedené v příloze 4;
 7.2.
 pokud jde o tabule rovnoměrně tvrzeného skla, požadavky uvedené v příloze 5;
 7.3.
 pokud jde o normální vrstvená čelní skla, požadavky uvedené v příloze 6;
 7.4.
 pokud jde o normální vrstvené skleněné tabule jiné než čelní skla, požadavky uvedené v příloze 7;
 7.5.
 pokud jde o upravená vrstvená čelní skla, požadavky uvedené v příloze 8;
 7.6.
 pokud jde o tabule bezpečnostního skla s povlakem z plastu musí vyhovovat nejen příslušným výše uvedeným požadavkům, ale i požadavkům přílohy 9;
 7.7.
 pokud jde o skloplastová čelní skla, požadavky uvedené v příloze 10;
 7.8.
 pokud jde o skloplastové tabule jiné než čelní skla, požadavky uvedené v příloze 11;
 7.9.
 pokud jde o celky s dvojitým zasklením, požadavky uvedené v příloze 12;
 7.10.
 pokud jde o tuhé plastové zasklení, požadavky uvedené v příloze 14;
 7.11.
 pokud jde o pružné plastové zasklení, požadavky uvedené v příloze 15;
 7.12.
 pokud jde o tuhé plastové celky s dvojitým zasklením, požadavky uvedené v příloze 16.
 8. ZKOUŠKY
 8.1. Tento předpis stanovuje následující zkoušky:
 8.1.1. Zkouška fragmentace
 Účelem této zkoušky je
 8.1.1.1.
 ověřit, zda úlomky a střepiny vzniklé rozbitím skla jsou takové, aby bylo nebezpečí poranění minimální, a
 8.1.1.2.
 u čelních skel ověřit zbytkovou viditelnost po rozbití.
 8.1.2. Zkouška mechanické pevnosti
 8.1.2.1. Zkouška nárazem koule
 Jsou dva způsoby provádění zkoušky, jeden s použitím koule o hmotnosti 227 g a druhý s použitím koule o hmotnosti 2 260 g.
 8.1.2.1.1.
 — Zkouška koulí o hmotnosti 227 g: účelem této zkoušky je ověřit soudržnost mezivrstvy ve vrstveném skle a mechanickou pevnost rovnoměrně tvrzeného skla a plastových zasklení.
 8.1.2.1.2.
 — Zkouška koulí o hmotnosti 2 260 g: účelem této zkoušky je ověřit odolnost vrstveného skla proti proniknutí koule.
 8.1.2.2. Zkouška s maketou hlavy
 Účelem této zkoušky je ověřit splnění požadavků na omezení nebezpečí úrazu v případě nárazu hlavy do čelního skla, vrstveného skla, skloplastových a tuhých plastových tabulí jiných než čelní skla, nebo do celků s dvojitým zasklením použitých u bočních oken.
 8.1.3. Zkouška odolnosti proti vlivům prostředí
 8.1.3.1. Zkouška odolnosti proti oděru
 Účelem této zkoušky je stanovit, zda odolnost bezpečnostního zasklení proti oděru převyšuje stanovenou hodnotu.
 8.1.3.2. Zkouška odolnosti proti vysoké teplotě
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda se po vystavení vysokým teplotám na delší dobu v mezivrstvě vrstveného skla nebo skloplastové tabule neobjeví žádné bubliny nebo jiné vady.
 8.1.3.3. Zkouška odolnosti proti záření
 Účelem této zkoušky je stanovit, zda se u vrstvených skleněných tabulí, skloplastových tabulí nebo skleněných tabulí s plastovým povlakem po jejich vystavení záření na delší dobu podstatně sníží prostup světla nebo podstatně změní barva skla.
 8.1.3.4. Zkouška odolnosti proti vlhkosti
 Účelem této zkoušky je zjistit, zda vrstvené skleněné tabule, skloplastové tabule nebo skleněné tabule s plastovým povlakem a tuhý plastový materiál odolají dlouhodobému působení vlhkosti ovzduší, aniž by došlo k podstatnému zhoršení jejich vlastností.
 8.1.3.5. Zkouška odolnosti proti tepelným změnám
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda


text:
plast/plasty použitý/použité u bezpečnostního zasklení podle definice v bodech 2.3 a 2.4, odolají účinkům dlouhodobému působení extrémních teplot, aniž by to vedlo k podstatnému zhoršení jejich vlastností.
 8.1.3.6. Odolnost proti simulovanému stárnutí
 Účelem této zkoušky je ověření odolnosti plastového bezpečnostního zasklení proti simulovaným podmínkám stárnutí.
 8.1.3.7. Zkouška křížovým řezem
 Účelem této zkoušky je zjistit, zda povlak tuhého plastového zasklení odolný proti oděru má dostatečnou přilnavost.
 8.1.4. Optické vlastnosti
 8.1.4.1. Zkouška prostupu světla
 Účelem této zkoušky je zjistit, zda normální prostup světla bezpečnostního zasklení převyšuje stanovenou hodnotu.
 8.1.4.2. Zkouška optického zkreslení
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda zkreslení předmětů pozorovaných čelním sklem, není takového rozsahu, aby by mohlo zmást řidiče.
 8.1.4.3. Zkouška oddělování sekundárního obrazu
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda úhlové oddělení sekundárního obrazu oproti primárnímu obrazu nepřevyšuje stanovenou hodnotu.
 8.1.4.4. Zkouška rozlišování barev
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda není nebezpečí záměny barev při průhledu čelním sklem.
 8.1.5. Zkouška hořlavosti (ohnivzdornosti)
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda bezpečnostní zasklívací materiál definovaný v bodech 2.3, 2.4 a 2.5 má dostatečně nízkou rychlost hoření.
 8.1.6. Zkouška odolnosti proti chemikáliím
 Účelem této zkoušky je stanovit, zda bezpečnostní zasklívací materiály definované v bodech 2.3, 2.4 a 2.5 odolají bez význačného zhoršení vlastností účinkům chemikálií, které mohou být přítomny nebo použity ve vozidle (např. čistící prostředky).
 8.1.7. Zkouška pružnosti a odolnosti v přehýbání
 Účelem této zkoušky je určit, zda plastový zasklívací materiál spadá do tuhé nebo pružné kategorie.
 8.2. Zkoušky předepsané pro zasklívací materiály kategorií definovaných v bodech 2.1 až 2.5 tohoto předpisu
 8.2.1.
 Bezpečnostní zasklívací materiály se podrobí zkouškám uvedeným v následujících tabulkách: 8.2.1.1 a 8.2.1.2.
 8.2.1.1.
 Tabule bezpečnostního skla se podrobí zkouškám uvedeným v následující tabulce.
 Zkoušky
 Čelní sklo
 Skleněné tabule jiné než čelní skla
 Tvrzené sklo
 Normální vrstvené sklo
 Upravené vrstvené sklo
 Sklo-plast
 Tvrzené sklo
 Vrstvené sklo
 Sklo-plast
 I
 I-P
 II
 II-P
 III
 III-P
 IV
 Fragmentace:
 A4/2
 A4/2
 —
 —
 A8/4
 A8/4
 —
 A5/2
 —
 —
 Mechanická pevnost
 —
 koule o hmotnosti 227 g
 —
 —
 A6/4.3
 A6/4.3
 A6/4.3
 A6/4.3
 A6/4.3
 A5/3.1
 A7/4
 A7/4
 —
 koule o hmotnosti 2 260 g
 —
 —
 A6/4.2
 A6/4.2
 A6/4.2
 A6/4.2
 A6/4.2
 —
 —
 —
 Zkouška maketou hlavy (5)
 A4/3
 A4/3
 A6/3
 A6/3
 A6/3
 A6/3
 A10/3
 —
 A7/3
 A11/3
 Oděr
 Vnější strana
 —
 —
 A6/5.1
 A6/5.1
 A6/5.1
 A6/5.1
 A6/5.1
 —
 A6/5.1
 A6/5.1
 Vnitřní strana
 —
 A9/2
 —
 A9/2
 —
 A9/2
 A9/2
 A9/2 (6)
 A9/2 (6)
 A9/2
 Vysoká teplota
 —
 —
 A3/5
 A3/5
 A3/5
 A3/5
 A3/5
 —
 A3/5
 A3/5
 Záření
 —
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 —
 A3/6
 A3/6
 Vlhkost vzduchu
 —
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7 (6)
 A3/7
 A3/7
 Prostup světla
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 Optické zkreslení
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2 (7)
 —
 —
 Sekundární obraz
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3 (7)
 —
 —
 Rozlišování barev
 A3/9.4
 A3/9.4
 A3/9.4
 A3/9.4
 A3/9.4
 A3/9.4
 A3/9.4
 —
 —
 —
 Odolnost proti teplotním změnám
 —
 A3/8
 —
 A3/8
 A3/8
 A3/8
 A3/8 (6)
 A3/8 (6)
 A3/8
 Ohnivzdornost
 —
 A3/10
 —
 A3/10
 —
 A3/10
 A3/10


text:
A3/10 (6)
 A3/10 (6)
 A3/10
 Odolnost proti chemikáliím
 —
 A3/11.2.1
 —
 A3/11.2.1
 A3/11.2.1
 A3/11.2.1
 A3/11.2.1 (6)
 A3/11.2.1 (6)
 A3/11.2.1
 Poznámka:
 Odkaz, jako je např. A4/3 v tabulce, odkazuje na přílohu 4 a bod 3 uvedené přílohy, kde je popsána příslušná zkouška a jsou uvedeny podmínky pro vyhovující výsledky.
 8.2.1.2.
 Plastové zasklívací materiály se podrobí zkouškám uvedeným v následující tabulce:
 Zkouška
 Plasty jiné než čelní skla
 Tuhé plasty
 Dvojité zasklení
 Motorová vozidla
 Přívěsy a vozidla bez cestujících
 Motorová vozidla
 Přívěsy a vozidla bez cestujících
 Pružné plasty
 Pružnost
 A3/12
 A3/12
 A3/12
 A3/12
 A3/12
 Koule o hmotnosti 227 g
 A14/5
 A14/5
 A16/5
 A16/5
 A15/4
 Maketa hlavy (8)
 A14/4
 —
 A16/4
 —
 —
 Prostup světla (9)
 A3/9.1
 —
 A3/9.1
 —
 A3/9.1
 Ohnivzdornost
 A3/10
 A3/10
 A3/10
 A3/10
 A3/10
 Odolnost proti chemikáliím
 A3/11
 A3/11
 A3/11
 A3/11
 A3/11.2.1
 Oděr
 A14/6.1
 —
 A16/6.1
 —
 —
 Simulované stárnutí
 A3/6.4
 A3/6.4
 A3/6.4
 A3/6.4
 A3/6.4
 Vlhkost vzduchu
 A14/6.4
 A14/6.4
 A16/6.4
 A16/6.4
 —
 Křížový řez (9)
 A3/13
 —
 A3/13
 —
 —
 8.2.2.
 Bezpečnostnímu zasklívacímu materiálu se udělí schválení, jestliže vyhoví všem požadavkům předepsaným v příslušných ustanoveních uvedených v tabulkách: 8.2.1.1 a 8.2.1.2.
 9. ZMĚNY NEBO ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU BEZPEČNOSTNÍHO ZASKLÍVACÍHO MATERIÁLU
 9.1. Každá změna typu bezpečnostního zasklívacího materiálu nebo v případě čelního skla každé přiřazení čelního skla do skupiny musí být oznámeny příslušnému orgánu státní správy, který udělil schválení typu bezpečnostního zasklívacího materiálu. Tento orgán může buď:
 9.1.1.
 uvážit, že provedené změny nemají zřejmě znatelný nepříznivý účinek, a v případě čelních skel, že nový typ spadá do skupiny schválených čelních skel a že za všech okolností bezpečnostní zasklívací materiál nadále splňuje požadavky, nebo
 9.1.2.
 vyžadovat nový zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.
 9.2. Sdělení
 9.2.1.
 Potvrzení nebo zamítnutí schválení (nebo rozšíření schválení) se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 5.3.
 9.2.2.
 Příslušný správní orgán, který udělil rozšíření schválení, musí v každém sdělení vztahujícím se k rozšíření uvést pořadové číslo tohoto rozšíření.
 10. SHODNOST VÝROBY
 10.1. Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 10.2. Zvláštní ustanovení
 Tyto zkoušky uvedené v bodě 2.2 přílohy 2 dohody musí zahrnovat shodu s požadavky přílohy 20 tohoto předpisu.
 10.3. Běžná frekvence kontrol uvedených v bodě 2.4 dodatku 2 smlouvy je jedna kontrola za rok.
 11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 11.1.
 Schválení udělené ohledně typu bezpečnostního zasklívacího materiálu v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že není dodržován požadavek bodu 10.1 výše.
 11.2.
 Pokud některá ze smluvních stran dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve vydala, musí o tom ihned vyrozumět ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, tak, že jim zašle kopii sdělení schválení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 12. PŘECHODNÁ USTOVAVENÍ
 12.1.
 Od data vstupu doplňku 8 k tomuto předpisu v původní podobě v platnost nesmí žádná strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k tomuto předpisu v původní podobě.
 12.2.
 Od 24 měsíců od vstupu doplňku 8 v platnost


text:
mohou strany dohody, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznat schválení bezpečnostního zasklení, které není označeno symboly předepsanými v bodě 5.5 tohoto předpisu.
 12.3.
 Ode dne vstupu doplňku 12 k tomuto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vydat schválení podle tohoto předpisu ve znění doplňku 12 k tomuto předpisu v původní podobě.
 12.4.
 Od 24 měsíců ode dne vstupu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, vydat schválení pouze tehdy, pokud typ součásti nebo samostatná jednotka splňuje požadavky doplňku 12 tohoto předpisu.
 12.5.
 Od 24 měsíců od vstupu doplňku 12 v platnost mohou strany dohody, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznat schválení bezpečnostního zasklení, které není označeno symboly předepsanými v bodě 5.5 tohoto předpisu.
 13. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení typu zcela ukončí výrobu typu bezpečnostního zasklívacího materiálu schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení tento orgán informuje smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu.
 14. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy pověřených technických zkušeben a orgánů státní správy, které udělují schválení a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení, vydaná v jiných státech.
 15. Technické zkušebny odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek pro schválení musí být v souladu s harmonizovanými normami týkajícími se provozu zkušebních laboratoří (Pokyny ISO/CEI 25). Navíc by měly být označeny schvalovacím orgánem, pro něhož provádějí schvalovací testy.
 (1) Podle definice v příloze 7 Souborné rezoluce pro konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno) a 56 pro Černou Horu. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení


text:
a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (3) Podle definice v bodě 2.3.
 (4) Viz poznámka 2 k bodu. 5.4.1.
 (5) Tato zkouška se vykoná též u celků s dvojitým zasklením podle přílohy 12 bodu 3 (A12/3).
 (6) Jen u tabulí skel s plastovým povlakem na vnitřní straně.
 (7) Tato zkouška se provede pouze u tabulí rovnoměrně tvrzeného skla, které mohou být použity jako čelní skla u pomalu se pohybujících vozidel, která v důsledku konstrukce nemohou překročit rychlost 40 km/h.
 (8) Požadavky na zkoušku závisí na umístění zasklení na vozidle.
 (9) Použije se pouze tehdy, pokud je zasklení určeno k použití v místě vyžadujícím viditelnost při řízení.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 DODATEK 1
 TVRZENÁ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 4 nebo přílohy 9 předpisu č. 43)
 DODATEK 2
 TABULE ROVNOMĚRNĚ TVRZENÉHO SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 5 nebo přílohy 9 předpisu č. 43)
 DODATEK 3
 VRSTVENÁ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle příloh 6, 8 nebo 9 předpisu č. 43)
 DODATEK 4
 TABULE VRSTVENÉHO SKLA JINÉ NEŽ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 7 nebo přílohy 9 předpisu č. 43)
 DODATEK 5
 SKLOPLASTOVÁ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 10 předpisu č. 43)
 DODATEK 6
 SKLOPLASTOVÉ TABULE JINÉ NEŽ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 11 předpisu č. 43)
 DODATEK 7
 CELKY S DVOJITÝM ZASKLENÍM
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 12 nebo přílohy 16 předpisu č. 43)
 DODATEK 8
 TUHÉ PLASTOVÉ TABULE JINÉ NEŽ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 14)
 DODATEK 9
 PRUŽNÉ PLASTOVÉ TABULE JINÉ NEŽ ČELNÍ SKLA
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 15)
 DODATEK 10
 OBSAH SEZNAMU ČELNÍCH SKEL
 (1)
 Pro každé z čelních skel, na které se toto schválení vztahuje, musí být uvedeny alespoň tyto údaje:
 Výrobce vozidla
 Typ vozidla
 Kategorie vozidla
 Rozvinutá plocha (F)
 Výška segmentu (h)
 Zakřivení (r)
 Montážní úhel (α)
 Úhel opěradla (β)
 Souřadnice bodu R (A, B, C ) vzhledem ke středu horního okraje čelního skla.
 (1) Tyto údaje se připojí k dodatkům 1, 2 (v případě potřeby), 3 a 5 k této příloze.
 PŘÍLOHA 1A
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ PRO KONSTRUKČNÍ ČÁSTI
 (Viz bod 5.5 tohoto předpisu)
 Tvrzená čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tvrzené čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Tvrzená čelní skla s povlakem z plastu
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tvrzené čelní sklo s povlakem z plastu označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439.


text:
Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Normální vrstvená čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na normální vrstvené čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Normální vrstvená čelní skla s povlakem z plastu
 Výše uvedená značka schválení umístěná na normální vrstvené čelní sklo s povlakem z plastu označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Čelní skla z upraveného vrstveného skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na upravené vrstvené čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Skloplastová čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skloplastové čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Skleněné tabule jiné než čelní skla s normálním prostupem světla menším než 70 %
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skleněné tabuli jiné než čelní sklo, na kterou se vztahují požadavky přílohy 3 bodu 9.1.4, označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Celky s dvojitým zasklením s normálním prostupem světla nižším než 70 %
 Výše uvedená značka schválení umístěná na celku s dvojitým zasklením označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Tabule rovnoměrně tvrzeného skla pro použití jako čelní sklo pro pomalu se pohybující vozidla, která z konstrukčních důvodů nemohou překročit rychlost 40 km/h
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tabuli rovnoměrně tvrzeného skla pro použití jako čelní sklo pro pomalu se pohybující vozidlo, které z konstrukčních důvodů nemůže překročit rychlost 40 km/h, označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Skleněné tabule jiné než čelní skla s normálním prostupem světla větším než 70 %
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skleněné tabuli jiné než čelní sklo, na kterou se vztahují požadavky přílohy 3 bodu 9.1.4.1, označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Tuhé plastové zasklení jiné než


text:
čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tuhém plastovém zasklení pro dopředu orientované tabule s rozptylem světla nepřesahujícím 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Pružné plastové zasklení jiné než čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na pružném plastovém zasklení označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Tuhé plastové celky s dvojitým zasklením
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tuhém plastovém celku s dvojitým zasklením označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 Tabule vrstveného skla jiné než čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tabuli vrstveného skla jiné než čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 002439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 PŘÍLOHA 2A
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ PRO VOZIDLA
 VZOR A
 (viz bod 5.11 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle označuje, že dotyčný typ vozidla byl z hlediska montáže zasklení schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43.
 VZOR B
 (viz bod 5.12 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle označuje, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 43 a 52 (1). Čísla schválení typu udávají, že k datu, kdy byla příslušná schválení udělena, byl předpis č. 43 v původním znění a předpis č. 52 již zahrnoval sérii změn 01.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 OBECNÉ ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 1. ZKOUŠKA FRAGMENTACE
 1.1.
 Zkoušená skleněná tabule nesmí být pevně upnuta; může však být připevněna ke shodnému kusu skla lepicí páskou, nalepenou po celém obvodu.
 1.2.
 K fragmentaci skla se užije kladivo o hmotnosti přibližně 75 g nebo jiný nástroj zajištující rovnocenné výsledky. Poloměr zakřivení špičky musí být 0,2 ± 0,05 mm.
 1.3.
 V každém z předepsaných bodů nárazu se provede jedna zkouška.
 1.4.
 K prozkoumání úlomků se použije jakákoliv metoda ověřená z hlediska přesnosti samotného počítání a její schopnosti nalézt přesné místo jejich minimálního a maximálního výskytu.
 Trvalé zaznamenání fragmentačního obrazce musí začít do 10 sekund po nárazu a musí skončit do 3 minut po něm. Trvalý záznam fragmentačního obrazce uchovává technická zkušebna.
 2. ZKOUŠKY NÁRAZEM KOULE
 2.1. Zkouška koulí o hmotnosti 227 g
 2.1.1. Zařízení
 2.1.1.1.
 Kalená ocelová koule o hmotnosti 227 ± 2 g a průměru přibližně 38 mm.
 2.1.1.2.


text:
Zařízení k volnému pádu koule ze stanovené výšky nebo zařízení dovolující udělovat kouli rychlost rovnající se rychlosti, jíž by dosáhla volným pádem. Pokud se použije se zařízení k vrhání koule, musí se rychlost rovnat rychlosti při volném pádu s tolerancí ±1 %.
 2.1.1.3.
 Podpůrná konstrukce znázorněná na obrázku 1, skládající se z ocelových rámů s obrobenými, k sobě přiléhajícími okraji šířky 15 mm, opatřenými pryžovým obložením tloušťky přibližně 3 mm, šířky 15 mm a tvrdosti 50 IRHD.
 Spodní rám spočívá na ocelové skříni vysoké přibližně 150 mm. Zkušební kus je přidržován horním rámem, jehož hmotnost je přibližně 3 kg. Podpůrný rám je přivařen na ocelovou desku o tloušťce přibližně 12 mm, spočívající na zemi s vloženou pryžovou deskou o tloušťce přibližně 3 mm a tvrdosti 50 IRHD.
 Obrázek 1
 Podpěra pro zkoušky nárazem koule
 2.1.2. Zkušební podmínky
 Teplota
 :
 20 ± 5 oC
 Tlak
 :
 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost
 :
 60 ± 20 procent
 2.1.3. Zkušební kus
 Zkušebním kusem je plochý čtverec o straně 300 +10/–0 mm nebo výřez nejplošší části čelního skla nebo jiné zakřivené tabule bezpečnostního zasklení.
 Může se též zkoušet zakřivená tabule bezpečnostního skla. V takovém případě je nutno zajistit přiměřený kontakt mezi bezpečnostním zasklením a podpěrou.
 2.1.4. Postup
 Bezprostředně před zahájením zkoušky se zkušební kus vystaví předepsané teplotě na dobu nejméně čtyři hodiny.
 Zkušební kus se vloží do nosné konstrukce (bod 2.1.1.3). Plocha zkušebního kusu musí být kolmá, s tolerancí 3°, ke směru dopadající koule.
 V případě pružného plastového zasklení musí být zkušební kus připevněn k podpěře.
 Bod nárazu musí být ve vzdálenosti nejvýše 25 mm od geometrického středu zkušebního kusu pro výšku pádu nepřesahující 6 m a ve vzdálenosti nejvýše 50 mm od středu zkušebního kusu pro výšku pádu větší než 6 m. Koule musí narazit na tu stranu zkušebního kusu, která představuje vnější stranu tabule bezpečnostního zasklení po namontování na vozidlo. Koule smí narazit pouze jednou.
 2.2. Zkouška koulí o hmotnosti 2 260 g
 2.2.1. Zařízení
 2.2.1.1.
 Kalená ocelová koule o hmotnosti 2 260 ± 20 g a průměru přibližně 82 mm.
 2.2.1.2.
 Zařízení k volnému pádu koule ze stanovené výšky nebo zařízení dovolující udělit kouli rychlost rovnající se rychlosti, jíž by dosáhla volným pádem. Pokud se použije se zařízení k vrhání koule, musí se rychlost rovnat rychlosti při volném pádu s tolerancí ±1 %.
 2.2.1.3.
 Podpůrná konstrukce musí odpovídat obrázku 1 a musí být shodná s konstrukcí popsanou v bodě 2.1.1.3.
 2.2.2. Zkušební podmínky
 Teplota
 :
 20 ± 5°
 Tlak
 :
 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost
 :
 60 ± 20 procent
 2.2.3. Zkušební kus
 Zkušebním kusem je plochý čtverec o straně 300 +10/–0 mm nebo výřez nejplošší části čelního skla nebo jiné zakřivené tabule bezpečnostního zasklení.
 Může se též zkoušet celé čelní sklo nebo jiná zakřivená tabule bezpečnostního zasklení. V takovém případě je nutno zajistit přiměřený kontakt mezi tabulí bezpečnostního zasklení a podpěru.
 2.2.4. Postup
 Bezprostředně před zahájením zkoušky se zkušební kus vystaví předepsané teplotě na dobu nejméně čtyři hodiny.
 Zkušební kus se vloží do nosné konstrukce (bod


text:
2.1.1.3). Plocha zkušebního kusu musí být kolmá, s tolerancí 3°, ke směru dopadající koule.
 V případě skloplastového zasklení musí být zkušební kus připevněn k podpěře.
 Bod dopadu musí být ve vzdálenosti nejvýše 25 mm od geometrického středu zkušebního kusu.
 Koule musí narazit na tu stranu zkušebního kusu, která představuje vnitřní stranu tabule bezpečnostního skla po namontování na vozidlo.
 Koule smí narazit pouze jednou.
 3. ZKOUŠKA MAKETOU HLAVY
 3.1. Zkouška maketou hlavy bez měření zpomalení
 3.1.1. Zařízení
 Maketa hlavy kulového nebo polokulového tvaru zhotovená z tvrdé překližky, potažená vyměnitelnou plstí, s dřevěným příčníkem nebo bez něho. Mezi kulovou částí a příčníkem a montážní tyčí na druhé straně příčníku je vložen kus ve tvaru krku.
 Rozměry musí odpovídat údajům na obrázku 2. Celková hmotnost zařízení musí být 10 ± 0,2 kg.
 Obrázek 2
 Maketa hlavy
 3.1.2. Zařízení k volnému pádu makety hlavy ze stanovené výšky nebo zařízení dovolující udělit této maketě rychlost rovnající se rychlosti, jíž by dosáhla volným pádem. Pokud se užije zařízení k vrhání makety hlavy, musí se rychlost rovnat rychlosti získané při volném pádu s tolerancí ±1 %.
 3.1.3. Podpůrná konstrukce odpovídající obrázku 3, ke zkoušení plochých zkušebních kusů. Nosná konstrukce se skládá z dvou ocelových rámů s obrobenými, k sobě přiléhajícími okraji šířky 50 mm, opatřenými pryžovým obložením tloušťky přibližně 3 mm, šířky 15 ± 1 mm a tvrdosti 70 IRHD. Horní rám je k spodnímu rámu upnut nejméně osmi šrouby.
 3.1.4. Zkušební podmínky
 Teplota
 :
 20 ± 5 C
 Tlak
 :
 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost
 :
 60 ± 20 procent
 3.1.5. Postup
 3.1.5.1. Zkouška s plochým zkušebním kusem
 Plochý zkušební kus délky 1 100 +5/–2 mm a šířky 500 +5/–2 mm se musí bezprostředně před zkouškou udržovat nejméně čtyři hodiny za stálé teploty 20 ± 5 oC.
 Obrázek 3
 Podpěra pro zkoušku maketou hlavy
 Zkušební kus se upevní do podpůrných rámů (bod 3.1.3); šrouby musí být utaženy tak, aby se zkušební kus během zkoušky nemohl posunout o více než 2 mm. Rovina zkušebního kusu musí být prakticky kolmá ke směru dopadu makety hlavy. Maketa musí narazit na zkušební kus v místě vzdáleném nejvýše 40 mm od jeho geometrického středu na straně představující vnitřní stranu bezpečnostního skla namontovaného na vozidle, přičemž smí dojít jen k jednomu nárazu.
 Nárazový povrch plstěného obložení se musí po 12 zkouškách vyměnit.
 3.1.5.2. Zkoušky úplného čelního skla (pouze pro výšku pádu nepřesahující 1,5 m)
 Čelní sklo se volně položí na podpěru, a mezi ně a podpěru se vloží pryžový pás o tvrdosti 70 IRHD a tloušťce přibližně 3 mm, přičemž šířka stykové plochy je po celém obvodu přibližně 15 mm.
 Podpěru tvoří tuhá součást odpovídající tvaru čelního skla tak, aby maketa hlavy narazila na vnitřní povrch. V případě potřeby musí být čelní sklo upevněno k nosné konstrukci.
 Podpěra spočívá na tuhé konstrukci s pryžovou vložkou tvrdosti 70 IRHD a tloušťky přibližně 3 mm. Povrch čelního skla musí být prakticky kolmý ke směru dopadu makety hlavy.
 Maketa hlavy musí narazit na čelní sklo v místě vzdáleném nejvýše 40 mm od jeho


text:
geometrického středu na té straně, která představuje vnitřní stranu tabule bezpečnostního skla, když je montována na vozidlo, a smí narazit pouze jednou.
 Nárazový povrch plstěného obložení se musí po 12 zkouškách vyměnit.
 3.2. Zkouška maketou hlavy s měřením zpomalení
 3.2.1. Zařízení
 V případě zkoušek s maketou hlavy se současným stanovením hodnot HIC má padající těleso podobu hlavice podle obrázku 2.1. Celková hmotnost hlavice musí být 10,0 +0,2/–0,0 kg.
 Ve středu základové desky (24) se do těžiště namontuje tříosý montážní blok (26) se snímači zrychlení (27). Jednotlivé snímače se nastaví tak, aby byly vzájemně kolmé.
 Miska (18) a kryt (19) umístěné pod základovou deskou (24) se do značné míry podílejí na simulaci elastických vlastností lidské lebky. Elastické vlastnosti hlavice při nárazu jsou dány tvrdostí a tloušťkou mezikroužku (13) a misky.
 Obrázek 2.1
 Maketa hlavy o hmotnosti 10 kg
 Kusovník pro maketu hlavy o hmotnosti 10 kg podle obrázku 2.1
 Číslo součásti
 Počet kusů
 Název
 Materiál
 Poznámky
 1
 1
 Magnetický držák
 Ocel DIN 17100
 —
 2
 1
 Tlumič vibrací
 Guma/ocel
 Průměr: 50 mm
 Tloušťka: 30 mm
 Závit: M10
 3
 4
 Konektor HF BNC
 —
 —
 4
 1
 Šestihranná matice DIN 985
 —
 —
 5
 6
 Podložka DIN 125
 —
 —
 6
 3
 Přechodový kus
 —
 —
 7
 6
 Válcový šroub DIN 912
 —
 —
 8
 3
 Šestihranná matice
 —
 —
 9
 3
 Podložka
 Ocel DIN 17100
 Vnitřní průměr: 8 mm Vnější průměr: 35 mm Tloušťka: 1,5 mm
 10
 3
 Gumový kroužek
 Guma, tvrdost 60 IRHD
 Vnitřní průměr: 8 mm Vnější průměr: 30 mm Tloušťka: 10 mm
 11
 1
 Tlumicí kroužek
 Papírové těsnění
 Vnitřní průměr: 120 mm
 Vnější průměr: 199 mm
 Tloušťka: 0,5 mm
 12
 —
 —
 —
 —
 13
 1
 Mezikroužek
 Butadienová guma, tvrdost IRHD cca 80
 Vnitřní průměr: 129 mm
 Vnější průměr: 192 mm
 Tloušťka: 4 mm
 14
 3
 Vodicí trubka
 Polytetrafluorethen (PTFE)
 Vnitřní průměr: 8 mm
 Vnější průměr: 10 mm
 Délka: 40 mm
 15
 3
 Šestihranná matice
 —
 —
 16
 3
 Svorník DIN 976
 —
 —
 17
 3
 Závitová vložka
 Slitina DIN 1709-GD-CuZn 37Pb
 —
 18
 1
 Miska
 Polyamid 12
 —
 19
 1
 Kryt
 Butadienová guma
 Tloušťka: 6 mm žebra na jedné straně
 20
 1
 Vodící pouzdro
 Ocel DIN 17100
 —
 21
 4
 Zápustný šroub
 —
 —
 22
 1
 Tlumicí podložka
 Papírové těsnění
 Průměr: 65 mm
 Tloušťka: 0,5 mm
 23
 —
 —
 —
 —
 24
 1
 Základová deska
 Ocel DIN 17100
 —
 25
 1
 Sada šroubů Imbus
 Třída pevnosti 45 H
 —
 26
 1
 Tříosý montážní blok
 —
 —
 27
 3
 Snímač zrychlení
 —
 —
 28
 1
 Dřevěná část
 Z habrového dřeva, lepená ve vrstvách
 —
 29
 1
 Krycí deska
 Slitina (AlMg5)
 —
 30
 1
 Ochranné víko
 Polyamid 12
 —
 3.2.2. Nastavení a kalibrace
 Při provádění zkoušky maketou hlavy je hlavice upevněna k příčníku vodícího systému (obrázek 2.2) a pomocí zdvihacího zařízení se nastaví do požadované výšky pádu. V průběhu zkoušky maketou hlavy se příčník s hlavicí uvolní. Po přejetí výškově nastavené světelné závory se hlavice od příčníku uvolnění, pád příčníku se zpomalí a hlavice dopadá na vzorek.
 Na hlavici