text:
 17.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 220/3
 PROTOKOL
 o doplnění Vídeňské úmluvy o občanskoprávní odpovědnosti za jaderné škody z roku 1963
 SMLUVNÍ STÁTY TOHOTO PROTOKOLU,
 SOUDÍCE, že je žádoucí doplnit Vídeňskou úmluvu o občanskoprávní odpovědnosti za jaderné škody z 21. května 1963, aby zajišťovala širší rozsah použití, větší rozsah odpovědnosti provozovatele jaderného zařízení a navýšení prostředků pro zabezpečení přiměřené a spravedlivé náhrady,
 SE DOHODLY na následujícím:
 Článek 1
 Úmluva, kterou ustanovení tohoto protokolu doplňují, je Vídeňská úmluva o občanskoprávní odpovědnosti za jaderné škody z 21. května 1963, dále uváděná jako „Vídeňská úmluva z roku 1963“.
 Článek 2
 Článek I Vídeňské úmluvy z roku 1963 se mění takto:
 1)
 Odstavec 1 (j) se mění takto:
 a)
 slovo „a“ na konci bodu (ii) se vypouští a vkládá se na konec bodu (iii);
 b)
 doplňuje se následující nový bod (iv):
 „(iv)
 taková další zařízení, v nichž jsou jaderné palivo nebo radioaktivní produkty či odpady, která čas od času stanoví Rada guvernérů Mezinárodní agentury pro atomovou energii;“.
 2)
 Odstavec 1 (k) je nahrazen následujícím textem:
 „k)
 „Jaderná škoda“ znamená:
 (i)
 usmrcení nebo osobní zranění,
 (ii)
 ztrátu nebo poškození majetku;
 a každé z následujícího v rozsahu stanoveném právem příslušného soudu;
 (iii)
 ekonomickou ztrátu vznikající ze ztráty nebo škody zmíněné v bodech (i) nebo (ii), pokud již není zahrnuta v těchto bodech, kterou utrpěla osoba oprávněná uplatňovat nárok týkající se takovéto ztráty či škody;
 (iv)
 náklady na opatření na obnovu poškozeného životního prostředí, pokud takovéto poškození není nevýznamné, jsou-li takováto opatření skutečně vykonána nebo mají být vykonána a pokud nejsou zahrnuta do bodu (ii);
 (v)
 ztrátu příjmů plynoucích z ekonomické zainteresovanosti na jakémkoli využití nebo užití životního prostředí vzniklou v důsledku významného poškození tohoto prostředí a pokud není zahrnuta do bodu (ii);
 (vi)
 náklady preventivních opatření a další ztrátu nebo škodu způsobenou takovými opatřeními a
 (vii)
 jakoukoli další ekonomickou ztrátu jinou než kteroukoli ztrátu způsobenou poškozením životního prostředí, připouští-li to obecné právo o občanskoprávní odpovědnosti, kterým se řídí příslušný soud;
 v případě bodů (i) až (v) a (vii) uvedených výše tedy, jestliže ztráta nebo škoda vznikla nebo je důsledkem ionizujícího záření emitovaného jakýmkoli zdrojem záření uvnitř jaderného zařízení nebo emitovaného jaderným palivem nebo radioaktivními produkty či odpady v jaderném zařízení nebo z jaderného materiálu, vycházejícího nebo pocházejícího z jaderného zařízení nebo do něho zasílaného, ať již vznikají z radioaktivních vlastností takovýchto látek nebo z kombinace radioaktivních vlastností s toxickými, výbušnými nebo jinými nebezpečnými vlastnostmi takovýchto látek.“
 3)
 Odstavec 1 (l) je nahrazen následujícím textem:
 „(l)
 „Jaderná událost“ znamená jakýkoli případ nebo sérii případů majících stejný původ, který způsobuje jadernou škodu nebo, ale jen co se týká preventivních opatření, vytváří vážnou a bezprostřední hrozbu, že způsobí takovouto škodu.“
 4)
 Po odstavci 1 (l) jsou vloženy čtyři následující nové odstavce 1 (m), 1(n), 1(o) a 1(p):
 „(m)
 „Opatření pro obnovu“ znamenají jakákoli přiměřená opatření, která byla schválena kompetentními orgány státu, kde byla tato opatření přijata, a která usilují o obnovu stavu nebo o navrácení poškozených nebo zničených složek životního prostředí nebo o zavedení, kde je to


text:
přiměřené, ekvivalentu těchto složek do životního prostředí. Kdo je oprávněn přijmout takováto opatření stanoví právo státu, kde vznikla škoda.
 n)
 „Preventivní opatření“ znamenají jakákoli přiměřená opatření přijatá kteroukoli osobou poté, co došlo k jaderné události, aby se zabránilo škodě nebo aby se minimalizovala škoda, uvedená v bodech (k) (i) až (v), nebo (vii), za předpokladu jejich schválení kompetentními orgány, požadovaném právem státu, kde byla opatření přijata.
 (o)
 „Přiměřená opatření“ znamenají opatření, která jsou podle práva příslušného soudu vhodnými a úměrnými při zohlednění všech okolností, například:
 (i)
 povahy a rozsahu vzniklé škody nebo, v případě preventivních opatření, povahy a rozsahu rizika takovéto škody,
 (ii)
 v jakém rozsahu v době, kdy jsou přijímána, je pravděpodobné, že tato opatření budou účinná, a
 (iii)
 relevantních vědeckých a technických poznatků.
 (p)
 „zvláštní práva čerpání“, dále uváděná jako ZPČ, znamenají zúčtovací jednotku, definovanou Mezinárodním měnovým fondem a používanou jím pro jeho vlastní operace a transakce.“
 5)
 Odstavec 2 je nahrazen následujícím textem:
 „2. Stát zařízení může, pokud to odůvodňuje malý rozsah zahrnutých rizik, vyloučit jakékoli jaderné zařízení nebo malá množství jaderného materiálu z aplikace této úmluvy, pokud:
 a)
 co se týká jaderných zařízení, byla pro takovéto vyloučení stanovena Radou guvernérů Mezinárodní agentury pro atomovou energii kritéria a jakékoli vyloučení státem zařízení vyhovuje takovýmto kritériím a
 b)
 co se týká malých množství jaderného materiálu, byly stanoveny Radou guvernérů Mezinárodní agentury pro atomovou energii maximální hranice pro vyloučení takovýchto množství a jakékoli vyloučení zařízení státem je v rámci takto stanovených limitů.
 Kritéria pro vyloučení jaderných zařízení a maximální limity pro vyloučení malých množství jaderného materiálu budou pravidelně revidována Radou guvernérů.“
 Článek 3
 Po článku I Vídeňské úmluvy 1963 jsou zařazeny následující dva nové články I A a I B:
 „Článek I A
 1. Tato úmluva platí pro jadernou škodu vzniklou kdekoli.
 2. Právní řád státu zařízení však může vyloučit z použití této úmluvy škodu, která vznikla:
 a)
 na území státu, který není smluvním státem, nebo
 b)
 v jakýchkoli mořských zónách, vytvořených státem, který není smluvním státem, v souladu s mezinárodním mořským právem.
 3. Vyloučení podle odstavce 2 tohoto článku může platit, pouze pokud jde o stát, který není smluvním státem, který v době události:
 a)
 má nějaké jaderné zařízení na svém území nebo v jakýchkoli mořských zónách vytvořených v souladu s mezinárodním mořským právem a
 b)
 neposkytuje ekvivalentní reciproční výhody.
 4. Jakékoli vyloučení podle odstavce 2 tohoto článku se nedotkne práv zmíněných v pododstavci a) odstavce 2 článku IX a jakékoli vyloučení podle odstavce 2b) tohoto článku nebude použito na škodu vzniklou na palubě lodi nebo letadla nebo lodi či letadlu.
 Článek I B
 Tato úmluva se nebude vztahovat na jaderná zařízení užívaná pro nemírové účely.“
 Článek 4
 Článek II Vídeňské úmluvy 1963 se mění následovně:
 1)
 Na konci odstavce 3 (a) je doplněn následující text:
 „Stát zařízení může omezit částku veřejných prostředků daných k dispozici na jednu událost do výše rozdílu, pokud existuje, mezi částkami takto vytvořenými a částkou určenou podle odstavce 1 článku V.“
 2)
 Na konci odstavce 4 je doplněn následující text:
 „Stát zařízení může

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
omezit částku veřejných prostředků danou k dispozici, jak je stanoveno v pododstavci a) odstavce 3 tohoto článku.“
 3)
 Odstavec 6 je nahrazen následujícím textem:
 „6. Žádná osoba nebude odpovědná za jakoukoli ztrátu či škodu, která není jadernou škodou podle pododstavce (k) odstavce 1 článku I, ale která by byla jako taková určena podle ustanovení tohoto pododstavce.“
 Článek 5
 Po první větě v článku III Vídeňské úmluvy 1963 je doplněn následující text:
 „Stát zařízení však může vyloučit tuto povinnost, pokud jde o dopravu, která se uskutečňuje zcela na jeho vlastním území.“
 Článek 6
 Článek IV Vídeňské úmluvy 1963 se doplňuje následovně:
 1)
 Odstavec 3 je nahrazen následujícím textem:
 „3. Dle této úmluvy se na provozovatele nebude vztahovat žádná odpovědnost, pokud prokáže, že jaderná škoda je přímo důsledkem aktu ozbrojeného konfliktu, nepřátelství, občanské války nebo povstání.“
 2)
 Odstavec 5 je nahrazen následujícím textem:
 „5. Provozovatel nebude odpovědný podle této úmluvy za jadernou škodu
 a)
 na samotném jaderném zařízení a na jakémkoli jiném jaderném zařízení, včetně jaderného zařízení ve výstavbě, v místě, kde toto zařízení je umístněno, a
 b)
 na jakémkoli majetku na tomtéž místě, který je používán nebo má být použit v souvislosti s kterýmkoli takovým zařízením.“
 3)
 Odstavec 6 je nahrazen následujícím textem:
 „6. Náhrada za škodu způsobenou na dopravním prostředku, na němž byl dotyčný jaderný materiál v době jaderné události, nebude mít vliv na snížení odpovědnosti provozovatele, pokud jde o jinou škodu, na částku nižší než buď 150 milionů ZPČ nebo jakoukoli vyšší částku stanovenou právním řádem smluvní strany, nebo na částku stanovenou podle pododstavce c) odstavce 1 článku V.“
 4)
 Odstavec 7 je nahrazen následujícím textem:
 „7. Nic v této Úmluvě nebude mít vliv na odpovědnost kteréhokoli jednotlivce za jadernou škodu, za kterou provozovatel podle odstavce 3 a 5 tohoto článku této Úmluvy neodpovídá, a kterou tento jednotlivec způsobil jednáním nebo opomenutím učiněným s úmyslem způsobit škodu.“
 Článek 7
 1. Text článku V Vídeňské úmluvy 1963 je nahrazen následujícím textem:
 1.„1. Odpovědnost provozovatele může být Státem zařízení omezena pro kteroukoli událost buď:
 a)
 na nejméně 300 milionů ZPČ, nebo
 b)
 na nejméně 150 milionů ZPČ za předpokladu, že nad tuto částku až k nejméně 300 milionům ZPČ budou poskytnuty na náhradu jaderné škody tímto státem veřejné prostředky, nebo
 c)
 do maximálně 15 let od data otevření tohoto Protokolu k podpisu na nejméně 100 milionů ZPČ, co se týká jaderné události, vzniklé během tohoto období. Může být stanovena částka nižší než 100 milionů ZPČ za předpokladu, že budou tímto Státem poskytnuty veřejné prostředky na odškodnění jaderné škody mezi takovou nižší částkou a 100 miliony ZPČ.
 2. Nehledě na odstavec 1 tohoto článku stát zařízení s ohledem na povahu jaderného zařízení nebo zahrnutých jaderných látek a na pravděpodobné důsledky události jimi způsobené může stanovit nižší částku odpovědnosti provozovatele za předpokladu, že za žádných okolností nebude takto stanovená částka nižší než 5 milionů ZPČ, a pokud stát zařízení zajistí, že budou dány k dispozici veřejné prostředky až do částky stanovené podle odstavce 1.
 3. Částky stanovené státem zařízení odpovědného provozovatele v souladu


text:
s odstavci 1 a 2 tohoto článku a odstavcem 6 článku IV budou uplatněny, ať dojde k jaderné události kdekoli.“
 2. Po článku V jsou doplněny čtyři následující nové články V A, V B, V C a V D.
 „Článek V A
 1. Úroky a výlohy určené soudem v žalobách o náhrady za jaderné škody budou splatné navíc k částkám, o nichž se hovoří v článku V.
 2. Částky uvedené v článku V a v odstavci 6 článku IV mohou být převedeny do národní měny v zaokrouhlených částkách.
 Článek V B
 Každá smluvní strana zajistí, aby osoby, které utrpěly škodu, mohly vymoci svá práva na náhradu, aniž by musely vést oddělená soudní řízení v závislosti na původu prostředků daných k dispozici pro takovouto náhradu.
 Článek V C
 1. Jestliže soudy mající soudní pravomoc jsou soudy smluvní strany jiné, než je stát zařízení, veřejné prostředky požadované podle pododstavců b) a c) odstavce 1 článku V a podle odstavce 1 článku VII, stejně jako úroky a výlohy určené soudem mohou být dány k dispozici prvně jmenovanou smluvní stranou. Stát zařízení uhradí této jiné smluvní straně jakoukoli z takovýchto vyplacených částek. Tyto dvě smluvní strany se dohodnou na způsobu úhrady.
 2. Jestliže soudy, které mají soudní pravomoc, jsou soudy smluvní strany jiné, než je stát zařízení, smluvní strana jejíž soudy mají soudní pravomoc, přijme všechna nezbytná opatření, aby umožnila státu zařízení vstoupit do řízení a účastnit se na jakémkoli urovnání týkajícího se náhrady.
 Článek V D
 1. Generální ředitel Mezinárodní agentury pro atomovou energii svolá shromáždění smluvních stran za účelem revize limitů odpovědnosti podle článku V, jestliže si to přeje jedna třetina smluvních stran.
 2. Dodatky budou přijaty dvoutřetinovou většinou přítomných a hlasujících smluvních stran za předpokladu, že v době hlasování bude přítomna alespoň polovina smluvních stran.
 3. Při posuzování návrhu na úpravu limitů vezme shromáždění smluvních stran v úvahu mimo jiné riziko škody vzniklé v důsledku jaderné nehody, změny hodnoty peněz a kapacitu pojistného trhu.
 2.4.
 (a)
 Jakýkoli dodatek přijatý v souladu s odstavcem 2 tohoto článku oznámí generální ředitel MAAE všem smluvním stranám za účelem přijetí. Dodatek bude považován za přijatý po skončení období 18 měsíců poté, co byl oznámen, pokud během tohoto období nejméně jedna třetina stran, které byly v době přijetí tohoto dodatku na shromáždění smluvními stranami, generálnímu řediteli MAAE sdělí, že dodatek přijímají. Dodatek, přijatý v souladu s tímto odstavcem, nabude platnost za 12 měsíců po jeho přijetí pro ty smluvní strany, které ho přijaly.
 (b)
 Jestliže v období 18 měsíců od data oznámení za účelem přijetí nebyl dodatek přijat v souladu s pododstavcem a), bude dodatek pokládán za odmítnutý.
 5. Pro každou smluvní stranu přijímající dodatek poté, co byl přijat, ale nenabyl platnosti, nebo po nabytí jeho platnosti v souladu s odstavcem 4 tohoto článku, dodatek nabude platnosti 12 měsíců po jeho přijetí touto smluvní stranou.
 2.6. Stát, který se stane stranou této úmluvy po nabytí platnosti nějakého dodatku v souladu s odstavcem 4 tohoto článku, bude, pokud nedojde k vyjádření jiného úmyslu tímto státem:
 a)
 považován


text:
za stranu této takto doplněné úmluvy, a
 b)
 považován za stranu nedoplněné úmluvy ve vztahu k jakémukoli smluvnímu státu, který není tímto doplňkem vázán.“
 Článek 8
 Článek VI Vídeňské úmluvy 1963 je upraven následovně:
 1)
 Odstavec 1 je nahrazen následujícím textem:
 „1.
 (a)
 Práva na náhradu škody podle této úmluvy zaniknou, pokud není žaloba podána do:
 (i)
 třiceti let od data jaderné události, pokud jde o usmrcení nebo osobní zranění;
 (ii)
 deseti let od data jaderné události, pokud jde o jinou škodu.
 (b)
 Je-li však odpovědnost provozovatele podle práva státu zařízení kryta pojištěním nebo jinou finanční zárukou včetně státních prostředků na dobu delší, právo příslušného soudu může stanovit, že práva na získání náhrady škody od provozovatele zaniknou pouze až po takovémto delším období, které nebude delší, než období, po něž je jeho odpovědnost takto kryta dle práva státu zařízení.
 (c)
 Žaloby o náhradu za usmrcení a osobní zranění, nebo na základě rozšíření podle pododstavce b) tohoto článku, pokud jde o jinou jadernou škodu, které jsou podány po uplynutí deseti let od data jaderné události, se v žádném případě nedotknou práv na náhradu škody dle této úmluvy kterékoli osoby, která podala žalobu na provozovatele před uplynutím této lhůty.“
 2)
 Odstavec 2 se vypouští.
 3)
 Odstavec 3 je nahrazen následujícím textem:
 „3. Práva na náhradu podle této úmluvy budou podléhat promlčení nebo zániku, jak je stanoveno právem příslušného soudu, jestliže žaloba není podána do tří let od data, kdy se osoba, která utrpěla škodu, dozvěděla nebo se logicky mohla dozvědět o škodě a o provozovateli odpovědném za škodu za předpokladu, že lhůty stanovené na základě pododstavců a) a b) odstavce 1 tohoto článku nebudou překročeny.“
 Článek 9
 Článek VII je doplněn následovně:
 1)
 V odstavci 1 jsou přidány na konci odstavce dvě následující věty a takto doplněný odstavec se stává pododstavcem a) tohoto odstavce:
 „Tam, kde je odpovědnost provozovatele neomezená, může stát zařízení stanovit limit finanční záruky odpovědného provozovatele za předpokladu, že takovýto limit není nižší než 300 milionů ZPČ. Stát zařízení zajistí uspokojení nároků na náhradu jaderné škody, které byly přiznány vůči provozovateli v tom rozsahu, v jakém výnos z finanční záruky nestačí na uspokojení takovýchto nároků, avšak které nepřesáhnou částku finanční záruky, která má být poskytnuta podle tohoto odstavce.“
 2)
 K odstavci 1 je přidán následující nový pododstavec b):
 „(b)
 Nehledě na pododstavec a) tohoto odstavce stát zařízení, kde je odpovědnost provozovatele neomezená, s ohledem na povahu jaderného zařízení nebo zahrnutých jaderných látek a na pravděpodobné důsledky události jimi způsobené, může stanovit nižší částku odpovědnosti provozovatele, za předpokladu, že za žádných okolností nebude takto stanovená částka nižší než 5 milionů ZPČ a za předpokladu, že stát zajistí vyplacení nároků na odškodnění za jadernou škodu, které byly stanoveny proti provozovateli, poskytnutím nezbytných prostředků v tom rozsahu, v jakém výnos z pojištění nebo jiné finanční záruky nestačí na uspokojení takovýchto nároků a až do limitu stanoveného podle pododstavce a) tohoto odstavce.“
 3)
 V odstavci 3 jsou po slovech „tohoto článku“ vložena slova „nebo pododstavců b) a c) odstavce 1 článku V“.
 Článek


text:
10
 Článek VIII Vídeňské úmluvy 1963 je upraven následovně:
 1)
 Text článku VIII se stává odstavcem 1 tohoto článku.
 2)
 Je vložen následující nový odstavec 2:
 „2. S přihlédnutím k aplikaci pravidla pododstavce c) odstavce 1 článku VI, když co se týká nároků uplatňovaných vůči provozovateli, škoda, která má být podle této úmluvy odškodněna, převýší, nebo je pravděpodobné, že převýší, maximální částku, danou k dispozici podle odstavce 1 článku V, přednost při rozdělování náhrady bude dána nárokům týkajícím se usmrcení nebo osobního zranění.“
 Článek 11
 V článku X Vídeňské úmluvy 1963 je přidána následující nová věta na konci tohoto článku:
 „Právo postihu stanovené podle tohoto článku může být rozšířeno tak, aby ho mohl využít také stát zařízení, pokud poskytl veřejné prostředky podle této úmluvy.“
 Článek 12
 Článek XI Vídeňské úmluvy 1963 je upraven následovně:
 1)
 Vkládá se následující odstavec 1a:
 „1a. Kde jaderná událost vznikne v oblasti výlučné ekonomické zóny smluvní strany nebo, nebyla-li takováto zóna stanovena v oblasti nepřekračující hranice výlučné ekonomické zóny, jestliže byla stanovena, soudní pravomoc projednávat žaloby, týkající se jaderných škod z této jaderné události, budou mít pro účely této úmluvy pouze soudy této strany. Předchozí věta bude platit, jestliže tato mluvní strana uvědomila depozitáře o této oblasti před jadernou událostí. Nic v tomto odstavci nebude interpretováno tak, že by to dovolovalo výkon soudní pravomoci způsobem, který je v rozporu s mezinárodním mořským právem, včetně Úmluvy OSN o mořském právu.“
 2)
 Odstavec 2 je nahrazen následujícím textem:
 „2. Kde jaderná událost nevznikne ne území žádné smluvní strany nebo v oblasti, o níž bylo podáno oznámení podle odstavce 1a, nebo kde místo jaderné události nelze s určit s určitostí, soudní pravomoc projednávat takovéto žaloby budou mít pouze soudy státu zařízení odpovědného provozovatele.“
 3)
 V odstavci 3 první řádce a v pododstavci b) po číslici „1“ se vkládá „1a“.
 4)
 Vkládá se nový následující odstavec 4:
 „4. Smluvní strana, jejíž soudy mají soudní pravomoc, zajistí, aby soudní pravomoc pro kteroukoli jednotlivou jadernou událost měl pouze jeden z jejích soudů.“
 Článek 13
 Po článku XI se vloží následující nový článek XI A:
 „Článek XI A
 Smluvní strana, jejíž soudy mají soudní pravomoc, zajistí, aby pokud jde o žaloby o náhradu za jaderné škody:
 a)
 kterýkoli stát mohl podat žalobu v zastoupení osob, které utrpěly jadernou škodu, které jsou státními příslušníky tohoto státu nebo mají trvalé bydliště nebo místo pobytu na jeho území, a které k tomu svolily; a
 b)
 kterákoli osoba mohla podat žalobu, aby si vymohla práva podle této úmluvy, získaná převzetím nebo postoupením.“
 Článek 14
 Text článku XII Vídeňské úmluvy 1963 je nahrazen následujícím textem:
 „Článek XII
 1. Soudní rozhodnutí, které již nepodléhá obvyklým formám přezkoumání, vynesené soudem smluvní strany majícím soudní pravomoc, bude uznáno s výjimkou případů:
 a)
 když bylo soudní rozhodnutí získáno podvodem;
 b)
 když straně, proti níž bylo soudní rozhodnutí vyneseno, nebyla dána spravedlivá příležitost přednést svůj případ, nebo
 c)
 když je soudní rozhodnutí v rozporu s veřejným pořádkem smluvní strany, na jejímž území se o uznání žádá, nebo není v souladu se základními


text:
normami spravedlnosti.
 2. Soudní rozhodnutí, které je uznáno podle odstavce 1 tohoto článku, bude po předložení k výkonu v souladu s formalitami vyžadovanými právem té smluvní strany, kde s o výkon žádá, vykonatelné, jako by to bylo rozhodnutí soudu této smluvní strany. Základ nároku, o němž bylo rozhodnutí vydáno, nebude podléhat dalšímu řízení.“
 Článek 15
 Článek XIII Vídeňské úmluvy 1963 se doplní následovně:
 1)
 Text článku XIII se stává odstavcem 1 tohoto článku:
 2)
 Vložen je následující nový odstavec 2:
 „2. Bez ohledu na odstavec I tohoto článku, pokud náhrada za jadernou škodu převyšuje 150 milionů ZPČ, právní řád státu zařízení se může odchýlit od ustanovení této úmluvy, co se týká jaderné škody utrpěné na území nebo v mořské zóně vytvořené v souladu s mezinárodním mořským právem jiným státem, která má v době události jaderné zařízení na takovémto území, pokud neposkytuje reciproční náhrady v ekvivalentní částce.“
 Článek 16
 Text článku XVIII Vídeňské úmluvy 1963 se nahrazuje následujícím textem:
 „Tato úmluva se nedotkne práv a povinností smluvní strany podle obecných pravidel mezinárodního práva veřejného.“
 Článek 17
 Za článek XX Vídeňské úmluvy 1963 se vkládá následující nový článek XX A:
 „Článek XX A
 1. V případě sporu mezi smluvními stranami, týkajícího se výkladu či použití této úmluvy, budou strany zúčastněné na sporu spolu konzultovat s úmyslem urovnat spor jednáním nebo jakýmikoli dalšími smírčím prostředky pro urovnávání sporů, které jsou pro ně přijatelné.
 2. Jestliže spor tohoto druhu, o němž se hovoří v odstavci 1 tohoto článku, nemůže být urovnán do šesti měsíců od žádosti o konzultaci podle odstavce 1 tohoto článku, bude na žádost kteréhokoli účastníka takovéhoto sporu postoupen rozhodčímu řízení nebo předán Mezinárodnímu soudnímu dvoru k rozhodnutí. Tam, kde je spor postoupen rozhodčímu řízení, a jestliže do šesti měsíců od data podání žádosti se strany nemohou dohodnout o organizaci rozhodčího řízení, jedna ze stran může požádat prezidenta Mezinárodního soudního dvora nebo generálního tajemníka OSN, aby určil jednoho nebo více rozhodců. V případě konfliktních žádostí stran sporu bude mít žádost na generálního tajemníka OSN přednost.
 3. Při ratifikaci, přijetí, schválení této úmluvy nebo při přistoupení k ní může stát prohlásit, že se necítí být vázán prvním nebo druhým postupem pro urovnání sporu nebo ani jedním z postupů stanovených v odstavci 2 tohoto článku. Ostatní smluvní strany nebudou vázány postupem pro urovnávání sporů, stanoveným v odstavci 2 tohoto článku, co se týká smluvní strany, pro níž takovéto prohlášení nabylo účinnosti.
 4. Smluvní strana, která učinila prohlášení v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, ho může kdykoli odvolat oznámením depozitáři.“
 Článek 18
 1. Články XX až XXV odstavce 2, 3 a odstavec „1“ článku XXVI, články XXVII a XXIX Vídeňské úmluvy 1963 se vypouštějí.
 2. Vídeňská úmluva 1963 a tento Protokol budou mezi stranami tohoto Protokolu chápány společně a vykládány jako jediný text, na který může být odkazováno jako na Vídeňskou úmluvu o občanskoprávní odpovědnosti za jaderné škody 1997.
 Článek 19
 1. Stát, který je stranou tohoto Protokolu, ale není stranou Vídeňské úmluvy 1963, bude vázán ustanoveními této úmluvy ve znění tohoto Protokolu ve


text:
vztahu k jeho ostatním smluvním státům, a pokud tímto státem není vyjádřen jiný úmysl v době uložení příslušné listiny, o níž se hovoří v článku 20, bude vázán ustanoveními Vídeňské úmluvy 1963 ve vztahu k státům, které jsou pouze jejími stranami.
 2. Nic v tomto Protokolu nebude mít vliv na závazky státu, který je současně stranou jak Vídeňské úmluvy 1963, tak tohoto Protokolu, ve vztahu ke státu, který je stranou Vídeňské úmluvy 1963, ale není stranou tohoto Protokolu.
 Článek 20
 1. Tento Protokol bude otevřen k podpisu všem státům v ústředí Mezinárodní agentury pro atomovou energii ve Vídni od 29. září 1997 až do doby nabytí jeho platnosti.
 2. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení státy, které ho podepsaly.
 3. Po nabytí platnosti může kterýkoli stát, který jej nepodepsal, k Protokolu přistoupit.
 4. Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení budou uloženy u generálního ředitele Mezinárodní agentury pro atomovou energii, který bude depozitářem tohoto Protokolu.
 Článek 21
 1. Tento protokol nabývá platnost tři měsíce po datu uložení páté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu.
 2. Pro každý stát ratifikující, přijímající, schvalující tento protokol nebo přistupující k tomuto Protokolu po uložení páté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu nabývá tento Protokol platnost tři měsíce po datu uložení příslušné listiny tímto státem.
 Článek 22
 1. Kterákoli smluvní strana může tento Protokol vypovědět písemným oznámením depozitáři.
 2. Odstoupení nabude platnost rok po datu, k němuž obdrží depozitář oznámení o odstoupení.
 3. Pokud jde o strany tohoto Protokolu, odstoupení kterékoli z nich od Vídeňské úmluvy 1963 v souladu s jejím článkem XXVI nebude považováno v žádném případě za odstoupení od Vídeňské úmluvy 1963 doplněné tímto Protokolem.
 4. Bez ohledu na odstoupení od tohoto Protokolu smluvní stranou podle tohoto článku budou ustanovení tohoto Protokolu i nadále platit pro jakoukoli jadernou škodu, způsobenou jadernou událostí, vzniklou do doby, než odstoupení nabude platnosti.
 Článek 23
 Depozitář okamžitě uvědomí smluvní státy a všechny další státy o:
 a)
 každém podpisu tohoto Protokolu;
 b)
 každém uložení listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přístupu;
 c)
 vstupu tohoto Protokolu v platnost;
 d)
 jakémkoli oznámení, obdrženém podle odstavce 1a článku XI;
 e)
 žádostech pro svolání revizní konference podle článku XXVI Vídeňské úmluvy 1963 a pro shromáždění smluvních stran podle článku V D Vídeňské úmluvy 1963 doplněné tímto Protokolem;
 f)
 oznámeních o odstoupeních, obdržených podle článku 22 a dalších případných oznámeních týkajících se tohoto Protokolu.
 Článek 24
 1. Originál tohoto Protokolu, jehož arabské, čínské, anglické, francouzské, ruské a španělské znění má stejnou platnost, bude uložen u depozitáře.
 2. Mezinárodní agentura pro atomovou energii vytvoří konsolidovaný text Vídeňské úmluvy 1963 doplněné tímto Protokolem v arabském, čínském, anglickém, francouzském, ruském a španělském jazyce, který je uveden v příloze k tomuto Protokolu.
 3. Depozitář zašle všem státům ověřené autentické kopie tohoto Protokolu a konsolidovaný text Vídeňské úmluvy 1963 doplněné tímto Protokolem.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ níže podepsaní, jsouce k tomu řádně zmocněni, tento protokol podepsali.
 Ve Vídni dne dvanáctého září tisíc devět set devadesát sedm.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D1019(05)
 Úřední věstník L 266 , 19/10/2000 S. 0016 - 0017
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 32/1999ze dne 26. března 1999,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 117/98 ze dne 18. prosince 1998 [1].(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/13/ES ze dne 12. února 1998 o telekomunikačních koncových zařízeních a zařízeních družicových pozemských stanic, včetně vzájemného uznávání jejich shody [2], by měla být začleněna do Dohody.(3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/13/ES zrušuje směrnici Rady 91/263/EHS ze dne 29. dubna 1991 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se telekomunikačních koncových zařízení, včetně vzájemného uznávání jejich shody, ve znění článku 11 směrnice Rady 93/68/EHS ze dne 22. července 1993, a směrnici Rady 93/97/EHS ze dne 29. října 1993, kterou se doplňuje směrnice 91/263/EHS, pokud jde o družicové pozemské stanice, které jsou začleněny do Dohody a které by proto měly být v Dohodě zrušeny,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole XVIII přílohy II Dohody se za bod 4zf (rozhodnutí Komise 97/347/ES) vkládá nový bod, který zní:"4zg. 398 L 0013: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/13/ES ze dne 12. února 1998 o telekomunikačních koncových zařízeních a zařízeních družicových pozemských stanic, včetně vzájemného uznávání jejich shody (Úř. věst. L 74, 12.3.1998, s. 1)."Článek 2V bodě 6 (směrnice Rady 89/336/EHS) kapitoly X přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 398 L 0013: směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/13/ES ze dne 12. února 1998 (Úř. věst. L 74, 12.3.1998, s. 1)."Článek 3V kapitole XVIII přílohy II Dohody se zrušuje bod 4 (směrnice Rady 91/263/EHS).Článek 4Znění směrnice 98/13/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 5Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. března 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 6Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 26. března 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 297, 18.11.1999, s. 44.[2] Úř. věst. L 74, 12.3.1998, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 25.9.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 257/23
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 62/2008
 ze dne 6. června 2008,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této Dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 46/2008 ze dne 25. dubna 2008 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2006/141/ES ze dne 22. prosince 2006 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě a o změně směrnice 1999/21/ES (2) by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Směrnice 2006/141/ES zrušuje směrnici Komise 91/321/EHS (3), která je začleněna do Dohody a která by proto měla být v Dohodě zrušena.
 (4)
 Toto rozhodnutí se nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 Znění bodu 54a (směrnice Komise 91/321/EHS) se zrušuje.
 2)
 V bodě 54w (směrnice Komise 1999/21/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32006 L 0141: směrnice Komise 2006/141/ES ze dne 22. prosince 2006 (Úř. věst. L 401, 30.12.2006, s. 1).“
 3)
 Za bod 54zzzu (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006) se vkládá text, který zní:
 „54zzzv.
 32006 L 0141: směrnice Komise 2006/141/ES ze dne 22. prosince 2006 o počáteční a pokračovací kojenecké výživě a o změně směrnice 1999/21/ES (Úř. věst. L 401, 30.12.2006, s. 1).
 Pro účely Dohody se směrnice upravuje takto:
 a)
 V článku 11 se doplňují nové odrážky, které znějí:
 —
 v islandštině: ‚Ungbarnablanda‘ a ‚Stoðblanda‘,
 —
 v norštině: ‚morsmelkerstatning‘ a ‚tilskuddsblanding‘;
 b)
 V článku 12 se doplňují nové odrážky, které znějí:
 —
 v islandštině: ‚Ungbarnamjólk‘ a ‚Mjólkurstoðblanda‘,
 —
 v norštině: ‚morsmelkerstatning basert på kumelk‘ a ‚tilskuddsblanding basert på kumelk‘.“
 Článek 2
 Znění směrnice 2006/141/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. června 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 6. června 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 223, 21.8.2008, s. 40.
 (2) Úř. věst. L 401, 30.12.2006, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 175, 4.7.1991, s. 35.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 25.11.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 349/51
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 89/2004
 ze dne 8. června 2004,
 kterým se mění Protokol 31 o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody připojený k dohodě
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění protokolu upravujícího tuto dohodu (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protokol 31 dohody byl pozměněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 173/1999 ze dne 26. listopadu 1999 (1).
 (2)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran dohody tak, aby zahrnovala rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 20/2004/ES ze dne 8. prosince 2003, kterým se zřizuje obecný rámec financování opatření Společenství na podporu spotřebitelské politiky v letech 2004 až 2007 (2).
 (3)
 Proto je třeba změnit protokol 31 dohody, aby od 1. ledna 2004 tuto rozšířenou spolupráci umožňoval,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V ustanovení čl. 6 odst. 3 protokolu 31 k dohodě se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Státy ESVO se od 1. ledna 2004 účastní činností Společenství, jež mohou vyplývat z následujícího aktu, jakož i z aktů z něj odvozených:
 —
 32004 D 0020: rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 20/2004/ES ze dne 8. prosince 2003, kterým se zřizuje obecný rámec financování opatření Společenství na podporu spotřebitelské politiky v letech 2004 až 2007 (Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 1).“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po posledním oznámení Smíšenému výboru EHP podle čl. 103 odst. 1 dohody (3).
 Použije se ode dne 1. ledna 2004.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí se zveřejní v oddíle EHP a v doplňku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. června 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 S. GILLESPIE
 předseda
 (1) Úř. věst. L 61, 1.3.2001, s. 33.
 (2) Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 1.
 (3) Ústavní požadavky nebyly oznámeny.


text:
 27.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 58/13
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 160/2013
 ze dne 8. října 2013,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012, kterou se mění směrnice 2001/83/EHS, pokud jde o farmakovigilanci (1), by měla být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 15q (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES) kapitoly XIII přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32012 L 0026: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/26/EU ze dne 25. října 2012 (Úř. věst. L 299, 27.10.2012, s. 1).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2012/26/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. října 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. října 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Thórir IBSEN
 (1) Úř. věst. L 299, 27.10.2012, s. 1.
 (2) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D0622(11)
 Úřední věstník L 148 , 22/06/2000 S. 0053 - 0053
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 26/1999ze dne 26. února 1999,kterým se mění Protokol 47 k Dohodě o EHP o odstranění technických překážek obchodu s vínemSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že protokol 47 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 99/98 ze dne 25. září 1998 [1];vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 2624/95 ze dne 10. listopadu 1995, kterým se mění nařízení Komise (EHS) č. 3220/90, kterým se stanoví podmínky pro použití některých enologických postupů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 822/87 [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 27 (nařízení Komise (EHS) č. 3220/90) dodatku 1 k protokolu 47 k Dohodě se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 395 R 2624: nařízení Komise (ES) č. 2624/95 ze dne 10. listopadu 1995 (Úř. věst. L 269, 11.11.1995, s. 1)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 2624/95 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. února 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 26. února 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 189, 22.7.1999, s. 73.[2] Úř. věst. L 269, 11.11.1995, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 30.6.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 206/65
 ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO POZEMNÍ DOPRAVU SPOLEČENSTVÍ–ŠVÝCARSKO č. 1/2020
 ze dne 19. června 2020
 o sladění rozhodnutí č. 2/2019s daty pro provedení směrnic Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797 a (EU) 2016/798 odloženými v důsledku pandemie COVID-19 [2020/896]
 VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží a cestujících po železnici a silnici (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 52 odst. 4 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 Cílem rozhodnutí společného výboru č. 2/2019 ze dne 13. prosince 2019 (2) je zachovat plynulou železniční dopravu mezi Švýcarskem a Evropskou unií v souladu s požadavky zavedenými směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797 (3) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/798 (4). Vzhledem k mimořádným okolnostem, které nastaly v důsledku pandemie COVID-19, Evropský parlament a Rada přijetím směrnice (EU) 2020/700 (5) odložily data provedení směrnic (EU) 2016/797 a (EU) 2016/798. Rozhodnutí č. 2/2019 společného výboru je vhodné sladit s daty provedení ve znění uvedené směrnice,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V článku 7 rozhodnutí Výboru pro pozemní dopravu Společenství–Švýcarsko č. 2/2019 ze dne 13. prosince 2019 se vkládá nový odstavec 2a, který zní:
 „2a.
 Ustanovení čl. 2 odst. 1 a/nebo čl. 3 odst. 1 rozhodnutí společného výboru č. 1/2013 se nadále použijí do 31. října 2020, pokud jde o členské státy, které podle čl. 57 odst. 2a směrnice (EU) 2016/797 nebo čl. 33 odst. 2a směrnice (EU) 2016/798 informovaly agenturu a Komisi.“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bernu dne 19. června 2020.
 Za Švýcarskou konfederaci
 předseda
 Peter FÜGLISTALER
 Za Evropskou unii
 vedoucí delegace Evropské unie
 Elisabeth WERNER
 (1) Úř. věst. L 114, 30.4.2002, s. 91.
 (2) Úř. věst. L 13, 17.1.2020, s. 43.
 (3) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/797 ze dne 11. května 2016 o interoperabilitě železničního systému v Evropské unii (Úř. věst. L 138, 26.5.2016, s. 44).
 (4) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2016/798 ze dne 11. května 2016 o bezpečnosti železnic (Úř. věst. L 138, 26.5.2016, s. 102).
 (5) Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/700 ze dne 25. května 2020, kterou se mění směrnice (EU) 2016/797 a (EU) 2016/798, pokud jde o jejich lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu (Úř. věst. L 165, 27.5.2020, s. 27).


text:
 9.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 264/15
 ROZHODNUTÍ PODVÝBORU EU-MOLDAVSKO PRO OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ č. 1/2015
 ze dne 7. července 2015,
 kterým se přijímá jednací řád Podvýboru EU-Moldavsko pro obchod a udržitelný rozvoj [2015/1818]
 PODVÝBOR EU-MOLDAVSKO PRO OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 376 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Části dohody se v souladu s jejím článkem 464 provádějí prozatímně od 1. září 2014.
 (2)
 Podle čl. 376 odst. 3 dohody se Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj schází, aby dohlížel na provádění kapitoly 13 (Obchod a udržitelný rozvoj) hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti) dohody.
 (3)
 Podle čl. 376 odst. 3 dohody má Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj přijmout svůj jednací řád,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Přijímá se jednací řád Podvýboru pro obchod a udržitelný rozvoj uvedený v příloze.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Kišiněvě dne 7. července 2015.
 Za Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj
 předseda
 Octavian CALMÎC
 zástupce ministra hospodářství Moldavské republiky
 tajemníci
 Mihaela GORBAN
 vedoucí oddělení koordinace hospodářských politik EU a prohloubené a komplexní dohody o volném obchodu, Ministerstvo hospodářství Moldavské republiky
 Dániel KRÁMER
 referent, oddělení D1. Obchod a udržitelný rozvoj, GŘ pro obchod, Evropská komise
 (1) Úř. věst. L 260, 30.8.2014, s. 4.
 PŘÍLOHA
 JEDNACÍ ŘÁD PODVÝBORU EU-MOLDAVSKO PRO OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ
 Článek 1
 Obecná ustanovení
 1. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj, zřízený podle článku 376 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“), je nápomocen Výboru pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 438 odst. 4 dohody při plnění jeho povinností.
 2. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj plní povinnosti stanovené v kapitole 13 (Obchod a udržitelný rozvoj) hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti) dohody.
 3. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj se skládá ze zástupců Evropské komise a Moldavské republiky příslušných pro obchod a udržitelný rozvoj.
 4. Funkci předsedy Podvýboru pro obchod a udržitelný rozvoj zastává v souladu s článkem 2 zástupce Evropské komise nebo Moldavské republiky příslušný pro obchod a udržitelný rozvoj.
 5. „Stranami“ se v tomto jednacím řádu rozumí strany definované v článku 461 dohody.
 Článek 2
 Zvláštní ustanovení
 1. Není-li v tomto jednacím řádu stanoveno jinak, použijí se články 2 až 14 jednacího řádu Výboru EU-Moldavsko pro přidružení.
 2. Odkazy na Radu přidružení se považují za odkazy na Výbor pro přidružení ve složení pro obchod. Odkazy na Výbor pro přidružení nebo Výbor pro přidružení ve složení pro obchod se považují za odkazy na Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj.
 Článek 3
 Zasedání
 Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj zasedá dle potřeby. Strany se snaží, aby se sešly jednou do roka.
 Článek 4
 Změna jednacího řádu
 Tento jednací řád může být změněn


text:
 22.4.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 101/16
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 8/2010
 ze dne 29. ledna 2010,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 137/2009 ze dne 4. prosince 2009 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 134/2009 ze dne 16. února 2009, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, pokud jde o přílohu XI (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutí Komise 2009/63/ES ze dne 20. listopadu 2008, kterým se stanovuje formát pro předkládání informací členskými státy podle čl. 7 odst. 4 písm. b) bodu iii) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Rozhodnutí Komise 2009/321/ES ze dne 8. dubna 2009, kterým se stanoví nová lhůta pro předložení dokumentace k určitým látkám, které podléhají přezkoumání v rámci desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES (4), by mělo být začleněno do Dohody.
 (5)
 Rozhodnutí Komise 2009/322/ES ze dne 8. dubna 2009 o nezařazení určitých látek do přílohy I, IA nebo IB směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (5) by mělo být začleněno do Dohody.
 (6)
 Rozhodnutí Komise 2009/324/ES ze dne 14. dubna 2009 o nezařazení určitých látek do přílohy I, IA nebo IB směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (6) by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XV přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 V bodě 12zc (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 R 0134: nařízení Komise (ES) č. 134/2009 ze dne 16. února 2009 (Úř. věst. L 46, 17.2.2009, s. 3).“
 2)
 Za bod 12zn (nařízení Komise (ES) č. 466/2008) se vkládají nové body, které znějí:
 12zq.
 „12zo.32009 D 0063: rozhodnutí Komise 2009/63/ES ze dne 20. listopadu 2008, kterým se stanovuje formát pro předkládání informací členskými státy podle čl. 7 odst. 4 písm. b) bodu iii) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 850/2004 (Úř. věst. L 23, 27.1.2009, s. 30).
 12zq.
 12zp.32009 D 0321: rozhodnutí Komise 2009/321/ES ze dne 8. dubna 2009, kterým se stanoví nová lhůta pro předložení dokumentace k určitým látkám, které podléhají přezkoumání v rámci desetiletého pracovního programu uvedeného v čl. 16 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES (Úř. věst. L 95, 9.4.2009, s. 42).
 12zq.
 32009 D 0322: rozhodnutí Komise 2009/322/ES ze dne 8. dubna 2009 o nezařazení určitých látek do přílohy I, IA nebo IB směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (Úř. věst. L 95, 9.4.2009, s. 44).
 12zr.
 32009 D 0324:


text:
rozhodnutí Komise 2009/324/ES ze dne 14. dubna 2009 o nezařazení určitých látek do přílohy I, IA nebo IB směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (Úř. věst. L 96, 15.4.2009, s. 37).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 134/2009 a rozhodnutí 2009/63/ES, 2009/321/ES, 2009/322/ES a 2009/324/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. ledna 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (7).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. ledna 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 62, 11.3.2010, s. 30.
 (2) Úř. věst. L 46, 17.2.2009, s. 3.
 (3) Úř. věst. L 23, 27.1.2009, s. 30.
 (4) Úř. věst. L 95, 9.4.2009, s. 42.
 (5) Úř. věst. L 95, 9.4.2009, s. 44.
 (6) Úř. věst. L 96, 15.4.2009, s. 37.
 (7) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 29.11.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 321/3
 DOHODA O PARTNERSTVÍ,
 vztazích a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Novým Zélandem na straně druhé
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 REPUBLIKA MALTA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 členské státy Evropské unie, dále jen „členské státy“,
 na jedné straně a
 NOVÝ ZÉLAND
 na straně druhé,
 dále jen „strany“,
 MAJÍCE NA ZŘETELI své společné hodnoty a úzké historické, politické, hospodářské a kulturní vazby,
 VÍTAJÍCE pokrok, jehož bylo dosaženo při rozvoji jejich vzájemně prospěšných vztahů od přijetí Společné deklarace o vztazích a spolupráci mezi Evropskou unií a Novým Zélandem dne 21. září 2007,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE svou oddanost cílům a zásadám Charty Organizace spojených národů (dále jen „Charta OSN“) a posílení úlohy Organizace spojených národů (OSN),
 ZNOVU POTVRZUJÍCE svou oddanost demokratickým zásadám a lidským právům stanoveným ve Všeobecné deklaraci lidských práv a dalších příslušných mezinárodních nástrojích v oblasti lidských práv, jakož i zásadám právního státu a řádné správy věcí veřejných,
 UZNÁVAJÍCE zvláštní závazek vlády Nového Zélandu dodržovat zásady Smlouvy z Waitangi,
 ZDŮRAZŇUJÍCE komplexní povahu svých vzájemých vztahů a význam soudržného rámce pro podporu rozvoje těchto vztahů,
 VYJADŘUJÍCE svou společnou vůli povznést své vztahy na úroveň posíleného partnerství,
 POTVRZUJÍCE své přání posílit a rozvíjet vzájemný politický dialog a spolupráci,
 ODHODLÁNY upevnit, prohloubit a diverzifikovat spolupráci v oblastech společného zájmu na dvoustranné, regionální a celosvětové úrovni a k oboustrannému prospěchu,
 UZNÁVAJÍCE potřebu posílené spolupráce v oblasti svobody, bezpečnosti a práva,
 UZNÁVAJÍCE své přání podporovat udržitelný rozvoj v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti životního prostředí,
 UZNÁVAJÍCE DÁLE svůj společný zájem na podpoře vzájemného porozumění a silných mezilidských vztahů, mimo jiné prostřednictvím cestovního ruchu a recipročních opatření, která mladým lidem umožní návštěvu, práci, studium a možnosti dalších krátkodobých návštěv v jiných zemích,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE své pevné odhodlání podporovat hospodářský růst, globální správu ekonomických záležitostí, finanční stabilitu a účinný multilateralismus,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE svůj závazek spolupracovat při podpoře mezinárodního míru a stability,
 VYCHÁZEJÍCE z dohod uzavřených mezi Unií a Novým Zélandem, zejména v oblasti řešení krizí, vědy a technologie, leteckých služeb, postupů posuzování shody a sanitárních opatření,
 KONSTATUJÍCE, že pokud by se strany v rámci této dohody rozhodly uzavřít zvláštní dohody v oblasti svobody, bezpečnosti a práva, které by Unie měla uzavřít podle hlavy V části třetí Smlouvy o fungování Evropské unie, ustanovení těchto budoucích dohod by nezavazovala Spojené království nebo Irsko, ledaže Unie současně se Spojeným královstvím nebo Irskem, co se týče jejich předchozích dvoustranných vztahů, oznámí Novému Zélandu, že Spojené království nebo Irsko jsou takovými dohodami vázány jako součást Unie v souladu s Protokolem č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a


text:
ke Smlouvě o fungování Evropské unie. Podobně i jakákoli následná vnitřní opatření Unie, jež by byla přijata v souladu s výše uvedenou hlavou V za účelem provedení této dohody, nebudou zavazovat Spojené království nebo Irsko, pokud neoznámí své přání účastnit se takových opatření či je přijmout v souladu s protokolem č. 21. Konstatujíce rovněž, že tyto budoucí dohody nebo tato následná vnitřní opatření Unie by spadaly do působnosti Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného k uvedeným Smlouvám,
 SE DOHODLY TAKTO:
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Účel dohody
 Účelem této dohody je vytvořit posílené partnerství mezi stranami a prohloubit a posílit spolupráci v otázkách společného zájmu, jež jsou výrazem sdílených hodnot a společných zásad, mimo jiné prostřednictvím intenzivnějšího dialogu na vysoké úrovni.
 Článek 2
 Základ spolupráce
 1. Strany znovu potvrzují svou oddanost demokratickým zásadám, lidským právům a základním svobodám, právnímu státu a řádné správě věcí veřejných.
 Dodržování demokratických zásad, lidských práv a základních svobod, stanovených ve Všeobecné deklaraci lidských práv a jiných příslušných mezinárodních nástrojích v oblasti lidských práv, a zásad právního státu je základem domácích a zahraničních politik obou stran a představuje základní prvek této dohody.
 2. Strany znovu potvrzují svou oddanost Chartě OSN a společným hodnotám, které jsou v ní zakotveny.
 3. Strany znovu potvrzují svůj závazek podporovat udržitelný rozvoj a růst ve všech jeho rozměrech, přispívat k dosažení mezinárodně dohodnutých rozvojových cílů a spolupracovat při řešení celosvětových problémů v oblasti životního prostředí, včetně změny klimatu.
 4. Strany zdůrazňují svou společnou oddanost komplexní povaze svých dvoustranných vztahů a jejich rozšiřování a prohlubování mimo jiné prostřednictvím uzavření zvláštních dohod nebo ujednání.
 5. Provádění této dohody je založeno na zásadách dialogu, vzájemné úcty, rovného partnerství, konsensu a dodržování mezinárodního práva.
 Článek 3
 Dialog
 1. Aby splnily účel této dohody, strany se dohodly na posílení pravidelného dialogu ve všech oblastech, na něž se vztahuje.
 2. Dialog mezi stranami se bude veden prostřednictvím kontaktů, výměn a konzultací na libovolné úrovni, zejména v těchto formách:
 a)
 schůzky na úrovni vedoucích představitelů, které se budou konat pravidelně, kdykoli to strany budou považovat za nutné;
 b)
 konzultace a návštěvy na úrovni ministrů, které se budou konat při příležitostech a na místech podle dohody obou stran;
 c)
 konzultace na úrovni ministrů zahraničí, které se konají pravidelně, pokud možno každý rok;
 d)
 schůzky na úrovni vysokých úředníků za účelem konzultací o otázkách společného zájmu nebo informování o hlavních otázkách vnitropolitického a mezinárodního vývoje a spolupráce v těchto oblastech;
 e)
 odvětvové dialogy o otázkách společného zájmu a
 f)
 výměny delegací mezi Evropským parlamentem a parlamentem Nového Zélandu.
 Článek 4
 Spolupráce v regionálních a mezinárodních organizacích
 Strany se zavazují spolupracovat prostřednictvím výměny názorů na politické otázky společného zájmu a případně sdílet informace o svých stanoviscích na půdě regionálních a mezinárodních fór a organizací.
 HLAVA II
 POLITICKÝ DIALOG A SPOLUPRÁCE V ZAHRANIČNÍ POLITICE A BEZPEČNOSTNÍCH OTÁZKÁCH
 Článek 5
 Politický dialog
 Strany se dohodly na posílení pravidelného politického dialogu na všech úrovních, zejména s cílem projednat otázky společného zájmu, na něž se vztahuje tato hlava, a posílit svůj společný přístup


text:
k mezinárodním otázkám. Strany se dohodly, že pro účely této hlavy se „politickým dialogem“ rozumí výměny a konzultace, ať již formální či neformální, na všech úrovních vlády.
 Článek 6
 Oddanost demokratickým zásadám, lidským právům a právnímu státu
 V zájmu prosazování společné oddanosti stran k demokratickým zásadám, lidským právům a právnímu státu se strany dohodly na tom, že budou:
 a)
 podporovat základní zásady týkající se demokratických hodnot, lidských práv a právního státu, mimo jiné i na mnohostranných fórech a
 b)
 spolupracovat a v případě potřeby koordinovat svůj postup při praktickém prosazování demokratických zásad, lidských práv a právního státu, mimo jiné i v třetích zemích.
 Článek 7
 Řešení krizí
 Strany znovu potvrzují svůj závazek podporovat mezinárodní mír a bezpečnost, mimo jiné prostřednictvím Dohody mezi Novým Zélandem a Evropskou unií o rámci pro účast Nového Zélandu na operacích Evropské unie pro řešení krizí, která byla podepsána v Bruselu dne 18. dubna 2012.
 Článek 8
 Boj proti šíření zbraní hromadného ničení
 1. Strany zastávají názor, že šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů do rukou státních i nestátních aktérů představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro mezinárodní mír a bezpečnost. Strany znovu potvrzují svůj závazek dodržovat a na vnitrostátní úrovni v plném rozsahu plnit své stávající závazky podle mezinárodních smluv a dohod o odzbrojení a zákazu šíření a další příslušné mezinárodní závazky. Strany se dohodly na tom, že budou spolupracovat a přispívat k boji proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů. Strany se dohodly na tom, že toto ustanovení představuje základní prvek této dohody.
 2. Strany se dále dohodly na tom, že budou spolupracovat a přispívat k boji proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů tím, že:
 a)
 učiní kroky potřebné k případnému podepsání nebo ratifikaci všech jiných příslušných mezinárodních nástrojů nebo k přistoupení k těmto nástrojům a k jejich plnému provedení;
 b)
 udržují účinný systém vnitrostátních kontrol vývozu, v jehož rámci se provádějí kontroly vývozu a tranzitu zboží souvisejícího se zbraněmi hromadného ničení, včetně kontroly koncového použití technologií dvojího použití, pokud jde o zbraně hromadného ničení, a který bude obsahovat účinné postihy za porušení kontroly vývozu.
 3. Strany se dohodly se na navázání pravidelného politického dialogu o těchto otázkách.
 Článek 9
 Ruční palné a lehké zbraně
 1. Strany uznávají, že nedovolená výroba, transfer a oběh ručních palných a lehkých zbraní včetně střeliva do nich a jejich nadměrné hromadění, nedostatečná správa, nepřiměřeně zajištěné sklady a nekontrolované šíření představují i nadále vážnou hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost.
 2. Strany znovu potvrzují svůj závazek dodržovat a v plném rozsahu plnit své povinnosti týkající se potírání nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi včetně střeliva pro ně podle stávajících mezinárodních dohod a rezolucí Rady bezpečnosti OSN, jakož i své závazky v rámci jiných mezinárodních nástrojů v této oblasti, jako je Akční program OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech.
 3. Strany se zavazují, že budou spolupracovat a zajistí koordinaci a doplňkovost svého úsilí při řešení otázky nedovoleného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi,


text:
včetně střeliva pro ně, na celosvětové, regionální, subregionální a státní úrovni, a dohodly se, že naváží pravidelný politický dialog o těchto otázkách.
 Článek 10
 Mezinárodní trestní soud
 1. Strany opětovně potvrzují, že nejzávažnější trestné činy s dosahem pro celé mezinárodní společenství, by neměly zůstat nepotrestány a jejich stíhání by mělo být zajištěno přijetím opatření na vnitrostátní nebo mezinárodní úrovni mimo jiné prostřednictvím Mezinárodního trestního soudu.
 2. Při podpoře posilování míru a mezinárodní spravedlnosti strany znovu potvrzují své odhodlání:
 a)
 činit kroky k provádění Římského statutu Mezinárodního trestního soudu (dále jen „Římský statut“) a případně k provádění souvisejících nástrojů;
 b)
 sdílet zkušenosti s regionálními partnery s přijímáním právních nástrojů nezbytných pro ratifikaci a provádění Římského statutu a
 c)
 spolupracovat na plnění cíle, kterým je univerzalita a integrita Římského statutu.
 Článek 11
 Spolupráce v oblasti boje proti terorismu
 1. Strany znovu potvrzují důležitost boje proti terorismu při důsledném dodržování právního státu, mezinárodního práva, zejména Charty OSN a příslušných rezolucí Rady bezpečnosti OSN, předpisů v oblasti lidských práv a mezinárodního humanitárního práva.
 2. V tomto rámci a s přihlédnutím ke globální strategii OSN pro boj proti terorismu, která je obsažena v rezoluci Valného shromáždění OSN č. 60/288 ze dne 8. září 2006, se strany dohodly na tom, že budou spolupracovat při předcházení a potlačování terorismu, zejména:
 a)
 v rámci důsledného provádění rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1267, 1373 a 1540 a dalších použitelných rezolucí OSN a mezinárodních nástrojů;
 b)
 prostřednictvím výměny informací o teroristických skupinách a jejich podpůrných sítích prováděné v souladu s použitelnými mezinárodními a vnitrostátními právními předpisy;
 c)
 prostřednictvím výměny názorů na:
 i)
 prostředky a metody používané v boji proti terorismu mimo jiné v technické oblasti a v rámci odborné přípravy;
 ii)
 předcházení terorismu a
 iii)
 osvědčené postupy, v oblasti ochrany lidských práv v boji proti terorismu;
 d)
 spoluprací při prohlubování mezinárodního konsensu o boji proti terorismu a jeho normativním rámci a prací na dohodě o všeobecné úmluvě o mezinárodním terorismu jako doplňku ke stávajícím nástrojům OSN na potírání terorismu a
 e)
 podporou spolupráce mezi členskými státy OSN na účinném provádění globální strategie OSN pro boj proti terorismu všemi vhodnými prostředky.
 3. Strany znovu potvrzují svůj závazek dodržovat mezinárodní normy vytvořené Finančním akčním výborem (FATF) pro boj proti financování terorismu.
 4. Strany znovu potvrzují svůj závazek spolupracovat při poskytování pomoci v budování kapacit pro boj proti terorismu jiným státům, které potřebují zdroje a odborné znalosti pro předcházení teroristické činnosti a reakci na ni, mimo jiné v rámci Globálního fóra pro boj proti terorismu.
 HLAVA III
 SPOLUPRÁCE V OBLASTI GLOBÁLNÍHO ROZVOJE A HUMANITÁRNÍ POMOCI
 Článek 12
 Rozvoj
 1. Strany znovu potvrzují svůj závazek podporovat udržitelný rozvoj v rozvojových zemích s cílem snížit chudobu a přispět k vytvoření bezpečnějšího, spravedlivějšího a prosperujícího světa.
 2. Strany uznávají význam spolupráce pro zajištění většího dopadu, dosahu a vlivu činností v oblasti rozvoje, mimo jiné v tichomořské oblasti.
 3. Za tímto účelem se strany dohodly na:
 a)
 výměně názorů a případně koordinaci postojů v otázkách rozvoje na regionálních a mezinárodních fórech s cílem prosazovat udržitelný růst podporující


text:
začlenění v zájmu lidského rozvoje a
 b)
 výměně informací o svých rozvojových programech a případné koordinaci vnitrostátní činnosti s cílem zvýšit jejich dopad na udržitelný rozvoj a vymýcení chudoby.
 Článek 13
 Humanitární pomoc
 Strany znovu potvrzují společný závazek poskytovat humanitární pomoc a vynaloží úsilí, aby podle potřeby přišly s koordinovanými řešeními.
 HLAVA IV
 SPOLUPRÁCE V HOSPODÁŘSKÝCH A OBCHODNÍCH OTÁZKÁCH
 Článek 14
 Dialog o hospodářských, obchodních a investičních otázkách
 1. Strany se zavazují k dialogu a spolupráci v hospodářské, obchodní a investiční oblasti s cílem usnadnit dvoustranný obchod a investiční toky. Strany zároveň uznávají důležitost vedení tohoto dialogu a spolupráce prostřednictvím mnohostranného obchodního systému založeného na pravidlech a potvrzují svůj závazek spolupracovat v rámci Světové obchodní organizace (WTO) s cílem dosáhnout další liberalizace obchodu.
 2. Strany se dohodly, že podpoří výměnu informací a sdílení zkušeností týkajících se jejich makroekonomických politik a trendů, včetně výměny informací o koordinaci hospodářských politik v rámci regionální hospodářské spolupráce a integrace.
 3. Strany povedou věcný dialog zaměřený na podporu obchodu se zbožím, včetně zemědělských produktů a dalších primárních komodit, surovin, dílenských výrobků a produktů s vysokou přidanou hodnotou. Strany uznávají, že transparentní tržní přístup je nejlepším způsobem, jak vytvořit příznivé podmínky pro investice do výroby takových produktů a obchodu s nimi a jak podpořit jejich účinné přidělování a využívání.
 4. Strany povedou věcný dialog zaměřený na podporu dvoustranného obchodu službami a na výměnu informací o svém dohledovém prostředí. Strany se dohodly také na posílení spolupráce v zájmu zlepšení účetních a kontrolních systémů, systémů dohledu a regulačních systémů v bankovnictví, pojišťovnictví a ostatních částech finančního sektoru.
 5. Strany podpoří rozvoj stabilního prostředí přitažlivého pro oboustranné investice cestou dialogu zaměřeného na zvyšování vzájemného porozumění a spolupráce v otázkách investic, zkoumání mechanismů k usnadnění toků investic a prosazováním stabilních, transparentních a otevřených pravidel pro investory.
 6. Strany se soustavně informují o rozvoji dvoustranného a mezinárodního obchodu, investic a obchodních aspektů jiných politik, včetně svých politických přístupů k dohodám o volném obchodu (FTA) a k příslušným jednáním o FTA a problémům regulace s potenciálním dopadem na dvoustranný obchod a investice.
 7. Tento dialog a spolupráce v oblasti obchodu a investic budou vedeny mimo jiné prostřednictvím:
 a)
 každoročního dialogu o obchodní politice na úrovni vyšších úředníků doplněný o ministerská zasedání týkající se obchodu podle rozhodnutí stran;
 b)
 každoročního dialogu o obchodu se zemědělskými produkty a
 c)
 dalších odvětvových výměn podle rozhodnutí stran.
 8. Strany se zavazují ke spolupráci při zajišťování podmínek pro růst vzájemného obchodu a investic a při podporování tohoto růstu, mimo jiné sjednáváním nových dohod tam, kde je to možné.
 Článek 15
 Sanitární a fytosanitární otázky
 1. Strany se dohodly na posílení spolupráce v sanitárních a fytosanitárních otázkách v rámci Dohody WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, Komise pro Codex Alimentarius, Světové organizace pro zdraví zvířat (dále jen „OIE“) a příslušných mezinárodních a regionálních organizací, působících v rámci Mezinárodní úmluvy o ochraně rostlin (dále jen „IPPC“). Tato spolupráce se zaměří na zvýšení vzájemného porozumění sanitárním a fytosanitárním opatřením druhé strany a usnadnění obchodu mezi stranami a může zahrnovat:


text:
a)
 sdílení informací;
 b)
 uplatňování dovozních požadavků na celém území druhé strany;
 c)
 ověřování celého systému inspekcí a osvědčování nebo částí tohoto systému, který používají orgány druhé strany v souladu s příslušnými mezinárodními normami Codexu Alimentarius, OIE a IPPC o posuzování těchto systémů a
 d)
 uznávání oblastí prostých škůdců nebo nákaz a oblastí s nízkým výskytem škůdců nebo nákaz.
 2. Za tímto účelem se strany zavazují důsledně využívat stávajících nástrojů, jako je Dohoda mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem o hygienických opatřeních použitelných při obchodu s živými zvířaty a živočišnými produkty podepsaná v Bruselu dne 17. prosince 1996, a spolupracovat na vhodném dvoustranném fóru v dalších sanitárních a fytosanitárních otázkách, na které se uvedená dohoda nevztahuje.
 Článek 16
 Dobré životní podmínky zvířat
 Strany také znovu potvrzují, že je důležité udržovat vzájemné porozumění a spolupráci v otázkách dobrých životních podmínek zvířat, a budou nadále sdílet informace a spolupracovat v rámci fóra pro spolupráci v oblasti dobrých životních podmínek zvířat mezi Evropskou komisí a příslušnými orgány Nového Zélandu a úzce spolupracovat v těchto otázkách v rámci OIE.
 Článek 17
 Technické překážky obchodu
 1. Strany sdílejí názor, že větší slučitelnost norem, technických předpisů a postupů posuzování shody je klíčovým prvkem pro usnadnění obchodu se zbožím.
 2. Strany uznávají společný zájem na omezení technických překážek obchodu a za tímto účelem se dohodly na spolupráci v rámci Dohody WTO o technických překážkách obchodu, jakož i prostřednictvím Dohody o vzájemném uznávání posuzování shody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem podepsané dne 25. června 1998 ve Wellingtonu.
 Článek 18
 Politika hospodářské soutěže
 Strany znovu potvrzují svůj závazek podporovat hospodářskou soutěž v oblasti hospodářských činností prostřednictvím svých právních předpisů upravujících hospodářskou soutěž. Strany se dohodly na sdílení informací o politice hospodářské soutěže a souvisejících otázkách a na posílení spolupráce mezi jejich orgány pro hospodářskou soutěž.
 Článek 19
 Veřejné zakázky
 1. Strany znovu potvrzují svůj závazek ohledně otevřených a transparentních rámců pro zadávání veřejných zakázek, které v souladu s mezinárodními závazky stran prosazují efektivní vynakládání prostředků, konkurenční trhy a nediskriminační nákupní postupy, a tím podporují obchod mezi stranami.
 2. Strany se dohodly na dalším posilování svých konzultací, spolupráce, výměny zkušeností a osvědčených postupů v oblasti veřejných zakázek o otázkách společného zájmu, mimo jiné o svých regulačních rámcích.
 3. Strany se dohodly na tom, že prozkoumají způsoby, jak dále podporovat přístup na trh s veřejnými zakázkami druhé strany, a budou si vyměňovat názory na opatření a postupy, které by mohly nepříznivě ovlivnit jejich vzájemný obchod v oblasti veřejných zakázek.
 Článek 20
 Suroviny
 1. Strany na žádost jedné z nich posílí spolupráci v otázkách týkajících se surovin prostřednictvím dvoustranného dialogu nebo v rámci příslušných vícestranných fór nebo mezinárodních institucí. Tato spolupráce se zaměří zejména na odstranění překážek obchodu se surovinami, posílení globálního rámce pro obchod se surovinami založeného na pravidlech a na prosazování transparentnosti na globálních trzích se surovinami.
 2. Tato spolupráce se může mimo jiné týkat těchto témat:
 a)
 otázek nabídky a poptávky, otázek dvoustranného obchodu a investic, jakož i zájmových otázek vyplývajících z mezinárodního obchodu;
 b)
 celních a necelních


text:
překážek pro surovinové zboží, související služby a investice;
 c)
 regulačních rámců stran a
 d)
 osvědčených postupů vztahujících se k udržitelnému rozvoji těžebního průmyslu, včetně politiky v oblasti nerostných surovin, územního plánování a vydávání povolení.
 Článek 21
 Duševní vlastnictví
 1. Strany znovu potvrzují důležitost svých práv a povinností vztahujících se k právům duševního vlastnictví, včetně práv autorských a souvisejících práv, ochranných známek, zeměpisných označení, průmyslových vzorů a patentů, a jejich vymáhání v souladu s nejpřísnějšími mezinárodními normami, které strany dodržují.
 2. Strany se dohodly na výměně informací o otázkách duševního vlastnictví a sdílení zkušeností z této oblasti včetně:
 a)
 postupů, prosazování, šíření, zefektivnění, řízení, harmonizace, ochrany a účinného provádění práv duševního vlastnictví;
 b)
 předcházení porušování práv duševního vlastnictví;
 c)
 boje proti padělání a pirátství prostřednictvím vhodných forem spolupráce a
 d)
 fungování orgánů odpovědných za ochranu a vymáhání práv duševního vlastnictví.
 3. Strany se dohodly na výměně informací a podpoře dialogu o ochraně genetických zdrojů, tradičních znalostí a folklóru.
 Článek 22
 Cla
 1. Strany posílí spolupráci v celních záležitostech, včetně usnadnění obchodu, za účelem dalšího zjednodušení a harmonizace celních režimů a podpory společných kroků v rámci příslušných mezinárodních iniciativ.
 2. Aniž jsou dotčeny další formy spolupráce stanovené v této dohodě, strany zváží možnost uzavření nástrojů o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních záležitostech.
 Článek 23
 Spolupráce v daňových záležitostech
 1. Strany v zájmu posílení a rozvoje hospodářských činností a s přihlédnutím k potřebě rozvíjet vhodný regulační rámec uznávají zásady řádné správy v oblasti daní, tj. transparentnost, výměna informací a poctivá daňová soutěž, a zavazují se k jejich dodržování.
 2. Strany za tímto účelem v souladu se svými pravomocemi usilují o zlepšení mezinárodní spolupráce v oblasti daní, usnadnění výběru zákonných daňových výnosů a vypracování opatření k účinnému uplatňování zásad řádné správy uvedených v odstavci 1.
 Článek 24
 Transparentnost
 Strany uznávají důležitost transparentnosti a náležitého postupu při používání svých právních předpisů souvisejících s obchodem a za tímto účelem znovu potvrzují své závazky stanovené v dohodách WTO, včetně článku X Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 a článku III Všeobecné dohody o obchodu službami.
 Článek 25
 Obchod a udržitelný rozvoj
 1. Strany uznávají, že prosazování vzájemně se podporujících politik v oblasti obchodu, životního prostředí a práce je přínosem pro plnění cíle udržitelného rozvoje, a znovu potvrzují svůj závazek podporovat globální a bilaterální obchod a investice tak, aby přispívaly k dosažení tohoto cíle.
 2. Strany uznávají, že každá z nich má právo stanovit vlastní úroveň ochrany životního prostředí a práce na svém území a přijmout či měnit příslušné předpisy a politiky v souladu se svými závazky vyplývajícími z mezinárodně uznávaných norem a dohod.
 3. Strany uznávají, že je nenáležité podporovat obchod nebo investice snížením nebo nabízením snížení úrovně ochrany, kterou poskytují jejich pracovněprávní předpisy nebo předpisy v oblasti ochrany životního prostředí. Strany uznávají, že je rovněž nenáležité používat environmentální nebo pracovněprávní předpisy, politiky a postupy pro účely protekcionismu v obchodě.
 4. Strany si vyměňují informace a zkušenosti ze své činnosti s cílem podpořit soudržnost a vzájemnou podpůrnost obchodních, sociálních a environmentálních cílů, mimo


text:
jiné v oblastech, jako jsou sociální odpovědnost podniků, environmentální výrobky a služby, výrobky a technologie šetrné ke klimatu a koncepcí záruk udržitelnosti, jakož i dalších aspektů uvedených v hlavě VIII, a posílí dialog a spolupráci v otázkách udržitelného rozvoje, které mohou vyvstat v souvislosti s obchodními vztahy.
 Článek 26
 Dialog s občanskou společností
 Strany podporují dialog mezi vládními a nevládními organizacemi, jako jsou odbory, zaměstnavatelé, podnikatelská sdružení a obchodní a průmyslové komory, s cílem podpořit obchod a investice v oblastech společného zájmu.
 Článek 27
 Spolupráce mezi podniky
 Strany podporují posílení vazeb mezi podniky a vazeb mezi vládou a podnikatelským sektorem prostřednictvím činností zahrnujících podnikání, mimo jiné v rámci setkání Asie – Evropa (ASEM).
 Tato spolupráce se zaměří zejména na zlepšení konkurenceschopnosti malých a středních podniků.
 Článek 28
 Cestovní ruch
 Strany uznávají význam cestovního ruchu pro prohlubování vzájemného porozumění a poznání mezi národy Unie a Nového Zélandu a hospodářské výhody vyplývající z intenzivnějšího cestovního ruchu a dohodly se na tom, že budou spolupracovat s cílem zvýšit obousměrný cestovní ruch mezi Unií a Novým Zélandem.
 HLAVA V
 SPOLUPRÁCE V OBLASTI SVOBODY, BEZPEČNOSTI A PRÁVA
 Článek 29
 Právní spolupráce
 1. Strany se dohodly na dalším rozvoji spolupráce v občanských a obchodních věcech, zejména pokud jde o sjednávání, ratifikaci a provádění mnohostranných úmluv o justiční spolupráci v občanskoprávních věcech, především pak úmluv Haagské konference o mezinárodním právu soukromém v oblasti mezinárodní právní spolupráce a soudních sporů a v oblasti ochrany dětí.
 2. Pokud jde o justiční spolupráci v trestních věcech, strany si budou nadále poskytovat vzájemnou právní pomoc v souladu s příslušnými mezinárodními nástroji.
 Součástí toho může být i případné přistoupení k příslušným nástrojům OSN a jejich provádění. Právní spolupráce může případně zahrnovat rovněž podporu příslušných nástrojů Rady Evropy, jakož i spolupráci mezi příslušnými novozélandskými orgány a Eurojustem.
 Článek 30
 Spolupráce v oblasti vymáhání práva
 Strany se dohodly na spolupráci donucovacích orgánů, agentur a útvarů a na tom, že přispějí k narušení a odstranění hrozeb nadnárodní trestné činnosti a terorismu, kterým jsou vystaveny obě strany. Spolupráce mezi donucovacími orgány, agenturami a útvary může mít podobu vzájemné pomoci při vyšetřování, sdílení vyšetřovacích metod, společného vzdělávání a odborné přípravy pracovníků donucovacích orgánů a jiných druhů společných činností a pomoci, podle vzájemné dohody obou stran.
 Článek 31
 Boj proti organizované trestné činnosti a korupci
 1. Strany opětovně potvrzují svůj závazek spolupracovat při předcházení nadnárodní organizované, hospodářské a finanční trestné činnosti, korupci a padělání a nedovoleným transakcím a jejich potírání důsledným plněním stávajících vzájemných mezinárodních závazků v této oblasti, včetně závazků k účinné spolupráci při vymáhání majetku či finančních prostředků pocházejících z korupčního jednání.
 2. Strany podpoří provádění Úmluvy OSN proti nadnárodnímu organizovanému zločinu přijaté dne 15. listopadu 2000.
 3. Strany podpoří také provádění Úmluvy OSN proti korupci přijaté dne 31. října 2002, přičemž zohlední zásady transparentnosti a účasti občanské společnosti.
 Článek 32
 Boj proti nedovoleným drogám
 1. Strany v rámci svých provádění a kompetencí spolupracují, aby zajistily vyvážený a integrovaný přístup k drogové problematice.
 2. Strany spolupracují s cílem rozbít nadnárodní zločinecké sítě podílející se na pašování


text:
drog, mimo jiné prostřednictvím výměny informací, odborné přípravy nebo sdílení osvědčených postupů, včetně zvláštních vyšetřovacích metod. Zvláštní úsilí bude vynaloženo proti pronikání zločineckých živlů do legální ekonomiky.
 Článek 33
 Boj proti kyberkriminalitě
 1. Strany posílí spolupráci za účelem prevence a potírání počítačové a elektronické kriminality s využitím špičkové technologie a šíření nedovoleného obsahu včetně teroristického obsahu a materiálů týkajících se pohlavního zneužívání dětí prostřednictvím internetu, a to výměnou informací a praktických zkušeností v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a mezinárodními závazky v oblasti lidských práv.
 2. Strany si vyměňují informace v oblasti vzdělávání a odborné přípravy vyšetřovatelů zabývajících se kyberkriminalitou, vyšetřování kyberkriminality, a forenzních věd v digitální oblasti.
 Článek 34
 Boj proti praní peněz a financování terorismu
 1. Strany znovu potvrzují potřebu spolupracovat při předcházení zneužívání svých finančních systémů k legalizaci výnosů z jakékoli trestné činnosti, včetně nedovoleného obchodu s drogami a korupce, a v boji proti financování terorismu. Tato spolupráce se vztahuje také na vymáhání majetku nebo finančních prostředků pocházejících z trestné činnosti.
 2. Strany si vymění důležité informace v rámci svých právních předpisů a provádějí vhodná opatření pro boj proti praní peněz a financování terorismu v souladu s normami, které přijaly příslušné mezinárodní orgány činné v této oblasti, jako je Finanční akční výbor (FATF).
 Článek 35
 Migrace a azyl
 1. Strany znovu potvrzují svůj závazek spolupracovat a vyměňovat si názory v oblasti migrace, včetně nedovoleného přistěhovalectví, obchodování s lidmi, azylu, integrace, mobility a rozvoji pracovních sil, víz, zabezpečení dokladů, biometrických prvků a správy hranic.
 2. Strany se dohodly na, že budou spolupracovat při předcházení nedovolenému přistěhovalectví a jeho kontrole. Za tímto účelem:
 a)
 Nový Zéland zpětně převezme každého svého státního příslušníka nedovoleně pobývajícího na území členského státu, a to na žádost tohoto státu a bez dalších formalit a
 b)
 každý členský stát zpětně převezme každého svého státního příslušníka nedovoleně pobývajícího na území Nového Zélandu, a to na žádost Nového Zélandu a bez dalších formalit.
 V souladu se svými mezinárodními závazky, včetně závazků vyplývajících z Úmluvy o mezinárodním civilním letectví podepsané dne 7. prosince 1944, vydají členské státy a Nový Zéland svým státním příslušníkům pro tyto účely řádné doklady totožnosti.
 3. Strany na žádost kterékoliv z nich prozkoumají možnost uzavření dohody mezi Novým Zélandem a Unií o zpětném přebírání osob v souladu s čl. 52 odst. 1 této dohody. V rámci této dohody se zváží vhodná opatření o státních příslušnících třetích zemí a osobách bez státní příslušnosti.
 Článek 36
 Konzulární ochrana
 1. Nový Zéland souhlasí s tím, aby diplomatické a konzulární úřady kteréhokoli zastoupeného členského státu poskytovaly na Novém Zélandu konzulární ochranu jménem jiných členských států, které nemají na Novém Zélandu své stálé zastoupení.
 2. Unie a členské státy souhlasí s tím, aby diplomatické a konzulární orgány Nového Zélandu poskytovaly konzulární ochranu jménem třetí země a aby tyto třetí země poskytovaly konzulární ochranu jménem Nového Zélandu v Unii tam, kde Nový Zéland nebo daná třetí země nemají své stálé zastoupení.
 3. Smyslem odstavců 1 a 2 je upustit od veškerých požadavků na povinné oznamování nebo souhlas, které by


text:
se jinak mohly vyžadovat.
 4. Strany se dohodly na usnadnění dialogu o konzulárních záležitostech mezi svými příslušnými orgány.
 Článek 37
 Ochrana osobních údajů
 1. Strany se dohodly na tom, že budou spolupracovat s cílem posunout své vztahy vpřed poté, co Evropská komise přijala rozhodnutí o odpovídající úrovni ochrany osobních údajů Novým Zélandem, a zajistit vysokou úroveň ochrany osobních údajů v souladu s příslušnými mezinárodními nástroji a normami, včetně Pravidel Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pro ochranu soukromí a přeshraniční toky osobních údajů.
 2. Tato spolupráce může zahrnovat mimo jiné výměnu informací a odborných znalostí. Může rovněž zahrnovat spolupráci mezi regulačními protějšky v takových subjektech, jako je Pracovní skupina OECD pro bezpečnost a soukromí v digitální ekonomice nebo platforma pro ochranu soukromí v globálních sítích (Global Privacy Enforcement Network).
 HLAVA VI
 SPOLUPRÁCE V OBLASTI VÝZKUMU, INOVACÍ A INFORMAČNÍ SPOLEČNOSTI
 Článek 38
 Výzkum a inovace
 1. Strany se dohodly na tom, že posílí svou spolupráci v oblasti výzkumu a inovací.
 2. Strany podněcují, rozvíjejí a usnadňují činnosti uskutečňované v rámci spolupráce v oblastech výzkumu a inovací pro mírové účely na podporu Dohody o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a vládou Nového Zélandu, podepsanou dne 16. července 2008 v Bruselu, nebo jako doplněk k této dohodě.
 Článek 39
 Informační společnost
 1. Strany uznávají, že informační a komunikační technologie jsou klíčovými prvky moderního života a že mají zásadní význam pro hospodářský a sociální vývoj, a dohodly se na výměně názorů na příslušné politiky v této oblasti.
 2. Spolupráce v této oblasti se může zaměřit mimo jiné na:
 a)
 výměnu názorů na různé aspekty informační společnosti, zejména na zavádění vysokorychlostního a širokopásmového připojení v oblasti elektronických komunikací a regulaci jeho šíření, včetně univerzální služby, poskytování licencí a obecných oprávnění, ochranu soukromí a osobních údajů, elektronickou veřejnou správu a otevřenou správu, na bezpečnost internetu a na nezávislost a efektivnost regulačních orgánů;
 b)
 propojení a interoperabilitu výzkumných sítí a na výpočetní a vědecké datové infrastruktury a služby, mimo jiné i v regionálním rámci;
 c)
 normalizaci, certifikaci a šíření nových informačních a komunikačních technologií;
 d)
 aspekty bezpečnosti, důvěry a soukromí v souvislosti s informačními a komunikačními technologiemi a službami, včetně podpory internetové bezpečnosti, boje proti zneužívání informační technologie a všech forem elektronických médií a na sdílení informací a
 e)
 výměnu názorů na opatření zaměřená na řešení otázky poplatků za roamingové služby v mobilních sítích.
 HLAVA VII
 SPOLUPRÁCE V OBLASTI VZDĚLÁVÁNÍ, KULTURY A MEZILIDSKÝCH VZTAHŮ
 Článek 40
 Vzdělávání a odborná příprava
 1. Strany uznávají zásadní přínos vzdělávání a odborné přípravy pro vytváření kvalitních pracovních míst a udržitelný růst v znalostních ekonomikách, zejména prostřednictvím osobního rozvoje občanů, kteří jsou nejen připraveni na informovanou a účinnou účast na demokratickém životě, ale také jsou schopni řešit problémy a chopit se příležitostí, které přináší celosvětově propojený svět 21. století. Strany tudíž uznávají, že mají společný zájem na spolupráci v oblasti vzdělávání a odborné přípravy.
 2. V souladu se společnými zájmy a cíli svých politik v oblasti vzdělávání se strany zavazují, že budou společně podporovat vhodné činnosti uskutečňované ve spolupráci v oblasti


text:
vzdělávání a odborné přípravy. Tato spolupráce se bude týkat všech oblastí vzdělávání a může zahrnovat:
 a)
 spolupráci na vzdělávací mobilitě osob prostřednictvím podpory a usnadnění výměn studentů, výzkumných pracovníků, akademických a administrativních pracovníků vysokoškolských institucí a učitelů;
 b)
 společné projekty založené na spolupráci mezi institucemi v oblasti vzdělávání a odborné přípravy v Unii a na Novém Zélandu s cílem podporovat vypracovávání studijních plánů, společné studijní programy a akademické hodnosti a mobilitu pedagogů a studentů;
 c)
 institucionální spolupráci, propojení a partnerství s cílem posílit vzdělávací prvek trojúhelníku znalostí a podporovat výměnu zkušeností a znalostí a
 d)
 podporu reformy politiky prostřednictvím studií, konferencí, seminářů, pracovních skupin, srovnávacích analýz a výměny informací a osvědčených postupů, a to zejména s ohledem na boloňský a kodaňský proces a zavedené nástroje a zásady, jež zvyšují transparentnost a inovace ve vzdělávání.
 Článek 41
 Spolupráce v oblasti kultury, audiovizuálních a sdělovacích prostředků
 1. Strany se dohodly na tom, že budou podporovat užší spolupráci v kulturních a kreativních odvětvích s cílem podpořit, mimo jiné, vzájemné porozumění a poznání svých kultur.
 2. Strany usilují o přijetí příslušných opatření na podporu kulturních výměn a o provádění společných iniciativ v různých oblastech kultury s využitím dostupných nástrojů a rámců spolupráce.
 3. Strany usilují o podporu mobility kulturních pracovníků, uměleckých děl a jiných kulturních statků mezi Novým Zélandem a Unií a jejími členskými státy.
 4. Strany se dohodly na tom, že prostřednictvím politického dialogu prozkoumají způsoby, jak zpřístupnit kulturní statky, které se nacházejí mimo země jejich původu, společenstvím, kde tyto statky vznikly.
 5. Strany podporují mezikulturní dialog mezi organizacemi občanské společnosti a mezi jednotlivci z obou stran.
 6. Strany se dohodly na spolupráci zejména prostřednictvím politického dialogu na příslušných mezinárodních fórech, konkrétně v rámci Organizace OSN pro výchovu, vědu a kulturu (UNESCO) za účelem sledování společných cílů a podpory kulturní rozmanitosti mimo jiné prováděním Úmluvy UNESCO o ochraně a podpoře rozmanitosti kulturních projevů.
 7. Strany podněcují, podporují a usnadňují výměnu, spolupráci a dialog mezi institucemi a profesionálními pracovníky v oblasti audiovizuálních a sdělovacích prostředků.
 Článek 42
 Mezilidské vztahy
 Strany uznávají význam mezilidských vztahů a jejich přínos k lepšímu porozumění mezi Unií a Novým Zélandem, a proto se dohodly na tom, že tyto vztahy vhodným způsobem podpoří, posílí a prohloubí. Tyto kontakty mohou zahrnovat výměny úředníků a krátkodobé stáže pro postgraduální studenty.
 HLAVA VIII
 SPOLUPRÁCE V OBLASTI UDRŽITELNÉHO ROZVOJE, ENERGETIKY A DOPRAVY
 Článek 43
 Životní prostředí a přírodní zdroje
 1. Strany se dohodly na spolupráci v otázkách životního prostředí včetně udržitelného řízení přírodních zdrojů. Cílem této spolupráce je podpora ochrany životního prostředí a začleňování environmentálních otázek do příslušných oblastí spolupráce, včetně spolupráce v mezinárodním a regionálním měřítku.
 2. Strany se dohodly na tom, že spolupráce může být uskutečňována prostřednictvím dialogu, workshopů, seminářů, konferencí, programů a projektů spolupráce, sdílení informací například o osvědčených postupech a výměny odborníků na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni. Témata a cíle spolupráce budou společně vymezeny na žádost kterékoli ze stran.
 Článek 44
 Zlepšení ochrany zdraví a regulace zdravotnictví
 1. Strany se dohodly na tom, že zlepší spolupráci v oblasti zdraví, mimo