text: na základě platných předpisů týkajících se vzájemné pomoci v trestních věcech nebo na základě této úmluvy.Článek 4DefinicePro účely této úmluvy se rozumí:1) "vnitrostátními celní předpisy" právní a správní předpisy členského státu, jejichž uplatňování je plně nebo částečně v pravomoci celní správy členského státu a které se týkají- přepravy zboží, které je předmětem zákazů, omezení nebo kontrol, zejména podle článků 36 a 223 Smlouvy o založení Evropského společenství, přes státní hranice,- neharmonizovaných spotřebních daní;2) "celními předpisy Společenství"- soubor předpisů Společenství a souvisejících prováděcích předpisů upravujících dovoz, vývoz, tranzit a přítomnost zboží, se kterým se obchoduje mezi členskými státy a třetími zeměmi a mezi členskými státy, pokud jde o zboží, které nemá status zboží Společenství ve smyslu čl. 9 odst. 2 Smlouvy o založení Evropského společenství, nebo o zboží, které je předmětem dalších kontrol nebo šetření pro účely potvrzení statusu zboží Společenství pro toto zboží,- soubor předpisů přijatých na úrovni Společenství v rámci společné zemědělské politiky a zvláštních předpisů přijatých s ohledem na zboží pocházející ze zpracování zemědělských produktů,- soubor předpisů přijatých na úrovni Společenství upravujících harmonizované spotřební daně a daň z přidané hodnoty při dovozu spolu s vnitrostátními předpisy, které tyto předpisy provádějí;3) "deliktem" čin, který je v rozporu s vnitrostátními celními předpisy nebo s celními předpisy Společenství, mimo jiné včetně- účasti na takovýchto deliktech nebo pokusů o ně,- účasti na zločinném spolčení páchajícím takovéto delikty,- praní peněz získaných z deliktů uvedených v tomto odstavci;4) "vzájemnou pomocí" poskytnutí pomoci mezi celními správami podle této úmluvy;5) "dožadujícím orgánem" příslušný orgán členského státu, který podává žádost o pomoc;6) "dožádaným orgánem" příslušný orgán členského státu, kterému je určena žádost o pomoc;7) "celními správami" celní orgány členských států, jakož i další orgány příslušné pro uplatňování této úmluvy;8) "osobními údaji" všechny informace o určité nebo určitelné fyzické osobě; osoba se považuje za určitelnou, pokud je možno ji přímo nebo nepřímo identifikovat, mimo jiné prostřednictvím identifikačního čísla nebo jednoho nebo více specifických prvků vyjadřujících její fyzickou, fyziologickou, psychologickou, hospodářskou, kulturní nebo sociální identitu;9) "přeshraniční spoluprací" spolupráce mezi celními správami uskutečňovaná přes hranice jednotlivých členských států.Článek 5Ústřední koordinační jednotky1. Členské státy zřídí v rámci svých celních orgánů ústřední jednotku (koordinační jednotku). Aniž je dotčen odstavec 2, je tato jednotka příslušná k přijímání všech žádostí o vzájemnou pomoc podle této úmluvy a ke koordinaci vzájemné pomoci. Jednotka je také pověřena spoluprací s ostatními orgány zúčastněnými na opatřeních pomoci podle této úmluvy. Koordinační jednotky členských států udržují nezbytný vzájemný přímý kontakt, zejména v případech uvedených v hlavě IV.2. Činnost ústředních koordinačních jednotek nevylučuje, zejména v naléhavých případech, přímou spolupráci jiných jednotek celních orgánů členských států. Z důvodů účinnosti a soudržnosti jsou ústřední koordinační jednotky informovány o jakýchkoli akcích zahrnujících takovouto přímou spolupráci.3. Pokud není celní orgán zcela nebo částečně příslušný žádost vyřídit, postoupí ústřední koordinační jednotka žádost příslušnému vnitrostátnímu orgánu a informuje o tom dožadující orgán.4. Pokud žádosti nelze vyhovět z právních nebo z věcných důvodů, vrátí koordinační jednotka žádost dožadujícímu orgánu s vysvětlením, proč nemohla být žádost vyřízena.Článek 6Styční důstojníci1. Členské státy mohou mezi sebou uzavírat dohody o výměně


text: styčných důstojníků na dobu určitou nebo neurčitou a za vzájemně dohodnutých podmínek.2. Styční důstojníci nemají v hostitelské zemi pravomoc k zásahu.3. K podpoře spolupráce mezi celními správami členských států mohou mít styční důstojníci se souhlasem nebo na žádost příslušných orgánů členských států tyto povinnosti:a) podporovat a urychlovat výměnu informací mezi členskými státy;b) poskytovat pomoc při vyšetřováních souvisejících s jejich vlastním členským státem nebo s členským státem, který zastupují;c) poskytovat podporu při vyřizování žádostí o pomoc;d) poskytovat rady a pomoc hostitelské zemi při přípravě a provádění přeshraničních operací;e) jiné povinnosti, na kterých se popřípadě dohodnou členské státy.4. Členské státy se mohou na dvoustranné nebo mnohostranné úrovni dohodnout na podmínkách a umístění styčných důstojníků. Styční důstojníci mohou také zastupovat zájmy jednoho členského státu nebo více členských států.Článek 7Povinnost prokázat totožnostPokud není v této úmluvě uvedeno jinak, musí být důstojníci dožadujícího orgánu přítomní v jiném členském státě za účelem vykonávání práv stanovených v této úmluvě schopni se kdykoli vykázat písemným dokladem prokazujícím jejich totožnost a jejich úřední postavení.HLAVA IIPOMOC NA ŽÁDOSTČlánek 8Zásady1. Při poskytování pomoci podle této hlavy postupuje dožádaný orgán nebo příslušný orgán, který byl dožádaným orgánem v této věci osloven, tak, jak by postupoval sám na svou vlastní odpovědnost nebo na žádost jiného orgánu svého vlastního členského státu. K vyřízení žádosti využije všech pravomocí, které má k dispozici podle vnitrostátního práva.2. Dožádaný orgán rozšíří tuto pomoc na všechny okolnosti deliktu, které mají zjevný význam pro předmět žádosti o pomoc, aniž by k tomu bylo třeba další žádosti. V případě pochybností se dožádaný orgán nejprve spojí s dožadujícím orgánem.Článek 9Forma a obsah žádosti o pomoc1. Žádost o pomoc je třeba vždy vyhotovit v písemné formě. K žádosti se připojí dokumenty nezbytné pro její vyřízení.2. Žádost podle odstavce 1 obsahuje tyto informace:a) dožadující orgán;b) opatření, které je žádáno;c) předmět a odůvodnění žádosti;d) odpovídající právní a správní předpisy;e) co nejpřesnější a nejúplnější údaje o fyzických nebo právnických osobách, proti kterým je vyšetřování vedeno;f) přehled důležitých skutečností, s výjimkou případů podle článku 13.3. Žádost se podává v úředním jazyce členského státu dožádaného orgánu nebo v jazyce pro tento orgán přijatelném.4. Pokud to vyžaduje naléhavost situace, je přípustná i žádost podaná ústně, musí však být co nejdříve písemně potvrzena.5. Pokud žádost neodpovídá formálním požadavkům, může dožádaný orgán žádat její opravu nebo doplnění; opatření nezbytná pro vyřízení žádosti však mohou být mezitím zahájena.6. Dožádaný orgán vyhoví požadavku na uplatnění určitého postupu při vyřizování žádosti, pokud takový postup není v rozporu s právními nebo správními předpisy dožádaného členského státu.Článek 10Žádost o informace1. Dožádaný orgán poskytne dožadujícímu orgánu na jeho žádost veškeré informace, které mohou tomuto orgánu umožnit předcházet, odhalovat a stíhat delikty.2. K předávaným informacím se přiloží zprávy a jiné dokumenty, na kterých se informace zakládají a které má dožádaný orgán k dispozici nebo které byly vytvořeny nebo získány za účelem vyřízení žádosti o informace, nebo jejich ověřené kopie nebo výtahy z nich.3. Pokud se tak dožadující a dožádaný orgán dohodnou, mohou úředníci pověření dožadujícím orgánem na základě podrobných pokynů dožádaného orgánu získat informace uvedené v odstavci 1

type: contracts

jurisdiction: EU


text: od orgánů dožádaného členského státu. Toto ustanovení se vztahuje na všechny informace získané z dokumentace, ke které má personál těchto orgánů přístup. Úředníci dožadujícího orgánu jsou oprávněni pořizovat si kopie uvedené dokumentace.Článek 11Žádost o sledováníNa žádost dožadujícího orgánu provede dožádaný orgán v co největším rozsahu zvláštní sledování nebo takové zvláštní sledování zajistí u osob, u kterých existuje vážné podezření, že porušily vnitrostátní celní předpisy nebo celní předpisy Společenství nebo že provádějí nebo provedly přípravné jednání s cílem dopustit se takového deliktu. Na žádost dožadujícího orgánu sleduje dožádaný orgán také místa, dopravní prostředky a zboží spojené s činnostmi, které mohou být v rozporu s výše uvedenými celními předpisy.Článek 12Žádost o šetření1. Na žádost dožadujícího orgánu provede dožádaný orgán vhodná šetření zaměřená na jednání, která jsou delikty nebo se tak alespoň dožadujícímu orgánu jeví, nebo provedení tohoto šetření zajistí.Dožádaný orgán sdělí výsledky těchto šetření dožadujícímu orgánu. Ustanovení čl. 10 odst. 2 se použije obdobně.2. Pokud se tak dožadující a dožádaný orgán dohodnou, mohou být úředníci určení dožadujícím úřadem přítomni šetření uvedenému v odstavci 1. Šetření vždy provádějí úředníci dožádaného orgánu. Úředníci dožadujícího orgánu nesmějí z vlastního podnětu vykonávat pravomoci svěřené úředníkům dožádaného orgánu. Mají však přístup do stejných prostor a ke stejným dokumentům jako úředníci dožádaného orgánu, a jejich prostřednictvím a pouze pro účely prováděného šetření.Článek 13Vyrozumění1. Na žádost dožadujícího orgánu vyrozumí dožádaný orgán v souladu s vnitrostátními předpisy členského státu, ve kterém má sídlo, adresáta o všech úředních listinách a rozhodnutích pocházejících od příslušných orgánů členského státu, ve kterém má sídlo dožadující orgán a které se týkají uplatňování této úmluvy, nebo jeho vyrozumění zajistí.2. K žádosti o vyrozumění obsahující předmět úřední listiny nebo rozhodnutí se přiloží překlad v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém má dožádaný orgán sídlo; tím není dotčeno právo dožádaného orgánu se takového překladu zříci.Článek 14Použití jako důkazní prostředekPoznatky, osvědčení, informace, dokumenty, ověřené kopie a jiné materiály získané úředníky dožádaného orgánu podle vnitrostátního práva a předané dožadujícími orgánu mohou být v případech pomoci uvedených v článcích 10 až 12 použity jako důkazní prostředek příslušnými orgány členského státu, ve kterém má dožadující orgán sídlo, v souladu s jeho vnitrostátním právem.HLAVA IIIPOMOC POSKYTNUTÁ BEZ ŽÁDOSTIČlánek 15ZásadaZa podmínek stanovených v článcích 16 a 17 a s případnými omezeními, která ukládají vnitrostátní právní předpisy, poskytují příslušné orgány jednotlivých členských států pomoc příslušným orgánům jiných členských států bez předchozí žádosti.Článek 16SledováníPříslušné orgány jednotlivých členských států, pokud to pomůže prevenci, odhalování a stíhání deliktů v jiném členském státě,a) provádějí v co největším rozsahu zvláštní sledování uvedené v článku 11 nebo provádění takového sledování zajistí;b) sdělují příslušným orgánům jiných dotyčných členských států veškeré informace, které mají k dispozici, zejména zprávy a jiné dokumenty nebo jejich ověřené kopie nebo výtahy z nich, které se týkají činností spojených s plánovaným nebo spáchaným deliktem.Článek 17Informování bez žádostiPříslušné orgány jednotlivých členských států neprodleně sdělí příslušným orgánům jiných členských států všechny významné informace týkající se plánovaných nebo spáchaných deliktů, zejména informace týkající se dotyčného zboží a nových způsobů a prostředků pro spáchání těchto deliktů.Článek


text: 18Použití jako důkazní prostředekZprávy o sledování a informace získané úředníky jednoho členského státu, které byly předány jinému členskému státu v rámci pomoci poskytnuté bez žádosti uvedené v článcích 15 až 17, mohou být použity příslušnými orgány členského státu, který tyto informace obdržel, jako důkazní prostředek v souladu s jeho vnitrostátním právem.HLAVA IVZVLÁŠTNÍ FORMY SPOLUPRÁCEČlánek 19Zásady1. Přeshraniční spolupráce celních správ probíhá podle této hlavy. Celní správy si navzájem poskytují nezbytnou personální a organizační podporu. Žádosti o spolupráci mají v zásadě formu žádosti o pomoc podle článku 9. V případech uvedených v této hlavě se mohou úředníci dožadujícího orgánu se souhlasem dožádaného orgánu zapojit do činností na území dožádaného členského státu.Pro koordinaci a plánování přeshraničních operací jsou podle článku 5 příslušné ústřední koordinační jednotky.2. Přeshraniční spolupráce ve smyslu odstavce 1 může být prováděna za účelem předcházení, vyšetřování a stíhání deliktů v případěa) nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, zbraněmi, střelivem, výbušninami, kulturními statky, nebezpečnými a jedovatými odpady, jaderným materiálem nebo materiály nebo zařízením určeným pro výrobu atomových, biologických anebo chemických zbraní (zakázané zboží);b) obchodu s látkami uvedenými v tabulkách I a II Úmluvy OSN proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami určenými pro nedovolenou výrobu drog (prekursory);c) nedovoleného mezinárodního obchodu se zbožím podléhajícím dani, uskutečňovaného s cílem vyhnout se placení daní nebo neoprávněně získat veřejnou podporu související s dovozem nebo vývozem zboží, pokud jsou rozsah obchodu a ohrožení daňových a souvisejících povinností takové, že pro rozpočet Evropských společenství nebo členských států představují riziko značných rozpočtových ztrát;d) jakéhokoli jiného obchodu se zbožím zakázaným celními předpisy Společenství nebo vnitrostátními celními předpisy.3. Dožádaný orgán není povinen se zapojit do konkrétních forem spolupráce uvedených v této hlavě, pokud vnitrostátní právní předpisy dožádaného členského státu nepovolují provést žádaný typ vyšetřování nebo jej neupravují. Obdobně může dožadující orgán ze stejného důvodu odmítnout odpovídající typ přeshraniční spolupráce, pokud navržen orgánem dožádaného členském státu.4. Pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy členských států, požádají zúčastněné orgány justiční orgány ve své zemi o povolení uskutečnit zamýšlené vyšetřování. Pokud příslušné justiční orgány vydají povolení vázané na určité podmínky a požadavky, zajistí zúčastněné orgány, aby byly tyto podmínky a požadavky v průběhu vyšetřování dodrženy.5. Pokud se úředníci členského státu účastní činností na území jiného členského státu podle ustanovení této hlavy a způsobí tam svou činností škodu, nahradí tuto škodu, členský stát, na jehož území byla škoda způsobena, podle svých vnitrostátních právních předpisů a stejným způsobem, jakým by postupoval, pokud by škodu způsobili jeho vlastní úředníci. Tato částka bude tomuto členskému státu plně nahrazena členským státem, jehož úředníci škodu způsobili, ve výši, která byla vyplacena obětem nebo jiným oprávněným osobám nebo subjektům.6. Aniž je dotčen výkon práv členského státu ve vztahu ke třetím osobám a bez ohledu na povinnost nahradit škody podle odstavce 5 druhé věty, zřekne se každý členský stát v případě uvedeném v odstavci 5 první větě náhrady škody, kterou utrpěl od jiného členského státu.7. Informace získané úředníky v rámci přeshraniční spolupráce uvedené v článcích 20 až 24 mohou být příslušnými orgány členského státu, který informace získal, použity jako důkazní prostředek


text: v souladu s vnitrostátním právem a s výhradou zvláštních podmínek stanovených příslušnými orgány státu, ve kterém byly tyto informace získány.8. Během operací uvedených v článcích 20 až 24 se s úředníky působícími na území jiného členského státu zachází s ohledem na delikty spáchané vůči nim nebo jimi stejným způsobem jako s úředníky tohoto státu.Článek 20Přeshraniční pronásledování1. Úředníci celní správy některého členského státu, kteří ve své zemi pronásledují osobu, jež byla přistižena při páchání některého z deliktů uvedených v čl. 19 odst. 2, který by mohl vést k vydání této osoby nebo osoby na takovémto deliktu zúčastněné, jsou oprávněni pokračovat v pronásledování na území jiného členského státu bez jeho předchozího povolení, pokud příslušné orgány tohoto jiného členského státu nemohly být z důvodu zvláštní naléhavosti vyrozuměny před vstupem na jeho území nebo se nemohly včas dostavit k převzetí pronásledování.Úředníci provádějící pronásledování se nejpozději při překročení hranice spojí s příslušnými orgány členského státu, na jehož území pronásledování probíhá. Pronásledování bude zastaveno, jakmile o to členský stát, na jehož území má pronásledování probíhat, požádá. Na žádost úředníků provádějících pronásledování zadrží příslušné orgány dotyčného členského státu pronásledovanou osobu za účelem zjištění její totožnosti nebo jejího zajištění. Členské státy sdělí depozitáři, kterých úředníků provádějících pronásledování se toto ustanovení týká; depozitář o tom uvědomí ostatní členské státy.2. Pronásledování se uskutečňuje následujícími postupy, které jsou vymezeny v prohlášení podle odstavce 6:a) úředníci provádějící pronásledování nemají právo osoby zadržet;b) jestliže však není vznesen požadavek zastavit pronásledování a příslušné orgány členského státu, na jehož území pronásledování probíhá, nemohou dostatečně rychle zasáhnout, mohou úředníci provádějící pronásledování zadržet pronásledovanou osobu do té doby, něž úředníci uvedeného členského státu, kteří musí být neprodleně informováni, budou schopni zjistit její totožnost nebo ji zajistit.3. Pronásledování se provádí v souladu s odstavci 1 a 2 jedním z následujících způsobů, které jsou vymezeny v prohlášení podle odstavce 6:a) v oblasti stanovené v prohlášení nebo po dobu od překročení hranice stanovenou v prohlášení;b) bez prostorového či časového omezení.4. Pronásledování je možné provádět jen za těchto obecných podmínek:a) úředníci provádějící pronásledování musí jednat v souladu s tímto článkem a právem členského státu, na jehož území působí; musí se řídit pokyny příslušných orgánů tohoto členského státu;b) pokud se pronásledování uskutečňuje na moři, probíhá v případech, kdy se přesune na volné moře nebo do výlučné hospodářské zóny, podle mezinárodního mořského práva v souladu s Úmluvou OSN o mořském právu, a v případech, kdy se dostane na území jiného členského státu, v souladu s tímto článkem;c) vstup do obydlí a na místa veřejně nepřístupná je zakázán;d) úředníci provádějící pronásledování musí být snadno rozeznatelní buď podle uniformy, podle pásky na rukávě, nebo podle označení umístěného na dopravním prostředku; používání civilních oděvů ve spojení s použitím neoznačeného dopravního prostředku bez výše uvedených identifikačních znaků je zakázáno; úředníci provádějící pronásledování musí být kdykoli schopni prokázat, že jednají z úředního pověření;e) úředníci provádějící pronásledování mohou během pronásledování nosit své služební zbraně, pokud i) dožádaný členský stát neučiní obecné prohlášení, že na jeho území nesmějí být nikdy vneseny zbraně, nebo ii) dožádaný členský stát to výslovně nezakáže.


text: Pokud je úředníkům jiného členského státu povoleno nosit své služební zbraně, mají zakázáno je použít s výjimkou případů nutné obrany;f) pronásledovaná osoba zadržená podle odst. 2 písm. b) může být před předvedením před příslušné orgány členského státu, na jehož území pronásledování probíhalo, podrobena pouze bezpečnostní prohlídce; během převozu jí mohou být nasazena pouta; předměty, které má pronásledovaná osoba při sobě, mohou být zabaveny;g) úředníci, kteří prováděli pronásledování, se po každé operaci uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 hlásí u příslušných orgánů členského státu, na jehož území operace probíhala, a podají zprávu o své misi; na žádost těchto orgánů jsou povinni zůstat k dispozici až do dostatečného objasnění okolností jejich jednání; to platí i tehdy, pokud pronásledovaná osoba nebyla zajištěna;h) na žádost orgánů členského státu, na jehož území pronásledování probíhalo, poskytnou orgány členského státu, z nějž pocházejí úředníci provádějící pronásledování, pomoc při šetření následujícím po operaci, které se účastnili, včetně soudních řízení.5. Osoba, která byla v důsledku akce podle odstavce 2 zajištěna příslušnými orgány členského státu, na jehož území pronásledování probíhalo, může být bez ohledu na svou státní příslušnost zadržena za účelem výslechu. Odpovídající pravidla vnitrostátního práva se použijí obdobně.Pokud tato osoba není státním příslušníkem členského státu, na jehož území byla zajištěna, je nejpozději po uplynutí šesti hodin od svého zajištění propuštěna, přičemž se nezapočítává doba mezi půlnocí a devátou hodinou ranní, ledaže příslušné orgány uvedeného členského státu před jejím propuštěním obdrží žádost, v jakékoli formě, o předběžnou vazbu osoby za účelem vydání.6. Při podpisu této úmluvy učiní každý členský stát prohlášení, ve kterém podle odstavců 2, 3 a 4 vymezí podrobnosti provádění pronásledování na svém území.Každý členský stát může své prohlášení kdykoli nahradit prohlášením jiným, pokud tím nezúží rozsah předchozího prohlášení.Každému prohlášení předchází konzultace se všemi dotčenými členskými státy, přičemž se usiluje o rovnocennmost úprav platných v těchto státech.7. Členské státy mohou na dvoustranné úrovni rozšiřovat oblast působnosti odstavce 1 a přijímat doplňující ustanovení k provedení tohoto článku.8. Při uložení listin o přijetí této úmluvy může každý členský stát prohlásit, že není vázán tímto článkem nebo jakoukoli jeho částí. Toto prohlášení může být kdykoli vzato zpět.Článek 21Přeshraniční sledování1. Úředníci celní správy některého členského státu, kteří ve své zemi sledují osoby, u kterých existuje vážné podezření, že jsou zapojeny do jednoho z deliktů uvedených v čl. 19 odst. 2, jsou oprávněni pokračovat ve sledování na území jiného členského státu, pokud tento stát na předchozí žádost o pomoc přeshraniční sledování povolí. K tomuto povolení mohou být připojeny podmínky.Členské státy sdělí depozitáři, kterých úředníků se toto ustanovení týká; depozitář o tom uvědomí ostatní členské státy.Na žádost bude sledování předáno úředníkům členského státu, na jehož území probíhá.Žádost uvedená v prvním pododstavci se podává orgánu určenému každým členským státem, který je příslušný udělit požadované povolení nebo žádost postoupit.Členské státy sdělí depozitáři, které orgány určil pro tento účel; depozitář o tom uvědomí členské státy.2. Pokud nemohl být jiný členský stát z důvodu zvláštní naléhavosti předem požádán o povolení, jsou úředníci provádějící sledování oprávněni pokračovat za hranicemi ve sledování osob, u kterých existuje vážné podezření, že


text: jsou zapojeny do jednoho nebo více deliktů uvedených v čl. 19 odst. 2, pokud jsou splněny tyto podmínky:a) příslušné orgány členského státu, na jehož území má sledování pokračovat, jsou v průběhu sledování neprodleně vyrozuměny o překročení hranice;b) neprodleně je podána žádost podle odstavce 1, ve které jsou uvedeny důvody pro překročení hranice bez předchozího povolení.Sledování bude zastaveno, jakmile o to členský stát, na jehož území probíhá, po vyrozumění podle písmene a) nebo po podání žádosti podle písmene b) požádá, nebo pokud není povolení získáno do pěti hodin od překročení hranice.3. Sledování uvedené v odstavcích 1 a 2 je možné provádět jen za těchto obecných podmínek:a) úředníci provádějící sledování musí jednat v souladu s tímto článkem a právem členského státu, na jehož území působí; musí se řídit pokyny příslušných orgánů tohoto členského státu;b) s výjimkou situací uvedených v odstavci 2 musí mít úředníci v průběhu sledování u sebe doklad prokazující, že jim bylo uděleno povolení;c) úředníci provádějící sledování musí být kdykoli schopni prokázat, že působí z úředního pověření;d) úředníci provádějící sledování mohou během sledování nosit své služební zbraně, pokud i) dožádaný členský stát neučiní obecné prohlášení, že na jeho území nesmějí být nikdy vneseny zbraně, nebo ii) dožádaný členský stát to výslovně nezakáže. Pokud je úředníkům jiného členského státu povoleno nosit své služební zbraně, mají zakázáno je použít s výjimkou případů nutné obrany;e) vstup do obydlí a na místa veřejně nepřístupná je zakázán;f) úředníci provádějící sledování nejsou oprávněni sledovanou osobu vyzvat k prokázání totožnosti ani ji zajistit;g) o všech operacích musí být podána zpráva orgánům členského státu, na jehož území proběhly; úředníci provádějící sledování mohou být požádáni, aby se dostavili osobně;h) na žádost orgánů členského státu, na jehož území sledování probíhalo, poskytnou orgány členského státu, z nějž pocházejí úředníci provádějící sledování, pomoc při šetření následujícím po operaci, které se účastnili, včetně soudních řízení.4. Členské státy mohou na dvoustranné úrovni rozšiřovat oblast jeho působnosti a přijímat doplňující ustanovení k jeho provedení.5. Při uložení listin o přijetí této úmluvy může každý členský stát prohlásit, že není vázán tímto článkem nebo jakoukoli jeho částí. Toto prohlášení může být kdykoli vzato zpět.Článek 22Sledovaná dodávka1. Každý členský stát zajistí, aby mohla být na žádost jiného členského státu povolena na jeho území sledovaná dodávka, v rámci vyšetřování trestných činů, pro které je možné vydání.2. Rozhodnutí provést sledovanou dodávku vydávají vždy pro každý jednotlivý případ příslušné orgány dožádaného členského státu při dodržování vnitrostátního práva tohoto státu.3. Provádění sledované dodávky probíhá v souladu s postupy dožádaného členského státu. Pravomoc řídit a kontrolovat operace mají příslušné orgány tohoto členského státu.Dožádaný orgán převezme sledování dodávky, jakmile zboží překročí hranici nebo na smluveném místě předání, aby se předešlo jakémukoli přerušení sledování. V průběhu zbylé části cesty zajistí, aby bylo zboží nepřetržitě sledováno takovým způsobem, aby měl kdykoli příležitost zajistit pachatele a zajistit zboží.4. Dodávky, u kterých je dohodnuta sledovaná dodávka, mohou být se souhlasem dotčených členských států zachyceny a následně ponechány, aby pokračovaly dále v nezměněném stavu anebo poté, co je jejich obsah zcela nebo zčásti vyjmut nebo nahrazen.Článek 23Skryté vyšetřování1. Na


text: žádost dožadujícího orgánu může dožádaný orgán povolit úředníkům celní správy dožadujícího členského státu nebo úředníkům jednajícím jménem této správy vystupujícím pod změněnou totožností (skrytí vyšetřovatelé), aby působili na území dožádaného členského státu. Dožadující orgán podá tuto žádost pouze tehdy, pokud by bylo velmi složité objasnit skutečnosti bez využití navrhovaných vyšetřovacích metod. Dotyční úředníci jsou při své činnosti oprávněni shromažďovat informace a navazovat styk s podezřelými nebo jinými osobami s nimi spojenými.2. Skryté vyšetřování v dožádaném členském státě je časově omezeno. Příprava vyšetřování a dohled nad ním se uskutečňují v úzké spolupráci mezi příslušnými orgány dožádaného a dožadujícího členského státu.3. Podmínky, za kterých je skryté vyšetřování přípustné, a podmínky, za kterých se provádí, určí dožádaný orgán podle svého vnitrostátního práva. Pokud jsou v průběhu skrytého vyšetřování získány informace související s jiným deliktem, než který je uveden v původní žádosti, může dožádaný orgánem podle svého vnitrostátního práva stanovit rovněž podmínky použití takovýchto informací.4. Dožádaný orgán poskytne nezbytnou personální a technickou podporu. Přijme opatření k ochraně úředníků uvedených v odstavci 1 po dobu jejich působení v dožádaném členském státě.5. Při uložení listin o přijetí této úmluvy může každý členský stát prohlásit, že není vázán tímto článkem nebo jakoukoli jeho částí. Toto prohlášení může být kdykoli vzato zpět.Článek 24Zvláštní společné vyšetřovací týmy1. Vzájemnou dohodou mohou orgány několika členských států vytvořit zvláštní společný vyšetřovací tým se základnou v jednom z členských států, který se skládá z úředníků se specializací v příslušných oborech.Zvláštní společný vyšetřovací tým má tyto úkoly:- provádění složitých a náročných vyšetřování konkrétních deliktů, které vyžaduje současnou a koordinovanou akci v dotyčných členských státech,- koordinaci společných činností zaměřených na prevenci a odhalování určitých typů deliktů a získání informací o zúčastněných osobách, jejich společnících a použitých metodách.2. Zvláštní společné vyšetřovací týmy působí za těchto obecných podmínek:a) tyto týmy se vytvářejí pouze pro určitý účel a na omezenou dobu;b) vedení týmu vykonává vždy úředník z členského státu, ve kterém je tým činný;c) zúčastnění úředníci musí jednat v souladu s právem členského státu, v němž je tým nasazen;d) členský stát, v němž je tým nasazen, přijme nezbytná organizační opatření pro zajištění působení týmu.3. Členství v týmu nedává úředníkům žádnou pravomoc k zásahu na území jiného členského státu.HLAVA VOCHRANA ÚDAJŮČlánek 25Ochrana údajů při jejich výměně1. Při výměně údajů vezmou celní správy v každém jednotlivém případě v úvahu nezbytnost ochrany osobních údajů. Respektují odpovídající ustanovení Úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů. V zájmu ochrany údajů může členský stát podle odstavce 2 stanovit podmínky týkající se zpracování osobních údajů jiným členským státem, kterému mohou být předány.2. Aniž je dotčena Úmluva o používání informační technologie pro celní účely, použijí se na předávání osobních údajů na základě této úmluvy tato ustanovení:a) přijímající orgán smí zpracovávat osobní údaje pouze k účelům uvedeným v čl. 1 odst. 1. Tento orgán může tyto údaje předat dál bez předchozího souhlasu členského státu, který je poskytl, svým celním správám, donucovacím a justičním orgánům, aby těmto subjektům umožnil stíhat a trestat delikty ve smyslu čl. 4


text: odst. 3. Ve všech ostatních případech je k předání údajů nutný souhlas členského státu, který informace poskytl;b) orgán členského státu, který údaje předává, zajistí, aby byly tyto údaje přesné a aktuální. Pokud se zjistí, že byly předány nepřesné údaje nebo údaje, které být předány neměly, nebo že dovoleně předané údaje je následně nutné podle práva předávajícího členského státu vymazat, sdělí se to neprodleně přijímajícímu orgánu. Tento orgán musí uvedené údaje opravit nebo vymazat. Pokud má přijímající orgán důvod se domnívat, že jsou předané údaje nepřesné nebo že by měly být vymazány, sdělí to předávajícímu členskému státu;c) v případech, kdy by měly být předávané údaje podle vnitrostátních právních předpisů předávajícího členského státu vymazány nebo doplněny, musí být dotyčným osobám poskytnuta účinná možnost údaje opravit;d) zúčastněné orgány vedou písemné záznamy o předání a přijetí vyměňovaných údajů;e) předávající a přijímající orgány informují dotyčnou osobu na její žádost o předávaných osobních údajích, které se jí týkají, a o jejich zamýšleném využití. Tyto informace není nutno poskytnout, pokud se při zvážení této záležitosti zjistí, že veřejný zájem na zadržování těchto informací převažuje nad významem jejich získání pro dotyčnou osobu. Jinak se právo dotyčné osoby na získání informací o předávaných osobních údajích řídí právními předpisy členského státu, na jehož území jsou informace vyžadovány. Před každým rozhodnutím o poskytnutí informací je dána příležitost předávajícímu orgánu, aby vyjádřil své stanovisko;f) členské státy odpovídají podle svých vnitrostátních právních předpisů a postupů za újmu způsobenou osobě zpracováním předaných údajů v dotyčném členském státě. Tak je tomu i v případě, kdy je újma způsobena předáním nepřesných údajů nebo tím, že předávající orgán předá údaje v rozporu s úmluvou;g) předávané údaje se uchovávají po dobu nezbytnou pro účely, pro které byly předány. Nezbytnost uchovávat údaje dotyčný členský stát včas přezkoumává;h) za všech okolností požívají tyto údaje alespoň takovou ochranu, jakou požívají obdobné údaje v členském státě, který je přijal;i) každý členský stát přijme vhodná opatření pro zajištění splnění tohoto článku pomocí účinných kontrol. Každý členský stát tím může pověřit vnitrostátní kontrolní orgán uvedený v článku 17 Úmluvy o používání informační technologie pro celní účely.3. Pro účely tohoto článku je třeba pojem "zpracovávání osobních údajů" vykládat v souladu s definicí uvedenou v čl. 2 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [1].HLAVA VIVÝKLAD ÚMLUVYČlánek 26Soudní dvůr1. Soudní dvůr Evropských společenství má pravomoc rozhodovat všechny spory mezi členskými státy týkající se výkladu nebo uplatňování této úmluvy, které nemohou být urovnány v Radě do šesti měsíců ode dne, kdy jí jsou jedním z jejích členů předloženy.2. Soudní dvůr Evropských společenství má pravomoc rozhodovat všechny spory mezi členskými státy a Komisí týkající se výkladu nebo uplatňování této úmluvy, který není možné urovnat jednáním. Spor může být Soudnímu dvoru předložen po uplynutí lhůty šesti měsíců ode dne, kdy jedna ze stran oznámí druhé straně existenci sporu.3. Soudní dvůr má za podmínek stanovených v odstavcích 4 až 7 pravomoc rozhodovat o předběžných otázkách týkajících se výkladu


text: této úmluvy.4. Prohlášením učiněným při podpisu této úmluvy nebo kdykoli poté má každý členský stát možnost přijmout pravomoc Soudního dvora Evropských společenství rozhodovat o předběžných otázkách týkajících se výkladu této úmluvy podle odst. 5 písm. a) nebo b).5. Členský stát může v prohlášení učiněném podle odstavce 4 uvésta) buď že každý soud tohoto státu, jehož rozhodnutí nelze napadnout opravnými prostředky podle vnitrostátního práva, může požádat Soudní dvůr Evropských společenství, aby rozhodl o předběžné otázce vznesené v jím projednávané věci a týkající se výkladu této úmluvy, má-li dotyčný soud za to, že rozhodnutí o dané otázce je nezbytným předpokladem vydání rozhodnutí,b) nebo že každý soud tohoto státu může požádat Soudní dvůr Evropských společenství, aby rozhodl o předběžné otázce vznesené v jím projednávané věci a týkající se výkladu této úmluvy, má-li dotyčný soud za to, že rozhodnutí o dané otázce je nezbytným předpokladem vydání rozhodnutí.6. Použije se Protokol o statutu Soudního dvora Evropských společenství a jeho jednací řád.7. Každý členský stát je bez ohledu na to, zda učiní prohlášení podle odstavce 4, oprávněn předkládat Soudnímu dvoru písemná podání nebo vyjádření ve věcech, jež mu byly předloženy podle odstavce 5.8. Soudní dvůr nemá pravomoc přezkoumávat platnost nebo přiměřenost operací provedených příslušnými donucovacími orgány podle této úmluvy ani rozhodovat o výkonu povinností členských států při zachovávání veřejného pořádku a při zajišťování vnitřní bezpečnosti.HLAVA VIIUPLATŇOVÁNÍ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 27DůvěrnostCelní správy berou v každém jednotlivém případě výměny informací v úvahu nezbytnost zachovávání tajnosti vyšetřování. Za tímto účelem může členský stát stanovit podmínky pro využívání informací jiným členským státem, kterému mohou být informace předány.Článek 28Odchylky od povinnosti poskytnout pomoc1. Tato úmluva nezavazuje orgány členských států poskytnout vzájemnou pomoc v případech, pokud je pravděpodobné, že by tato pomoc poškodila veřejný pořádek nebo jiné zásadní zájmy dotyčného státu, zejména v oblasti ochrany údajů nebo v případech, kdy je rozsah požadovaných akcí, zejména v souvislosti se zvláštními formami spolupráce uvedenými v hlavě IV, zjevně nepřiměřený závážnosti předpokládaného deliktu. V těchto případech může být pomoc odmítnuta buď zcela, nebo částečně, nebo může být podmíněna splněním určitých podmínek.2. Každé odepření pomoci musí být odůvodněno.Článek 29Výdaje1. Členské státy se zpravidla vzdají všech nároků na náhradu nákladů při uplatňování této úmluvy s výjimkou výdajů na odměny znalců.2. Pokud jsou nebo budou k vyřízení žádosti nezbytné značné a neobvyklé výdaje, projednají společně tuto otázku zúčastněné celní správy s cílem určit způsob a podmínky pro vyřízení žádosti a způsob hrazení nákladů.Článek 30Výhrady1. S výjimkou čl. 20 odst. 8, čl. 21 odst. 5 a čl. 23 odst. 5 nejsou výhrady k této úmluvě přípustné.2. Členské státy, které již mezi sebou dohodly řešení otázek uvedených v hlavě IV této úmluvy, smějí učinit výhrady podle odstavce 1 pouze v míře, ve které tyto výhrady neovlivní jejich závazky vyplývající z těchto dohod.3. Závazky vyplývající z ustanovení dohody ze dne 19. června 1990 k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, které umožňují užší spolupráci, nejsou touto úmluvou dotčeny, pokud jde o vztahy mezi členskými státy vázanými těmito ustanoveními.Článek 31Územní působnost1. Tato úmluva


text: se vztahuje na území členských států ve smyslu čl. 3 odst. 1 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství [2], pozměněného Aktem o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a úpravách smluv, na kterých je založena Evropská unie [3], a ve smyslu nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 82/97 ze dne 19. prosince 1996 [4], včetně ostrova Helgoland a území Büsingen pro Spolkovou republiku Německo (v rámci a za podmínek smlouvy ze dne 23. listopadu 1964 mezi Spolkovou republikou Německo a Švýcarskou konfederací o začlenění obce Büsingen am Hochrhein do celního území Švýcarské konfederace nebo jejího současného znění) a obcí Livigno a Campione d'Italia pro Italskou republiku, a na výsostné vody, pobřežní vody a na vzdušný prostor území členských států.2. Rada může jednomyslně postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii přizpůsobit odstavec 1 jakékoli změně právních předpisů Společenství, na které uvedený odstavec odkazuje.Článek 32Vstup v platnost1. Tato úmluva podléhá přijetí členskými státy v souladu s jejich ústavními pravidly.2. Členské státy oznámí depozitáři dokončení ústavních postupů vyžadovaných pro přijetí této úmluvy.3. Tato úmluva vstupuje v platnost uplynutím 90 dní od oznámení podle odstavce 2 učiněného členským státem Evropské unie, který byl členem Evropské unie v době přijetí aktu o vypracování této úmluvy Radou a splní tuto formální náležitost jako poslední.4. Než tato úmluva vstoupí v platnost podle odstavce 3, může každý členský stát při oznámení podle odstavce 2 nebo kdykoliv později prohlásit, že bude používat tuto úmluvu, s výjimkou článku 26, ve vztazích s členskými státy, které učinily stejné prohlášení. Tato prohlášení nabývají účinku devadesátým dnem od jejich uložení.5. Tato úmluva se použije pouze na žádosti podané po dni, kdy kdy vstoupí v platnost nebo od kterého je používána ve vztazích mezi dožádaným a dožadujícím členským státem.6. Úmluva o poskytování vzájemné pomoci mezi celními správami ze dne 7. září 1967 se dnem vstupu této úmluvy v platnost zrušuje.Článek 33Přístup1. Tato úmluva je otevřena k přístupu každému státu, který se stane členským státem Evropské unie.2. Znění této úmluvy vyhotovené Radou Evropské unie v jazyce přistupujícího členského státu je platné.3. Listiny o přístupu budou uloženy u depozitáře.4. Tato úmluva vstupuje v platnost vůči každému přistupujícímu členskému státu uplynutím 90 dnů od uložení jeho listiny o přístupu nebo dnem vstupu této úmluvy v platnost, pokud nevstoupí v platnost dnem uplynutí uvedené devadesátidenní lhůty.5. Pokud tato úmluva nevstoupí v platnost v době uložení listiny o přístupu, použije se na přistupující členské státy čl. 32 odst. 4.Článek 34Změny1. Změny této úmluvy může navrhnout každý členský stát, který je Vysokou smluvní stranou. Každý návrh na změnu se zašle depozitáři, který ho předá Radě a Komisi.2. Aniž je dotčen čl. 31 odst. 2, přijme změny této úmluvy Rada, která je doporučí členským státům k přijetí v souladu s jejich ústavními pravidly.3. Změny přijaté podle odstavce 2 vstoupí v platnost v souladu s čl. 32 odst. 3.Článek 35Depozitář1. Depozitářem této úmluvy je generální tajemník Rady Evropské unie.2. Depozitář zveřejňuje v Úředním věstníku Evropských společenství


text: informace o průběhu přijímání a přístupů, provádění, prohlášení a výhrady a rovněž všechna další oznámení týkající se této úmluvy.En fe de lo cual los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Convenio.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne konvention.Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschrift unter dieses Übereinkommen gesetzt.Σε πίστωση τον ανωτερω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα σύμβαση.In witness whereof, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas de la présente convention.Dá Fhianú sin, chuir la Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an gCoinbhinsiún seo.In fede di che, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce alla presente convenzione.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze Overeenkomst hebben gesteld.Em fé do que, os plenipotenciários abaixo-assinados apuseram as suas assinaturas no final da presente Convenção.Tämän vakuudeksi alla mainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän yleissopimuksen.Till bekräftelse härav har undertecknade befullmäktigade ombud undertecknat denna konvention.Hecho en Bruselas, el dieciocho de diciembre de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, cuyos textos son igualmente auténticos y que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.Udfærdiget i Bruxelles, den attende december nitten hundrede og syvoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Dezember neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt.Έγινε οτις Βρυξέλλες, στις δέκαοκτώ Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε ένα μόνο αντίτυπο στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα· κάθε κείμενο είναι εξίσου αυθεντικό και κατατίθεται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης.Done at Brussels on the eighteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-seven in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union.Fait à Bruxelles, le dix-huit décembre mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept, en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chaque texte faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l'Union européenne.Arna dhéanamh sa Bhruiséil ar an ochtú lá déag de Nollaig sa bhliain míle naoi gcéad nócha a seacht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san lodáilis, san Ollainnis,


text: sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh.Fatto a Bruxelles, addì diciotto dicembre millenovecentonovantasette, in un unico esemplare, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede, e depositato negli archivi del Segretariato generale del Consiglio dell'Unione europea.Gedaan te Brussel, de achttiende december negentienhonderd zevenennegentig, in één exemplaar, in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt neergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie.Feito em Bruxelas, em dezoito de Dezembro de mil novecentos e noventa e sete em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos archivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä yhtenä alkuperäiskappaleena, joka talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon ja jonka jokainen teksti on yhtä todistusvoimainen.Som skedde i Bryssel den artonde december nittonhundranittiosju i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, vilket skall deponeras i arkivet vid generalsekretariatet vid Europeiska unionens råd.Pour le gouvernement du royaume de BelgiqueVoor de Regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien+++++ TIFF +++++For regeringen for Kongeriget Danmark+++++ TIFF +++++Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Για την κυβέρνηση Ελληνικής Δημοκρατίας+++++ TIFF +++++Por el Gobierno del Reino de España+++++ TIFF +++++Pour le gouvernement de la République française+++++ TIFF +++++Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland+++++ TIFF +++++Per il governo della Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Pour le gouvernement du grand-duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Regierung der Republik Österreich+++++ TIFF +++++Pelo Governo da República Portuguesa+++++ TIFF +++++Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar+++++ TIFF +++++På Konungariket Sveriges vägnar+++++ TIFF +++++For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. L 281, 23. 11. 1995, s. 31.[2] Úř. věst. L 302, 19. 10. 1992, s. 2.[3] Úř. věst. L 1, 1. 1. 1995, s. 181.[4] Úř. věst. L 17, 21. 1. 1997, s. 2.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPROHLÁŠENÍ, KTERÁ MAJÍ BÝT PŘIPOJENA K ÚMLUVĚ A ZVEŘEJNĚNA V ÚŘEDNÍM VĚSTNÍKU1. K čl. 1 odst. 1 a k článku 28S ohledem na odchylky od povinnosti poskytnout pomoc podle článku 28 úmluvy prohlašuje Itálie, že vyřízení žádostí o vzájemnou pomoc podaných na základě úmluvy a souvisejících s delikty, které nejsou podle italských právních předpisů v rozporu s vnitrostátními celními předpisy nebo celními předpisy Společenství, může z důvodů souvisejících s rozdělením pravomocí mezi vnitrostátní orgány působícími v oblasti prevence a stíhání


text: deliktů poškodit veřejný pořádek nebo jiné zásadní národní zájmy.2. K čl. 1 odst. 2 a k čl. 3 odst. 2Dánsko a Finsko prohlašují, že vykládají výraz "justiční orgány" nebo "justiční orgán" v čl. 1 odst. 2 a čl. 3 odst. 2 úmluvy ve smyslu svých prohlášení učiněných podle článku 24 Evropské úmluvy o vzájemné pomoci ve věcech trestních podepsané, ve Štrasburku dne 20. dubna 1959.3. K čl. 4 odst. 3 druhé odrážceDánsko prohlašuje, že pro ně zahrnuje čl. 4 bod 3 druhá odrážka pouze jednání, kterým se osoba účastní páchání jednoho nebo více deliktů se skupinou osob jednajících se společným cílem, včetně případů, kdy se dotyčná osoba neúčastní vlastního spáchání daného deliktu nebo deliktů; taková účast se musí zakládat na znalosti cíle a obecné trestné činnosti skupiny nebo na znalosti záměru skupiny spáchat dotyčný delikt (delikty).4. K čl. 4 odst. 3 třetí odrážceDánsko prohlašuje, že pro ně se čl. 4 bod 3 třetí odrážka vztahuje pouze na ty delikty, na které se vztahují ustanovení dánských právních předpisů trestající jakékoli převzetí odcizeného zboží, a to včetně § 191A dánského trestního zákoníku upravujícího převzetí odcizených drog a § 284 trestního zákoníku upravujícího převzetí věcí v souvislosti s pašováním zvláště nebezpečné povahy.5. K čl. 6 odst. 4Dánsko, Finsko a Švédsko prohlašují, že styční důstojníci uvedení v čl. 6 odst. 4 mohou zastupovat také zájmy Norska a Islandu a naopak. Pět severských zemí má od roku 1982 dohodu, že umístění styční důstojníci z jedné ze zúčastněných zemí zastupují také ostatní severské země. Tato dohoda byla přijata za účelem posílení boje proti obchodu s drogami a omezení finančního zatížení pro jednotlivé země vyplývajícího z umístění styčných důstojníků. Dánsko, Finsko a Švédsko přikládají zachování této dohody, která dobře funguje, velký význam.6. K čl. 20 odst. 8Dánsko prohlašuje, že přijímá ustanovení článku 20 za následujících podmínek:V případě přeshraničního pronásledování prováděného celními orgány jiného členského státu na moři nebo ve vzduchu může být toto pronásledování prodlouženo na dánské území, včetně dánských výsostných vod a vzdušného prostoru nad dánským územím a nad pobřežními vodami pouze tehdy, pokud jsou příslušné dánské orgány o tomto pronásledování předem vyrozuměny.7. K čl. 21 odst. 5Dánsko prohlašuje, že přijímá ustanovení článku 21 za následujících podmínek:Přeshraniční sledování bez předchozího povolení může být prováděno podle čl. 21 odst. 2 a 3 pouze tehdy, pokud existuje vážné podezření, že sledované osoby jsou zapojeny do jednoho z deliktů uvedených v čl. 19 odst. 2, který by mohl vést k jejich vydání.8. K čl. 25 odst. 2 písm. i)Členské státy se zavazují, že se budou v Radě vzájemně informovat o opatřeních přijatých k zajištění závazků uvedených v písmenu i).9. Prohlášení učiněné podle čl. 26 odst. 4Při podpisu této úmluvy tyto státy prohlašují, že přijímají pravomoc Soudního dvora podle čl. 26 odst. 5:- Irsko podle čl. 26 odst. 5 písm. a),- Spolková republika Německo, Řecká republika, Italská republika a Rakouská republika podle čl. 26 odst. 5 písm. b).--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍSpolková republika Německo, Italská republika a Rakouská republika si vyhrazují právo stanovit ve svých vnitrostátních právních předpisech, že pokud vyvstane otázka související s


text:
 30.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 164/46
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 87 — Jednotná ustanovení pro schvalování denních svítilen motorových vozidel
 Zahrnující veškerá platná znění až po:
 dodatek 14 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 24. října 2009
 Oprava 1 změn 2 – Datum vstupu v platnost: 11. listopad 2009
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Značení
 5.
 Schválení
 6.
 Všeobecné požadavky
 7.
 Intenzita světla
 8.
 Přivrácená plocha
 9.
 Barva světla
 10.
 Zkušební postup
 11.
 Zkouška odolnosti proti teplu
 12.
 Změny typu denní svítilny a rozšíření schválení
 13.
 Shodnost výroby
 15.
 Definitivní ukončení výroby
 14.
 Postihy za neshodnost výroby
 16.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a orgánů státní správy
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Sdělení týkající se schválení nebo rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo definitivního ukončení výroby určitého typu denní svítilny podle předpisu 87
 Příloha 2 –
 Příklad uspořádání značky schválení typu
 Příloha 3 –
 Fotometrická měření
 Příloha 4 –
 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby
 Příloha 5 –
 Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem
 Příloha 6 –
 Minimální úhly požadované pro rozložení světla v prostoru
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Předpis se vztahuje na denní svítilny vozidel kategorií L, M, N, a T (1).
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 2.1
 „Denní svítilnou“ se rozumí dopředu zaměřená svítilna používaná k tomu, aby bylo vozidlo pří jízdě ve dne lépe viditelné.
 2.2
 Pro tento předpis platí definice z předpisu č. 48 a jeho série změn platných v době podání žádosti o schválení.
 2.3
 „Denními svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka;
 b)
 vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, kategorie žárovky, modul zdroje světla atd.).
 Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoliv filtru nepředstavuje změnu typu.
 2.4
 Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1 Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 Žadatel může na základě své volby stanovit, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.
 3.2. K žádosti musí být pro každý typ denní svítilny přiloženy:
 3.2.1
 výkresy (ve trojím vyhotovení) dostatečně podrobné pro možnost určení typu denní svítilny a udávající geometrickou polohu (polohy), ve které (kterých) má být denní svítilna montována na vozidle, osu pozorování, která se bere jako vztažná osa při zkouškách (horizontální úhel H


text:
= 0°, vertikální úhel V = 0°) a bod, který se pro tyto zkoušky považuje za vztažný střed; a osvětlovací plocha;
 3.2.2
 stručný technický popis, který s výjimkou u svítilen s nevýměnnými zdroji uvádí zejména:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; nebo
 b)
 specifický identifikační kód modulu zdroje světla;
 3.2.3
 dvě svítilny.
 4. ZNAČENÍ
 Denní svítilny předložené ke schválení musí
 4.1 být na rozptylovém skle opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 4.2 být opatřeny – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek nebo
 b)
 specifický identifikační kód modulu zdroje světla;
 4.3 být označeny v případě svítilen s elektronickým ovládáním zdroje světla a/nebo s nevýměnnými zdroji světla a/nebo modulu/modulů zdroje světla jmenovitým napětím nebo rozsahem napětí a maximálním jmenovitým příkonem;
 4.4 mít dostatečné místo pro značku schválení typu a doplňkové symboly předepsané v bodě 5,2; toto místo musí být vyznačeno na výkresech zmíněných v bodě 3.2.1.
 4.5 U svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny:
 4.5.1
 obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 4.5.2
 specifickým identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 5.2.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 3.2.1.
 Značka schválení typu nemusí být stejná jako schvalovací značka svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky pocházejí od téhož žadatele,
 4.5.3
 označení jmenovitého napětí a jmenovitého příkonu.
 4.6 Svítilny fungující při jiných napětích než jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo případně 24 V, s aplikací elektronického ovládání zdroje světla, které není součástí svítilny, musí být rovněž opatřeny značením označujícím druhotné konstrukční napětí.
 4.7 Elektronické ovládání zdroje světla, které je součástí svítilny, ale není zamontováno do tělesa svítilny, musí být označeno názvem výrobce a svým identifikačním číslem.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1 Obecně
 5.1.1 Vyhoví-li obě svítilny předložené podle bodu 3.2.3 výše požadavkům tohoto předpisu, typ se schválí.
 5.1.2 Zjistí-li se, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny odpovídají požadavkům několika předpisů uvedených v příloze k dohodě z roku 1958, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu za předpokladu, že tyto svítilny nejsou skupinové, sdružené nebo sloučené s jinou svítilnou nebo svítilnami, které kterémukoli z těchto předpisů nevyhovují.
 5.1.3 Každému schválenému typu se přidělí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současné době 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Jedna a táž smluvní strana nesmí přidělit toto schvalovací číslo jinému typu svítilny, na který


text:
se vztahuje tento předpis.
 5.1.4 Zpráva o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu svítilny v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu.
 5.1.5 Každá svítilna odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu musí být opatřena, v místě uvedeném v bodě 4.4 výše, značkou schválení typu, jak je popsána v bodech 5.2 a 5.3 níže.
 5.1.6 Značka a symboly uvedené v bodě 5.2. musí být jasně čitelné a nesmazatelné, a to i tehdy, když je svítilna namontována na vozidlo.
 5.2 Složení schvalovací značky
 Schvalovací značka sestává z:
 5.2.1
 mezinárodního schvalovacího značení, které obsahuje:
 5.2.1.1
 písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2),
 5.2.1.2
 číslo schválení typu;
 5.2.2
 doplňkového symbolu „RL“.
 5.2.3
 Dvě číslice schvalovacího čísla, která označují sérii změn platnou v době vydání schválení, mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.
 5.3 Uspořádání schvalovací značky
 5.3.1 Samostatné svítilny
 Příklad uspořádání schvalovacích značek s výše popsanými doplňkovými symboly je uveden na obr. 1 v příloze 2 tohoto předpisu.
 5.3.2 Skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety nebo svítilny
 5.3.2.1 V případech, kdy se zjistí, že skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny / světlomety splňují požadavky současně několika předpisů, je možno vyznačit jedinou mezinárodní schvalovací značku sestávající z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení vystavila, a schvalovací číslo. Tato schvalovací značka může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách/světlometech kdekoliv, pokud:
 5.3.2.1.1
 je po namontování viditelná.
 5.3.2.1.2
 žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.
 5.3.2.2 Identifikační symbol každé svítilny/světlometu odpovídající předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době vystavení schválení se – případně s vyžadovanou šipkou – vyznačí:
 5.3.2.2.1
 buď na příslušné osvětlovací ploše,
 5.3.2.2.2
 nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů jasně identifikovat.
 5.3.2.3 Jednotlivé části jediné schvalovací značky nesmějí mít menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno.
 5.3.2.4 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.
 5.3.2.5 Příklady uspořádání schvalovacích značek pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny v obr. 2 v příloze 2 tohoto předpisu.
 5.3.3 Svítilny nebo světlomety sloučené s ostatními svítilnami, jejichž rozptylové sklo může být užito pro jiné typy zařízení
 Platí ustanovení bodu 5.3.2.
 5.3.3.1 Kromě toho, je-li použito totéž rozptylové sklo, může být opatřeno různými schvalovacími značkami jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že těleso zařízení má i tehdy, když je není možno od rozptylového skla oddělit, také plochu podle bodu 4.4 a je opatřeno schvalovacími značkami pro platné funkce.
 Jestliže různé typy zařízení obsahují totéž základní těleso,


text:
může toto těleso nést všechny jednotlivé schvalovací značky.
 5.3.3.2 Příklady uspořádání schvalovacích značek pro výše uvedený případ podává obr. 3 v příloze 2 tohoto předpisu.
 6. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 6.1 Každá svítilna musí splňovat požadavky stanovené v následujících odstavcích.
 6.2 Denní svítilny musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby za normálních provozních podmínek a přes otřesy, jimž mohou být potom vystaveny, byla zajištěna jejich dobrá funkce a zachovaly si vlastnosti předepsané tímto předpisem.
 6.3 V případě modulů zdroje světla musí být ověřeny následující skutečnosti.
 6.3.1
 Konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková:
 a)
 aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné poloze než v určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů;
 b)
 aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi, pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla.
 6.3.2
 Modul/moduly zdroje světla musí být zajištěny proti nežádoucí manipulaci.
 6.4 Modul zdroje světla
 6.4.1 Konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková, aby nebylo možné ani za tmy modul (moduly) namontovat do jiné než správné polohy.
 6.4.2 Modul/moduly zdroje světla musí být zajištěny proti nežádoucí manipulaci.
 6.5 V případě výměnné žárovky/výměnných žárovek:
 6.5.1
 Lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití.
 6.5.2
 Konstrukce zařízení musí být taková, aby nemohla být žárovka upevněna v jiné poloze než v té správné.
 6.5.3
 Patice žárovky musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.
 7. INTENZITA SVĚTLA
 7.1 Intenzita světla vyzařovaného každou svítilnou nesmí být menší než 400 cd ve směru vztažné osy.
 7.2 Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených ve schématech zapojení v příloze 6 tohoto předpisu, nesmí být intenzita světla vyzařovaného kteroukoli svítilnou:
 7.2.1
 v kterémkoliv směru odpovídajícím bodům tabulky standardního rozložení světla v příloze 3 tohoto předpisu menší než minimum uvedené v bodu 7.1 násobené procentem stanoveným pro daný směr ve zmíněné tabulce;
 7.2.2
 v žádném směru viditelnosti svítilny přesáhnout 1 200 cd.
 7.3 Mimoto v celém poli vymezeném podle definice ve schématu v příloze 6 musí být svítivost rovna nejméně 1,0 cd.
 7.4 V případě svítilny s více než jedním zdrojem světla musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, i když je porouchán některý ze zdrojů světla, a maximální svítivost nesmí být překročena, když svítí všechny zdroje světla.
 Skupina světelných zdrojů zapojená tak, že porucha kteréhokoli z nich způsobí, že všechny přestanou vyzařovat světlo, se považuje za jediný světelný zdroj.
 8. PŘIVRÁCENÁ PLOCHA
 Oblast přivrácené plochy ve směru vztažné osy svítilny nesmí být menší než 25 cm2 a větší než 200 cm2.
 9. BARVA SVĚTLA
 Vyzařované světlo musí být bílé barvy. Měří se za podmínek předepsaných v bodě 10 níže.
 10. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 10.1 Všechna měření, fotometrická a kolorimetrická, se provádějí se standardní žárovkou kategorie předepsané pro zařízení, napájecí napětí se seřídí tak, aby se vytvářel referenční


text:
světelný tok požadovaný pro danou kategorii svítilny, pokud není vybaven elektronickým ovládáním zdroje světla.
 10.2 V případě, že systém využívá elektronické ovládání zdroje světla, jež je součástí svítilny (3), se všechna měření, fotometrická a kolorimetrická, provádějí při napájení napětím na přívodní svorky svítilny o hodnotě 6,75 V, 13,5 V nebo případně 28,0 V.
 10.3 V případě, že systém využívá elektronické ovládání zdroje světla, jež není součástí svítilny, se napětí podle údajů výrobce přivádí na přívodní svorky svítilny. Zkušební laboratoř si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla, které je potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím. Napětí, kterým je svítilna napájena, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 10.4 U jakékoliv svítilny s výjimkou svítilen vybavených žárovkami musí svítivosti měřené po jedné minutě a svítivosti měřené po 30 minutách svícení vyhovovat minimálním a maximálním požadavkům. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.
 10.5 Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení.
 11. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI TEPLU
 11.1 Svítilna se musí podrobit hodinové zkoušce nepřetržitým provozem, následující po 20minutové době zahřívání. Okolní teplota musí být 23 °C ± 5 °C. Užita musí být žárovka kategorie, která je pro svítilnu doporučená, a musí být proudově napájena tak, aby dávala pro odpovídající zkušební napětí stanovený střední výkon. U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) je však třeba zkoušet se zdroji namontovanými ve svítilně, v souladu s bodem 10.2 tohoto předpisu.
 11.2 Je-li předepsán jen maximální výkon, provede se zkouška za regulování napětí tak, aby se dosáhlo výkonu rovnajícího se 90 % předepsaného výkonu. Výše zmíněný stanovený střední nebo maximální výkon musí být ve všech případech vybrán z rozsahu napětí 6, 12 nebo 24 V, při němž se dosahuje nejvyšší hodnoty; u svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) se použijí zkušební podmínky stanovené v bodě 10.2 tohoto předpisu.
 11.3 Po ustálení svítilny za teploty okolí nesmí být znatelné žádné zkreslení, deformace, štěpení nebo změna barvy. V případě pochybnosti se změří intenzita světla podle bodu 7 výše. Při uvedeném měření dosáhnou hodnoty přinejmenším 90 procent hodnot získaných před zkouškou odolnosti vůči žáru na stejném zařízení.
 12. ZMĚNY TYPU DENNÍ SVÍTILNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 12.1 Každá změna typu denní svítilny musí být oznámena orgánu státní správy, který příslušný typ denní svítilny schválil. Tento orgán potom může buď:
 12.1.1
 usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že svítilna v každém případě stále splňuje požadavky; nebo
 12.1.2
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.
 12.2 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v odstavci 5.1.4. výše.
 12.3 Příslušný orgán vystavující rozšíření schválení typu přiřadí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o něm smluvní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře pro sdělení podle


text:
vzoru v bodě 1 tohoto předpisu.
 13. SHODNOST VÝROBY
 Výrobní postup musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 13.1
 Svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 6, 7, 8 a 9 výše.
 13.2
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 4 tohoto předpisu.
 13.3
 Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 5 tohoto předpisu.
 13.4
 Orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontrol shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 14. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 14.1 Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud denní svítilna opatřená značkou schválení typu neodpovídá schválení typu, může být typové schválení denní svítilny udělené podle tohoto předpisu odňato.
 14.2 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 15. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu denní svítilny schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom takový orgán informuje ostatní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 16. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a rovněž názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a kterým je nutné zasílat formuláře o definitivním ukončení výroby či o udělení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení vydaných v jiných zemích.
 (1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54


text:
a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (3) Pro účely tohoto předpisu se definicí „jež je součástí svítilny“ rozumí, že je fyzicky začleněno do tělesa svítilny, nebo že je vnější, oddělené či nikoli od tělesa svítilny, ale dodávané výrobcem svítilny jako součást systému svítilny.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLAD USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU
 Obrázek 1
 Příklady možných značení pro skupinové svítilny na předku vozidla
 Obrázek 2
 Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar světelného zařízení. Čáry nejsou součástí značky schválení typu.
 Svítilna sloučená se světlometem
 Obrázek 3
 Pouzdro světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, jako například:
 PŘÍLOHA 3
 FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ
 1. Při fotometrických měřeních je nutné vhodným maskováním zabránit rozptylovému zrcadlení.
 2. V případě, že jsou výsledky měření sporné, musí se měření provést tak, aby byly splněny následující požadavky:
 2.1
 vzdálenost při měření musí být taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;
 2.2
 měřicí zařízení musí být takové, aby úhel protilehlý vůči příjemci ze vztažného středu svítilny byl v rozmezí od 10′ do 1°;
 2.3
 požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně.
 3. V případě, že denní svítilna může být na vozidlo montována ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí být fotometrická měření opakována pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažné osy určené výrobcem.
 4. Fotometrická měření svítilen
 Fotometrické vlastnosti se ověřují:
 4.1
 U nevýměnných zdrojů světla (žárovky nebo jiné zdroje):
 se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s bodem 10 tohoto předpisu.
 4.2
 U výměnných žárovek:
 při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světleného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než ± 5 %. Alternativně lze použít postupně v každé jednotlivé poloze standardní žárovku svítící jejím vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají.
 4.3
 U všech denních svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu splňovat minimální i maximální požadavky. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr svítivostí naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.
 5. Tabulka standardního rozložení světla
 5.1


text:
Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je horizontální, je rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla a je orientovaný v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem. Hodnoty v tabulce udávají minimální svítivost pro různé směry měření, v procentech minimální hodnoty požadované ve vztažné ose pro každou svítilnu (ve směru H = 0° a V = 0°).
 5.2
 Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 3., schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, pokud svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahuje alespoň minimální procentní hodnoty uvedené na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr.
 Obrázek 4
 Moduly zdroje světla
 MD E3 17325
 Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17325.
 PŘÍLOHA 4
 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby
 1. OBECNÁ USTANOVENÍ
 1.1 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.
 1.2 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) a za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V resp. 13,5 V. resp. 28,0 V, platí, že:
 1.2.1
 žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise.
 1.2.2
 Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka.
 1.3 Svítilny vybavené standardní žárovkou nebo svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným ve svítilně.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 Pro každý typ svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu.
 Pokud jakýkoliv vzorek vykazuje pro příslušný typ zkoušky neshodu, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1 Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.
 2.2 Metody používané při zkouškách
 2.2.1
 Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2
 Při jakýchkoli zkouškách shody prováděných výrobcem je možné se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky pro schválení typu použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.
 2.2.3
 Pro uplatnění bodů 2.2.1 a 2.2.2 je nutná pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřeními provedeným příslušným orgánem.
 2.2.4
 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků.
 2.3 Podstata výběru vzorků
 Vzorky svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor svítilen téhož typu definovaného podle výrobních metod výrobce.
 Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může


text:
pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti.
 2.4 Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti
 U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 3 a požadovaných chromatických souřadnic.
 2.5 Kritéria přípustnosti
 Výrobce je povinen provést statistický rozbor výsledků zkoušek a stanovit ve shodě s příslušným orgánem kritéria přípustnosti pro své výrobky tak, aby byly splněny požadavky na ověření shody výrobků stanovené v bodě 13.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 5 (první odběr vzorků) byla při 95% spolehlivosti 0,95.
 PŘÍLOHA 5
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNÁ USTANOVENÍ
 1.1 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci případných požadavků tohoto předpisu.
 1.2 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) a za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V, resp. 13,5 V. resp. 28,0 V, platí, že:
 1.2.1
 žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise.
 1.2.2
 Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiná standardní žárovka.
 1.2.3
 Svítilny se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.3 Svítilny vybavené standardní žárovkou nebo svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným ve svítilně.
 2. PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ
 Při prvním výběru vzorků se namátkou vyberou čtyři svítilny. První vzorek dvou svítilen se označí písmenem A, druhý vzorek dvou svítilen se označí písmenem B.
 2.1 Shoda není zpochybněna
 2.1.1
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u svítilen následující:
 2.1.1.1
 vzorek A
 A1:
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 A2:
 obě svítilny více než
 0 procent
 ale ne více než
 20 procent
 přejít ke vzorku B
 2.1.1.2
 vzorek B
 B1:
 obě svítilny
 0 procent
 2.1.2
 nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.2 Shoda je zpochybněna
 2.2.1
 Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:
 2.2.1.1
 vzorek A
 A3:
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 ale ne více než
 30 procent
 2.2.1.2
 vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jedna svítilna více než
 0 procent
 ale ne více než
 20 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 B3:
 v případě A2
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna více než
 20


text:
procent
 ale ne více než
 30 procent
 2.2.2
 nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 14, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 2.3.1
 vzorek A
 A4:
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 30 procent
 A5:
 obě svítilny více než
 20 procent
 2.3.2
 vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jedna svítilna více než
 0 procent
 ale ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 B5:
 v případě A2
 obě svítilny více než
 20 procent
 B6:
 v případě A2
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna více než
 30 procent
 2.3.3
 nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3. OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou svítilen a čtvrtý vzorek D dvou svítilen, které jsou vybrány ze zásob svítilen vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.
 3.1 Shoda není zpochybněna
 3.1.1
 Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen činí:
 3.1.1.1
 vzorek C
 C1:
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 C2:
 obě svítilny více než
 0 procent
 ale ne více než
 20 procent
 přejít ke vzorku D
 3.1.1.2
 vzorek D
 D1:
 v případě C2
 obě svítilny
 0 procent
 3.1.2
 nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.2 Shoda je zpochybněna
 3.2.1
 Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle obrázku 1 v této příloze zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:
 3.2.1.1
 vzorek D
 D2:
 v případě C2
 jedna svítilna více než
 0 procent
 ale ne více než
 20 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 3.2.1.2
 nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 14, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 3.3.1
 vzorek C
 C3:
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 C4:
 obě svítilny více než
 20 procent
 3.3.2
 vzorek D
 D3:
 v případě C2
 jedna svítilna 0 nebo více než
 0 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 3.3.3
 nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.
 Obrázek 1
 PŘÍLOHA 6
 MINIMÁLNÍ ÚHLY POŽADOVANÉ PRO ROZLOŽENÍ SVĚTLA V PROSTORU
 Ve všech případech jsou minimální vertikální úhly prostorového rozložení světla 10° nad a 5° pod vodorovnou částí pro zařízení denní svítilny zahrnuté v předpisu.
 Minimální vodorovné úhly prostorového rozložení světla:


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994A0517(20)
 Úřední věstník L 123 , 17/05/1994 S. 0718 - 0744 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 31 S. 0720 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 31 S. 0720
 Agreementbetween the European Economic Community and Ukraine on trade in textile productsTHE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,of the one part, andTHE GOVERNMENT OF UKRAINE,of the other part,DESIRING to promote, with a view to permanent cooperation and in conditions providing every security for trade, the orderly and equitable development of trade in textile products between the European Economic Community (hereinafter referred to as "the Community") and Ukraine,RESOLVED to take the fullest possible account of the serious economic and social problems at present affecting the textile industry in both importing and exporting countries, and in particular, to eliminate real risks of market disruption on the market of the Community and real risks of disruption to the textile trade of Ukraine,HAVE DECIDED to conclude this Agreement and to this end have designated as their plenipotentiaries:THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,THE GOVERNMENT OF UKRAINE,WHO HAVE AGREED AS FOLLOWS:Article 11. Trade in textile products listed in Annex I and originating within the Contracting Parties shall be liberalized for the duration of this Agreement under the conditions set out therein.2. Subject to the provisions of this or any successive Agreement, the Community undertakes, in respect of the products listed in Annex I, to suspend the application of quantitative import restrictions currently in force and not to introduce new quantitative restrictions.Quantitative import restrictions shall be re-introduced in case of denunciation or non-replacement of the present Agreement.3. Measures having equivalent effect to quantitative restrictions on the importation into the Community of the products listed in Annex I shall be prohibited for the duration of this Agreement.Article 21. Ukraine agrees to establish and maintain for each calendar year quantitative limits on its exports to the Community in accordance with Annex II. Such exports shall be subject to a double-checking system as specified in Protocol A.2. In administering the quantitative limits referred to in paragraph 1, Ukraine shall ensure that the Community textile industry shall benefit from utilization of the said limits.More particularly, as regards categories 1, 2, 2a and 3, Ukraine undertakes upon request from the Community to reserve, as a priority, 50 % of the quantitative limits concerned for Community industry users during a period extending between 1 January to 31 May of each year. For this purpose, contracts made with the industry during the periods in question shall be taken into consideration.3. To facilitate the implementation of these provisions the Community shall provide the competent Ukrainian authorities, before the end of each year, with a list of interested Community manufacturers and processors and, if possible, of the quantity of products requested for each firm. To this end, the firms concerned are invited to make direct contact with the relevant Ukrainian enterprises as early as possible during the two reservation periods mentioned in paragraph 2, in order to make their purchasing intentions known.Article 31.