text:
0
 0,078 2
 530
 0,165 5
 0,862 0
 0,042 2
 540
 0,290 4
 0,954 0
 0,020 3
 550
 0,433 4
 0,995 0
 0,008 7
 560
 0,594 5
 0,995 0
 0,003 9
 570
 0,762 1
 0,952 0
 0,002 1
 580
 0,916 3
 0,870 0
 0,001 7
 590
 1,026 3
 0,757 0
 0,001 1
 500
 1,062 2
 0,631 0
 0,000 3
 610
 1,002 6
 0,503 0
 0,000 3
 620
 0,854 4
 0,381 0
 0,000 2
 630
 0,642 4
 0,265 0
 0,000 0
 640
 0,447 9
 0,175 0
 0,000 0
 650
 0,283 5
 0,107 0
 0,000 0
 660
 0,164 9
 0,061 0
 0,000 0
 670
 0,087 4
 0,032 0
 0,000 0
 680
 0,046 8
 0,017 0
 0,000 0
 690
 0,022 7
 0,008 2
 0,000 0
 700
 0,011 4
 0,004 1
 0,000 0
 710
 0,005 8
 0,002 1
 0,000 0
 720
 0,002 9
 0,001 0
 0,000 0
 730
 0,001 4
 0,000 5
 0,000 0
 740
 0,000 7
 0,000 2 (3)
 0,000 0
 750
 0,000 3
 0,000 1
 0,000 0
 760
 0,000 2
 0,000 1
 0,000 0
 770
 0,000 1
 0,000 0
 0,000 0
 780
 0,000 0
 0,000 0
 0,000 0
 Vysvětlující vyobrazení
 Příklad zařízení na měření odrazivosti sférických zrcátek
 (1) Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.
 (2) Zkrácená tabulka. Hodnoty jsou zaokrouhleny na čtyři desetinná místa.
 (3) Změněno v r. 1966 (ze 3 na 2).
 PŘÍLOHA 7
 POSTUP STANOVENÍ POLOMĚRU KŘIVOSTI „r“ ODRAZNÉHO POVRCHU ZRCÁTKA
 1. MĚŘENÍ
 1.1. Měřicí zařízení
 Použije se „sférometr“ podobný zařízení znázorněnému na obrázku 1 v této příloze, na kterém jsou uvedeny vzdálenosti mezi vyhledávacím hrotem měřicího přístroje a pevnými rameny zkušební tyčky.
 1.2. Měřicí body
 1.2.1. Hlavní poloměry křivosti se měří ve třech bodech ležících co nejblíže polohám v jedné třetině, polovině a dvou třetinách vzdálenosti na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem tohoto povrchu a rovnoběžném s úsečkou b nebo na oblouku procházejícím středem odrazného povrchu, který je k úsečce b kolmý, je-li tento oblouk delší.
 1.2.2. Není-li vzhledem k rozměrům odrazného povrchu možné dosáhnout měření ve směrech definovaných v bodě 2.1.1.6 tohoto předpisu, mohou technické zkušebny odpovědné za zkoušky provést měření ve zmíněném bodu ve dvou kolmých směrech co nejbližších výše předepsaným směrům.
 2. VÝPOČET POLOMĚRU KŘIVOSTI „r“
 Poloměr „r“ vyjádřený v mm se vypočte podle vzorce:
 kde:
 rp1
 =
 poloměr křivosti v prvním měřicím bodu,
 rp2
 =
 poloměr křivosti v druhém měřicím bodu,
 rp3
 =
 poloměr křivosti v třetím měřicím bodu.
 Obrázek 1
 Sférometr
 PŘÍLOHA 8
 POSTUP STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEZENÍ V MOTOROVÝCH VOZIDLECH (1)
 (1) Postup je popsán v příloze 1 úplného znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 Dodatek 1
 Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“ (zařízení 3DH) (1)
 (1) Postup je popsán v příloze 1 úplného znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 Dodatek 2
 Třírozměrná vztažná soustava (1)
 (1) Postup je popsán v příloze 1 úplného znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 Dodatek 3
 Vztažné údaje týkající se míst k


text:
sezení (1)
 (1) Postup je popsán v příloze 1 úplného znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 9
 (vyhrazeno)
 PŘÍLOHA 10
 VÝPOČET DETEKČNÍ VZDÁLENOSTI
 1. ZAŘÍZENÍ KAMERA-MONITOR PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 1.1. Určení nejmenšího rozlišitelného detailu
 Nejmenší rozlišitelný detail pouhého oka se určí standardními oftalmologickými zkouškami, jako je zkouška pomocí Landoltova písmene C nebo zkouška rozlišování orientace trojúhelníků (Triangle Orientation Discrimination, TOD). Nejmenší rozlišitelný detail ve středu systému výhledu lze určit zkouškou pomocí Landoltova písmene C nebo zkouškou rozlišování orientace trojúhelníků. Ve zbývající oblasti výhledu lze nejmenší rozlišitelný detail odhadnout ze středově určeného nejmenšího rozlišitelného detailu a místní deformace zobrazení. V případě digitální kamery je nejmenší rozlišitelný detail v daném umístění stupně pixelu (na monitoru) inverzní k prostorovému úhlu pixelu.
 1.1.1. Zkouška pomocí Landoltova písmene C
 Při zkoušce pomocí Landoltova písmene C jsou symboly posuzovány subjektem provádějícím zkoušku. Podle této zkoušky je nejmenší rozlišitelný detail definován jako vizuální úhel mezery v Landoltově písmeni C při prahovém rozměru a vyjadřuje se v úhlových minutách. Prahový rozměr odpovídá rozměru, ve kterém subjekt vyhodnotí orientaci správně v 75 % pokusů. Nejmenší rozlišitelný detail se určuje zkouškou se zapojením pozorovatele. Před kameru se umístí zkušební diagram obsahující zkušební symboly a pozorovatel posuzuje orientaci zkušebních symbolů na monitoru. Nejmenší rozlišitelný detail ωc (v úhlových minutách) se vypočte z prahového rozměru mezery zkušebního symbolu d (m) a vzdálenosti mezi zkušebním obrazcem a kamerou D (m) podle tohoto vzorce:
 1.1.2. Zkouška rozlišování orientace trojúhelníků
 Zkoušku pomocí Landoltova písmene C lze použít ke stanovení nejmenšího rozlišitelného detailu systému kamera-monitor. Pro snímací systém je však výhodnější použít metodu rozlišování orientace trojúhelníků, která je podobná metodě pomocí Landoltova písmene C, avšak zahrnuje zkoušku obrazců s rovnostrannými trojúhelníky. Metodu rozlišování orientace trojúhelníku podrobně popsal Piet Bijl a J. Mathieu Valeton (1999), kteří vypracovali praktické pokyny, jak provádět měření rozlišování orientace trojúhelníků. V rámci této metody jsou zkušební trojúhelníkové obrazce (viz obrázek 1) prohlíženy přes zkoušený systém výhledu. Každý trojúhelník může být orientován jedním ze čtyř možných způsobů (vrchol nahoře, vlevo, vpravo nebo dole) a pozorovatel určuje/odhaduje orientaci jednotlivých trojúhelníků. Pokud je tento postup opakován u mnoha (náhodně orientovaných) trojúhelníků různých velikostí, lze určit zlomek správných odpovědí (viz obrázek 2), který narůstá s rozměrem zkušebního obrazce. Práh je definován jako bod, ve kterém zlomek správných odpovědí překročí hodnotu 0,75 a může být stanoven proložením křivky naměřenými daty (viz P. Bijl a J. M. Valeton, 1999). Kritické vnímání je dosaženo, pokud průměr kritického objektu činí dvojnásobek šířky trojúhelníku při prahovém rozměru. Nejmenší rozlišitelný detail (ωc) je roven 0,25 násobku šířky trojúhelníku při prahovém rozměru. To znamená, že ze šířky prahového trojúhelníku w (m) a vzdálenosti mezi zkušebním obrazcem a kamerou D (m) se nejmenší rozlišitelný detail ωc (úhlové minuty) vypočítá takto:
 Obrázek 1
 Zkušební trojúhelníkové obrazce používané při metodě rozlišování orientace trojúhelníků
 Obrázek 2
 Typický vztah mezi rozměrem trojúhelníků a zlomkem správných odpovědí
 1.2. Určení kritické vzdálenosti pohledu na monitor
 Pro monitor s určitými rozměry a vlastnostmi lze vypočítat vzdálenost od monitoru, při níž je detekční vzdálenost závislá pouze na vlastnostech

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
kamery. Kritická vzdálenost pohledu rmcrit je definována jako vzdálenost, při které je nejmenší rozlišitelný detail zobrazený na monitoru v rozsahu 1 úhlové minuty, měřeno od oka (práh ostrosti standardního pozorovatele).
 kde:
 rmcrit
 :
 kritická vzdálenost pohledu na monitor (m)
 δ
 :
 rozměr nejmenšího rozlišitelného detailu na monitoru (m)
 1.3. Určení detekční vzdálenosti
 1.3.1. Maximální detekční vzdálenost, která je menší než kritická vzdálenost pohledu: je-li vzdálenost očí pozorovatele od monitoru v důsledku instalace menší než kritická vzdálenost pohledu, je maximální dosažitelná detekční vzdálenost určena takto:
 kde:
 rdclose
 :
 detekční vzdálenost (m)
 D0
 :
 průměr kritického objektu (m) podle bodu 2.1.2.6 tohoto předpisu; při výpočtu rdclose pro zařízení třídy V a VI se použije reprezentativní hodnota 0,30 m
 f
 :
 součinitel zvýšení rozlišovacího prahu, který je roven 8
 ωc
 :
 nejmenší rozlišitelný detail (úhlové minuty)
 1.3.2. Detekční vzdálenost, která je větší než kritická vzdálenost pohledu; je-li vzdálenost očí pozorovatele od monitoru v důsledku montáže větší než kritická vzdálenost pohledu, je největší dosažitelná detekční vzdálenost určena takto:
 (m)
 kde:
 rdfar
 :
 detekční vzdálenost pro vzdálenosti větší než kritická vzdálenost pohledu
 rdclose
 :
 detekční vzdálenost pro vzdálenosti menší než kritická vzdálenost pohledu (m)
 rm
 :
 vzdálenost pohledu, tj. vzdálenost očí pozorovatele od monitoru (m)
 rmcrit
 :
 kritická vzdálenost pohledu (m)
 2. DALŠÍ FUNKČNÍ POŽADAVKY
 Na základě montážních podmínek se stanoví, zda celé zařízení vyhovuje funkčním požadavkům uvedeným v bodě 6.2.2 tohoto předpisu, zejména požadavkům na potlačení odlesku a na maximální a minimální jas monitoru. Musí se také stanovit úroveň potlačení odlesku a úhel, pod kterým může sluneční světlo dopadat na monitor, a oba údaje se musí porovnat s odpovídajícími výsledky měření systému. To může být provedeno buď na základě modelu vytvořeného pomocí CAD pro stanovení úhlů světla pro zařízení namontované na daném vozidle, nebo provedením odpovídajících měření na daném vozidle podle bodu 6.2.2.2 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 11
 STANOVENÍ ROZMĚRU ZOBRAZENÉHO OBJEKTU
 1. ZAŘÍZENÍ KAMERA-MONITOR PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 1.1. Obecně
 Při stanovení rozměru zobrazeného objektu se zohledňuje, zda se objeví, či neobjeví skvrna. To má dopad na obraz monitoru a důsledkem je zaclonění pole výhledu, a tudíž i objektu. Dochází k následné diferenciaci:
 1.2. Případ A: Skvrna se objeví
 1.2.1. Krok 1: Za podmínek popsaných v bodě 6.2.2.2.1.2 tohoto předpisu změřte šířku (s) vertikální tyče zobrazené na monitoru např. měřicím mikroskopem.
 1.2.2. Krok 2: Objekt umístěte ve stanovené vzdálenosti od kamery. Změřte šířku zobrazeného objektu na monitoru (b) v situaci bez vlivu skutečného slunečního světla např. měřicím mikroskopem.
 1.2.3. Krok 3: Vypočtěte zbytkovou šířku objektu (α) podle této rovnice:
 kde:
 α
 :
 zbytková šířka zobrazeného objektu na monitoru (se skvrnou) (úhlové minuty)
 b
 :
 šířka zobrazeného objektu na monitoru (bez skvrny) (mm)
 s
 :
 šířka skvrny (mm)
 r
 :
 vzdálenost pohledu (mm)
 1.3. Případ B: Skvrna se neobjeví
 1.3.1. Krok 1: Objekt umístěte ve stanovené vzdálenosti od kamery. Změřte šířku zobrazeného objektu na monitoru (b) v situaci bez vlivu skutečného slunečního světla např. měřicím mikroskopem.
 1.3.2. Krok 2: Vypočtěte šířku objektu (α) podle této rovnice:
 kde:
 α
 :
 šířka zobrazeného objektu na monitoru (bez skvrny)


text:
(úhlové minuty)
 b
 :
 šířka zobrazeného objektu na monitoru (bez skvrny) (mm)
 r
 :
 vzdálenost pohledu (mm)
 1.4. Údaje obsažené v návodu k použití
 V návodu k použití zařízení kamera-monitor tříd V a VI je obsažena tabulka s uvedením minimální a maximální montážní výšky kamery nad vozovkou za podmínek různých vzdáleností pohledu. Kamera musí být namontována v rozsahu použitelných výšek. Vzdálenosti pohledu se volí podle zvažovaného kontextu použití. Následující tabulka slouží jako příklad.
 Vzdálenost pohledu
 0,5 m
 1,0 m
 1,5 m
 2,0 m
 2,5 m
 Minimální montážní výška
 Bod 1.4.1
 Bod 1.4.1
 Bod 1.4.1
 Bod 1.4.1
 Bod 1.4.1
 Maximální montážní výška
 Bod 1.4.2
 Bod 1.4.2
 Bod 1.4.2
 Bod 1.4.2
 Bod 1.2.2
 1.4.1. Hodnota minimální montážní výšky je stejná pro všechny vzdálenosti pohledu, neboť je na vzdálenosti pohledu nezávislá. Je dána rozměry pole výhledu a pole výhledu kamery. Při stanovení minimální montážní výšky postupujte podle dále uvedených kroků.
 1.4.1.1. Krok 1: Nakreslete zvažované pole výhledu na vozovku.
 1.4.1.2. Krok 2: Kameru umístěte nad pole výhledu tak, aby zobrazovala pole výhledu. Boční poloha musí být v souladu se zvažovanou montážní výškou na vozidle.
 1.4.1.3. Krok 3: Změňte výšku kamery nad vozovkou tak, aby pole výhledu zobrazené na monitoru pokrývalo oblast nejméně tak velkou, jako je pole výhledu. Kromě toho by zobrazené pole výhledu mělo pokrývat celou obrazovku monitoru.
 1.4.1.4. Krok 4: Změřte výšku mezi kamerou a vozovkou, což je minimální montážní výška. Výslednou hodnotu zaznamenejte.
 1.4.2. Hodnota maximální montážní výšky se pro různé vzdálenosti pohledu liší, neboť rozměr zobrazeného objektu se mění s montážní výškou. Při stanovení maximální montážní výšky postupujte podle dále uvedených kroků.
 1.4.2.1. Krok 1: Stanovte minimální šířku bmin kritického objektu zobrazeného na monitoru pro každou vzdálenost pohledu.
 kde:
 r
 :
 vzdálenost pohledu (mm)
 bmin
 :
 minimální šířka kritického objektu zobrazeného na monitoru (mm)
 1.4.2.2. Krok 2: Umístěte kritický objekt do zvažovaného nakresleného pole výhledu v poloze, ve které je vzdálenost mezi kritickým objektem a kamerou největší. Podmínky osvětlení musí být takové, aby byl kritický objekt zřetelně viditelný na monitoru.
 1.4.2.3. Krok 3: Zvolte první hodnotu z možných vzdáleností pohledu.
 1.4.2.4. Krok 4: Změňte výšku kamery nad vozovkou tak, aby se zbytková šířka B objektu zobrazeného na monitoru rovnala minimální šířce stanovené pro tuto vzdálenost pohledu.
 kde:
 B
 :
 zbytková šířka objektu zobrazeného na monitoru („b“ v případech bez skvrny a „b – s“ v případech se skvrnou) (mm) (viz bod 1.1 Obecně)
 1.4.2.5. Krok 5: Změřte výšku mezi kamerou a vozovkou, což je maximální montážní výška stanovená pro danou vzdálenost pohledu. Výslednou hodnotu zaznamenejte.
 1.4.2.6. Krok 6: Zopakujte kroky 4 a 5 pro ostatní vzdálenosti pohledu.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12008M/PRO/31
 Konsolidované znění Smlouvy o fungování Evropské unie - PROTOKOLY - Protokol (č. 31) o dovozu ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách do Evropské unie
 Úřední věstník 115 , 09/05/2008 S. 0315 - 0317
 PROTOKOL (č. 31)O DOVOZU ROPNÝCH PRODUKTŮ RAFINOVANÝCH NA NIZOZEMSKÝCH ANTILÁCH DO EVROPSKÉ UNIEVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI podrobněji upravit obchodní režim pro dovoz ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách do Evropské unie,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:Článek 1Tento protokol se vztahuje na ropné produkty čísel 27.10, 27.11, 27.12, ex 27.13 (parafín, petrolejový vosk nebo petrolejová živice, parafínové zbytky) a 27.14 bruselské nomenklatury, pokud jsou dováženy ke spotřebě v členských státech.Článek 2Členské státy se zavazují poskytnout ropným produktům rafinovaným na Nizozemských Antilách za podmínek stanovených tímto protokolem celní preference, které vyplývají z jejich přidružení k Unii. Tato ustanovení nemohou být dotčena pravidly původu používanými v členských státech.Článek 31. Shledá-li Komise na návrh některého členského státu nebo z vlastního podnětu, že dovoz ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách uskutečněný v režimu podle článku 2 vyvolává na trhu jednoho nebo více členských států skutečné obtíže, rozhodne o zavedení, zvýšení nebo znovuzavedení celních sazeb na tento dovoz danými členskými státy v míře a na dobu, která je nezbytná k nápravě daného stavu. Takto zavedené, zvýšené nebo znovuzavedené celní sazby nesmějí překročit celní sazby používané na tytéž produkty vůči třetím zemím.2. Odstavec 1 lze v každém případě použít, dosáhne-li dovoz ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách do členských států dva miliony tun ročně.3. Komise oznámí Radě svá rozhodnutí podle odstavců 1 a 2 včetně těch, kterými se zamítá návrh některého členského státu. Ta se jimi může zabývat na žádost některého členského státu a může vždy rozhodnout o jejich změně nebo vrácení.Článek 41. Má-li některý členský stát za to, že dovoz ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách uskutečněný přímo nebo přes jiný členský stát v režimu podle článku 2 vyvolává na jeho trhu skutečné obtíže a že je třeba bezodkladných opatření k nápravě tohoto stavu, může z vlastního rozhodnutí zavést na tento dovoz cla, jejichž sazby nesmějí přesáhnout celní sazby uplatňované na tytéž produkty vůči třetím zemím. Oznámí toto rozhodnutí Komisi, která do jednoho měsíce rozhodne, zda mohou být opatření přijatá dotyčným státem ponechána v platnosti nebo zda musí být změněna či zrušena. Na toto rozhodnutí Komise se použije čl. 3 odst. 3.2. Překročí-li dovoz ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách, uskutečněný přímo nebo přes jiný členský stát v režimu podle článku 2 do jednoho nebo více členských států Evropské unie v kalendářním roce množství udané v příloze k tomuto protokolu, považují se opatření přijatá pro běžný rok zúčastněným členským státem nebo státy podle odstavce 1 za oprávněná; Komise vezme přijatá opatření na vědomí poté, co se přesvědčí, že bylo dosaženo stanovených množství. V tomto případě ostatní členské státy nepředloží věc Radě.Článek 5Rozhodne-li se Unie uplatňovat množstevní omezení na dovoz ropných produktů z jakéhokoli místa vývozu, mohou být použita i na dovoz těchto produktů


text: z Nizozemských Antil. V tomto případě bude Nizozemským Antilám oproti třetím zemím zaručeno přednostní zacházení.Článek 61. Rada přezkoumá ustanovení článků 2 až 5 jednomyslným rozhodnutím po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, jakmile přijme společnou definici původu pro ropné produkty ze třetích zemí a přidružených zemí nebo rozhodnutí v rámci společné obchodní politiky týkající se dotyčných produktů nebo jakmile vytvoří společnou energetickou politiku.2. Při takovém přezkumu musí být pro Nizozemské Antily zachovány rovnocenné výhody ve vhodné podobě a pro množství nejméně dva a půl milionu tun ropných produktů.3. Závazky Unie týkající se rovnocenných výhod podle odstavce 2 mohou být případně rozděleny mezi jednotlivé země, přičemž se přihlédne k množstvím stanoveným v příloze k tomuto protokolu.Článek 7K provedení tohoto protokolu je Komise pověřena sledováním vývoje dovozu ropných produktů rafinovaných na Nizozemských Antilách do členských států. Členské státy sdělí Komisi všechny informace sloužící tomuto účelu správními postupy doporučenými Komisí, která dbá na jejich rozšiřování.--------------------------------------------------


text:
 19.12.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 345/12
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 143/2013
 ze dne 15. července 2013,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Komise 2012/36/EU ze dne 19. listopadu 2012, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES o řidičských průkazech (1), by měla být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 24f (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES) přílohy XIII Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32012 L 0036: směrnice Komise 2012/36/EU ze dne 19. listopadu 2012 (Úř. věst. L 321, 20.11.2012, s. 54).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2012/36/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 16. července 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 15. července 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Thórir IBSEN
 (1) Úř. věst. L 321, 20.11.2012, s. 54.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22011A0514(03)
 Protokol o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech
 Úřední věstník L 127 , 14/05/2011 S. 1415 - 1417
 Protokolo vzájemné správní pomoci v celních záležitostechČlánek 1DefinicePro účely tohoto protokolu se rozumí:a) celními předpisy všechny právní nebo správní předpisy platné na území stran, které upravují dovoz, vývoz a tranzit zboží a jeho propuštění do jakéhokoli jiného celního režimu, včetně zákazů, omezení a kontrol;b) dožadujícím orgánem příslušný správní orgán, který byl pro tento účel určen stranou a který podává žádost o spolupráci na základě tohoto protokolu;c) dožádaným orgánem příslušný správní orgán, který byl pro tento účel určen stranou a který obdrží žádost o pomoc na základě tohoto protokolu;d) osobními údaji veškeré informace o identifikované nebo identifikovatelné osobě;e) porušováním celních předpisů jakékoli porušení nebo pokus o porušení celních předpisů.Článek 2Oblast působnosti1. Strany si vzájemně pomáhají v oblastech spadajících do jejich působnosti za účelem zajištění řádného uplatňování celních předpisů, zejména předcházením, vyšetřováním a potíráním porušování celních předpisů, a to způsobem a za podmínek stanovených tímto protokolem.2. Pomoc v celních otázkách podle tohoto protokolu se vztahuje na všechny správní orgány stran, které jsou příslušné pro uplatňování tohoto protokolu. Nejsou jí dotčeny předpisy, kterými se řídí vzájemná pomoc v trestních věcech. Nevztahuje se ani na informace získané při výkonu pravomocí na základě žádosti justičního orgánu, s výjimkou případů, kdy tento orgán sdělení těchto informací povolí.3. Tento protokol se nevztahuje na pomoc při vybírání cel, daní nebo pokut.Článek 3Pomoc na žádost1. Na žádost dožadujícího orgánu mu dožádaný orgán poskytne všechny potřebné informace, které dožadujícímu orgánu umožní zajistit správné uplatňování celních předpisů, včetně informací o zjištěných nebo plánovaných činnostech, které jsou nebo by mohly být porušováním celních předpisů.2. Na žádost dožadujícího orgánu mu dožádaný orgán sdělí:a) zda bylo zboží vyvezené z území jedné strany řádně dovezeno na území druhé strany, a případně uvede celní režim, do kterého bylo zboží propuštěno;b) zda bylo zboží dovezené na území jedné strany řádně vyvezeno z území druhé strany, a případně uvede celní režim, do kterého bylo zboží propuštěno.3. Na žádost dožadujícího orgánu přijme dožádaný orgán v rámci svých právních předpisů nezbytné kroky pro zajištění zvláštního sledování:a) fyzických nebo právnických osob, u kterých existuje důvodné podezření, že se podílejí nebo podílely na porušování celních předpisů;b) míst, kde se zboží skladovalo nebo může skladovat způsobem, který vyvolává důvodné podezření, že toto zboží je určeno pro porušování celních předpisů;c) zboží, které je nebo může být dopravováno způsobem, který vyvolává důvodné podezření, že toto zboží je určeno pro porušování celních předpisů;d) dopravních prostředků, které jsou nebo mohou být používány způsobem, který vyvolává důvodné podezření, že mají být použity při porušování celních předpisů.Článek 4Spontánní pomocStrany si z vlastního podnětu a v souladu se svými právními předpisy navzájem pomáhají, pokud to považují za nezbytné pro řádné uplatňování celních předpisů, zejména poskytováním informací, které získají o:a) činnostech, které jsou porušováním celních předpisů nebo se tak jeví a o které může mít druhá strana zájem;b) nových prostředcích nebo metodách používaných při porušování celních předpisů;c) zboží, o němž je známo, že je předmětem porušování celních


text: předpisů;d) fyzických nebo právnických osobách, u kterých existuje důvodné podezření, že se podílejí nebo podílely na porušování celních předpisů;e) dopravních prostředků, u kterých existuje důvodné podezření, že byly, jsou nebo mohou být použity při porušování celních předpisů.Článek 5Doručení a oznámeníNa žádost dožadujícího orgánu přijme dožádaný orgán v souladu s příslušnými právními předpisy veškerá nezbytná opatření pro:a) doručení veškerých dokumentů nebob) oznámení všech rozhodnutí,které pocházejí od dožadujícího orgánu a spadají do oblasti působnosti tohoto protokolu, příjemci pobývajícímu nebo usazenému v místní působnosti dožádaného orgánu.Žádosti o doručení dokumentů nebo oznámení o rozhodnutí se podávají písemně v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce pro něj přijatelném.Článek 6Forma a obsah žádosti o pomoc1. Žádosti podle tohoto protokolu se podávají písemně. K žádosti se přikládají dokumenty potřebné k jejímu vyřízení. V naléhavých případech lze přijmout i ústní žádost, která však musí být ihned potvrzena písemně.2. Žádosti podle odstavce 1 musí obsahovat tyto informace:a) název dožadujícího orgánu;b) požadované opatření;c) předmět a důvod žádosti;d) příslušné právní předpisy a jiné právní skutečnosti;e) co nejpřesnější a nejúplnější údaje o fyzických nebo právnických osobách, které jsou předmětem šetření;f) souhrn podstatných skutečností a již provedených šetření.3. Žádosti se podávají v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce pro něj přijatelném.4. Nevyhovuje-li žádost výše uvedeným formálním požadavkům, lze požadovat její opravu nebo doplnění; mezitím však lze nařídit předběžná opatření.Článek 7Vyřizování žádostí1. Při vyřizování žádosti o pomoc postupuje dožádaný orgán v mezích své pravomoci a dostupných zdrojů tak, jako by jednal z vlastního podnětu nebo na žádost jiných orgánů téže strany, poskytne informace, které již má k dispozici, a provede příslušná šetření nebo je nechá provést. Toto ustanovení platí i pro jiné orgány, kterým dožádaný orgán postoupil tuto žádost, pokud nemohl jednat sám.2. Žádosti o pomoc se vyřizují v souladu s právními předpisy dožádané strany.3. Náležitě pověření úředníci strany mohou se souhlasem dotčené druhé strany a v souladu s podmínkami stanovenými touto druhou stranou získat v prostorách dožádaného orgánu nebo jiného příslušného orgánu podle odstavce 1 informace, které se vztahují k činnostem, jež jsou nebo mohou být porušováním celních předpisů, a které dožadující orgán potřebuje pro účely tohoto protokolu.4. Náležitě pověření úředníci strany mohou být se souhlasem dotčené druhé strany a v souladu s podmínkami stanovenými touto druhou stranou přítomni vyšetřování, která probíhají na území této druhé strany.Článek 8Forma předávaných informací1. Dožádaný orgán sdělí dožadujícímu orgánu písemně výsledky šetření společně s příslušnými dokumenty, ověřenými kopiemi nebo jinými podklady.2. Tyto informace lze předávat v elektronické formě.3. Originály dokumentů se předávají pouze na žádost v případech, kdy by ověřené kopie nestačily. Tyto originály musí být vráceny co nejdříve.Článek 9Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc1. Pomoc může být odmítnuta nebo podmíněna splněním určitých podmínek nebo požadavků v případech, kdy se některá ze stran domnívá, že by poskytnutí pomoci podle tohoto protokolu:a) mohlo ohrozit svrchovanost členského státu Evropské unie nebo Koreje, který byl požádán o pomoc podle tohoto protokolu, nebob) mohlo ohrozit veřejný pořádek, bezpečnost nebo jiné základní zájmy, zejména v případech uvedených v čl. 10 odst. 2, neboc) znamenalo porušení průmyslového, obchodního nebo profesního tajemství.2. Dožádaný


text: orgán může poskytnutí pomoci odložit, pokud by narušilo probíhající vyšetřování, stíhání nebo řízení. V tomto případě se dožádaný orgán s dožadujícím orgánem poradí s cílem zjistit, zda je poskytnutí pomoci možné za podmínek, které může dožádaný orgán stanovit.3. Žádá-l dožadující orgán o pomoc, kterou by sám nemohl poskytnout, pokud by o ni byl požádán, uvede tuto skutečnost ve své žádosti. V tom případě záleží na rozhodnutí dožádaného orgánu, jak na tuto žádost odpoví.4. V případech podle odstavců 1 a 2 musí být rozhodnutí dožádaného orgánu a jeho důvody bezodkladně sděleny dožadujícímu orgánu.Článek 10Výměna informací a důvěrnost1. Veškeré informace sdělené v jakékoli formě na základě tohoto protokolu jsou důvěrné nebo vyhrazené povahy v závislosti na předpisech platných v jednotlivých stranách. Vztahuje se na ně povinnost zachovávat úřední tajemství a požívají ochrany poskytované informacím stejného druhu podle příslušných právních předpisů strany, která je obdržela, a odpovídajících předpisů platných pro orgány Evropské unie.2. Osobní údaje lze vyměňovat pouze v případě, že se strana, která je má obdržet, zaváže chránit je způsobem alespoň rovnocenným ochraně platné pro takový případ ve straně, která je má poskytnout.3. Použití informací získaných podle tohoto protokolu v soudních nebo správních řízeních týkajících se porušování celních předpisů se považuje za použití pro účely tohoto protokolu. Strany tedy mohou ve svých důkazních záznamech, zprávách a svědeckých výpovědích a při soudních řízeních a žalobách používat jako důkazy informace získané a doklady konzultované v souladu s tímto protokolem. Příslušný orgán, který poskytl tyto informace nebo umožnil přístup k těmto dokladům, musí být o tomto použití informován.4. Získané informace lze použít pouze pro účely tohoto protokolu. Hodná-li některá strana použít tyto informace pro jiné účely, musí k tomu předem získat písemný souhlas orgánu, který je poskytl. Takové použití potom podléhá případným omezením, která tento orgán stanoví.Článek 11Znalci a svědciÚředník dožádaného orgánu může být pověřen, aby v mezích svého pověření vystupoval jako znalec nebo svědek v soudním nebo správním řízení v záležitostech, na které se vztahuje tento protokol, a předkládal předměty, doklady nebo jejich ověřené kopie pro účely řízení. V předvolání musí být zejména konkrétně uvedeno, u jakého soudního nebo správního orgánu má úředník vystupovat a v jaké věci a na základě jakého nároku nebo oprávnění bude vyslechnut.Článek 12Náklady na pomocStrany se vzdávají všech vzájemných nároků na úhradu výdajů vzniklých podle tohoto protokolu, kromě případných výdajů na znalce a svědky, tlumočníky a překladatele, kteří nejsou zaměstnanci veřejné správy.Článek 13Provádění1. Prováděním tohoto protokolu jsou pověřeny celní orgány Koreje na jedné straně a příslušné útvary Evropské komise a případně celní orgány členských států Evropské unie na straně druhé. Tyto orgány rozhodují o všech praktických opatřeních a metodách, které jsou nezbytné pro jeho uplatňování, přičemž zohledňují platné předpisy, zejména předpisy na ochranu údajů. Příslušným orgánům mohou doporučit změny tohoto protokolu, které považují za vhodné.2. Strany se vzájemně konzultují a informují o prováděcích pravidlech přijatých v souladu s tímto protokolem.Článek 14Jiné dohody1. S ohledem na příslušné pravomoci Evropské unie a členských států Evropské unie se ustanovení tohoto protokolu:a) nedotýkají závazků stran vyplývajících z jiných mezinárodních dohod nebo úmluv;b) považují


text: za doplňková k dohodám o vzájemné pomoci, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy Evropské unie a Koreou, ac) nedotýkají předpisů Evropské unie o sdělování informací získaných podle tohoto protokolu, které mohou být předmětem zájmu Evropské unie, mezi příslušnými útvary Evropské komise a celními orgány členských států Evropské unie.2. Bez ohledu na odstavec 1 mají ustanovení tohoto protokolu přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody o vzájemné pomoci, která byla nebo může být uzavřena mezi jednotlivými členskými státy Evropské unie a Koreou, pokud nejsou ustanovení uvedené dohody slučitelná s ustanoveními tohoto protokolu.3. Strany navzájem konzultují případné otázky použitelnosti tohoto protokolu a řeší je v Celním výboru zřízeném článkem 6.16 této dohody (Celní výbor).--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22007A0713(05)
 Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Filipínskou republikou o účasti Filipínské republiky na pozorovatelské misi Evropské unie v Acehu (Indonésie) (Pozorovatelská mise v Acehu – AMM)
 Úřední věstník L 183 , 13/07/2007 S. 0076 - 0081
 PŘEKLADDohodave formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Filipínskou republikou o účasti Filipínské republiky na pozorovatelské misi Evropské unie v Acehu (Indonésie) (Pozorovatelská mise v Acehu – AMM)A. Dopis Evropské unieV Jakartě dne 26. října 2005Vaše Excelence,memorandum o porozumění mezi indonéskou vládou a Hnutím za svobodný Aceh (GAM) podepsané v Helsinkách dne 15. srpna 2005 stanoví mimo jiné, že Evropská unie a přispívající země ASEAN zřídí v Acehu (Indonésie) Pozorovatelskou misi v Acehu (AMM). Memorandum o porozumění rovněž stanoví, že postavení, výsady a imunity AMM a jejích členů budou předmětem dohody mezi indonéskou vládou a Evropskou unií.V příloze tohoto dopisu si Vám tedy dovoluji navrhnout ustanovení, která by se vztahovala na účast Vaší země na AMM a na Vaší zemí rozmístěný personál, jehož postavení, výsady a imunity jsou uvedeny v dohodě mezi indonéskou vládou, EU a přispívajícími zeměmi ASEAN.Byl bych Vám vděčen, kdybyste mohl potvrdit, že přijímáte ustanovení uvedená v příloze, a rovněž potvrdit, že jste srozuměn s tím, že tento dopis a jeho příloha představují společně s Vaší odpovědí právně závaznou dohodu mezi EU a vládou Filipínské republiky, jež vstoupí v platnost dnem podpisu Vaší odpovědi a zůstane v platnosti po dobu trvání účasti Vaší země na AMM.Přijměte prosím, Vaše Excelence, ujištění o mé nejhlubší úctě.PŘÍLOHA I1. Filipínská republika se podle memoranda o porozumění účastní AMM v souladu s následujícími ustanoveními a veškerými nutnými prováděcími opatřeními, aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.2. Účast EU je založena na společné akci přijaté Radou dne 9. září 2005 o pozorovatelské misi Evropské unie v Acehu (Indonésie) (Pozorovatelská mise v Acehu – AMM). Filipínská republika se přidružuje k těm ustanovením společné akce, která se týkají její účasti a účasti jejího personálu na AMM, s výhradou této přílohy.3. Rozhodnutí o ukončení účasti EU na AMM přijme Rada Evropské unie po konzultaci s Filipínskou republikou a za podmínky, že Filipínská republika ke dni přijetí uvedeného rozhodnutí ještě přispívá k AMM.4. Filipínská republika zajistí, aby její personál, který se účastní AMM, plnil své poslání v souladu s- odpovídajícími ustanoveními společné akce přijaté Radou Evropské unie dne 9. září 2005 a případnými následnými změnami,- operačním plánem (OPLAN) schváleným Radou Evropské unie dne 9. září 2005,- prováděcími opatřeními podle této dohody.5. Personál vyslaný do AMM Filipínskou republikou plní své úkoly a jedná výhradně v zájmu AMM.6. Filipínská republika včas uvědomí vedoucího mise AMM o každé změně ve věci svého příspěvku k AMM.7. Členové personálu vyslaného do AMM při zahájení mise podstoupí lékařskou prohlídku a očkování a příslušný orgán Filipínské republiky jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti. Členové personálu vyslaného do AMM předloží kopii tohoto osvědčení.8. Postavení personálu AMM, včetně personálu vyslaného do AMM Filipínskou republikou, se řídí dohodou o postavení, výsadách a imunitách AMM mezi indonéskou vládou, Evropskou unií a připívajícími zeměmi


text: ASEAN.9. Aniž je dotčena dohoda o postavení mise podle bodu 8, vykonává Filipínská republika soudní pravomoc nad svým personálem, který se účastní AMM.10. Filipínská republika vyřizuje v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a s výhradou veškerých imunit udělených na základě dohody o postavení, výsadách a imunitách AMM veškeré nároky vzniklé v souvislosti s účastí na AMM, jež kterýkoliv ze členů jejího personálu vznese nebo jež se jej týkají. Filipínská republika odpovídá za zahájení řízení, zejména soudního nebo disciplinárního, proti kterémukoliv z členů svého personálu, v souladu se svými právními a správními předpisy.11. Filipínská republika se zavazuje učinit na základě vzájemnosti prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoliv státu účastnícímu se AMM při podpisu této výměny dopisů. Vzor tohoto prohlášení je uveden v příloze II.12. Evropská unie zajistí, aby její členské státy učinily na základě vzájemnosti prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody, pokud jde o účast Filipínské republiky na AMM, při podpisu této výměny dopisů. Vzor tohoto prohlášení je uveden v příloze II.13. Pravidla pro výměnu a bezpečnost utajovaných informací jsou stanovena v příloze III. Další pokyny mohou být vydány příslušnými orgány, včetně vedoucího mise AMM.14. Veškerý personál účastnící se AMM zůstává zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.15. Vnitrostátní orgány převedou operativní velení na vedoucího mise AMM, který vykonává toto velení prostřednictvím hierarchické struktury velení a řízení.16. Vedoucí mise vede AMM a zajišťuje její běžné řízení.17. Filipínská republika má v souladu s právním nástrojem podle bodu 2 ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se účastní AMM.18. Vedoucí mise AMM odpovídá za kázeňské otázky týkající se personálu AMM. Případné disciplinární řízení proti vyslanému personálu zahajuje příslušný vnitrostátní orgán.19. Filipínská republika určí styčný bod národního kontingentu pro zastupování národního kontingentu v AMM. Styčný bod národního kontingentu podává zprávy o vnitrostátních záležitostech vedoucímu mise AMM a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.20. Filipínská republika nese veškeré náklady spojené se svou účastí na misi.21. Filipínská republika nepřispívá na financování operativního rozpočtu AMM.22. V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám státu, v němž se operace uskutečňuje, zaplatí Filipínská republika, pokud je zjištěna její odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v dohodě o postavení, výsadách a imunitách AMM podle bodu 8.23. Generální tajemník Rady Evropské unie, vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku nebo vedoucí mise a příslušné orgány Filipínské republiky uzavřou veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.24. Každá ze stran má právo vypovědět tuto dohodu písemným oznámením s měsíční výpovědní lhůtou.25. Spory o výklad nebo použití této dohody strany mezi sebou řeší výhradně diplomatickou cestou.PŘÍLOHA IIZnění vzájemných prohlášení podle bodů 11 a 12Znění pro členské státy EU:"V případě zranění nebo smrti člena personálu nebo škody nebo ztráty týkající se jeho majetku, který používá AMM, usilují členské státy EU, které uplatňují společnou akci přijatou Radou Evropské unie dne 9. září 2005 o pozorovatelské misi EU v Acehu (Pozorovatelská mise v Acehu – AMM), o to, aby se v rozsahu, v jakém


text: to dovoluje jejich vnitrostátní právní systém, vzdaly nároků na náhradu škody vůči Filipínské republice, pokud zranění, smrt, škoda nebo ztráta:- byly způsobeny personálem Filipínské republiky při plnění jeho úkolů v souvislosti s AMM, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, nebo- nastaly použitím jakéhokoliv majetku, jenž patří Filipínské republice, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání členů personálu AMM z Filipínské republiky, kteří tento majetek používají."Znění pro Filipínskou republiku:"V případě zranění nebo smrti člena personálu nebo škody nebo ztráty týkající se jeho majetku, který používá AMM, usiluje Filipínská republika, která se účastní AMM podle odstavce 5.3 memoranda o porozumění a podle společné akce přijaté Radou Evropské unie dne 9. září 2005 o pozorovatelské misi Evropské unie v Acehu (Pozorovatelská mise v Acehu – AMM), o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, vzdala nároků na náhradu škody vůči jakémukoli jinému státu účastnícímu se AMM, pokud zranění, smrt, škoda nebo ztráta:- byly způsobeny personálem při plnění jeho úkolů v souvislosti s AMM, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání, nebo- nastaly použitím jakéhokoliv majetku, jenž patří státům účastnícím se AMM, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s misí, kromě případů hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání členů personálu AMM, kteří tento majetek používají."PŘÍLOHA IIIPravidla týkající se výměny a bezpečnosti utajovaných informacíKe stanovení rámce pro výměnu utajovaných informací se vztahem k AMM až do stupně utajení RESTRICTED (RESTREINT UE) mezi Evropskou unií a Filipínskou republikou se použijí následující pravidla.Filipínská republika zajistí, aby si utajované informace EU (tj. veškeré informace (poznatky, které lze jakýmkoli způsobem sdělovat) nebo materiály, pro které je stanoveno, že vyžadují ochranu proti nedovolenému vyzrazení, a které byly takto označeny bezpečnostním stupněm utajení), jež jí jsou zpřístupněny, zachovaly bezpečnostní stupeň utajení stanovený EU, a zabezpečí tyto informace v souladu s následujícími pravidly na základě bezpečnostních předpisů Rady [1], zejména:- Filipínská republika nepoužije poskytnuté utajované informace EU k jiným účelům než k těm, pro které jí tyto utajované informace EU byly poskytnuty a které byly stanoveny původcem,- Filipínská republika neposkytne takové informace třetím stranám bez předchozího souhlasu EU,- Filipínská republika zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU, jež jí byly předány, bude povolen pouze osobám, u nichž bude dodržena zásada "vědět jen to nejnutnější",- Filipínská republika zajistí, aby před povolením přístupu k utajovaným informacím EU byly všechny osoby, které tento přístup požadují, informovány o požadavcích ochranných bezpečnostních předpisů vztahujících se ke stupni utajení informací, k nimž požadují přístup, a aby tyto požadavky splňovaly,- s přihlédnutím k jejich stupni utajení jsou utajované informace EU předávány Filipínské republice v diplomatické schránce, vojenskou poštovní službou, bezpečnou poštovní službou, zabezpečenými telekomunikačními prostředky nebo doručovány osobně. Filipínská republika v předstihu oznámí generálnímu sekretariátu Rady EU název a adresu subjektu odpovědného za bezpečnost utajovaných informací a přesné adresy, na které musí být informace a dokumenty předány,- Filipínská republika zajistí, aby všechny objekty, prostory, budovy, kanceláře, místnosti, komunikační a informační systémy atd., ve kterých jsou utajované informace a dokumenty


text: EU uloženy nebo ve kterých se s takovými informacemi a dokumenty nakládá, byly chráněny pomocí vhodných fyzických bezpečnostních opatření,- Filipínská republika zajistí, aby utajované dokumenty EU, jež jí byly předány, byly při převzetí zaznamenány do zvláštního rejstříku. Filipínská republika zajistí, aby kopie utajovaných dokumentů EU, jež jí byly předány, které mohou být pořízeny přijímajícím subjektem, jakož i jejich počet, šíření a zničení, byly zaznamenány do tohoto zvláštního rejstříku,- Filipínská republika oznámí generálnímu sekretariátu Rady EU každé ohrožení utajovaných informací EU, jež jí byly předány. V takovém případě zahájí Filipínská republika šetření a přijme vhodná opatření k zamezení opětovného ohrožení.Pro účely těchto pravidel bude s utajovanými informacemi poskytnutými Evropské unii Filipínskou republikou nakládáno jako s utajovanými informacemi EU a bude jim zaručena odpovídající úroveň ochrany.Po uplynutí platnosti či ukončení této dohody budou veškeré utajované informace nebo materiály poskytnuté nebo získané výměnou podle této dohody i nadále chráněny v souladu s touto dohodou.B. Dopis Filipínské republikyJakarta, 17 January 2006Your Excellency,I have the honor to refer to the letter of your predecessor as representative of the President of the Council of the European Union, H.E. Charles Humfrey, CMG, dated 26 October 2005, together with its Annex, which read as follows:"The Memorandum of Understanding (MoU) between the Government of Indonesia (GoI) and the Free Aceh Movement (GAM) signed at Helsinki on 15 August 2005, provides inter alia for the establishment by the European Union and ASEAN Contributing Countries of an Aceh Monitoring Mission (AMM) in Aceh, (Indonesia). This MoU also provides that the status, privileges and immunities of the AMM and its members will be agreed between the GoI and the European Union.Accordingly, I have the honour to propose, in the Annex to this letter, the provisions which would apply to the participation of your country in the AMM, and the personnel deployed by your country, the status, privileges and immunities of which are set out in the agreement in the GoI, the EU and the ASEAN Contributing Countries.I would be grateful if you could confirm your acceptance of the provisions set out in the Annex, and also confirm your understanding that this letter and its Annex, together with your reply, shall constitute a legally binding agreement between the EU and the Government of the Republic of the Philippines, which shall enter into force on the day of signature of your reply, and shall remain in force for the duration of your country's participation in the AMM.Please accept, Excellency, the assurances of my highest consideration."In reply to this letter dated 26 October 2005, together with its Annex, I have the honor to confirm, on behalf of the Government of the Republic of the Philippines, its acceptance of the provisions set out in the Annex, and also confirm its understanding that this letter, shall constitute a legally binding agreement between the Government of the Republic of the Philippines and the European Union, which shall enter into force on the date of this letter.Accept, Excellency, the renewed assurances of my highest consideration.+++++ TIFF +++++SHULAN O. PRIMAVERAAmbassador


text:
 30.9.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 347/297
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis OSN č. 150 – Jednotná ustanovení pro schvalování retroreflexních zařízení a značení pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla [2021/1721]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 3 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 30. září 2021
 Tento dokument slouží výhradně jako dokumentační nástroj. Rozhodná a právně závazná znění jsou:
 —
 ECE/TRANS/WP.29/2018/159/Rev.1
 —
 ECE/TRANS/WP.29/2019/83
 —
 ECE/TRANS/WP.29/2020/34 a
 —
 ECE/TRANS/WP.29/2021/47
 OBSAH
 iPŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Správní ustanovení
 4.
 Obecné požadavky
 5.
 Zvláštní technické požadavky
 6.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1
 Sdělení
 2
 Minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby
 3
 Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem
 4
 Fotometrická měření retroreflexních zařízení a materiálů pro retroreflexní značení
 5
 Specifikace tvaru a rozměrů
 6
 Odolnost vůči teplu
 7
 Odolnost retroreflexních zařízení vůči pronikání vody
 8
 Alternativní postupy pro zkoušení retroreflexních zařízení z hlediska jejich odolnosti vůči pronikání vody tříd IB a IIIB
 9
 Odolnost vůči palivům
 10
 Odolnost vůči mazacím olejům
 11
 Odolnost vůči korozi (norma ISO 3768)
 12
 Odolnost přístupné zadní stěny retroreflexních zařízení se zrcadlovou vrstvou
 13
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 14
 Stabilita fotometrických vlastností
 15
 Odolnost vůči čištění v případě vzorku retroreflexních zařízení
 16
 Pevnost spojení
 17
 Ohebnost – retroreflexní značení
 18
 Odolnost proti nárazu
 19
 Tuhost desek
 20
 Další zkušební postupy pro výstražné trojúhelníky typů 1 a 2
 21
 Stálobarevnost retroreflexních zařízení tříd IA, IB, IIIA, IIIB a IVA
 22
 Stálobarevnost na umělém světle – zkouška s xenonovou výbojkou
 Dodatek 1
 Definice šedé stupnice
 23
 Popis měřicí geometrie pro měření barvy a činitele jasu fluorescenčních retroreflexních materiálů
 24
 Příklady značek schválení typu
 25
 Pokyny pro montáž desek zadního značení pomalých vozidel (kvůli konstrukci) a jejich přípojných vozidel
 ÚVOD
 Tento předpis spojuje ustanovení jednotlivých předpisů OSN č. 3, 27, 69, 70 a 104 do jediného předpisu OSN a je výsledkem rozhodnutí Světového fóra pro harmonizaci předpisů týkajících se vozidel (WP.29) za účelem zjednodušení předpisů týkajících se osvětlení a světelné signalizace na základě původního návrhu Evropské unie a Japonska.
 Cílem tohoto předpisu je objasnit, konsolidovat a zjednodušit předpisy OSN č. 3, 27, 69, 70 a 104 a připravit se na budoucí přechod na požadavky založené na výkonnosti, a to snížením počtu předpisů OSN prostřednictvím redakční úpravy, aniž by se změnily podrobné technické požadavky, které jsou již platné ke dni vstupu tohoto předpisu v platnost.
 Ačkoli se tento předpis spojením všech odrazek, desek retroreflexního značení, retroreflexních značení a výstražných trojúhelníků do jediného předpisu odchyluje od tradičního přístupu, podle něhož má být každé retroreflexní zařízení upraveno samostatným předpisem, obsahuje tento zjednodušený předpis OSN všechna ustanovení a je koncipován v souladu se stávající strukturou sérií změn, jejich přechodnými ustanoveními a doplňky. Přechodná ustanovení, která jsou s novou sérií změn tohoto předpisu spojena, budou v příslušných případech uvedena pro


text:
každé zařízení; to zahrnuje i seznam zařízení a jejich příslušných indexů změny ve vztahu k dané sérii změn.
 Očekává se, že všechny smluvní strany dohody z roku 1958 přijmou tento předpis a v případě, že nebudou moci přijmout některá konkrétní retroreflexní zařízení, poskytnou podrobné vysvětlení. Tato rozhodnutí budou uvedena v dokumentu ECE/TRANS/WP.29/343, kde se zaznamenává status přiložených předpisů OSN a změn.
 Pokud jde o požadavky na značky schválení, zahrnuje tento předpis požadavky na používání „jedinečného identifikačního kódu“, jehož je zapotřebí pro přístup k zabezpečené internetové databázi zřízené EHK OSN (v souladu s přílohou 5 dohody z roku 1958), v níž je uchovávána veškerá dokumentace ke schvalování typu. Je-li použit „jedinečný identifikační kód“, nemusí být retroreflexní zařízení opatřena konvenčními značkami schválení typu (značka „E“). Není-li použití „jedinečného identifikačního kódu“ technicky možné (např. pokud nelze zabezpečit přístup k internetové databázi OSN nebo není-li zabezpečená internetová databáze OSN v provozu), musí být konvenční značky schválení typu používány do té doby, než je umožněno použití „jedinečného identifikačního kódu“.
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na tato retroreflexní zařízení:
 Odrazky tříd IA, IB, IIIA, IIIB a IVA
 Retroreflexní značení tříd C, D, E a F
 Desky retroreflexního značení pro těžká a dlouhá vozidla tříd 1, 2, 3, 4 a 5
 Desky retroreflexního značení pro pomalá vozidla tříd 1 a 2
 Výstražné trojúhelníky typů 1 a 2
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 2.1.
 Použijí se všechny definice uvedené v poslední sérii změn předpisu OSN č. 48, která byla v platnosti v době podání žádosti o schválení typu, není-li stanoveno jinak v tomto předpisu nebo v příslušných předpisech OSN č. 53, 74 a 86, které se týkají instalace.
 2.1.1.
 „Retroreflexními zařízeními různých typů“ se rozumí retroreflexní zařízení, jako jsou odrazky, retroreflexní materiály nebo desky retroreflexního značení či výstražné trojúhelníky různých typů, která se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka:
 i)
 retroreflexní zařízení, která nesou tentýž obchodní název nebo značku, ale jsou vyráběna různými výrobci, se považují za retroreflexní zařízení různých typů;
 ii)
 retroreflexní zařízení, která jsou vyráběna týmž výrobcem a liší se pouze obchodním názvem nebo značkou, se považují za retroreflexní zařízení téhož typu;
 b)
 vlastnosti retroreflexního materiálu;
 c)
 vlastnosti fluorescenčního materiálu, v příslušných případech;
 d)
 části ovlivňující vlastnosti retroreflexních materiálů a/nebo desek;
 e)
 výrazné geometrické a mechanické vlastnosti (pouze u desek/zařízení odpovídajících příloze 5).
 U materiálů a/nebo desek odpovídajících příloze 5 nesmí být rozdíly ve tvaru a rozměrech značení takové, aby představovaly jiný typ.
 2.1.2.
 Pokud se typ „retroreflexního zařízení“ nebo materiálu pro retroreflexní značení liší od typu, který byl již schválen, jen obchodním názvem nebo značkou, postačí předložit:
 a)
 prohlášení výrobce „retroreflexního zařízení“ nebo materiálu pro retroreflexní značení, že předložený typ je (kromě obchodního názvu nebo značky) totožný s již schváleným typem a byl vyroben stejným výrobcem, který vyrábí schválený typ, jenž je identifikován číslem schválení;
 b)
 dva vzorky s novým obchodním názvem nebo značkou nebo rovnocennou dokumentací.
 2.2.
 Typ „retroreflexního zařízení“ nebo retroreflexního materiálu je vymezen modely a popisnými písemnými podklady předloženými


text:
spolu se žádostí o schválení. Retroreflexní zařízení lze považovat za retroreflexní zařízení téhož typu, pokud mají jednu nebo více „retroreflexních optických jednotek“, které jsou totožné s retroreflexními optickými jednotkami standardního modelu, nebo nejsou-li totožné, jsou symetrické a vhodné k tomu, aby byly namontovány jedna na levou a jedna na pravou stranu vozidla, a pokud se jejich ostatní části liší od částí standardního modelu pouze tak, že to nemá vliv na vlastnosti, na něž se vztahuje tento předpis. Změna barvy retroreflexních materiálů tříd „D“ a „E“ nepředstavuje změnu typu.
 2.3.
 Definice týkající se goniometrického systému CIE
 2.3.1.
 Geometrické definice (viz obrázek A4-II)
 2.3.1.1.
 „Osou osvětlení (symbol I)“ se rozumí úsečka vedoucí od vztažného středu ke zdroji světla.
 2.3.1.2.
 „Osou pozorování (symbol O)“ se rozumí úsečka vedoucí od vztažného středu k fotometrické hlavici.
 2.3.1.3.
 „Úhlem pozorování (symbol α)“ se rozumí úhel mezi osou osvětlení a osou pozorování. Úhel pozorování je vždy kladný a v případě zpětného odrazu je omezen na malé úhly.
 2.3.1.4.
 „Polorovinou pozorování“ se rozumí polorovina, která vychází z osy osvětlení a která obsahuje osu pozorování.
 2.3.1.5.
 „Vztažnou osou (symbol R)“ se rozumí úsečka, jež vychází ze vztažného středu a která se použije k popisu úhlové polohy retroreflexního zařízení.
 2.3.1.6.
 „Vstupním úhlem (symbol β)“ se rozumí úhel mezi osou osvětlení a vztažnou osou. Vstupní úhel obvykle nebývá větší než 90°, avšak pro úplnost je jeho plný rozsah definován jako 0° < β < 180°. Aby bylo možné orientaci specifikovat úplně, je tento úhel charakterizován dvěma složkami, β1 a β2.
 2.3.1.7.
 „Úhlem natočení (symbol ε)“ se rozumí úhel, který udává orientaci retroreflexního materiálu příslušným symbolem s ohledem na natočení okolo vztažné osy. Pokud mají retroreflexní materiály nebo zařízení označení (např. „TOP“), pak se podle tohoto označení řídí výchozí poloha. Velikost úhlu natočení ε se pohybuje v rozmezí –180° < ε < +180°.
 2.3.1.8.
 „První osou (symbol 1)“ se rozumí osa, která prochází vztažným středem a je kolmá k polorovině pozorování.
 2.3.1.9.
 „První složkou vstupního úhlu (symbol β1)“ se rozumí úhel od osy osvětlení k rovině, ve které leží vztažná osa a první osa;
 rozmezí: –180° < β1 < 180°.
 2.3.1.10.
 „Druhou složkou vstupního úhlu (symbol β2)“ se rozumí úhel od roviny, ve které leží polorovina pozorování, ke vztažné ose;
 rozmezí –90° < β2 < 90°;
 2.3.1.11.
 „Druhou osou (symbol 2)“ se rozumí osa, která prochází vztažným středem a je kolmá jak vůči první ose, tak vůči vztažné ose. Kladný směr druhé osy leží v polorovině pozorování, pokud –90° < β1 < 90°, jak je uvedeno na obrázku A4-II.
 2.3.2.
 Definice fotometrických termínů
 2.3.2.1.
 „Součinitelem retroreflexe (symbol R’)“ se rozumí podíl součinitele svítivosti R roviny retroreflexní plochy a její plochy A.
 Součinitel retroreflexe R’ je vyjádřen v kandelách na m2 na lux (cd•m-2•lx-1).
 (jas/osvětlení).
 2.3.2.2.
 „Úhlovou velikostí retroreflexního vzorku (symbol η1)“ se rozumí úhel protilehlý největšímu rozměru retroreflexního vzorku buď ve středu zdroje osvětlení, nebo ve středu přijímače (ß1 = ß2 = 0°).
 2.3.2.3.
 „Úhlovou velikostí přijímače (symbol η2)“ se rozumí úhel protilehlý největšímu rozměru přijímače sledovaný ze vztažného středu (β1 =


text:
β2 = 0°).
 2.3.2.4.
 „Činitelem jasu (symbol ß)“ se rozumí poměr jasu tělesa k jasu dokonalého difuzoru za shodných podmínek osvětlení a pozorování.
 2.3.2.5.
 „Barva odraženého světla zařízení“ – definice barvy odraženého světla jsou uvedeny v bodě 2.11 předpisu OSN č. 48.
 3. SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
 3.1. Žádost o schválení
 3.1.1.
 Žádost o schválení typu podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. K žádosti se přiloží:
 3.1.1.1.
 V případě odrazek:
 a)
 dle volby žadatele se v žádosti o schválení typu uvede, že zařízení může být montováno na vozidlo s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo – v případě odrazek tříd IA, IB a IVA – že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže musí být uvedeny ve formuláři sdělení;
 b)
 výkresy ve trojím vyhotovení, které jsou dostatečně podrobné, aby bylo možné určit typ, a na nichž je vyznačena geometrická poloha (geometrické polohy), v níž (nichž) lze retroreflexní zařízení namontovat na vozidlo, a v případě odrazek třídy IB nebo IIIB musí obsahovat podrobnosti o montáži. Dále musí být na výkresech znázorněno místo určené pro umístění čísla schválení a označení třídy ve vztahu ke kružnici schvalovací značky;
 c)
 stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž je retroreflexní optická jednotka zhotovena;
 d)
 vzorky retroreflexního zařízení v barvě specifikované výrobcem a v případě potřeby prostředky k jejich upevnění; počet vzorků, které mají být předloženy, je uveden v bodech 5.1 a 5.2;
 e)
 v případě potřeby dva vzorky jiné barvy (jiných barev) k současnému nebo následnému rozšíření schválení na zařízení jiné barvy (jiných barev);
 f)
 v případě zařízení třídy IVA: vzorky retroreflexního zařízení a – v případě potřeby – prostředky k jejich upevnění; počet vzorků, které mají být předloženy, je uveden v bodě 5.3.
 3.1.1.2.
 V případě výstražných trojúhelníků:
 a)
 okótované výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu;
 b)
 stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž je výstražný trojúhelník zhotoven, a návod k použití;
 c)
 kopie pokynů týkajících se jeho sestavení;
 d)
 vzorky retroreflexních a fluorescenčních ploch; počet vzorků, které mají být předloženy, je uveden v bodě 5.9.
 3.1.1.3.
 V případě desek značení:
 a)
 výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu. Na výkresech musí být geometricky znázorněna poloha, v níž má být deska značení připevněna k zadnímu konci vozidla. Dále na nich musí být znázorněno místo určené pro umístění čísla schválení a identifikačního symbolu ve vztahu ke kružnici značky schválení;
 b)
 stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž jsou zhotoveny retroreflexní plochy;
 c)
 stručný popis udávající technické specifikace materiálů, z nichž jsou zhotoveny fluorescenční plochy;
 d)
 vzorky retroreflexních a fluorescenčních ploch; počet vzorků, které mají být předloženy, je uveden v bodech 5.7 a 5.8.
 3.1.1.3.1.
 Před udělením schválení typu ověří schvalovací orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
 3.1.1.4.
 V případě materiálu pro retroreflexní značení:
 a)
 výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu. Na výkresech musí být geometricky znázorněna orientace montáže materiálů pro značení na vozidlo.


text:
Dále na nich musí být znázorněno místo určené pro umístění čísla schválení a identifikačního symbolu ve vztahu ke kružnici značky schválení;
 b)
 stručný popis udávající technické specifikace materiálů pro retroreflexní značení;
 c)
 vzorky materiálů pro retroreflexní značení, podle specifikací v bodech 5.4 a 5.5;
 d)
 pokud se typ materiálu pro reflexní značení liší od typu, který byl již schválen, jen obchodním názvem nebo značkou, postačí předložit:
 i)
 prohlášení výrobce materiálu pro reflexní značení, že předložený typ je (kromě obchodního názvu nebo značky) totožný s již schváleným typem a byl vyroben stejným výrobcem, který vyrábí schválený typ, jenž je identifikován kódem schválení;
 ii)
 dva vzorky s novým obchodním názvem nebo značkou nebo rovnocennou dokumentací.
 3.2. Schválení
 3.2.1.
 Pro každé z retroreflexních zařízení uvedených v bodě 1 se požaduje samostatné schválení.
 3.2.2.
 Oznámení o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení typu zařízení podle tohoto předpisu musí být sděleno smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1.
 3.2.3.
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení, které se vyznačí na zařízení podle požadavků uvedených v bodě 3.3. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu zařízení téže funkce, kromě případu, kdy je schválení rozšířeno na zařízení lišící se pouze barvou.
 3.2.4.
 Je-li schválení udělené pro určité retroreflexní zařízení rozšířeno na jiná taková zařízení lišící se pouze barvou, musí oba vzorky jiné barvy předložené v souladu s bodem 3.1.1.1 písm. d) tohoto předpisu vyhovovat pouze kolorimetrickým a fotometrickým specifikacím a ostatní zkoušky se již nevyžadují. Tento bod se nepoužije na zařízení třídy IVA.
 3.2.5.
 Níže jsou uvedeny symboly označující retroreflexní zařízení, jež se uvedou v příloze 1:
 Tabulka 1
 Seznam retroreflexních zařízení a jejich symbolů
 Retroreflexní zařízení
 Symbol
 Doplňkový symbol
 Min. velikost „a“ na obrázku A24-I (hodnoty v mm)
 Bod
 Odrazka pro motorová vozidla (samostatná)
 IA
 4
 5.1.
 Odrazka pro motorová vozidla (sdružená s jinými signalizačními svítilnami, které nejsou vodotěsné)
 IB
 4
 5.1.
 Odrazka pro přípojná vozidla (samostatná)
 IIIA
 4
 5.2.
 Odrazka pro přípojná vozidla (sdružená s jinými signalizačními svítilnami, které nejsou vodotěsné)
 IIIB
 4
 5.2.
 Širokoúhlá odrazka
 IVA
 4
 5.3.
 Nápadné značení (materiál pro obrysové/páskové značení)
 C
 104R
 12
 5.4.
 Nápadné značení (materiál pro výrazná značení/grafiku určený pro omezenou plochu)
 D
 104R
 12
 5.5
 Nápadné značení (materiál pro výrazná značení/grafiku určený pro širší plochu)
 E
 104R
 12
 5.5.
 Nápadné značení (materiály třídy „E“, které se používají pro výrazná značení nebo grafiku jako podklad nebo pozadí pro tisk plnobarevných log a značení a splňují požadavky na materiály třídy „D“)
 D/E
 104R
 12
 5.5.
 Retroreflexní materiály třídy F pro značení na krajních plochách
 F
 104R
 12
 5.6.
 Retroreflexní značení pro dlouhá nebo těžká vozidla (retroreflexní a fluorescenční materiály)
 Deska značení třídy 1 nebo třídy 2
 RF
 5
 5.7.
 Retroreflexní značení pro dlouhá nebo těžká vozidla (pouze retroreflexní materiály) – deska značení třídy 3, třídy 4 nebo třídy 5
 RR
 5
 5.7 pro třídu 3 nebo 4
 5.6 pro třídu 5
 Značení pro pomalá vozidla (retroreflexní a fluorescenční materiály) – deska značení


text:
třídy 1
 RF
 5
 5.8.
 Značení pro pomalá vozidla (pouze retroreflexní materiály) – deska značení třídy 2
 RR
 5
 5.8.
 Výstražný trojúhelník
 -
 27R
 8
 5.9.
 3.2.6.
 Příslušné indexy změny pro každé zařízení, které se týkají série změn, jsou následující (viz také bod 6.1.1):
 Tabulka 2
 Série změn a index změny
 Série změn předpisu
 00
 Zařízení
 Index změny pro konkrétní zařízení
 Odrazka pro motorová vozidla (samostatná)
 0
 Odrazka pro motorová vozidla (sdružená s jinými signalizačními svítilnami, které nejsou vodotěsné)
 0
 Odrazka pro přípojná vozidla (samostatná)
 0
 Odrazka pro přípojná vozidla (sdružená s jinými signalizačními svítilnami, které nejsou vodotěsné)
 0
 Širokoúhlá odrazka
 0
 Nápadné značení (materiál pro obrysové/páskové značení)
 0
 Nápadné značení (materiál pro výrazná značení/grafiku určený pro omezenou plochu)
 0
 Nápadné značení (materiál pro výrazná značení/grafiku určený pro širší plochu)
 0
 Nápadné značení (materiály třídy „E“, které se používají pro výrazná značení nebo grafiku jako podklad nebo pozadí pro tisk plnobarevných log a značení a splňují požadavky na materiály třídy „D“)
 0
 Retroreflexní materiály třídy F pro značení na krajních plochách
 0
 Retroreflexní značení pro dlouhá nebo těžká vozidla (retroreflexní a fluorescenční materiály) – deska značení třídy 1 nebo třídy 2
 0
 Retroreflexní značení pro dlouhá nebo těžká vozidla (pouze retroreflexní materiály) – deska značení třídy 3, třídy 4 nebo třídy 5
 0
 Značení pro pomalá vozidla (retroreflexní a fluorescenční materiály) – deska značení třídy 1
 0
 Značení pro pomalá vozidla (pouze retroreflexní materiály)
 Deska značení třídy 2
 0
 Výstražný trojúhelník
 0
 3.3. Značka schválení
 3.3.1.
 Obecná ustanovení
 3.3.1.1.
 Každé zařízení, které patří ke schválenému typu, musí mít plochu dostatečných rozměrů pro jedinečný identifikační kód, jak je uveden v dohodě z roku 1958, a další označení vymezená v bodech 3.3.4.2 až 3.3.4.6, nebo, není-li to technicky možné, značku schválení s doplňkovými symboly a jiná označení vymezená v bodě 3.3.2.
 3.3.1.2.
 Příklady uspořádání označení jsou uvedeny v příloze 24.
 3.3.2.
 Značka schválení se skládá z těchto prvků:
 3.3.2.1.
 Kružnice opsaná kolem písmene „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila.
 3.3.2.2.
 Číslo schválení předepsané v bodě 3.2.3.
 3.3.2.3.
 Symboly označující retroreflexní zařízení předepsané v bodě 3.2.4.
 3.3.2.4.
 Číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“ a dvě číslice označující sérii změn platnou v době vydání schválení.
 3.3.2.5.
 Číslo schválení musí být umístěno v blízkosti kružnice předepsané v bodě 3.3.2.1.
 3.3.2.6.
 Svislá šipka začínající na vodorovné úsečce a směřující dolů na zařízeních se sníženým rozložením světla v souladu s bodem 5.1.4.5, 5.2.3.2 nebo 5.3.4.2 tohoto předpisu.
 3.3.3.
 Formát značky v podobě jedinečného identifikačního kódu musí odpovídat níže uvedenému příkladu:
 a ≥ 8 mm
 Z výše uvedeného jedinečného identifikačního kódu vyznačeného na retroreflexním zařízení vyplývá, že dotčený typ byl schválen a že příslušné informace o daném schválení typu jsou dispozici v zabezpečené internetové databázi OSN pod číslem 270650 jakožto jedinečným identifikačním kódem.
 3.3.4.
 Požadavky týkající se označování
 Retroreflexní zařízení ke schválení
 3.3.4.1.
 Musí mít dostatečně velkou plochou pro umístění značky schválení nebo jedinečného identifikačního kódu.
 3.3.4.1.1.
 V každém případě musí být značka schválení nebo jedinečný identifikační kód viditelné i poté, co


text:
je retroreflexní zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře.
 3.3.4.1.2.
 Značka schválení musí být umístěna na vnitřní nebo vnější (průhledné či neprůhledné) části retroreflexního zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části retroreflexního zařízení.
 3.3.4.2.
 Musí být opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 3.3.4.2.1.
 V případě retroreflexních zařízení tříd IA, IIIA, IB, IIIB nebo IVA musí být slovo „TOP“ napsané vodorovně na nejvyšší části činné plochy, je-li takové označení nezbytné k jednoznačnému určení úhlu nebo úhlů natočení předepsaných výrobcem.
 3.3.4.2.2.
 V případě tříd C, D, E nebo F musí být orientační označení „TOP“ napsáno na každém materiálu pro značení, jehož retroreflexní systém není všesměrový, a to alespoň:
 a)
 na proužcích ve vzdálenosti 0,5 m;
 b)
 na plochách o velikosti 100 × 100 mm2.
 3.3.4.2.3.
 V případě tříd 1, 2, 3, 4 nebo 5 musí být slovo „TOP“ na deskách, jejichž retroreflexní systém není všesměrový, napsáno vodorovně na té části desek, která má být nejvyšší částí desky namontované na vozidlo.
 3.3.4.3.
 Symboly označující retroreflexní zařízení, materiály pro značení nebo desky a doplňkové symboly předepsané v tabulce 1.
 3.3.4.4.
 Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 3.3.4.4.1.
 V případě tříd C, D, E nebo F musí být značka schválení viditelná a jasně čitelná na vnější straně materiálu pro značení a musí být nesmazatelná a umístěna alespoň jednou:
 a)
 každého 0,5 m na proužcích;
 b)
 na plochách o velikosti 100 × 100 mm2.
 3.3.4.5.
 Číslo schválení a doplňkové symboly musí být umístěny blízko kružnice a buď nad nebo pod písmenem „E“, nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení musí být na téže straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem.
 3.3.4.6.
 Plocha pro umístění značky schválení musí být vyznačena na výkresech podle bodu 3.1.1.
 3.3.4.7.
 Jsou-li dvě nebo více svítilen součástí téže jednotky skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen (včetně odrazky), udělí se schválení, pouze pokud každá z těchto svítilen splňuje požadavky tohoto předpisu nebo jiného předpisu. Svítilny, které nesplňují žádný z těchto předpisů, nesmí být součástí takové jednotky skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen.
 3.3.4.8.
 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky současně několika předpisů, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, číslo schválení a v případě potřeby požadovaná šipka. Tato značka schválení může být umístěna kdekoli na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách, pokud:
 3.3.4.8.1.
 je po jejich namontování viditelná;
 3.3.4.8.2.
 žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení.
 3.3.4.9.
 Pro každou svítilnu se vyznačí identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušných sérií změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení:
 3.3.4.9.1.
 buď na příslušné ploše vyzařující světlo,
 3.3.4.9.2.
 nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jasně identifikovat (viz možné příklady uvedené v


text:
příloze 24).
 3.3.4.10.
 Velikost jednotlivých částí jediné značky schválení nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší jednotlivé značky v předpise, podle kterého bylo schválení uděleno.
 3.3.4.11.
 Plocha pro umístění značky schválení musí být vyznačena na výkresech podle bodu 3.1.2.3.
 3.4. Změny typu retroreflexních zařízení pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla a rozšíření schválení
 3.4.1.
 Každá změna typu retroreflexního zařízení musí být oznámena schvalovacímu orgánu, který daný typ schválil. Tento orgán pak může buď:
 3.4.1.1.
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že retroreflexní zařízení stále splňuje požadavky; nebo
 3.4.1.2.
 vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek další protokol.
 3.4.2.
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se sdělí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, postupem podle bodu 3.2.2.
 3.4.3.
 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 o tom informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují předpis OSN, podle kterého bylo schválení uděleno.
 3.5. Shodnost výroby
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v příloze 1 dohody z roku 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3), přičemž musí být splněny tyto požadavky:
 3.5.1.
 Odrazky schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem, a to tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 4 a 5.
 3.5.1.1.
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 2.
 3.5.1.2.
 Musí být splněny minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 3.
 3.5.2.
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 3.5.3.
 Výstražné trojúhelníky schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby odpovídaly typu schválenému podle tohoto předpisu.
 Soulad s požadavky stanovenými v bodech 4 a 5 se ověří takto:
 3.5.3.1.
 Navíc musí být ověřena časová stálost optických vlastností a barvy retroreflexních optických jednotek používaných výstražných trojúhelníků, které odpovídají schválenému typu. V případě systematické nedostatečnosti retroreflexní optické jednotky používaných výstražných trojúhelníků, které odpovídají schválenému typu, může být schválení odňato. Za „systematickou nedostatečnost“ se považuje stav, kdy schválený typ výstražného trojúhelníku nesplňuje požadavky bodu 5.
 3.5.4.
 Každý materiál pro retroreflexní značení schválený podle tohoto předpisu musí být vyroben tak, aby byl ve shodě se schváleným typem, a to tak, že splňuje požadavky stanovené v bodech 4 a 5.
 3.5.4.1.
 Shodnost výroby se nezpochybní, pokud se průměrná hodnota fotometrických měření u pěti náhodně vybraných vzorků nepříznivě odchýlí o nejvýše 20 % od hodnot předepsaných v bodech 4 a 5.
 3.5.4.2.
 Shodnost výroby se nezpochybní, pokud průměrná hodnota kolorimetrických vlastností pěti náhodně vybraných vzorků splňuje specifikace bodů 4 a 5, což se posuzuje vizuální kontrolou.
 3.5.4.3.
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 3.5.5.
 Každá deska retroreflexního značení schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby byla ve shodě se schváleným typem, a to


text:
tak, že splňuje požadavky stanovené v bodech 4 a 5 (pokud jde o odolnost vůči vnějším činitelům, použije se pouze bod 5.7.6.1).
 3.5.5.1.
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 2 tohoto předpisu.
 3.5.5.2.
 Musí být splněny minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 3 tohoto předpisu.
 3.5.5.3.
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 3.6. Postihy za neshodnost výroby
 3.6.1.
 Udělené schválení může být odňato, jestliže nejsou splněny požadavky tohoto předpisu.
 3.6.2.
 Pokud některá smluvní strana dohody z roku 1958, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1.
 3.7. Definitivní ukončení výroby
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu retroreflexního zařízení schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1.
 3.8. Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 4. OBECNÉ POŽADAVKY
 Požadavky obsažené v oddíle 5 „Všeobecné specifikace“ a 6 „Individuální specifikace“ a v přílohách, na něž se odkazuje v uvedených oddílech předpisů OSN č. 48, 53, 74 nebo 86 a v jejich sériích změn platných v době podání žádosti o schválení typu retroreflexního zařízení.
 Požadavky týkající se každého retroreflexního zařízení a kategorie (kategorií) vozidel, na něž má být retroreflexní zařízení namontováno, se použijí, pokud je jeho ověření v době schválení typu retroreflexního zařízení proveditelné.
 4.1.
 Pro účely tohoto předpisu jsou odrazky nebo retroreflexní materiály nebo desky značení nebo výstražné trojúhelníky pro obecné popisy dále označovány jako „retroreflexní zařízení“.
 4.1.1.
 Retroreflexní zařízení musí být konstruována tak, aby fungovala uspokojivým způsobem, a to i nadále za běžného používání. Kromě toho nesmí mít konstrukční ani výrobní závady, které by bránily jejich účinnému fungování nebo udržování v dobrém stavu.
 4.1.2.
 Konstrukční části retroreflexních zařízení nebo jejich součásti nesmí být možné snadno odmontovat.
 4.1.3.
 Materiály pro značení musí být připevněny trvalým a stabilním způsobem.
 4.1.4.
 Vnější povrch retroreflexních zařízení musí být možné snadno očistit. Povrch tedy nesmí být hrubý a případné výčnělky, které se na něm mohou vyskytovat, nesmí znemožnit snadné čištění.
 4.1.5.
 Vnitřní povrch odrazky nesmí být při běžném používání přístupný.
 4.1.6.
 V případě odrazek
 4.1.6.1.
 Retroreflexní zařízení mohou sestávat z kombinace retroreflexní optické jednotky a filtru, které musí být konstruovány tak, aby je nebylo možné za běžných podmínek používání oddělit.
 4.1.6.2.
 Barvení retroreflexních optických jednotek a filtrů nátěrem nebo lakováním není přípustné.
 4.2.


text:
Kolorimetrické zkušební podmínky
 4.2.1.
 Zkušební postup pro noční barvy:
 4.2.1.1.
 Tyto specifikace platí pouze pro bílá, červená nebo oranžová retroreflexní zařízení.
 4.2.1.2.
 Při zkoušení barvy retroreflexního zařízení se zařízení osvítí normálním druhem světla CIE A při úhlu rozptylu 1/3 stupně a úhlu osvětlení V = H = 0 stupňů nebo – vzniká-li takto bezbarvý povrchový odraz – při úhlu V = +/–5 stupňů, H = 0 stupňů, přičemž trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích podle specifikací pro jednotlivé retroreflexní zařízení v bodě 4.
 4.2.1.3.
 Bílá retroreflexní zařízení nesmí vytvářet selektivní odraz světla, to znamená, že se trichromatické souřadnice „x“ a „y“ normálního druhu světla „A“ použitého k osvětlení retroreflexního zařízení nesmí po odražení světla retroreflexním zařízením změnit o více než 0,01.
 4.2.2.
 Zkušební postup pro denní barvy:
 4.2.2.1.
 Při zkoušení denní barvy materiálů se materiál osvítí normálním druhem světla CIE D 65 pod úhlem 45° ke kolmici a při pohledu (měření) podél kolmice (geometrie 45/0) se spektrofotometrem v souladu s ustanoveními dokumentu CIE č. 15 (1971).
 Barva nového, nepoužívaného materiálu musí být v mezích podle specifikací pro jednotlivé retroreflexní zařízení v bodě 5.9.5.2.2.
 4.2.3.
 Zkušební postup pro fluorescenční barvy:
 4.2.3.1.
 Barva fluorescenčního materiálu bez zpětného odrazu:
 4.2.3.1.1.
 Při zkoušení barvy fluorescenčního materiálu se materiál osvítí normálním druhem světla CIE D65 (ISO 11664-2:2007(E)/CIE S 014-2/E:2006) a měření se provede pomocí spektrofotometru v souladu s ustanoveními publikace CIE 15:2004, Recommendations on Colorimetry – druhé vydání, a to buď za podmínek polychromatického osvětlení, nebo pomocí monochromátoru, který umožňuje postupně vyzařovat normální druh světla CIE D 65 (ISO 11664-2:2007(E)/CIE S 014-2/E:2006), pod úhlem 45o ke kolmici a při pohledu podél kolmice (geometrie 45/0). V případě použití monochromátoru nesmí být postupně rozlišení Δλ větší než 10 nm. Alternativně jsou povoleny podobné „druhy světla“, je-li ověřeno, že daný postup kolorimetrického měření má tutéž dostatečnou přesnost, což znamená, že kvalita simulace světla D65 se posuzuje metodou popsanou v normě ISO 23603:2005(E)/CIE S 012/E:2004. Spektrální složení daného druhu světla musí být v kategorii BC (CIELAB) nebo lepší.
 Osvětlení se provádí pod úhlem 45° ke kolmici a při pohledu podél kolmice (geometrie 45/0).
 4.2.3.2.
 Barva fluorescenčního materiálu s retroreflexí:
 4.2.3.2.1.
 Při zkoušení barvy fluorescenčního materiálu se materiál osvítí normálním druhem světla CIE D65 (ISO 11664-2:2007(E)/CIE S 014-2/E:2006) a měření se provede pomocí spektrofotometru v souladu s ustanoveními publikace CIE 15:2004, Recommendations on Colorimetry – druhé vydání, a to buď za podmínek polychromatického osvětlení, nebo pomocí monochromátoru, který umožňuje postupně vyzařovat normální druh světla CIE D 65 (ISO 11664-2:2007(E)/CIE S 014-2/E:2006). V případě použití monochromátoru nesmí být postupně rozlišení Δλ větší než 10 nm. Alternativně jsou povoleny podobné „druhy světla“, je-li ověřeno, že daný postup kolorimetrického měření má tutéž dostatečnou přesnost, což znamená, že kvalita simulace světla D65 se posuzuje metodou popsanou v normě ISO 23603:2005(E)/CIE S 012/E:2004. Spektrální složení daného druhu světla musí být v kategorii BC (CIELAB) nebo lepší. Osvětlení se provádí po obvodu pod úhlem 45° ke kolmici a při pohledu podél kolmice (kruhová geometrie 45/0) (obvodová/normální geometrie), jak je popsáno v příloze 23.


text:
4.3.
 Stanovení činitele jasu:
 4.3.1.
 Za účelem stanovení činitele jasu se vzorek zkouší
 a)
 v případě retroreflexních zařízení bez fluorescence (denní barvy) a v případě materiálů bez retroreflexe pomocí metody popsané v bodě 4.2.3.1;
 b)
 v případě materiálů s retroreflexí pomocí metody popsané v bodě 4.2.3.2
 4.3.1.1.
 porovnáním jasu L vzorku a jasu Lo dokonalého difuzoru, jehož činitel jasu ☐ o je znám za identických podmínek osvětlení a pozorování; činitel jasu ☐ vzorku potom vyplývá ze vzorce:
 4.3.1.2.
 byla-li barva fluorescenčního materiálu kolorimetricky stanovena v souladu s bodem 4.2.3, z poměru trichromatické složky Y vzorku a trichromatické složky dokonalého difuzoru Yo, v tomto případě:
 5. ZVLÁŠTNÍ TECHNICKÉ POŽADAVKY
 5.1. Technické požadavky týkající se odrazek tříd IA a IB (symboly „IA“ a „IB“)
 5.1.1.
 Každá odrazka tříd IA a IB musí při zkouškách podle bodu 5.1.7 splňovat:
 a)
 požadavky na rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.1.4 až 5.1.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v bodě 5.1.7, v závislosti na povaze materiálů a konstrukci retroreflexních zařízení.
 5.1.2.
 Žadatel předloží ke schválení deset vzorků, které se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.1.7.
 5.1.3.
 Zkušební postup
 5.1.3.1.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se deset vzorků podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6 a nejméně hodinu po této zkoušce se prozkoumají jejich kolorimetrické vlastnosti podle bodu 5.1.5 a hodnoty CIL podle bodu 5.1.4, pro úhel rozptylu 20' a úhel osvětlení V = H = 0° nebo, je-li to nezbytné, v poloze vymezené v příloze 4 bodech 1.1 a 1.2.
 Dvě retroreflexní zařízení, u nichž byla naměřena minimální a maximální hodnota, se pak plně podrobí zkouškám popsaným v bodě 5.1.4.
 Tyto dva vzorky si laboratoře ponechají pro případné další zkoušky, které mohou být považovány za nutné.
 Ostatních osm vzorků se rozdělí do čtyř skupin po dvou:
 První skupina
 :
 Oba vzorky se postupně podrobí zkoušce odolnosti vůči pronikání vody (příloha 7) a poté, jsou-li výsledky zkoušky uspokojivé, zkoušce odolnosti vůči palivům a mazivům (přílohy 9 a 10).
 Druhá skupina
 :
 Oba vzorky se v případě nutnosti podrobí korozní zkoušce (příloha 11) a poté zkoušce odolnosti zadní stěny retroreflexního zařízení vůči odírání (příloha 12).
 Třetí skupina
 :
 Oba vzorky se podrobí zkoušce časové stálosti optických vlastností retroreflexního zařízení (příloha 14).
 Čtvrtá skupina
 :
 Oba vzorky se podrobí zkoušce stálobarevnosti (příloha 21).
 5.1.3.2.
 Po provedení zkoušek uvedených v bodě 5.1.3.1 musí mít retroreflexní zařízení v každé skupině:
 5.1.3.2.1.
 barvu splňující podmínky stanovené v bodě 5.1.5;
 5.1.3.2.2.
 hodnotu CIL splňující podmínky stanovené v bodě 5.1.4. Ověření se provádí pouze pro úhel rozptylu 20' a úhel osvětlení V = H = 0° nebo, je-li to nezbytné, ve všech polohách uvedených v příloze 4 bodech 1.1 a 1.2.
 5.1.4.
 Minimální hodnoty CIL zpětného odrazu
 5.1.4.1.
 V žádosti o schválení musí žadatel uvést jednu referenční osu nebo více referenčních os nebo rozsah referenčních os odpovídajících úhlu osvětlení V = H = 0° podle tabulky součinitelů svítivosti (CIL).


text:
5.1.4.2.
 Pokud výrobce uvede více než jednu referenční osu nebo rozsah různých referenčních os, musí se fotometrická měření zopakovat s přihlédnutím vždy k jiné referenční ose nebo ke krajní referenční ose z rozsahu referenčních os, jež výrobce uvedl.
 5.1.4.3.
 Při fotometrických měřeních se bere v úvahu pouze činná plocha vymezená rovinami přilehlými k nejzazším částem optického systému retroreflexního zařízení podle označení výrobce a ležící uvnitř kružnice o průměru 200 mm u třídy IA nebo IB, přičemž vlastní činná plocha se omezí na 100 cm2, aniž by plochy retroreflexních optických jednotek musely nutně této oblasti dosahovat. Výrobce uvede obvod plochy, která se má využít.
 5.1.4.4.
 Třída IA a třída IB
 5.1.4.4.1.
 Při měření popsaném v bodě 3 přílohy 4 nesmí být hodnoty CIL u červených retroreflexních zařízení menší než hodnoty uvedené v tabulce 3, vyjádřené pro uvedené úhly rozptylu a úhly osvětlení v milikandelách na lux.
 Tabulka 3
 Požadavky na hodnoty CIL (třídy IA a IB) [mcd.lx-1]
 Třída
 Úhel rozptylu α
 Úhly osvětlení (ve stupních)
 Vertikálně
 V
 0°
 ±10°
 ±5°
 Horizontálně
 H
 0°
 0°
 ±20°
 IA, IB
 20'
 300
 200
 100
 1°30'
 5
 2,8
 2,5
 Hodnoty CIL, které jsou nižší než hodnoty uvedené v posledních dvou sloupcích tabulky 3, nejsou přípustné uvnitř prostorového úhlu, jehož vrchol je ve vztažném středu, ohraničeného rovinami, které se protínají v těchto průsečnicích:
 (V = ±10°, H = 0°)
 (V = ±5°, H = ±20°).
 5.1.4.4.2.
 Hodnoty CIL u oranžových retroreflexních zařízení třídy IA nebo IB musí být přinejmenším rovny hodnotám v tabulce 3 vynásobeným koeficientem 2,5.
 5.1.4.4.3.
 Hodnoty CIL u bílých retroreflexních zařízení třídy IA nebo IB musí být přinejmenším rovny hodnotám v tabulce 3 vynásobeným koeficientem 4.
 5.1.4.5.
 V případě, kdy retroreflexní zařízení třídy IA nebo třídy IB má být montováno tak, aby jeho rovina H byla v montážní výšce nižší než 750 mm nad povrchem vozovky, se však hodnoty CIL ověřují pouze do úhlu 5° směrem dolů.
 5.1.5.
 Barva odraženého světla zařízení:
 5.1.5.1.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1.
 5.1.5.2.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro noční červenou, oranžovou a bílou, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.1.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 Podle povahy materiálů, z nichž jsou retroreflexní zařízení a zvláště jejich optické jednotky zhotoveny, mohou schvalovací orgány laboratořím povolit, aby vynechaly některé zkoušky, které nejsou nezbytné, s výslovnou výhradou, že takovéto vynechání musí být zaznamenáno v kolonce „Poznámky“ ve formuláři oznámení o schválení.
 To platí pouze pro zkoušky popsané v přílohách 11, 12, 14 a 21.
 5.1.7.
 Časová posloupnost zkoušek
 Tabulka 4
 Časová posloupnost zkoušek (třídy IA a IB)
 Číslo přílohy
 Zkoušky
 Vzorky
 a
 b
 c
 d
 e
 f
 g
 h
 i
 j
 -
 Obecné specifikace: vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 5
 Tvary a rozměry: vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 6
 Teplo: 48 h při 65 °C ± 2 °C
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x


text:
x
 x
 Vizuální kontrola na deformace
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 X
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 4
 Úplná fotometrie
 x
 x
 7
 Voda
 :
 10 min v normální poloze
 10 min v obrácené poloze
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 9
 Motorová paliva
 :
 5 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 10
 Oleje
 :
 5 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 8
 Koroze
 :
 24 hodin
 2 hodiny přerušení
 24 hodin
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 12
 Zadní strana
 :
 1 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 14
 Časová stálost
 23
 Kolorimetrie: Vizuální kontrola nebo trichromatické souřadnice
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 13
 Stálobarevnost
 23
 Kolorimetrie: Vizuální kontrola nebo
 trichromatické souřadnice
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 Uložení vzorků u příslušného orgánu
 x
 x
 5.2. Technické požadavky týkající se odrazek tříd IIIA a IIIB (symboly „IIIA“ a „IIIB“)
 5.2.1.
 Každá odrazka tříd IIIA a IIIB musí při zkouškách podle bodu 5.2.6 splňovat:
 a)
 požadavky na rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.2.3 až 5.2.4 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v bodě 5.2.6, v závislosti na povaze materiálů a konstrukci retroreflexních zařízení.
 5.2.2.
 Žadatel předloží ke schválení deset vzorků, které se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.2.6.
 5.2.2.1.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se deset vzorků podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6 a nejméně hodinu po této zkoušce se prozkoumají jejich kolorimetrické vlastnosti podle bodu 5.2.4 a hodnoty CIL podle bodu 5.2.3, pro úhel rozptylu 20' a úhel osvětlení V = H = 0° nebo, je-li to nezbytné, v poloze vymezené v příloze 4 bodech 1.1 a 1.2.
 Dvě retroreflexní zařízení, u nichž byla naměřena minimální a maximální hodnota, se pak plně podrobí zkouškám popsaným v bodě 5.2.4.
 Tyto dva vzorky si laboratoře ponechají pro případné další zkoušky, které mohou být považovány za nutné.
 Ostatních osm vzorků se rozdělí do čtyř skupin po dvou:
 První skupina
 :
 Oba vzorky se postupně podrobí zkoušce odolnosti vůči pronikání vody (příloha 7) a poté, jsou-li výsledky zkoušky uspokojivé, zkoušce odolnosti vůči palivům a mazivům (přílohy 9 a 10).
 Druhá skupina
 :
 Oba vzorky