text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22007A1218(02)
 Dohoda mezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o usnadnění udělování víz - Protokol - Prohlášení - Společná prohlášení
 Úřední věstník L 332 , 18/12/2007 S. 0068 - 0076
 20070618Dohodamezi Evropským společenstvím a Ukrajinou o usnadnění udělování vízEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,dále jen "Společenství", aUKRAJINA,dále jen "strany",S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi stranami a přejíce si rozvíjet mezilidské vztahy jakožto důležitou podmínku pro trvalý rozvoj ekonomických, humanitárních, kulturních, vědeckých a dalších vztahů usnadněním udělování víz občanům Ukrajiny,PŘEJÍCE si upravit režim oboustranných cest občanů Ukrajiny a členských států Evropské unie,MAJÍCE NA PAMĚTI, že od 1. května 2005 jsou občané EU zproštěni vízové povinnosti při cestách na Ukrajinu ne delších než 90 dní a při průjezdu přes území Ukrajiny,UZNÁVAJÍCE, že pokud by Ukrajina znovu zavedla pro občany EU vízovou povinnost, vztahovala by se na občany EU na základě vzájemnosti bez dalšího stejná usnadnění, která se podle této dohody vztahují na občany Ukrajiny,S OHLEDEM na akční plán EU-Ukrajina, který stanoví, že mezi EU a Ukrajinou bude zahájen konstruktivní dialog o usnadnění vízového režimu, přičemž se bere ohled na pokrok při probíhajících jednáních o dohodě mezi ES a Ukrajinou o zpětném přebírání,UZNÁVAJÍCE, že toto usnadnění by nemělo vést k nedovolené migraci, a věnujíce zvláštní pozornost bezpečnosti a zpětnému přebírání osob,UZNÁVAJÍCE zavedení bezvízového režimu pro občany Ukrajiny za cíl v dlouhodobém výhledu,BEROUCE NA VĚDOMÍ Protokol o postavení Spojeného království a Irska a Protokol o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,BEROUCE NA VĚDOMÍ Protokol o postavení Dánska, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o založení Evropského společenství, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Dánské království,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Účel a oblast působnosti1. Účelem této dohody je usnadnit vydávání víz pro občany Ukrajiny k zamýšlenému pobytu, který nepřekročí 90 dní během 180denního období.2. Pokud by Ukrajina pro občany EU nebo pro určité kategorie občanů EU znovu zavedla vízovou povinnost, vztahovaly by se na dotyčné občany EU na základě vzájemnosti bez dalšího stejná usnadnění, která se podle této dohody vztahují na občany Ukrajiny.Článek 2Obecná ustanovení1. Zjednodušený vízový režim stanovený touto dohodou se vztahuje na občany Ukrajiny pouze tehdy, pokud nejsou osvobozeni od vízové povinnosti právními předpisy Společenství nebo členských států, touto dohodou či jinými mezinárodními dohodami.2. Vnitrostátní právní předpisy Ukrajiny nebo členských států nebo právní předpisy Společenství se použijí na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jako je zamítnutí udělení víza, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a vyhošťovací opatření.Článek 3DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) "členským státem" každý členský stát Evropské unie s výjimkou Dánského království, Irska a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska;b) "občanem Evropské unie" státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);c) "občanem Ukrajiny" osoba s ukrajinským občanstvím;d) "vízem" povolení udělené nebo rozhodnutí přijaté členským státem, které se vyžaduje pro- vstup do daného členského státu nebo do více členských států za účelem zamýšleného pobytu po dobu nejvýše


text: 90 dní,- vstup za účelem průjezdu přes území daného členského státu nebo více členských států;e) "legálně pobývající osobou" občan Ukrajiny, který je na základě právních předpisů Společenství nebo vnitrostátních právních předpisů oprávněn pobývat na území členského státu po dobu delší než 90 dnů.Článek 4Doklady potvrzující účel cesty1. Pro níže uvedené kategorie občanů Ukrajiny postačují ke zdůvodnění účelu cesty na území druhé strany tyto doklady:a) u členů oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Ukrajině účastní zasedání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných na území některého členského státu mezivládními organizacemi:- dopis ukrajinského orgánu potvrzující, že žadatel je členem delegace, která cestuje na území druhé strany za účelem účasti na výše uvedených akcích, s přiloženou kopií oficiálního pozvání;b) u podnikatelů a zástupců obchodních organizací:- písemná žádost hostitelské právnické osoby, společnosti nebo jejich kanceláře či poboček, celostátního či místního orgánu státní správy členských států nebo organizačního výboru obchodních a průmyslových výstav, konferencí a sympozií pořádaných na území členských států;c) u řidičů vozidel registrovaných na Ukrajině provozujících mezinárodní přepravu zboží nebo osob mezi územím Ukrajiny a členských států:- písemná žádost národního sdružení (svazu) dopravců Ukrajiny zajišťujících mezinárodní silniční dopravu s uvedením účelu, trvání a četnosti cest;d) u posádek vlaků, chladírenských vagonů a lokomotiv v mezinárodních vlacích na trase mezi územím členských států a Ukrajiny:- písemná žádost příslušné železniční společnosti Ukrajiny s uvedením účelu, doby trvání a četnosti cest;e) u novinářů:- osvědčení či jiný doklad vydaný profesní organizací, který prokazuje, že dotyčná osoba je kvalifikovaným novinářem, a doklad vydaný jeho zaměstnavatelem, v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce;f) u účastníků vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů:- písemná žádost hostitelské organizace o účast na těchto akcích;g) u žáků, studentů, postgraduálních studentů a doprovázejících učitelů, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů, a to i v rámci výměnných programů a jiných školských činností:- písemná žádost nebo osvědčení o zápisu vydané hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, anebo studentský průkaz či osvědčení o zapsaných předmětech;h) u účastníků mezinárodních sportovních akcí a jejich odborného doprovodu:- písemná žádost hostitelské organizace: příslušných orgánů, národních sportovních federací a národních olympijských výborů členských států;i) u účastníků oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy:- písemná žádost vedoucího správního úřadu nebo starosty těchto měst;j) u blízkých příbuzných – manželů, dětí (včetně osvojených), rodičů (včetně opatrovníků), prarodičů a vnuků – navštěvujících občany Ukrajiny legálně pobývající na území členského státu:- písemná žádost hostitelské osoby;k) u příbuzných navštěvujících pohřební obřady:- úřední doklad potvrzující úmrtí, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbívaným;l) u osob navštěvujících vojenské a občanské hřbitovy:- úřední doklad potvrzující existenci a udržování hrobu, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbeným;m) u osob cestujících ze zdravotních důvodů:- úřední doklad zdravotnického zařízení potvrzující nezbytnost lékařského ošetření v této instituci a doklad dostatečných finančních prostředků na úhradu lékařského ošetření.2. Písemná žádost uvedená v odstavci 1 tohoto článku obsahuje tyto údaje:a) v případě pozvaných osob: jméno a příjmení, datum narození, pohlaví, občanství, číslo dokladu totožnosti, doba a účel cesty, počet vstupů

type: contracts

jurisdiction: EU


text: a jména spolucestujících nezletilých dětí;b) v případě zvoucí osoby: jméno a příjmení a adresa, neboc) v případě zvoucí právnické osoby, podniku či organizace: plný název a adresa a- vystavila-li žádost organizace, jméno a funkce osoby, která žádost podepsala,- je-li zvoucí osoba právnickou osobou, společností nebo jejich kanceláří či pobočkou zřízenou na území členského státu, registrační číslo podle vnitrostátních právních předpisů dotyčného členského státu.3. Pro kategorie osob uvedené v odstavci 1 tohoto článku se všechny kategorie víz udělují zjednodušeným postupem, aniž by se vyžadovalo další zdůvodňování, pozvání či jiné potvrzení ohledně účelu cesty, jak je stanoví právní předpisy členských států.Článek 5Udělování víz pro více vstupů1. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí víza pro více vstupů s platností až do pěti let těmto kategoriím občanů:a) členům celostátních a regionálních výkonných a zákonodárných sborů, ústavních soudů a nejvyšších soudů, jestliže je tato dohoda neosvobozuje od vízové povinnosti, při výkonu jejich povinností, s platností omezenou na jejich funkční období, pokud je kratší pěti let;b) stálým členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Ukrajině účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu;c) manželům a dětem (včetně osvojených), které nedosáhly věku 21 let nebo nejsou zaopatřené, a rodičům (včetně opatrovníků) navštěvujícím občany Ukrajiny legálně pobývající na území členského státu, s platností omezenou na dobu platnosti jejich povolení k pobytu;d) podnikatelům a zástupcům obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do členských států;e) novinářům.2. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí víza pro více vstupů s platností až do jednoho roku následujícím kategoriím občanů za podmínky, že v průběhu předchozího roku získali nejméně jedno vízum, využili ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu a existují důvody k žádosti o vízum pro více vstupů:a) řidičům vozidel registrovaných na Ukrajině provozujících mezinárodní přepravu zboží nebo osob mezi územím Ukrajiny a členských států;b) posádkám vlaků, chladírenských vagonů a lokomotiv v mezinárodních vlacích na trase mezi územím členských států a Ukrajiny;c) účastníkům vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do členských států;d) účastníkům mezinárodních sportovních akcí a jejich odbornému doprovodu;e) účastníkům oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy.3. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí víza pro více vstupů s platností alespoň dva roky a nejvýše pět let kategoriím osob uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let využily jednoroční víza pro více vstupů v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu a důvody k žádosti o víza pro více vstupů nadále přetrvávají.4. Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nepřekročí 90 dnů během 180denního období.Článek 6Poplatky za vyřízení žádosti o víza1. Za vyřízení žádosti o víza se pro ukrajinské občany stanoví poplatek ve výši 35 EUR. Výše uvedenou částku lze přezkoumat postupem podle čl. 14 odst. 4.2. Pokud by Ukrajina znovu zavedla vízovou povinnost pro občany EU, nebude poplatek za udělení víza účtovaný


text: Ukrajinou vyšší než 35 EUR nebo než dohodnutá částka, pokud je poplatek přezkoumán postupem podle čl. 14 odst. 4.3. Členské státy účtují za vyřízení víz poplatek ve výši 70 EUR v případech, kdy žadatel o víza předložil žádost o víza s podklady ve lhůtě tří dnů před termínem svého předpokládaného odjezdu. To se nevztahuje na případy podle čl. 6 odst. 4 písm. b), c), e), f), j) a k) a podle čl. 7 odst. 3. U kategorií uvedených v čl. 6 odst. 4 písm. a), d), g), h), i), l) až n) je poplatek v naléhavých případech stejný, jako poplatek stanovený v čl. 6 odst. 1.4. Od poplatků za vyřízení žádostí o víza jsou osvobozeny tyto kategorie osob:a) blízcí příbuzní – manželé či manželky, děti (včetně osvojených), rodiče (včetně opatrovníků), prarodiče a vnuci občanů Ukrajiny legálně pobývajících na území členských států;b) členové oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Ukrajině účastní zasedání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných na území některého členského státu mezivládními organizacemi;c) členové celostátních a regionálních výkonných a zákonodárných sborů, ústavních soudů a nejvyšších soudů, jestliže je tato dohoda neosvobozuje od vízové povinnosti;d) žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů;e) invalidní osoby a jejich doprovod, pokud je nutný;f) osoby, které předložily doklady dosvědčující, že jejich cesta je nutná z humanitárních důvodů, včetně naléhavého léčení, a jejich doprovod nebo osoby cestující na pohřeb blízkého příbuzného nebo na návštěvu vážně nemocného blízkého příbuzného;g) účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich doprovod;h) účastníci vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů;i) účastníci oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy;j) novináři;k) důchodci;l) řidiči vozidel registrovaných na Ukrajině provozujících mezinárodní přepravu zboží nebo osob mezi územím Ukrajiny a členských států;m) posádky vlaků, chladírenských vagonů a lokomotiv v mezinárodních vlacích na trase mezi územím členských států a Ukrajiny;n) děti do věku 18 let a nezaopatřené děti do věku 21 let.Článek 7Lhůty pro vyřízení žádostí o víza1. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států rozhodnou o žádosti o udělení víza do 10 kalendářních dnů ode dne obdržení žádosti a dokladů potřebných k udělení víza.2. Lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum lze v jednotlivých případech prodloužit až na 30 kalendářních dnů, zejména je-li třeba další prozkoumání žádosti.3. V naléhavých případech lze lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum zkrátit na 2 pracovní dny i méně.Článek 8Odjezd v případě ztracených či odcizených dokladůObčané Evropské unie a Ukrajiny, kteří ztratí své doklady totožnosti nebo jimž byly tyto doklady odcizeny v době jejich pobytu na území Ukrajiny či členských států, mohou toto území opustit bez víz či jiného povolení na základě platných dokladů totožnosti opravňujících k překročení hranic a vystavených diplomatickými misemi nebo konzulárními úřady členských států nebo Ukrajiny.Článek 9Prodloužení víza za mimořádných okolnostíObčanům Ukrajiny, kteří z důvodů vyšší moci nemají možnost opustit území členských států do doby uvedené v jejich vízech, se časová platnost jejich víz bezplatně prodlouží v souladu s právními předpisy uplatňovanými přijímacím státem na dobu potřebnou k jejich návratu do


text: státu, kde mají trvalý pobyt.Článek 10Diplomatické pasy1. Občané Ukrajiny, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů, mohou vstupovat na území členských států, projíždět jím a opouštět je bez víz.2. Osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku smějí pobývat na území členských států nejdéle 90 dnů během 180denního období.Článek 11Územní platnost vízS výhradou vnitrostátních pravidel a předpisů týkajících se národní bezpečnosti členských států a s výhradou pravidel EU upravujících víza s omezenou územní platností mají občané Ukrajiny právo cestovat po území členských států za stejných podmínek jako občané Evropské unie.Článek 12Smíšený výbor pro správu dohody1. Strany zřídí Odborný smíšený výbor (dále jen "výbor") složený ze zástupců Evropského společenství a Ukrajiny. Společenství zastupuje Komise Evropských společenství, které jsou nápomocni odborníci z členských států.2. Výbor plní zejména tyto úkoly:a) sleduje provádění této dohody;b) doporučuje změny této dohody nebo dodatky k ní;c) urovnává spory vyplývající z výkladu či uplatňování ustanovení této dohody.3. Výbor se schází podle potřeby na žádost některé strany, nejméně však jednou ročně.4. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 13Vztah této dohody k dvoustranným dohodám mezi členskými státy a UkrajinouPo svém vstupu v platnost má tato dohoda přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné či mnohostranné dohody uzavřené mezi členskými státy a Ukrajinou, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání zahrnují záležitosti, které jsou upraveny touto dohodou.Článek 14Závěrečná ustanovení1. Strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými postupy a tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení zmíněných postupů.2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku platí, že tato dohoda vstoupí v platnost až v den, kdy vstoupí v platnost dohoda mezi Ukrajinou a Evropským společenstvím o zpětném přebírání osob, nastane-li tento den až po dni uvedeném v odstavci 1 tohoto článku.3. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 6 tohoto článku.4. Tato dohoda může být změněna písemnou dohodou stran. Změny vstoupí v platnost poté, co si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.5. Každá strana může zcela nebo zčásti pozastavit uplatňování této dohody z důvodů veřejného pořádku, bezpečnosti státu nebo ochrany veřejného zdraví. Rozhodnutí o pozastavení se oznámí druhé straně nejpozději 48 hodin před jeho vstupem v platnost. Strana, která pozastaví uplatňování této dohody, neprodleně informuje druhou stranu, jakmile důvody pozastavení pominou.6. Každá strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé straně. Tato dohoda pozbude platnosti 90 dnů po dni doručení tohoto oznámení.V Lucemburku dne osmnáctého června dva tisíce sedm ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a ukrajinském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.За Европейската общностPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar3a Євролейське Спiвтовaриство+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За УкрaйнaPor


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003A0327(01)
 Úřední věstník L 080 , 27/03/2003 S. 0036 - 0038
 Agreement between the European Union and the North Atlantic Treaty Organisation on the Security of InformationThe European Union, hereafter the EU,represented by the Presidency of the Council of the European Union, acting on the basis of Article 24 of the Treaty on the European Union,His Excellency Mr Georgios A. Papandreou, Minister of Foreign Affairs of the Hellenic Republicandthe North Atlantic Treaty Organisation, hereafter NATO,represented by the Secretary-General of NATO,the Rt. Hon. Lord Robertson of Port EllenHereinafter referred to as the Parties,Considering the "North Atlantic Treaty" signed at Washington on 4 April 1949;Considering the Treaty on the European Union done in Maastricht on 7 February 1992, as subsequently amended;Considering the "Agreement between the Parties to the North Atlantic Treaty for the Security of Information" done at Brussels on 6 March 1997;Considering that the Ministerial Meeting of the North Atlantic Council held in Florence on 24 May 2000 tasked the Secretary-General of NATO to immediately initiate contacts with the EU and to prepare the ground for the future security arrangements between the two Parties in anticipation of the envisaged consultations on this matter;Considering that, following the decisions taken by the Heads of State and Government of NATO Member States at Washington and subsequent Ministerial Meetings and by the European Council at Feira, Nice, Göteborg and Laeken, NATO and the EU agree that consultations and cooperation will be developed on questions of common interest relating to security, defence and crisis management, so that crises can be met with the most appropriate military response and effective crisis management ensured;Considering that the EU objectives in the field of military capabilities and those arising, for those countries concerned, from NATO's defence capabilities initiative are mutually reinforcing;Recognising that full and effective consultation and cooperation may require access to EU and NATO classified information and material, as well as the exchange of classified information and related material between the EU and NATO;Conscious that such access to and exchange of classified information and related material requires appropriate security measures;Noting the Interim Security Arrangement between the General Secretariat of the EU Council and the North Atlantic Treaty Organisation through an Exchange of Letters between their respective Secretaries-General dated 26 July 2000,HAVE AGREED AS FOLLOWS:Article 1The present Agreement applies to classified information or material in any form either provided or exchanged between the Parties.Article 2Classified information is defined as any information (namely, knowledge that can be communicated in any form) or material determined to require protection against unauthorised disclosure and which has been so designated by a security classification.Article 3For the purposes of the implementation of the present Agreement:(a) "NATO" shall mean the North Atlantic Treaty Organisation;(b) "EU" shall mean the Council of the European Union, the Secretary-General/High Representative and the General Secretariat of this Council, and the Commission of the European Communities (hereafter "European Commission").Article 4Each Party shall:(a) protect and safeguard classified information or material subject to the present Agreement provided or exchanged by


text: the other Party;(b) ensure that classified information or material subject to the present Agreement provided or exchanged keeps the security classification given to it by the providing Party. The receiving Party shall protect and safeguard the classified information or material according to the provisions set out in its own security regulations for information or material holding an equivalent security classification, as specified in the Security Arrangements to be established pursuant to Articles 11 and 12;(c) not use such information or material subject to the present Agreement for purposes other than those established by the originator and those for which the information is provided or exchanged;(d) not disclose such information or material subject to the present Agreement to third parties, and to any EU institution or entity not mentioned in Article 3 or to States not mentioned in Article 5(a), without the consent of the originator.Article 5(a) Classified information or material disclosed or released, in accordance with the principle of originator control, by one Party, "the providing Party", to the other Party, "the receiving Party", may be disclosed or released to States which are members of NATO, and to other States which are members of the EU and have subscribed to the "Partnership for Peace" framework document and, in that context, have a valid security agreement with NATO that also meets the standards established pursuant to Articles 11 and 12.(b) For release to recipients other than those mentioned in Article 3 and Article 5(a), a decision on disclosure or release of classified information or material will be made by the receiving Party following the consent of the providing Party, in accordance with the principle of originator control as defined in the providing Party's Security Regulations.(c) In implementing (a) and (b) above, no generic release is permissible unless procedures have been established and agreed between the Parties regarding certain categories of information, relevant to their operational requirements.Article 6Each of the entities of the Parties, as defined in Article 3 of the present Agreement, shall have a security organisation and security programmes, based upon such basic principles and minimum standards of security which shall be implemented in the security systems of the Parties to be established pursuant to Articles 11 and 12, to ensure that an equivalent level of protection is applied to classified information or material subject to the present Agreement.Article 7(a) The Parties shall ensure that all persons of their respective organisation who, in the conduct of their official duties require access, or whose duties or functions may afford access, to information or material classified CONFIDENTIAL or above, provided or exchanged under the present Agreement are appropriately security cleared before they are granted access to such information and materials.(b) The security clearance procedures shall be designed to determine whether an individual may, taking into account his or her loyalty, trustworthiness and reliability, have access to classified information or material.Article 8The Parties shall provide mutual assistance with regard to security of classified information or material subject to the present Agreement and matters


text: of common security interest. Reciprocal security consultations shall be conducted by the authorities as defined in Article 11 to assess the effectiveness of the Security Arrangements within their respective responsibility to be established pursuant to Articles 11 and 12.Article 9(a) For the purpose of the present Agreement(i) as regards the EU:all correspondence shall be sent to the Council at the following address:Council of the European UnionChief Registry OfficerRue de la Loi/Wetstraat, 175B-1048 Brussels.All correspondence shall be forwarded by the Chief Registry Officer of the Council to the Member States and to the Commission subject to paragraph (b) and in accordance with Article 5(a).(ii) as regards NATO:all correspondence shall be sent to the Secretary-General acting in the name of the North Atlantic Council at the following address (or such addresses as may be notified to the other Party):NATO HeadquartersB-1110 Brussels.(b) Exceptionally, correspondence from one Party which is only accessible to specific competent officials, organs or services of that Party may, for operational reasons, be addressed and only be accessible to specific competent officials, organs or services of the other Party specifically designated as recipients, taking into account their competencies and according to the need to know principle. Such correspondence will be accessible to the Member States of the two organisations defined in Article 5(a), if they so request. As far as the European Union is concerned, this correspondence shall be transmitted through the Chief Registry Officer of the Council.Article 10The Secretaries-General of the Council of the European Union, of the European Commission and of NATO shall oversee the implementation of the present Agreement.Article 11In order to implement the present Agreement:(a) the EU Council General Secretariat Security Office (hereinafter "GSC Security Office"), under the direction and on behalf of the Secretary-General of the EU Council, acting in the name of the EU Council and under its authority is responsible for developing Security Arrangements for the protection and safeguarding of classified information or material provided to or exchanged with the EU under the present Agreement;(b) the European Commission Security Office, acting under the authority of the member of the Commission responsible for security matters, is responsible for developing Security Arrangements for the protection within the Commission of classified information subject to the present Agreement;(c) the NATO Office of Security (NOS), under the direction and on behalf of the Secretary-General of NATO and the Chairman, NATO Military Committee, acting in the name of the North Atlantic Council and the NATO Military Committee and under their authority, is responsible for developing Security Arrangements for the protection and safeguarding of classified information or material provided to or exchanged with NATO under the present Agreement.Article 12For the preparation of their Security Arrangements, the GSC Security Office, the European Commission Security Office and the NATO "Office of Security" shall agree on standards of the reciprocal security protection for classified information and material subject to this Agreement. At NATO, these standards shall be subject to approval by the NATO Security Committee. At the EU, these standards shall be subject


text: to the approval by the Council Security Committee.Article 13The Authorities defined in Article 11 shall establish procedures to be followed in the case of proven or suspected compromise of classified information or material subject to the present Agreement.Article 14Prior to the provision or exchange of classified information or material subject to the present Agreement between the Parties, the responsible security authorities defined in Article 11 must agree that the receiving Party is able to protect and safeguard the information or material subject to the present Agreement in a way consistent with the arrangements to be established pursuant to Articles 11 and 12.Article 15The present Agreement in no way prevents the Parties from making other Agreements with third Parties relating to the provision or exchange of classified information or material subject to the present Agreement provided that they do not conflict with the provisions of the present Agreement.Article 16The present Agreement shall enter into force on the date on which the Parties have signed it.The present Agreement may be reviewed for consideration of possible amendments at the request of either Party.Any amendment to the present Agreement shall only be made in writing and shall be signed by each of the Parties to the present Agreement.Article 17The present Agreement may be denounced by one Party by written notice of denunciation given to the other Party. Such denunciation shall take effect six months after receipt of notification by the other Party, but shall not affect obligations already contracted under the provisions of the present Agreement. In particular, all classified information or material provided or exchanged pursuant to the present Agreement shall continue to be protected in accordance with the provisions set forth herein.Article 18The present Agreement supersedes the Interim Security Arrangement concluded between the General Secretariat of the Council of the EU and NATO through an Exchange of Letters dated 26 July 2000.In witness whereof the undersigned, respectively duly authorised, have signed the present Agreement.Done at Athens, this+++++ TIFF +++++day of+++++ TIFF +++++2003 in two copies each in both the English and French languages, each text being equally authoritative.For the European Union+++++ TIFF +++++Georgios A. PapandreouFor the North Atlantic Treaty Organisation+++++ TIFF +++++George Robertson--------------------------------------------------


text:
 22.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 191/9
 ROZHODNUTÍ č. 2/2015 PODVÝBORU EU-GRUZIE PRO OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ
 ze dne 18. listopadu 2015,
 kterým se stanoví seznam odborníků na obchod a udržitelný rozvoj [2017/1366]
 PODVÝBOR EU-GRUZIE PRO OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 243 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V souladu s článkem 431 dohody jsou části dohody prozatímně prováděny od 1. září 2014.
 (2)
 Podle čl. 243 odst. 3 dohody má Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj sestavit seznam nejméně 15 osob ochotných a schopných účastnit se jednání panelu v roli odborníků,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Pro účely článku 243 dohody se stanoví seznam odborníků na obchod a udržitelný rozvoj, který je uveden v příloze.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Tbilisi dne 18. listopadu 2015.
 předsedkyně
 Lali GOGOBERIDZE
 vedoucí útvaru hospodářské analýzy a politiky, Ministerstvo hospodářství a udržitelného rozvoje Gruzie – předsedkyně a zástupkyně Gruzie
 tajemníci
 Irakli TSIKORIDZE
 vedoucí odborník útvaru zahraničního obchodu a mezinárodních hospodářských vztahů, Ministerstvo hospodářství a udržitelného rozvoje Gruzie
 Daniel KRAMER
 referent oddělení D1 – Obchod a udržitelný rozvoj, všeobecný systém preferencí, Generální ředitelství pro obchod, Evropská komise
 (1) Úř. věst. L 261, 30.8.2014, s. 4.
 PŘÍLOHA
 SEZNAM ODBORNÍKŮ NA OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ
 I. Odborníci navržení Gruzií
 1.
 Nata STURUA
 2.
 David KIKODZE
 3.
 Marina SHVANGIRADZE
 4.
 Ilia OSEPASHVILI
 5.
 Roin MIGRIAULI
 II. Odborníci navržení EU
 1.
 Eddy LAURIJSSEN
 2.
 Jorge CARDONA
 3.
 Karin LUKAS
 4.
 Hélène RUIZ FABRI
 5.
 Laurence BOISSON DE CHAZOURNES
 6.
 Geert VAN CALSTER
 III. Předsedové
 1.
 Jill MURRAY (Austrálie)
 2.
 Janice BELLACE (USA)
 3.
 Ross WILSON (Nový Zéland)
 4.
 Arthur APPLETON (USA)
 5.
 Nathalie BERNASCONI (Švýcarsko)


text:
 22.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 154/36
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 233/2013
 ze dne 13. prosince 2013,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1079/2012 ze dne 16. listopadu 2012, kterým se stanoví požadavky na rozestup kanálů hlasové komunikace pro jednotné evropské nebe (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcím nařízením (EU) č. 1079/2012 se zrušuje nařízení Komise (ES) č. 1265/2007 (2), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by proto mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (3)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Znění bodu 66we (nařízení Komise (ES) č. 1265/2007) v příloze XIII Dohody o EHP se nahrazuje tímto:
 „32012 R 1079: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1079/2012 ze dne 16. listopadu 2012, kterým se stanoví požadavky na rozestup kanálů hlasové komunikace pro jednotné evropské nebe (Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 14).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 1079/2012 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. prosince 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. prosince 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Thórir IBSEN
 (1) Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 14.
 (2) Úř. věst. L 283, 27.10.2007, s. 25.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0121(01)
 Úřední věstník L 336 , 12/12/2002 S. 0017 - 0017
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 121/2002ze dne 27. září 2002,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 96/2002 ze dne 12. července 2002 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 256/2002 ze dne 12. února 2002 o dočasném povolení nových doplňkových látek, prodloužení dočasného povolení doplňkové látky a trvalém povolení doplňkové látky v krmivech [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole II přílohy I Dohody se za bod 1y (nařízení Komise (ES) č. 2380/2001) vkládá nový bod, který zní:"1z. 32002 R 0256: nařízení Komise (ES) č. 256/2002 ze dne 12. února 2002 o dočasném povolení nových doplňkových látek, prodloužení dočasného povolení doplňkové látky a trvalém povolení doplňkové látky v krmivech (Úř. věst. L 41, 13.2.2002, s. 6)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 256/2002 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. září 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 27. září 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaGunnar Snorri Gunnarsson[1] Úř. věst. L 298, 31.10.2002, s. 1.[2] Úř. věst. L 41, 13.2.2002, s. 6.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 16.7.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 228/9
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 5/2019
 ze dne 8. února 2019,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2020/924]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2018/685 ze dne 3. května 2018, kterým se mění přílohy II, III a IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro abamektin, fluopyram, fluxapyroxad, maleinohydrazid, pivo, prášek z hořčičných semen a tefluthrin v některých produktech a na jejich povrchu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2018/686 ze dne 4. května 2018, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro chlorpyrifos, chlorpyrifos-methyl a triklopyr v některých produktech a na jejich povrchu (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) 2018/687 ze dne 4. května 2018, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro acibenzolar-S-methyl, benzovindiflupyr, bifenthrin, bixafen, chlorantraniliprol, deltamethrin, flonikamid, fluazifop-P, isofetamid, metrafenon, pendimethalin a teflubenzuron v některých produktech nebo na jejich povrchu (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech a potravinách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I a v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech a potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (5)
 Přílohy I a II Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 0685: nařízení Komise (EU) 2018/685 ze dne 3. května 2018 (Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 1),
 —
 32018 R 0686: nařízení Komise (EU) 2018/686 ze dne 4. května 2018 (Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 30),
 —
 32018 R 0687: nařízení Komise (EU) 2018/687 ze dne 4. května 2018 (Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 63).“
 Článek 2
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 0685: nařízení Komise (EU) 2018/685 ze dne 3. května 2018 (Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 1),
 —
 32018 R 0686: nařízení Komise (EU) 2018/686 ze dne 4. května 2018 (Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 30),
 —
 32018 R 0687: nařízení Komise (EU) 2018/687 ze dne 4. května 2018 (Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s.


text:
63).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU) 2018/685, (EU) 2018/686 a (EU) 2018/687 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. února 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. února 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 30.
 (3) Úř. věst. L 121, 16.5.2018, s. 63.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12008E/PRO/03
 Konsolidované znění Smlouvy o fungování Evropské unie - PROTOKOLY - Protokol (č. 3) o statutu Soudního dvora Evropské unie
 Úřední věstník 115 , 09/05/2008 S. 0210 - 0229
 PROTOKOL (č. 3)O STATUTU SOUDNÍHO DVORA EVROPSKÉ UNIEVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI stanovit statut Soudního dvora Evropské unie podle článku 281 Smlouvy o fungování Evropské unie,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:Článek 1Soudní dvůr Evropské unie je zřízen a vykonává své funkce v souladu s ustanoveními Smluv a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o ESAE) a tohoto statutu.HLAVA IPOSTAVENÍ SOUDCŮ A GENERÁLNÍCH ADVOKÁTŮČlánek 2Každý soudce je povinen před nastoupením do své funkce složit na veřejném zasedání před Soudním dvorem přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 3Soudci jsou vyňati z pravomoci soudů. Pokud jde o úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, jsou vyňati z pravomoci soudů i po skončení svých funkcí.Soudní dvůr je může rozhodnutím přijatým v plénu této imunity zbavit. Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.Je-li po zbavení imunity zahájeno proti některému soudci trestní řízení, může být tento soudce v každém členském státě postaven pouze před takový soud, který je příslušný k trestnímu řízení proti soudcům nejvyšších soudních instancí v tomto členském státě.Články 11 až 14 a článek 17 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucího soudní kanceláře a pomocné zpravodaje Soudního dvora Evropské unie, aniž jsou dotčena ustanovení týkající se imunity soudců, která jsou uvedena v předchozích pododstavcích.Článek 4Soudci nesmí vykonávat žádnou politickou nebo správní funkci.Neudělí-li Rada prostou většinou mimořádně výjimku z tohoto pravidla, nesmějí během funkčního období vykonávat žádnou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost.Při svém nástupu se slavnostně zavazují během výkonu své funkce i po jejím skončení zachovávat povinnosti vyplývající z jejich funkce, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání při přijímání některých funkcí nebo některých výhod po tomto skončení funkce.V případě pochybnosti rozhoduje Soudní dvůr. Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.Článek 5Funkce soudce zaniká kromě pravidelných obměn a smrti odstoupením.V případě odstoupení soudce se dopis o odstoupení zasílá předsedovi Soudního dvora s tím, aby jej předložil předsedovi Rady. Jeho uvědoměním se místo uvolňuje.Mimo případy, na které se použije článek 6, zastává každý soudce svou funkci, dokud se jí neujme jeho nástupce.Článek 6Soudce může být zbaven funkce nebo mu může být odňat nárok na důchod nebo jej nahrazující požitky pouze tehdy, nesplňuje-li nadále podle jednomyslného názoru soudců a generálních advokátů Soudního dvora požadované podmínky nebo neplní-li nadále povinnosti vyplývající ze své funkce. Dotyčný soudce se těchto jednání neúčastní. Je-li dotyčná osoba členem Tribunálu nebo specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora sdělí rozhodnutí Soudního dvora předsedům Evropského


text: parlamentu a Komise a oznámí je předsedovi Rady.V případě rozhodnutí o zbavení některého soudce jeho funkce se místo uvolňuje oznámením tohoto rozhodnutí předsedovi Rady.Článek 7Skončí-li výkon funkce soudce před uplynutím jeho funkčního období, je nahrazen na zbývající část funkčního období.Článek 8Články 2 až 7 se vztahují i na generální advokáty.HLAVA IIORGANIZACE SOUDNÍHO DVORAČlánek 9Částečná obměna, k níž dochází každé tři roky, se střídavě týká čtrnácti a třinácti soudců.Částečná obměna generálních advokátů, k níž dochází každé tři roky, se týká vždy čtyř generálních advokátů.Článek 10Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora skládá před Soudním dvorem přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 11Soudní dvůr zajistí zastupování vedoucího soudní kanceláře v případě překážky na jeho straně.Článek 12Soudnímu dvoru jsou přiděleni úředníci a jiní zaměstnanci, aby zajistili jeho chod. Jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora pod dohledem předsedy.Článek 13Na žádost Soudního dvora mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem rozhodnout o jmenování pomocných zpravodajů a upravit jejich postavení. Pomocní zpravodajové mohou být za podmínek stanovených jednacím řádem povoláni k účasti na přípravném šetření k věcem předloženým Soudnímu dvoru a ke spolupráci se soudcem zpravodajem.Pomocné zpravodaje jmenuje Rada prostou většinou z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti a mají požadovanou právnickou kvalifikaci. Před Soudním dvorem skládají přísahu, že budou svou funkci vykonávat zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že budou zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 14Soudci, generální advokáti a vedoucí soudní kanceláře musí mít bydliště v místě sídla Soudního dvora.Článek 15Soudní dvůr vykonává svou činnost nepřetržitě. Trvání soudních prázdnin stanoví Soudní dvůr s ohledem na své úřední potřeby.Článek 16Soudní dvůr zřizuje senáty složené ze tří a pěti soudců. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Velký senát je složen z třinácti soudců. Předsedá mu předseda Soudního dvora. Členy velkého senátu jsou rovněž předsedové senátů složených z pěti soudců a jiní soudci určení za podmínek stanovených jednacím řádem.Soudní dvůr zasedá ve velkém senátu, požádá-li o to členský stát nebo orgán Unie, který je účastníkem řízení.Soudní dvůr zasedá v plénu při řízení na základě čl. 228 odst. 2, čl. 245 druhého pododstavce, článku 247 nebo čl. 286 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie.Navíc může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude předložena plénu, má-li za to, že věc, kterou se zabývá, má mimořádný význam.Článek 17Soudní dvůr může platně rozhodovat jen v lichém počtu soudců.Rozhodnutí senátů složených ze tří nebo pěti soudců jsou platná, pouze pokud jsou přijata třemi soudci.Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je přítomno devět soudců.Rozhodnutí pléna Soudního dvora jsou platná, pouze pokud je přítomno patnáct soudců.V případě překážky na straně jednoho soudce senátu může být za podmínek stanovených jednacím řádem povolán soudce, který je členem jiného senátu.Článek 18Soudci a generální advokáti se nemohou účastnit rozhodování v žádné věci, ve které dříve vystupovali jako zmocněnci, poradci nebo advokáti některého z účastníků řízení nebo o níž byli


text: povoláni rozhodnout jako členové soudu či vyšetřovací komise nebo v jakémkoli jiném postavení.Jestliže má soudce nebo generální advokát ze zvláštního důvodu za to, že se nemůže účastnit projednávání a rozhodování v určité věci, sdělí to předsedovi. V případě, že se předseda domnívá, že se některý soudce nebo generální advokát nemá ze zvláštního důvodu účastnit projednávání a rozhodování v určité věci, upozorní na to dotyčného.V případě obtíží při použití tohoto článku rozhoduje Soudní dvůr.Účastník řízení se nemůže dovolávat státní příslušnosti soudce nebo skutečnosti, že soudce jeho státní příslušnosti není členem Soudního dvora nebo některého senátu, za tím účelem, aby žádal změnu složení Soudního dvora nebo některého senátu.HLAVA IIIŘÍZENÍ PŘED SOUDNÍM DVOREMČlánek 19Členské státy a orgány Unie zastupuje před Soudním dvorem zmocněnec jmenovaný pro každou jednotlivou věc; zmocněnci může být nápomocen poradce nebo advokát.Stejným způsobem jsou zastupovány státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní úřad ESVO uvedený ve zmíněné dohodě.Jiní účastníci řízení musí být zastoupeni advokátem.Zastupovat některého účastníka řízení před Soudním dvorem nebo mu být nápomocen může pouze advokát oprávněný k výkonu advokacie podle práva některého členského státu nebo jiného státu, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru.Zmocněnci, poradci a advokáti vystupující před Soudním dvorem požívají práv a záruk nezbytných k nezávislému výkonu svých funkcí za podmínek, které určí jednací řád.Soudní dvůr má vůči poradcům a advokátům, kteří před ním vystupují, pravomoci obvykle přiznávané soudům, a to za podmínek, které určí jednací řád.Vysokoškolští učitelé, kteří jsou státními příslušníky členských států, jejichž právní řád jim přiznává právo vystupovat před soudy, požívají u Soudního dvora práv, která tento článek přiznává advokátům.Článek 20Řízení před Soudním dvorem má dvě části: písemnou a ústní.Písemná část řízení zahrnuje doručení žalob, spisů účastníků řízení, žalobních odpovědí a vyjádření a případně replik, jakož i veškerých podpůrných písemností a dokumentů nebo jejich ověřených opisů účastníkům řízení a orgánům Unie, jejichž rozhodnutí jsou předmětem sporu.Doručení zajistí vedoucí soudní kanceláře v pořadí a ve lhůtách stanovených jednacím řádem.Ústní část řízení zahrnuje přednesení zprávy soudce zpravodaje, slyšení zmocněnců, poradců a advokátů, jakož i stanoviska generálního advokáta a podle potřeby i výslechu svědků a znalců.Má-li Soudní dvůr za to, že věc neobsahuje žádnou novou právní otázku, může po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.Článek 21Žaloba k Soudnímu dvoru se podává prostřednictvím vedoucího soudní kanceláře. Musí obsahovat jméno a bydliště nebo sídlo žalobce, postavení podepsaného, označení strany nebo stran, proti nimž žaloba směřuje, předmět sporu, návrhové žádání a stručný popis žalobních důvodů.K žalobě musí být v případě potřeby připojen akt, jehož zrušení se požaduje, nebo v případě uvedeném v článku 265 Smlouvy o fungování Evropské unie doklad o datu výzvy zmíněné v uvedeném článku. Jestliže tyto písemnosti nebyly k žalobě připojeny, vyzve vedoucí soudní kanceláře žalobce, aby jej v přiměřené lhůtě dodal, přičemž žaloba nesmí být odmítnuta proto, že tato vada byla odstraněna teprve po uplynutí lhůty stanovené pro podání žaloby.Článek 22V případech podle článku 18 Smlouvy o ESAE se opravný prostředek podává k Soudnímu dvoru prostřednictvím vedoucího soudní kanceláře.


text: Musí obsahovat jméno a bydliště nebo sídlo navrhovatele, postavení podepsaného, označení rozhodnutí, proti němuž se opravný prostředek podává, označení účastníků řízení, předmět sporu, návrhové žádání a stručný popis žalobních důvodů.K opravnému prostředku musí být připojen ověřený opis napadeného rozhodnutí rozhodčího výboru.Zamítne-li Soudní dvůr opravný prostředek, nabývá rozhodnutí rozhodčího výboru právní moci.Zruší-li Soudní dvůr rozhodnutí rozhodčího výboru, může být řízení před rozhodčím výborem na návrh některého z účastníků řízení znovu zahájeno. Rozhodčí výbor je přitom vázán právním názorem vyjádřeným v rozhodnutí Soudního dvora.Článek 23V případech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie doručí příslušný vnitrostátní soud Soudnímu dvoru své rozhodnutí, jímž bylo řízení přerušeno a věc předložena Soudnímu dvoru. Toto rozhodnutí pak oznámí vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora účastníkům řízení, členským státům a Komisi, jakož i orgánu, instituci nebo jinému subjektu Unie, který přijal akt, jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu.Do dvou měsíců od tohoto oznámení mají účastníci řízení, členské státy, Komise a podle okolností i orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, který přijal akt, jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu, právo předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.V případech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie oznámí vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora rozhodnutí vnitrostátního soudu státům, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu úřadu ESVO uvedenému ve zmíněné dohodě, a které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení, jedná-li se o některou z oblastí působnosti zmíněné dohody, předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.Pokud dohoda týkající se určité oblasti uzavřená mezi Radou a jedním nebo více třetími státy stanoví, že tyto státy mají právo předkládat spisy účastníků řízení nebo vyjádření, pokud soud členského státu požádá Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce spadající do oblasti působnosti dohody, je rozhodnutí vnitrostátního soudu obsahující uvedenou otázku také oznámeno dotyčným třetím státům, které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.Článek 23a [*]Jednací řád může upravit zrychlené řízení a, v souvislosti s žádostmi o rozhodnutí o předběžné otázce týkajícími se prostoru svobody, bezpečnosti a práva, naléhavé řízení.V těchto řízeních lze pro předkládání spisů nebo písemných vyjádření stanovit kratší lhůtu, než je lhůta stanovená v článku 23, a odchylně od čl. 20 čtvrtého pododstavce lze stanovit, že věc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.V naléhavém řízení lze mimoto omezit okruh účastníků řízení a ostatních zúčastněných uvedených v článku 23 oprávněných předkládat spisy nebo písemná vyjádření a v případech mimořádné naléhavosti lze upustit od písemné části řízení.Článek 24Soudní dvůr může vyzvat účastníky řízení, aby předložili veškeré dokumenty a poskytli veškeré informace, které pokládá za žádoucí. V případě odmítnutí to Soudní dvůr vezme na vědomí.Soudní dvůr může rovněž požádat členské státy a orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie, které nejsou účastníky řízení, o veškeré údaje, jež považuje za nezbytné pro účely řízení.Článek 25Soudní dvůr může kdykoli pověřit kteroukoli osobu, sdružení osob, úřad, výbor nebo orgán podle své volby vypracováním odborného posudku.Článek 26Výslech svědků se provádí za podmínek, které stanoví jednací řád.Článek 27Vůči svědkům,


text: kteří odpírají plnit svědeckou povinnost, vykonává Soudní dvůr pravomoci soudům obvykle přiznávané a může ukládat peněžité tresty za podmínek, které stanoví jednací řád.Článek 28Svědci a znalci mohou být vyslechnuti pod přísahou ve formě, kterou stanoví jednací řád, anebo způsobem, který stanoví právní řád domovského státu svědka nebo znalce.Článek 29Soudní dvůr může přikázat, aby byl svědek nebo znalec vyslechnut soudním orgánem v místě svého bydliště.Tento příkaz se zašle k provedení příslušnému soudnímu orgánu způsobem, který stanoví jednací řád. Písemnosti, které byly získány na základě tohoto dožádání, se vracejí Soudnímu dvoru stejným způsobem.Soudní dvůr nese náklady, pokud je případně nepřenese na účastníky řízení.Článek 30Každý členský stát posuzuje porušení přísahy svědky nebo znalci jako obdobný trestný čin spáchaný před svým vnitrostátním soudem v občanskoprávním řízení. Na základě oznámení Soudního dvora stíhá pachatele tohoto činu před příslušným vnitrostátním soudem.Článek 31Jednání je veřejné, nerozhodne-li Soudní dvůr z vážných důvodů z úřední povinnosti nebo na návrh účastníků řízení jinak.Článek 32V průběhu jednání může Soudní dvůr vyslýchat znalce, svědky i samotné účastníky řízení. Účastníci řízení však před ním mohou vystupovat pouze prostřednictvím svých zástupců.Článek 33O každém jednání se sepisuje protokol, který podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře.Článek 34Pořad jednání stanoví předseda.Článek 35Porady Soudního dvora jsou a zůstanou tajné.Článek 36Rozsudky musí být odůvodněny. Uvádějí se v nich jména soudců, kteří se účastnili rozhodování.Článek 37Rozsudky podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře. Vyhlašují se na veřejném zasedání.Článek 38Soudní dvůr rozhoduje o nákladech řízení.Článek 39Předseda Soudního dvora může ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu může odchylovat od určitých pravidel obsažených v tomto statutu a které bude upraveno jednacím řádem, rozhodnout o návrzích na odklad provádění nebo vykonatelnosti napadeného aktu podle článku 278 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle článku 157 Smlouvy o ESAE, na nařízení předběžných opatření podle článku 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo na zastavení výkonu rozhodnutí podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE.V případě překážky na straně předsedy jej zastoupí jiný soudce za podmínek stanovených jednacím řádem.Rozhodnutí vydané předsedou nebo jeho zástupcem má pouze předběžnou povahu a nepředjímá rozhodnutí Soudního dvora ve věci samé.Článek 40Členské státy a orgány Unie mohou ve sporech předložených Soudnímu dvoru vstoupit do řízení.Totéž právo mají instituce a jiné subjekty Unie a každá jiná osoba, které mohou prokázat zájem na rozhodnutí sporu předloženého Soudnímu dvoru. Fyzické nebo právnické osoby nesmějí zasahovat do sporů mezi členskými státy, sporů mezi orgány Unie nebo sporů mezi členskými státy a orgány Unie.Aniž je dotčen druhý pododstavec, mohou státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru a které nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní úřad ESVO uvedený ve zmíněné dohodě, vstoupit do řízení ve sporech týkajících se některé oblasti působnosti zmíněné dohody.Návrhová žádání obsažená v návrhu na vstup do řízení se omezí na podporu návrhového žádání jednoho z hlavních účastníků řízení.Článek 41Jestliže žalovaný nepodá písemné návrhové žádání, ačkoli byl řádně vyrozuměn, bude proti němu vydán rozsudek pro zmeškání. Proti rozsudku se lze odvolat ve lhůtě jednoho měsíce po jeho oznámení. Nerozhodne-li Soudní


text: dvůr jinak, nemá odvolání odkladný účinek na výkon rozsudku pro zmeškání.Článek 42Členské státy, orgány, instituce a jiné subjekty Unie a ostatní fyzické nebo právnické osoby mohou v případech a za podmínek, které budou stanoveny jednacím řádem, vznést námitky třetí osoby proti rozsudkům, jestliže se tyto rozsudky týkají jejich práv a jestliže byly vydány bez jejich účasti.Článek 43V případě pochybností o smyslu a dosahu některého rozsudku je Soudní dvůr příslušný podat jeho výklad na žádost kteréhokoli účastníka řízení nebo orgánu Unie, jestliže prokáží, že mají na věci oprávněný zájem.Článek 44Obnovu řízení lze u Soudního dvora žádat jen z toho důvodu, že byly zjištěny nové rozhodné skutečnosti, které před vynesením rozsudku nebyly známy Soudnímu dvoru ani účastníku řízení, který o obnovu žádá.Obnovené řízení se zahajuje rozhodnutím Soudního dvora, které výslovně uvádí existenci nové skutečnosti, přiznává jí význam odůvodňující obnovení řízení a prohlašuje proto žádost za přípustnou.Žádost o obnovu řízení není přípustná po uplynutí lhůty deseti let od vydání rozsudku.Článek 45Jednací řád stanoví prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti.Zánik nároku pro zmeškání lhůty nelze namítat, jestliže dotyčná strana prokáže působení náhody nebo vyšší moci.Článek 46Nároky vůči Unii z mimosmluvní odpovědnosti se promlčují za pět let ode dne, kdy nastala skutečnost, na níž se zakládají. Promlčení se přerušuje buď podáním žaloby u Soudního dvora, nebo předběžnou žádostí, kterou poškozený předloží příslušnému orgánu Unie. V naposledy uvedeném případě musí být žaloba podána ve lhůtě dvou měsíců stanovené v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie; podle okolností se použije čl. 265 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie.Tento článek se rovněž vztahuje na nároky vůči Evropské centrální bance z mimosmluvní odpovědnosti.HLAVA IVTRIBUNÁLČlánek 47Ustanovení čl. 9 prvního pododstavce, článků 14 a 15, čl. 17 prvního, druhého, čtvrtého a pátého pododstavce a článku 18 se použijí na Tribunál a jeho členy.Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a článků 10, 11 a 14 se přiměřeně použijí pro vedoucího soudní kanceláře Tribunálu.Článek 48Tribunál se skládá ze dvaceti sedmi soudců.Článek 49Členové Tribunálu mohou být povoláni, aby plnili úkoly generálního advokáta.Úlohou generálního advokáta je předkládat veřejně, zcela nestranně a nezávisle odůvodněná stanoviska v některých věcech předložených Tribunálu a být mu tím nápomocen při plnění jeho poslání.Kritéria pro výběr těchto věcí a postup povolávání generálních advokátů stanoví jednací řád Tribunálu.Člen povolaný k výkonu funkce generálního advokáta v určité věci se nesmí účastnit rozhodování v téže věci.Článek 50Tribunál zasedá v senátech o třech nebo pěti soudcích. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Složení senátů a přidělování věcí jednotlivým senátům určí jednací řád. Ve věcech vymezených jednacím řádem může Tribunál zasedat v plénu nebo jako samosoudce.Jednací řád může rovněž stanovit, ve kterých věcech a za jakých podmínek Tribunál zasedá ve velkém senátu.Článek 51Odchylně od pravidla obsaženého v čl. 256 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je Soudní dvůr příslušný rozhodovat o žalobách uvedených v článcích 263 a 265 Smlouvy o fungování Evropské unie podaných členským státem protia) aktu nebo nečinnosti Evropského parlamentu nebo Rady nebo obou


text: těchto orgánů jednajících společně, kromě:- rozhodnutí přijatých Radou podle čl. 108 odst. 2 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie,- aktů Rady přijatých podle nařízení Rady týkajícího se opatření na ochranu obchodu ve smyslu článku 207 Smlouvy o fungování Evropské unie,- aktů Rady, kterými Rada vykonává prováděcí pravomoci v souladu s čl. 291 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie;b) aktu nebo nečinnosti Komise podle čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.Dále je Soudní dvůr příslušný rozhodovat o žalobách uvedených v týchž článcích podaných orgánem Unie proti aktu nebo nečinnosti Evropského parlamentu, Rady, obou těchto orgánů jednajících společně nebo Komise nebo podaných orgánem Unie proti aktu nebo nečinnosti Evropské centrální banky.Článek 52Předseda Soudního dvora a předseda Tribunálu určí vzájemnou dohodou, za jakých podmínek budou úředníci a jiní zaměstnanci Soudního dvora poskytovat služby Tribunálu, aby zajistili jeho chod. Někteří úředníci a jiní zaměstnanci jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Tribunálu pod dohledem předsedy Tribunálu.Článek 53Řízení před Tribunálem se řídí hlavou III.Řízení před Tribunálem bude podle potřeby upřesněno a doplněno jednacím řádem. Jednací řád se může odchýlit od čl. 40 čtvrtého pododstavce a článku 41 s ohledem na zvláštnosti sporů v oblasti práv duševního vlastnictví.Odchylně od čl. 20 čtvrtého pododstavce může generální advokát předkládat odůvodněná stanoviska písemně.Článek 54Je-li žaloba nebo jiné podání určené Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Tribunálu; obdobně je-li žaloba nebo jiné podání určené Soudnímu dvoru omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Tribunálu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora.Pokud Tribunál zjistí, že není příslušný k řízení ve věci, ve které je příslušný Soudní dvůr, postoupí věc Soudnímu dvoru; obdobně pokud Soudní dvůr zjistí, že je k řízení příslušný Tribunál, postoupí věc Tribunálu, který již poté nemůže prohlásit svou nepříslušnost.Jsou-li Soudnímu dvoru i Tribunálu předloženy věci, které mají stejný předmět, týkají se stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, může Tribunál po vyslechnutí účastníků řízení přerušit řízení, dokud Soudní dvůr nevynese rozsudek, nebo je-li žaloba podána podle článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie, upustit od projednání věci, aby umožnil Soudnímu dvoru o těchto věcech rozhodnout. Za stejných okolností může Soudní dvůr rovněž rozhodnout o přerušení řízení, které před ním probíhá; v tom případě řízení před Tribunálem pokračuje.Pokud členský stát a orgán Unie napadají tentýž akt, upustí Tribunál od projednání věci, aby umožnil Soudnímu dvoru rozhodnout o těchto žalobách.Článek 55Vedoucí soudní kanceláře Tribunálu oznámí konečná rozhodnutí Tribunálu, rozhodnutí, která řeší věc pouze částečně, nebo rozhodnutí o otázce týkající se příslušnosti Tribunálu nebo přípustnosti žaloby všem účastníkům řízení, jakož i všem členským státům a orgánům Unie, přestože nevstoupily do řízení před Tribunálem.Článek 56Proti konečným rozhodnutím Tribunálu, proti rozhodnutím, která řeší věc pouze částečně, nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti Tribunálu nebo přípustnosti žaloby lze ve lhůtě dvou měsíců od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru.Tento opravný prostředek může podat kterýkoli účastník řízení, jehož návrhovému žádání nebylo zcela nebo zčásti vyhověno. Jiní vedlejší účastníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou podat opravný prostředek,


text: pouze pokud se jich rozhodnutí Tribunálu přímo týká.S výjimkou sporů mezi Unií a jejich zaměstnanci mohou tento opravný prostředek podat rovněž členské státy a orgány Unie, které nevstoupily do řízení před Tribunálem. Tyto členské státy a orgány mají stejné postavení jako členské státy nebo orgány, které vstoupily do řízení v prvním stupni.Článek 57Opravný prostředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutí Tribunálu, kterým byl zamítnut návrh na vstup do řízení, může osoba, jejíž návrh byla zamítnut, podat ve lhůtě dvou týdnů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.Účastníci řízení mohou podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutím Tribunálu přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle článku 157 nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lhůtě dvou měsíců od jejich oznámení.O opravných prostředcích uvedených v prvním a druhém pododstavci tohoto článku se rozhoduje postupem podle článku 39.Článek 58Opravné prostředky k Soudnímu dvoru jsou omezeny na právní otázky. Jsou přípustné pro nepříslušnost Tribunálu, pro nedostatky řízení před Tribunálem, které poškozují zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, či pro porušení právních předpisů Unie Tribunálem.Opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný.Článek 59Je-li podán opravný prostředek proti rozhodnutí Tribunálu, má řízení před Soudním dvorem písemnou a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu může Soudní dvůr poté, co byli vyslechnuti účastníci řízení a generální advokát, rozhodnout bez ústního jednání.Článek 60Aniž jsou dotčeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo článek 157 Smlouvy o ESAE, nemá opravný prostředek odkladný účinek.Odchylně od článku 280 Smlouvy o fungování Evropské unie nabývá rozhodnutí Tribunálu, které ruší nařízení, právní moci až dnem, kdy uplyne lhůta stanovená v čl. 56 prvním pododstavci tohoto statutu, nebo pokud je v této lhůtě podán opravný prostředek, dnem jeho zamítnutí, aniž je dotčeno právo účastníka řízení požádat Soudní dvůr na základě článků 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 157 Smlouvy o ESAE o pozastavení účinků rozhodnutí, které bylo prohlášeno za neplatné, nebo o nařízení jiného předběžného opatření.Článek 61Je-li opravný prostředek opodstatněný, zruší Soudní dvůr rozhodnutí Tribunálu. Soudní dvůr může vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo věc vrátit zpět Tribunálu k rozhodnutí.Je-li věc vrácena Tribunálu, je tento tribunál vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Soudního dvora.Je-li opravný prostředek podaný členským státem nebo orgánem Unie, který nevstoupil do řízení před Tribunálem, opodstatněný, může Soudní dvůr určit, považuje-li to za nezbytné, které účinky zrušeného rozhodnutí Tribunálu jsou pro účastníky řízení zachovány.Článek 62V případech uvedených v čl. 256 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie může první generální advokát navrhnout Soudnímu dvoru, aby přezkoumal rozhodnutí Tribunálu, má-li za to, že existuje vážné nebezpečí narušení jednoty nebo souladu práva Unie.Návrh musí podat ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení rozhodnutí Tribunálu. Soudní dvůr rozhodne ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy mu první generální advokát podal návrh, zda je rozhodnutí třeba přezkoumat.Článek 62aSoudní dvůr rozhoduje o otázkách, které jsou


text: předmětem přezkumu, postupem pro naléhavé situace na základě spisu, který mu předá Tribunál.Osoby uvedené v článku 23 a v případech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie i účastníci řízení před Tribunálem mají právo předložit Soudnímu dvoru ve lhůtě stanovené k tomuto účelu své spisy nebo vyjádření k otázkám, které jsou předmětem přezkumu.Před vydáním rozhodnutí může Soudní dvůr rozhodnout o zahájení ústního jednání.Článek 62bV případech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a aniž jsou dotčeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie, nemají návrh na přezkoumání a rozhodnutí o zahájení přezkumného řízení odkladný účinek. Shledá-li Soudní dvůr, že rozhodnutí Tribunálu ohrožuje jednotu nebo soulad práva Unie, vrátí případ Tribunálu, který je vázán právním názorem Soudního dvora; Soudní dvůr může určit účinky rozhodnutí Tribunálu, které jsou pro účastníky řízení zachovány. Pokud však řešení sporu vyplývá, s přihlédnutím k výsledku přezkumu, ze skutkových zjištění, na nichž se zakládá rozhodnutí Tribunálu, rozhodne Soudní dvůr s konečnou platností.V případech stanovených v čl. 256 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, není-li navržen přezkum nebo rozhodnuto o zahájení přezkumu, nabývají odpověď nebo odpovědi Tribunálu na otázky, které mu byly předloženy, účinku uplynutím lhůt stanovených k tomuto účelu v čl. 62 druhém pododstavci. Je-li zahájen přezkum, nabývají odpověď nebo odpovědi, které jsou předmětem přezkumu, účinku po jeho skončení, pokud Soudní dvůr nerozhodne jinak. Shledá-li Soudní dvůr, že rozhodnutí Tribunálu narušuje jednotu nebo soulad práva Unie, nahrazuje odpověď Soudního dvora na otázky, které jsou předmětem přezkumu, odpověď Tribunálu.HLAVA IVaSPECIALIZOVANÉ SOUDYČlánek 62cUstanovení o pravomocích, složení a organizaci specializovaných soudů zřízených podle článku 257 Smlouvy o fungování Evropské unie a o řízení před nimi jsou obsažena v příloze tohoto statutu.HLAVA VZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 63Jednací řády Soudního dvora a Tribunálu obsahují veškerá další ustanovení nezbytná k provádění a případnému doplňování tohoto statutu.Článek 64Pravidla o užívání jazyků vztahující se na Soudní dvůr Evropské unie stanoví Rada jednomyslně nařízením. Toto nařízení se přijme buď na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí a Evropským parlamentem, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem a Evropským parlamentem.Až do přijetí těchto pravidel zůstávají v účinnosti ustanovení jednacího řádu Soudního dvora a jednacího řádu Tribunálu týkající se užívání jazyků. Odchylně od článků 253 a 254 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou být tato ustanovení změněna nebo zrušena pouze s jednomyslným souhlasem Rady.[*] Článek vložený rozhodnutím 2008/79/ES, Euratom (Úř. věst. L 24, 29.1.2008, s. 42).--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIEČlánek 1Soud pro veřejnou službu Evropské unie (dále jen "Soud pro veřejnou službu") má pravomoc rozhodovat v prvním stupni spory mezi Unií a jejími zaměstnanci podle článku 270 Smlouvy o fungování Evropské unie, včetně sporů mezi každou institucí nebo subjektem a jeho zaměstnanci, které spadají do pravomoci Soudního dvora Evropské unie.Článek 2Soud pro veřejnou službu se skládá ze sedmi soudců. Na žádost Soudního dvora může Rada kvalifikovanou většinou rozhodnout, že zvýší počet soudců.Soudci jsou jmenováni na dobu šesti let. Soudci, jejichž funkční období končí, mohou být jmenováni opakovaně.Každé uvolněné místo se obsazuje jmenováním


text: nového soudce na dobu šesti let.Článek 31. Soudce jmenuje Rada postupem stanoveným v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie po konzultaci s výborem zřízeným tímto článkem. Při jmenování soudců dbá Rada na vyvážené složení Soudu pro veřejnou službu na co nejširším zeměpisném základě z řad státních příslušníků členských států a z hlediska zastoupení vnitrostátních právních systémů.2. Každá osoba, která má občanství Unie a která splňuje podmínky stanovené v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie, může předložit svou kandidaturu. Rada stanoví na doporučení Soudního dvora podmínky a postupy pro předkládání a vyřizování kandidatur.3. Zřizuje se výbor složený ze sedmi osob z řad bývalých členů Soudního dvora a Tribunálu a obecně uznávaných právníků. Rada rozhoduje na doporučení předsedy Soudního dvora o jmenování členů výboru a pravidlech jeho fungování.4. Výbor vydává stanovisko ke vhodnosti kandidátů na výkon funkce soudce Soudu pro veřejnou službu. Výbor připojí k tomuto stanovisku seznam kandidátů, kteří mají nejvhodnější zkušenosti na nejvyšší úrovni. Tento seznam musí obsahovat počet kandidátů, který odpovídá alespoň dvojnásobku počtu soudců, které má Rada jmenovat.Článek 41. Soudci volí ze svého středu předsedu Soudu pro veřejnou službu na dobu tří let. Předseda může být zvolen opakovaně.2. Soud pro veřejnou službu zasedá v senátech o třech soudcích. Ve věcech vymezených jednacím řádem může rozhodovat v plénu, v senátu o pěti soudcích nebo jako samosoudce.3. Předseda Soudu pro veřejnou službu předsedá plénu a senátu o pěti soudcích. Předsedové senátů o třech soudcích jsou jmenováni za podmínek stanovených v odstavci 1. Je-li předseda Soudu pro veřejnou službu přidělen senátu o třech soudcích, předsedá mu.4. Pravomoci a usnášeníschopnost pléna, jakož i složení senátů a přidělování věcí jednotlivým senátům určí jednací řád.Článek 5Články 2 až 6, 14 a 15, čl. 17 první, druhý a pátý pododstavec a článek 18 statutu Soudního dvora Evropské unie se použijí na Soud pro veřejnou službu a jeho členy.Přísaha uvedená v článku 2 statutu se skládá před Soudním dvorem a rozhodnutí uvedená v článcích 3, 4 a 6 tohoto statutu přijímá Soudní dvůr po konzultaci se Soudem pro veřejnou službu.Článek 61. Soud pro veřejnou službu se opírá o útvary Soudního dvora a Tribunálu. Předseda Soudního dvora, popřípadě předseda Tribunálu určí vzájemnou dohodou s předsedou Soudu pro veřejnou službu, za jakých podmínek budou úředníci a ostatní zaměstnanci Soudního dvora nebo Tribunálu poskytovat služby Soudu pro veřejnou službu, aby zajistili jeho chod. Někteří úředníci nebo jiní zaměstnanci jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu pod dohledem předsedy tohoto soudu.2. Soud pro veřejnou službu jmenuje vedoucího své soudní kanceláře a upraví jeho postavení. Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a články 10, 11 a 14 statutu Soudního dvora Evropské unie se použijí na vedoucího soudní kanceláře tohoto soudu.Článek 71. Řízení před Soudem pro veřejnou službu se řídí hlavou III statutu Soudního dvora Evropské unie, s výjimkou článků 22 a 23 uvedeného statutu. Podle potřeby bude upřesněno a doplněno jednacím řádem tohoto Soudu.2. Pravidla pro používání jazyků u Tribunálu se vztahují na Soud pro veřejnou službu.3. Písemná část řízení zahrnuje podání návrhu a


text: žalobní odpovědi, nerozhodne-li Soud pro veřejnou službu o nezbytnosti druhé výměny spisů účastníků řízení. Uskutečnila-li se druhá výměna spisů účastníků řízení, může Soud pro veřejnou službu se souhlasem účastníků řízení rozhodnout bez ústního jednání.4. V každém stadiu řízení, včetně podání návrhu, může Soud pro veřejnou službu zkoumat možnosti smírného narovnání a může se pokusit o jeho usnadnění.5. Soud pro veřejnou službu rozhoduje o nákladech řízení. S výhradou zvláštních ustanovení jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.Článek 81. Je-li návrh nebo jiné podání určené Soudu pro veřejnou službu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora nebo Tribunálu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu. Obdobně, je-li návrh nebo jiné podání určené Soudnímu dvoru nebo Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora nebo Tribunálu.2. Pokud Soud pro veřejnou službu zjistí, že není příslušný k řízení ve věci, ve které je příslušný Soudní dvůr nebo Tribunál, postoupí věc Soudnímu dvoru nebo Tribunálu. Obdobně pokud Soudní dvůr nebo Tribunál zjistí, že je k řízení příslušný Soud pro veřejnou službu, postoupí věc Soudu pro veřejnou službu, který již poté nemůže prohlásit svou nepříslušnost.3. Jsou-li Soudu pro veřejnou službu i Tribunálu předloženy věci týkající se stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, může Soud pro veřejnou službu po vyslechnutí účastníků řízení přerušit řízení, dokud Tribunál nevynese rozsudek.Jsou-li Soudu pro veřejnou službu i Tribunálu předloženy věci, které mají stejný předmět, prohlásí Soud pro veřejnou službu svou nepříslušnost, aby umožnil Tribunálu o věcech rozhodnout.Článek 9Proti konečným rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu, proti rozhodnutím tohoto soudu, která řeší věc pouze částečně, nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti soudu nebo přípustnosti žaloby lze ve lhůtě dvou měsíců od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prostředek k Tribunálu.Tento opravný prostředek může podat kterýkoli účastník řízení, jehož návrhovým žádáním nebylo zcela nebo zčásti vyhověno. Jiní vedlejší účastníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou podat opravný prostředek, pouze pokud se jich rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu přímo týká.Článek 101. Opravný prostředek k Tribunálu proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, kterým byl zamítnut návrh na vstup do řízení, může osoba, jejíž návrh byl zamítnut, podat ve lhůtě dvou týdnů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.2. Účastníci řízení mohou podat opravný prostředek k Tribunálu proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie a podle článku 157 nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lhůtě dvou měsíců od jejich oznámení.3. Předseda Tribunálu může o opravných prostředcích uvedených v odstavcích 1 a 2 rozhodnout ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu může odchylovat od určitých pravidel obsažených v této příloze a které bude upraveno jednacím řádem Tribunálu.Článek 111. Opravné prostředky k Tribunálu jsou omezeny na právní otázky. Jsou přípustné pro nepříslušnost Soudu pro veřejnou službu, pro nedostatky řízení před tímto soudem, které poškozují


text: zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, či pro porušení právních předpisů Unie Soudem pro veřejnou službu.2. Opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný.Článek 121. Aniž jsou dotčeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 157 Smlouvy o ESAE, nemá opravný prostředek k Tribunálu odkladný účinek.2. Je-li podán opravný prostředek proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, má řízení před Tribunálem písemnou a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu Tribunálu může tento soud poté, co vyslechne účastníky řízení, rozhodnout bez ústního jednání.Článek 131. Je-li opravný prostředek opodstatněný, zruší Tribunál rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu a vydá rozhodnutí ve věci sám. Pokud spor nedovoluje rozhodnout ve věci, vrátí věc zpět k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu.2. Je-li věc vrácena Soudu pro veřejnou službu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Tribunálu.--------------------------------------------------


text:
 3.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 329/45
 DOHODA O STRATEGICKÉM PARTNERSTVÍ
 mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kanadou na straně druhé
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 REPUBLIKA MALTA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 smluvní strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie, dále jen „členské státy“,
 na jedné straně a
 KANADA,
 na straně druhé,
 dále společně jen „strany“,
 INSPIRUJÍCE SE dlouhotrvajícím přátelstvím mezi lidem Evropy a Kanady vycházející z rozsáhlých historických, kulturních, politických a hospodářských vazeb,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ pokrok učiněný od Rámcové dohody o obchodní a hospodářské spolupráci mezi Evropskými společenstvími a Kanadou uzavřené v roce 1976, prohlášení o transatlantických vztazích mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Kanadou z roku 1990, společného politického prohlášení o vztazích mezi EU a Kanadou a společného akčním plánem EU-Kanada z roku 1996, programu partnerství mezi EU a Kanadou z roku 2004 a dohody mezi Evropskou unií a Kanadou o rámci pro účast Kanady na operacích Evropské unie pro řešení krizí z roku 2005,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE svou oddanost demokratickým zásadám a lidským právům stanoveným ve Všeobecné deklaraci lidských práv,
 SDÍLEJÍCE názor, že šíření zbraní hromadného ničení představuje závažnou hrozbu pro mezinárodní bezpečnost,
 STAVĚJÍCE na své dlouholeté tradici spolupráce při prosazování mezinárodních zásad míru, bezpečnosti a právního státu,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE své odhodlání bojovat proti terorismu a organizované trestné činnosti na dvoustranné a vícestranné úrovni,
 SDÍLEJÍCE závazek ke snížení chudoby, stimulaci hospodářského růstu podporujícího začlenění a pomoci rozvojovým zemím v jejich úsilí o politické a hospodářské reformy,
 UZNÁVAJÍCE své přání podporovat udržitelný rozvoj v hospodářské a sociální oblasti a v oblasti životního prostředí,
 VYJADŘUJÍCE hrdost na rozsáhlé mezilidské kontakty svých občanů a svůj závazek chránit a podporovat rozmanitost kulturních projevů,
 UZNÁVAJÍCE významnou úlohu, kterou mohou hrát účinné mnohostranné organizace při prohlubování spolupráce a dosahování pozitivních výsledků v oblasti celosvětových otázek a výzev,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ dynamické obchodní a investiční vztahy, které budou dále posíleny prostřednictvím účinného provádění komplexní dohody o hospodářské a obchodní spolupráci,
 PŘIPOMÍNAJÍCE, že ustanovení této dohody, jež spadají do oblasti působnosti části třetí hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, zavazují Spojené království a Irsko jako zvláštní smluvní strany a ne jako součást Evropské unie, pokud Evropská unie spolu se Spojeným královstvím a/nebo Irskem společně neoznámí Kanadě, že Spojené království nebo Irsko je vázáno jako součást Evropské unie podle Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie. Pokud Spojené království a/nebo Irsko přestanou být v souladu s článkem 4a Protokolu č. 21 vázány jako součást Evropské unie, Evropská unie spolu se Spojeným královstvím a/nebo Irskem okamžitě informuje


text:
Kanadu o jakékoli změně jejich postavení a v tomto případě jsou Spojené království a Irsko ustanoveními dohody i nadále vázány jako samostatné smluvní strany. Totéž platí pro Dánsko v souladu s Protokolem o postavení Dánska připojeným k těmto smlouvám,
 BEROUCE V ÚVAHU institucionální změny v Evropské unii od doby, kdy vstoupila v platnost Lisabonská smlouva,
 POTVRZUJÍCE své postavení jakožto strategických partnerů a odhodlání dále posilovat a prohlubovat své vztahy a mezinárodní spolupráci založené na vzájemné úctě a dialogu s cílem prosazovat sdílené hodnoty a zájmy,
 JSOUCE PŘESVĚDČENY, že taková spolupráce by měla být rozvíjena postupně a pragmaticky, v závislosti na vývoji příslušných politik,
 SE DOHODLY TAKTO:
 HLAVA I
 ZÁKLAD SPOLUPRÁCE
 Článek 1
 Obecné zásady
 1. Strany vyjadřují podporu společným zásadám uvedeným v Chartě Organizace spojených národů.
 2. Strany s ohledem na své strategické vztahy usilují o posílení soudržnosti při rozvíjení spolupráce na dvoustranné, regionální a mnohostranné úrovni.
 3. Strany provádějí tuto dohodu na základě společných hodnot, zásad dialogu, vzájemné úcty, rovného partnerství, multilateralismu, konsensu a dodržování mezinárodního práva.
 HLAVA II
 DODRŽOVÁNÍ LIDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÍCH SVOBOD, DEMOKRACIE A PRÁVNÍ STÁT
 Článek 2
 Podpora a prosazování demokratických zásad, lidských práv a základních svobod
 1. Dodržování demokratických zásad, lidských práv a základních svobod, jak jsou stanoveny ve Všeobecné deklaraci lidských práv a ve stávajících mezinárodních smlouvách o lidských právech a dalších právně závazných nástrojích, jichž jsou Unie nebo členské státy a Kanada smluvními stranami, je základem vnitrostátní a zahraniční politiky stran a tvoří zásadní prvek této dohody.
 2. Strany usilují o spolupráci a prosazování uvedených práv a zásad ve svých vlastních politikách a vybízejí další státy k dodržování těchto mezinárodních smluv v oblasti lidských práv a právně závazných nástrojů a k provádění vlastních závazků v oblasti lidských práv.
 3. Strany jsou odhodlány prohlubovat demokracii, včetně svobodných a spravedlivých voleb v souladu s mezinárodními standardy. Strany se vzájemně informují o svých volebních pozorovatelských misích a vzájemně se zvou k případné účasti.
 4. Strany uznávají význam právního státu pro ochranu lidských práv a pro účinné fungování správních orgánů v demokratickém státě. To zahrnuje existenci nezávislého soudnictví, rovnost před zákonem, právo na spravedlivý proces a přístup jednotlivce k účinným prostředkům právní nápravy.
 HLAVA III
 MEZINÁRODNÍ MÍR A BEZPEČNOST A ÚČINNÝ MULTILATERALISMUS
 Článek 3
 Zbraně hromadného ničení
 1. Strany mají za to, že šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů do rukou státních i nestátních aktérů představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro mezinárodní stabilitu a bezpečnost.
 2. Strany se proto dohodly, že budou spolupracovat a přispívat k zamezení šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů tím, že budou plně dodržovat a provádět své závazky v rámci mezinárodních dohod o odzbrojení a nešíření zbraní, jakož i rezolucí Rady bezpečnosti OSN. Kromě toho strany nadále podle potřeby spolupracují v zájmu podpory úsilí o nešíření zbraní prostřednictvím účasti v režimech pro kontrolu vývozu, jichž jsou obě smluvními stranami. Strany se shodly, že toto ustanovení tvoří základní prvek této dohody.
 3. Strany se dále dohodly, že budou spolupracovat a přispívat k zamezení šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů tím,