text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D1019(17)
 Úřední věstník L 266 , 19/10/2000 S. 0052 - 0052
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 44/1999ze dne 26. března 1999,kterým se mění přílohy XX (Životní prostředí) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 21/1999 ze dne 26. února 1999 [1].(2) Rozhodnutí Komise 98/488/ES ze dne 7. dubna 1998, kterým se stanovují ekologická kritéria pro udělování ekoznačky Společenství pomocným půdním látkám [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 11) V příloze XX Dohody se bod 2ec (rozhodnutí Komise 94/923/ES) nahrazuje tímto:"398 D 0488: Rozhodnutí Komise 98/488/ES ze dne 7. dubna 1998, kterým se stanovují ekologická kritéria pro udělování ekoznačky Společenství pomocným půdním látkám (Úř. věst. L 219, 7.8.1998, s. 39)."Článek 2Znění rozhodnutí 98/488/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. března 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 26. března 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 148, 22.6.2000, s. 46.[2] Úř. věst. L 219, 7.8.1998, s. 39.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996A0330(17)
 Úřední věstník L 081 , 30/03/1996 S. 0311 - 0317
 Agreementin the form of an Exchange of Letters amending the Additional Protocol on trade in textile products between the European Community and the Republic of BulgariaLetter from the Council of the European UnionSir,1. I have the honour to refer to the negotiations held on 27–28 November 1995 between our respective Delegations with a view to amending the Additional Protocol on trade in textile products between the European Community and the Republic of Bulgaria, applied since 31 December 1993, as last amended by the Agreement in the form of an Exchange of Letters initialled on 6 December 1994. These negotiations were held in the context of Article 1, paragraph 3 of the aforesaid Additional Protocol.2. During these negotiations both Parties noted with satisfaction the way in which the Additional Protocol has, in general, been implemented. Moreover, the European Community noted with satisfaction the progress being made in the opening of the Bulgarian market and in particular the Bulgarian undertaking to accelerate its tariff concessions in favour of textiles and clothing products originating within the European Community and exported to the Republic of Bulgaria as outlined in Appendix 1 attached, with application from 1 January 1996. The Republic of Bulgaria undertakes to inform the European Community before 1 January 1996 that the necessary steps have been taken to implement the concessions outlined in Appendix 1.3. In order to foster the development of further mutually beneficial trade flows it was agreed to amend the Additional Protocol as follows:3.1. The first subparagraph of Article 2, paragraph 3 of the Protocol is replaced by the following:"3. The origin of the products covered by this Protocol shall be determined in accordance with the rules of non-preferential origin in force in the Community."3.2. Article 2, paragraph 3 of Appendix A is replaced by the following:"The certificate of origin referred to in paragraph 1 above is not required for the importation of goods covered by a movement certificate EUR1 or a form EUR2 issued in conformity with Protocol 4 to the Europe Agreement in cases where those documents clearly establish that the Republic of Bulgaria is to be considered as the country of origin on the basis of the rules on non-preferential origin in force in the Community."3.3. Annex II (EU direct quotas) is replaced by Appendix 2 attached.3.4. The Annex to Appendix B concerning outward processing traffic is replaced by Appendix 3 attached (OPT quotas).4. I should be obliged if you would kindly confirm the acceptance of your Government of the foregoing. Should this be the case, this letter, completed by its Appendices and your written confirmation, will constitute an Agreement in the form of an Exchange of Letters between the Community and the Republic of Bulgaria. This Agreement shall enter into force on the first day of the month following that in which the European Community and the Republic of Bulgaria notify each other that they have completed the necessary

type: contracts

jurisdiction: EU


text: internal procedures to this effect. In the meantime, the amendments to the Additional Protocol will apply on a provisional basis from 1 January 1996, provided that they are applied on a reciprocal basis.Please accept, Sir, the assurance of my highest consideration.For the Council of the European UnionAppendix 1Bulgarian tariff undertakingThe Government of the Republic of Bulgaria undertakes to implement the following tariff concessions in favour of textiles and clothing products originating within the European Community and imported into the Republic of Bulgaria, to be applied from 1 January 1996.a) The products listed below are transferred from Annex VI to Annex IV of the Europe Agreement:51 01 11 0051 01 19 0053 01 10 0053 01 21 0053 01 29 0053 02 10 00b) The products listed below are transferred from Annex V to Annex IV of the Europe Agreement:51 01 21 0051 01 29 0051 05 30 0053 03 10 0053 03 90 0054 02 43 0054 03 31 0056 04 90 0063 01 10 00c) The products listed below are transferred from Annex VI to Annex V of the Europe Agreement:53 06 10 0053 06 20 0055 15 11 0055 15 13 0055 15 99 0055 16 11 0055 16 23 0055 16 43 0058 01 22 0058 01 24 0058 01 25 0058 01 34 0058 01 35 0058 01 36 0058 04 29 0058 06 10 0060 01 10 0060 01 21 0060 02 10 0060 02 92 9060 02 93 9061 01 10 0061 09 90 2061 11 10 0061 15 91 0061 15 92 0062 11 12 9062 16 00 9063 02 10 0063 03 11 0063 03 19 0063 04 11 0063 04 91 0058 01 33 0061 06 90 0051 02 10 00Appendix 2ANNEX II(The full product descriptions of the categories listed in this Annex are to be found in Annex I to the Protocol)Community quantitative limits(in tonnes or 1000 pieces) |Category | Unit | 1996 | 1997 |2 | tonnes | 4722 | 4816 |2a | tonnes | 1495 | 1525 |5 | pieces | 5185 | 5418 |6 | pieces | 2500 | 2625 |7 | pieces | 1909 | 1995 |8 | pieces | 5662 | 5860 |73 | pieces | 3388 | 3591 |(in 1000 pieces) |Category | Unit | 1996 | 1997 |5 | pieces | 6492 | 6930 |6 | pieces | 9251 | 9945 |7 | pieces | 13286 | 14183 |8 | pieces | 6223 | 6550 |73 | pieces | 3375 | 3679 |Letter from the Government of the Republic of BulgariaSir,I have the honour to acknowledge receipt of your letter of ... which reads as follows:"Sir1. I have the honour to refer to the negotiations held on 27–28 November 1995 between our respective Delegations with a view to amending the Additional Protocol on trade in textile products between the European Community and the Republic of Bulgaria, applied since 31 December 1993, as last amended by the Agreement in the form of an Exchange


text: of Letters initialled on 6 December 1994. Theses negotiations were held in the context of Article 1, paragraph 3 of the aforesaid Additional Protocol.2. During these negotiations both Parties noted with satisfaction the way in which the Additional Protocol has, in general, been implemented. Moreover, the European Community noted with satisfaction the progress being made in the opening of the Bulgarian market and in particular the Bulgarian undertaking to accelerate its tariff concessions in favour of textiles and clothing products originating within the European Community and exported to the Republic of Bulgaria as outlined in Appendix 1 attached, with application from 1 January 1996. The Republic of Bulgaria undertakes to inform the European Community before 1 January 1996 that the necessary steps have been taken to implement the concessions outlined in Appendix 1.3. In order to foster the development of further mutually beneficial trade flows it was agreed to amend the Additional Protocol as follows:3.1. The first subparagraph of Article 2, paragraph 3 of the Protocol is replaced by the following:"3. The origin of the products covered by this Protocol shall be determined in accordance with the rules of non-preferential origin in force in the Community."3.2. Article 2, paragraph 3 of Appendix A is replaced by the following:"The certificate of origin referred to in paragraph 1 above is not required for the importation of goods covered by a movement certificate EUR1 or a form EUR2 issued in conformity with Protocol 4 of the Europe Agreement in cases where those documents clearly establish that the Republic of Bulgaria is to be considered as the country of origin on the basis of the rules on non-preferential origin in force in the Community."3.3. Annex II (EU direct quotas) is replaced by Appendix 2 attached.3.4. The Annex to Appendix B concerning outward processing traffic is replaced by Appendix 3 attached (OPT quotas).4. I should be obliged if you would kindly confirm the acceptance of your Government of the foregoing. Should this be the case, this letter, completed by its Appendices and your written confirmation, will constitute an Agreement in the form of an Exchange of Letters between the Community and the Republic of Bulgaria. This Agreement shall enter into force on the first day of the month following that in which the European Community and the Republic of Bulgaria notify each other that they have completed the necessary internal procedures to this effect. In the meantime, the amendments to the Additional Protocol will apply on a provisional basis from 1 January 1996, provided that they are applied on a reciprocal basis.Please accept, Sir, the assurance of my highest consideration."I have the honour to confirm that my Government is in agreement with the contents of your letter.Please accept, Sir, the assurance of my highest consideration.For the Government of the Republic of BulgariaAppendix 1Bulgarian tariff undertakingThe Government of the Republic of Bulgaria undertakes to implement the following tariff concessions in favour of textiles and clothing products originating within the European Community and imported into the Republic


text: of Bulgaria, to be applied from 1 January 1996.a) The products listed below are transferred from Annex VI to Annex IV of the Europe Agreement:51 01 11 0051 01 19 0053 01 10 0053 01 21 0053 01 29 0053 02 10 00b) The products listed below are transferred from Annex V to Annex IV of the Europe Agreement:51 01 21 0051 01 29 0051 05 30 0053 03 10 0053 03 90 0054 02 43 0054 03 31 0056 04 90 0063 01 10 00c) The products listed below are transferred from Annex VI to Annex V of the Europe Agreement:53 06 10 0053 06 20 0055 15 11 0055 15 13 0055 15 99 0055 16 11 0055 16 23 0055 16 43 0058 01 22 0058 01 24 0058 01 25 0058 01 34 0058 01 35 0058 01 36 0058 04 29 0058 06 10 0060 01 10 0060 01 21 0060 02 10 0060 02 92 9060 02 93 9061 01 10 0061 09 90 2061 11 10 0061 15 91 0061 15 92 0062 11 12 9062 16 00 9063 02 10 0063 03 11 0063 03 19 0063 04 11 0063 04 91 0058 01 33 0061 06 90 0051 02 10 00Appendix 2ANNEX II(The full product descriptions of the categories listed in this Annex are to be found in Annex I to the Protocol)Community quantitative limits(in tonnes or 1000 pieces) |Category | Unit | 1996 | 1997 |2 | tonnes | 4722 | 4816 |2a | tonnes | 1495 | 1525 |5 | pieces | 5185 | 5418 |6 | pieces | 2500 | 2625 |7 | Pieces | 1909 | 1995 |8 | Pieces | 5662 | 5860 |73 | Pieces | 3388 | 3591 |(in 1000 pieces) |Category | Unit | 1996 | 1997 |5 | pieces | 6492 | 6930 |6 | pieces | 9251 | 9945 |7 | pieces | 13286 | 14183 |8 | pieces | 6223 | 6550 |73 | pieces | 3375 | 3679 |Joint DeclarationIn the context of the negotiations held on 27–28 November 1995 in accordance with Article 1, paragraph 3 of the Additional Protocol to the Europe Agreement on Trade in Textile Products between the European Community and the Republic of Bulgaria, the following declarations were made:a) the Delegation of the Republic of Bulgaria declared that the Republic of Bulgaria is prepared to accelerate by one year its tariff dismantling for products of Chapters 50–63 of the Bulgarian Customs Tariff listed in Annex VI to the Europe Agreement, to reach zero duty on 1 January 2001, provided that the European Community reduces its preferential customs duties to a rate equal to two-sevenths of the basic duty rate from 1 January 1996 andb) the Commission of the European Communities declared that it was willing to give careful consideration to the Bulgarian proposal outlined in a) above.--------------------------------------------------


text:
 13.10.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 268/15
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 83/2005
 ze dne 10. června 2005,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 68/2005 ze dne 29. dubna 2005 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2004/111/ES ze dne 9. prosince 2004, kterou se po páté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 94/55/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí (2), by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Směrnice Komise 2004/112/ES ze dne 13. prosince 2004, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 95/50/ES o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí (3), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 17e (směrnice Rady 94/55/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32004 L 0111: směrnice Komise 2004/111/ES ze dne 9. prosince 2004 (Úř. věst. L 365, 10.12.2004, s. 25).“
 2.
 V bodě 17d (směrnice Rady 95/50/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32004 L 0112: směrnice Komise 2004/112/ES ze dne 13. prosince 2004 (Úř. věst. L 367, 14.12.2004, s. 23).“
 Článek 2
 Znění směrnic 2004/111/ES a 2004/112/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. června 2005 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. června 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 Richard WRIGHT
 předseda
 (1) Úř. věst. L 239, 15.9.2005, p. 57.
 (2) Úř. věst. L 365, 10.12.2004, s. 25.
 (3) Úř. věst. L 367, 14.12.2004, s. 23.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 28.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 318/22
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 120/2013
 ze dne 14. června 2013,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Komise 2012/45/EU ze dne 3 prosince 2012, kterou se přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES o pozemní přepravě nebezpečných věcí podruhé přizpůsobují vědeckému a technickému pokroku (1), by měla být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 13c (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES) přílohy XIII Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32012 L 0045: směrnice Komise 2012/45/EU ze dne 3. prosince 2012 (Úř. věst. L 332, 4.12.2012, s. 18).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2012/45/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. června 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. června 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 332, 4.12.2012, s. 18.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/26
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 273/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2015/2140]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 700/2014 ze dne 24. června 2014, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 686/2012, pokud jde o členský stát zpravodaj pro účinnou látku dimethomorf (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze II kapitole XV se v bodě 13zzze (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 686/2012) vkládají nová slova, která znějí:
 „ve znění:
 —
 32014 R 0700: prováděcího nařízení Komise (EU) č. 700/2014 ze dne 24. června 2014 (Úř. věst. L 184, 25.6.2014, s. 8).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 700/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 206/2014 ze dne 30. září 2014 (3), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 184, 25.6.2014, s. 8.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (3) Úř.věst. L 202, 30.7.2015, s. 87.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0041
 Úřední věstník L 154 , 13/06/2002 S. 0028 - 0029
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 41/2002ze dne 19. dubna 2002,kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 9/2002 ze dne 1. února 2002 [1].(2) Rozhodnutí Komise 98/368/ES ze dne 18. května 1998, kterým se podle čl. 42 odst. 3 mění přílohy II a III nařízení Rady (EHS) č. 259/93 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Nařízení Komise (ES) č. 2408/98 ze dne 6. listopadu 1998, kterým se mění příloha V nařízení Rady (EHS) č. 259/1993 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole [3], by mělo být začleněno do Dohody.(4) Rozhodnutí Komise 1999/816/ES ze dne 24. listopadu 1998, kterým se v souladu s čl. 16 odst. 1 a čl. 42 odst. 3 přizpůsobují přílohy II, III, IV a V nařízení Rady (EHS) č. 259/93 o dozoru nad přepravou odpadů v rámci Evropského společenství, do něj a z něj a o její kontrole [4], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 32c (nařízení Rady (EHS) č. 259/93) přílohy XX Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:"— 398 D 0368: rozhodnutí Komise 98/368/ES ze dne 18. května 1998 (Úř. věst. L 165, 10.6.1998, s. 20);— 398 R 2408: nařízení Komise (ES) č. 2408/98 ze dne 6. listopadu 1998 (Úř. věst. L 298, 7.11.1998, s. 19);— 399 D 0816: rozhodnutí Komise 1999/816/ES ze dne 24. listopadu 1999 (Úř. věst. L 316, 10.12.1999, s. 45)."Článek 2Znění rozhodnutí 98/368/ES a 1999/816/ES a nařízení (ES) č. 2408/98 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 20. dubna 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [5].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 19. dubna 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 88, 4.4.2002, s. 20.[2] Úř. věst. L 165, 10.6.1998, s. 20.[3] Úř. věst. L 298, 7.11.1998, s. 19.[4] Úř. věst. L 316, 10.12.1999, s. 45.[5] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/230
 PROTOKOL (č. 4)
 O STATUTU EVROPSKÉHO SYSTÉMU CENTRÁLNÍCH BANK A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI přijmout statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, jak to stanoví čl. 129 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 KAPITOLA I
 EVROPSKÝ SYSTÉM CENTRÁLNÍCH BANK
 Článek 1
 Evropský systém centrálních bank
 V souladu s čl. 282 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie tvoří Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky Evropský systém centrálních bank (ESCB). ECB a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, tvoří Eurosystém.
 ESCB a ECB plní své úkoly a vyvíjejí svou činnost v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu.
 KAPITOLA II
 CÍLE A ÚKOLY ESCB
 Článek 2
 Cíle
 Podle čl. 127 odst. 1 a čl. 282 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je prvořadým cílem ESCB udržovat cenovou stabilitu. Aniž je dotčen cíl cenové stability, podporuje ESCB obecné hospodářské politiky v Unii se záměrem přispět k dosahování cílů Unie, jak jsou vymezeny v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. ESCB jedná v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží, čímž podporuje efektivní umisťování zdrojů, a ve shodě se zásadami stanovenými v článku 119 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 3
 Úkoly
 3.1. Podle čl. 127 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie plní ESCB tyto základní úkoly:
 —
 vymezuje a provádí měnovou politiku Unie,
 —
 provádí devizové operace v souladu s článkem 219 uvedené smlouvy,
 —
 drží a spravuje oficiální devizové rezervy členských států,
 —
 podporuje plynulé fungování platebních systémů.
 3.2. Podle čl. 127 odst. 3 uvedené smlouvy se třetí odrážka článku 3.1 nevztahuje na držbu a správu devizových provozních zůstatků vládami členských států.
 3.3. Podle čl. 127 odst. 5 uvedené smlouvy přispívá ESCB k řádnému řízení politik, které provádějí příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému.
 Článek 4
 Poradní funkce
 Podle čl. 127 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie:
 a)
 je ECB konzultována:
 —
 ke všem návrhům aktů Unie v oblasti její působnosti,
 —
 vnitrostátními orgány ke všem návrhům právních předpisů z oblastí její působnosti, avšak v mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41;
 b)
 ECB může v záležitostech spadajících do oblastí její působnosti předkládat svá stanoviska orgánům, institucím nebo jiným subjektům Unie či vnitrostátním orgánům.
 Článek 5
 Shromažďování statistických informací
 5.1. Pro zajištění úkolů, kterými je pověřen ESCB, shromažďuje ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Za tím účelem spolupracuje s orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie, s příslušnými orgány členských států nebo třetích zemí a s mezinárodními organizacemi.
 5.2. Úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
 5.3. ECB je pověřena podle potřeby podporovat harmonizaci pravidel a postupů, kterými se řídí shromažďování, sestavování a šíření statistických údajů v oblastech


text:
její působnosti.
 5.4. Postupem podle článku 41 určí Rada fyzické a právnické osoby podléhající zpravodajské povinnosti, vymezí režim utajení a stanoví příslušná prováděcí a sankční ustanovení.
 Článek 6
 Mezinárodní spolupráce
 6.1. V oblasti mezinárodní spolupráce týkající se úkolů svěřených ESCB rozhoduje ECB o způsobu zastoupení ESCB.
 6.2. ECB a s jejím souhlasem rovněž národní centrální banky se podílejí na činnosti mezinárodních měnových institucí.
 6.3. Články 6.1 a 6.2 se použijí, aniž je dotčen článek 138 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 KAPITOLA III
 ORGANIZACE ESCB
 Článek 7
 Nezávislost
 ECB, národní centrální banka ani žádný člen jejich rozhodovacích orgánů nesmějí v souladu s článkem 130 Smlouvy o fungování Evropské unie při výkonu pravomocí a plnění úkolů a povinností svěřených jim Smlouvami a tímto statutem vyžadovat ani přijímat pokyny od orgánů, institucí nebo jiných subjektů Unie, od žádné vlády členského státu či od jakéhokoli jiného subjektu. Orgány, instituce a jiné subjekty Unie a vlády členských států se zavazují zachovávat tuto zásadu a nesnažit se ovlivňovat členy rozhodovacích orgánů ECB ani národních centrálních bank při plnění jejich úkolů.
 Článek 8
 Obecná zásada
 ESCB je řízen rozhodovacími orgány ECB.
 Článek 9
 Evropská centrální banka
 9.1. ECB, která má podle čl. 282 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie právní subjektivitu, má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právním úkonům přiznávanou podle vnitrostátního práva právnickým osobám; ECB může zejména nabývat a zcizovat movitý majetek a nemovitosti a může vystupovat před soudy.
 9.2. ECB zajišťuje, aby úkoly svěřené ESCB podle čl. 127 odst. 2, 3 a 5 uvedené smlouvy byly plněny její vlastní činností ve smyslu tohoto statutu nebo prostřednictvím národních centrálních bank podle článků 12.1 a 14.
 9.3. Podle čl. 129 odst. 1 uvedené smlouvy jsou rozhodovacími orgány ECB Rada guvernérů a Výkonná rada.
 Článek 10
 Rada guvernérů
 10.1. Podle čl. 283 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie se Rada guvernérů skládá z členů Výkonné rady a z guvernérů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro.
 10.2. Každý člen Rady guvernérů má jeden hlas. Ode dne, kdy počet členů Rady guvernérů přesáhne 21, má každý člen Výkonné rady jeden hlas a počet guvernérů s hlasovacím právem je 15. Tato hlasovací práva se rozdělí a střídají takto:
 —
 ode dne, kdy počet guvernérů přesáhne 15, až do dne, kdy dosáhne počtu 22, jsou guvernéři rozděleni do dvou skupin podle pořadí založeného na velikosti podílu členského státu dané národní centrální banky na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách a na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí členských států, jejichž měnou je euro. Podílu na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se přiděluje váha 5/6 a podílu na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí se přiděluje váha 1/6. První skupina se skládá z pěti guvernérů a druhá skupina se skládá ze zbývajících guvernérů. Frekvence hlasovacích práv guvernérů v první skupině není nižší než frekvence hlasovacích práv guvernérů ve druhé skupině. S výhradou předchozí věty se první skupině přidělují čtyři hlasovací práva a druhé skupině 11 hlasovacích práv;
 —
 ode dne, kdy počet guvernérů


text:
dosáhne 22, se guvernéři rozdělí do tří skupin podle pořadí založeném na výše uvedených kritériích. První skupina se skládá z pěti guvernérů a jsou jí přidělena čtyři hlasovací práva. Druhá skupina se skládá z poloviny celkového počtu guvernérů, přičemž se jakýkoli zlomek zaokrouhlí na celé vyšší číslo, a je jí přiděleno osm hlasovacích práv. Třetí skupina se skládá ze zbývajících guvernérů a jsou jí přidělena tři hlasovací práva;
 —
 uvnitř každé skupiny mají guvernéři hlasovací právo po stejnou dobu;
 —
 pro výpočet podílů na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se použije článek 29.2. Celková souhrnná rozvaha měnových finančních institucí se vypočítá v souladu se statistickým rámcem, který se v Unii používá v době výpočtu;
 —
 při jakékoli úpravě souhrnného hrubého domácího produktu v tržních cenách podle článku 29.3 nebo při jakémkoli zvýšení počtu guvernérů se podle výše uvedených zásad upraví velikost nebo složení skupin;
 —
 Rada guvernérů přijme dvoutřetinovou většinou všech svých členů, s hlasovacím právem i bez něj, veškerá opatření nezbytná pro provádění výše uvedených zásad a může rozhodnout o odložení zavedení rotačního systému až do dne, kdy počet guvernérů překročí 18.
 Hlasovací právo se vykonává osobně. Odchylně od tohoto pravidla může jednací řád uvedený v článku 12.3 stanovit, že členové Rady guvernérů mohou hlasovat prostřednictvím telekonference. Jednací řád dále stanoví, že člen Rady guvernérů, který se delší dobu nemůže účastnit jejích zasedání, smí za sebe jmenovat náhradníka jako člena Rady guvernérů.
 Předchozími odstavci nejsou dotčena hlasovací práva všech členů Rady guvernérů, s hlasovacím právem i bez něj, podle článků 10.3, 40.2 a 40.3.
 Nestanoví-li tento statut jinak, rozhoduje Rada guvernérů prostou většinou členů s hlasovacím právem. V případě rovnosti hlasů je rozhodující hlas prezidenta.
 Rada guvernérů je schopna se usnášet za přítomnosti alespoň dvou třetin členů s hlasovacím právem. Není-li tato podmínka splněna, může prezident svolat mimořádné zasedání, na němž mohou být rozhodnutí přijímána bez ohledu na uvedené kvórum.
 10.3. Při rozhodování podle článků 28, 29, 30, 32 a 33 mají hlasy členů Rady guvernérů váhu podle podílů národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB. Hlasy členů Výkonné rady mají nulovou váhu. Rozhodnutí vyžadující kvalifikovanou většinu je přijato, jestliže odevzdané souhlasné hlasy představují alespoň dvě třetiny upsaného základního kapitálu ECB a současně alespoň polovinu podílníků. Nemůže-li být některý z guvernérů přítomen, může určit náhradníka, který odevzdá jeho vážený hlas.
 10.4. Zasedání jsou důvěrná. Rada guvernérů však může rozhodnout o zveřejnění výsledku svého jednání.
 10.5. Rada guvernérů zasedá alespoň desetkrát ročně.
 Článek 11
 Výkonná rada
 11.1. Podle čl. 283 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se Výkonná rada skládá z prezidenta, viceprezidenta a dalších čtyř členů.
 Členové vykonávají svou funkci na plný pracovní úvazek. Žádný člen nesmí vykonávat jinou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost, pokud mu Rada guvernérů k tomu výjimečně neudělí souhlas.
 11.2. Podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy jsou prezident, viceprezident a další členové Výkonné rady jmenováni z uznávaných osobností s profesionální zkušeností v měnových nebo bankovních záležitostech Evropskou radou, která rozhoduje kvalifikovanou většinou na základě doporučení Rady,


text:
po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou guvernérů.
 Jejich funkční období je osmileté a nemohou být jmenováni opakovaně.
 Členy Výkonné rady mohou být pouze státní příslušníci členských států.
 11.3. Pracovní řád členů Výkonné rady, zejména jejich platy, důchody a jiné dávky sociálního zabezpečení, jsou předmětem smluv s ECB a stanoví je Rada guvernérů na návrh výboru skládajícího se ze tří členů jmenovaných Radou guvernérů a ze tří členů jmenovaných Radou. Členové Výkonné rady nemají právo hlasovat o záležitostech uvedených v tomto odstavci.
 11.4. Přestane-li kterýkoli člen Výkonné rady splňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce nebo se dopustí vážného pochybení, může být odvolán Soudním dvorem na žádost Rady guvernérů nebo Výkonné rady.
 11.5. Každý osobně přítomný člen Výkonné rady má právo hlasovat a má k tomu účelu jeden hlas. Není-li stanoveno jinak, rozhoduje Výkonná rada prostou většinou odevzdaných hlasů. Při rovnosti hlasů rozhoduje hlas prezidenta. Pravidla hlasování jsou upřesněna v jednacím řádu uvedeném v článku 12.3.
 11.6. Výkonná rada odpovídá za běžné záležitosti ECB.
 11.7. Jakékoli uvolněné místo ve Výkonné radě se obsazuje jmenováním nového člena podle článku 11.2.
 Článek 12
 Úkoly rozhodovacích orgánů
 12.1. Rada guvernérů přijímá obecné zásady a činí rozhodnutí nezbytná pro zajištění plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem. Rada guvernérů určuje měnovou politiku Unie a popřípadě přijímá rozhodnutí týkající se střednědobých měnových cílů, klíčových úrokových sazeb a vytváření měnových rezerv ESCB, přičemž přijme obecné zásady nezbytné k jejich provedení.
 Výkonná rada provádí měnovou politiku v souladu s obecnými zásadami a rozhodnutími Rady guvernérů. V tomto směru dává Výkonná rada nezbytné pokyny národním centrálním bankám. Navíc na ni může Rada guvernérů rozhodnutím přenést určité pravomoci.
 V míře považované za možnou a přiměřenou, a aniž je dotčen tento článek, se ECB obrací na národní centrální banky se žádostmi o provedení operací, které patří k úkolům ESCB.
 12.2. Výkonná rada odpovídá za přípravu zasedání Rady guvernérů.
 12.3. Rada guvernérů přijme jednací řád upravující vnitřní organizaci ECB a jejích rozhodovacích orgánů.
 12.4. Rada guvernérů vykonává poradní funkce uvedené v článku 4.
 12.5. Rada guvernérů přijímá rozhodnutí uvedená v článku 6.
 Článek 13
 Prezident
 13.1. Prezident ECB, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident, předsedá Radě guvernérů a Výkonné radě ECB.
 13.2. Aniž je dotčen článek 38, zastupuje ECB navenek prezident nebo osoba jím k tomuto určená.
 Článek 14
 Národní centrální banky
 14.1. Podle článku 131 Smlouvy o fungování Evropské unie zajistí každý členský stát, aby jeho vnitrostátní právní předpisy, včetně statutu národní centrální banky, byly slučitelné se Smlouvami a s tímto statutem.
 14.2. Statuty národních centrálních bank stanoví zejména, že funkční období guvernéra národní centrální banky trvá nejméně pět let.
 Guvernér může být z funkce odvolán pouze tehdy, přestane-li splňovat podmínky požadované k jejímu výkonu nebo se dopustí vážného pochybení. V případě odvolání guvernéra z funkce může dotyčný guvernér národní centrální banky nebo Rada guvernérů podat žalobu k Soudnímu dvoru, a to z důvodu porušení Smluv nebo některé právní normy vydané k jejich provedení. Tyto žaloby je nutné podat do dvou měsíců ode dne vyhlášení či oznámení žalobci nebo v


text:
případě, že se tak nestalo, do dvou měsíců ode dne, kdy se žalobce o rozhodnutí dozvěděl.
 14.3. Národní centrální banky jsou nedílnou součástí ESCB a jednají v souladu s obecnými zásadami a pokyny ECB. K dodržování obecných zásad a pokynů ECB přijímá Rada guvernérů nezbytná opatření a vyžaduje, aby jí byly poskytovány veškeré dostupné informace.
 14.4. Národní centrální banky mohou vykonávat i jiné funkce než ty, jež jsou uvedeny v tomto statutu, pokud Rada guvernérů dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů nerozhodne, že tyto funkce jsou v rozporu s cíli a úkoly ESCB. Tyto funkce jsou vykonávány na vlastní odpovědnost a na vlastní účet národních centrálních bank a nejsou pokládány za součást činnosti ESCB.
 Článek 15
 Povinnost předkládat zprávy
 15.1. ECB vypracovává a zveřejňuje zprávy o činnosti ESCB alespoň jednou za čtvrt roku.
 15.2. Každý týden je uveřejňován konsolidovaný finanční výkaz ESCB.
 15.3. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie předkládá ECB výroční zprávu o činnosti ESCB a o měnové politice za uplynulý i běžný rok Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a také Evropské radě.
 15.4. Zprávy a výkazy uvedené v tomto článku se poskytují zájemcům zdarma.
 Článek 16
 Bankovky
 Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie má Rada guvernérů výhradní právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Tyto bankovky mohou vydávat ECB a národní centrální banky. Bankovky vydávané ECB a národními centrálními bankami jsou jedinými bankovkami, které mají v Unii status zákonného platidla.
 Je-li to možné, respektuje ECB stávající zvyklosti ve vydávání a v grafické úpravě bankovek.
 KAPITOLA IV
 MĚNOVÉ FUNKCE A OPERACE ESCB
 Článek 17
 Účty u ECB a u národních centrálních bank
 ECB a národní centrální banky mohou pro provádění svých operací otevírat účty úvěrovým institucím, veřejnoprávním subjektům a jiným účastníkům trhu a jako zajištění přijímat aktiva včetně zaknihovaných cenných papírů.
 Článek 18
 Operace na volném trhu a úvěrové operace
 18.1. Pro dosažení cílů ESCB a uskutečnění jeho úkolů mohou ECB a národní centrální banky:
 —
 obchodovat na finančních trzích s pohledávkami a obchodovatelnými cennými papíry znějícími na euro nebo na jiné měny a s drahými kovy formou promptních nebo termínovaných nákupů a prodejů, formou dohod o zpětném odkupu nebo formou výpůjček či půjček,
 —
 provádět úvěrové operace s úvěrovými institucemi a s ostatními účastníky trhu s tím, že úvěry jsou dostatečně zajištěny.
 18.2. ECB stanoví obecné zásady operací na volném trhu a úvěrových operací prováděných ECB nebo národními centrálními bankami včetně zásad pro vyhlašování podmínek, za nichž jsou národní centrální banky připraveny takové operace provádět.
 Článek 19
 Minimální rezervy
 19.1. S výhradou článku 2 může ECB požadovat na úvěrových institucích usazených v členských státech, aby v souladu s cíli měnové politiky udržovaly na účtech u ECB a u národních centrálních bank minimální rezervy. Rada guvernérů může vydat nařízení týkající se výpočtu a určování požadované výše minimálních rezerv. V případech jejich nedodržení je ECB oprávněna vybírat úroky z prodlení a ukládat jiné sankce s rovnocenným účinkem.
 19.2. Za účelem použití tohoto článku určí Rada postupem podle článku 41 základ pro minimální rezervy a nejvýše přípustný


text:
poměr mezi těmito rezervami a jejich základem, jakož i přiměřené sankce pro případy jejich nedodržení.
 Článek 20
 Jiné nástroje měnové kontroly
 Rada guvernérů může rozhodnout dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů o použití dalších operativních metod měnové kontroly, které považuje s přihlédnutím k článku 2 za vhodné.
 Zakládá-li použití takových metod závazky pro třetí strany, stanoví Rada postupem podle článku 41 rozsah jejich použití.
 Článek 21
 Operace s veřejnoprávními subjekty
 21.1. Podle článku 123 Smlouvy o fungování Evropské unie je zakázáno přečerpávání účtů nebo jakýkoli jiný typ úvěrování od ECB nebo od národních centrálních bank ve prospěch orgánů, institucí nebo jiných subjektů Unie, ústředních vlád, regionálních, místních nebo jiných veřejných orgánů, jiných veřejnoprávních subjektů nebo veřejných podniků členských států; ECB nebo národním centrálním bankám je rovněž zakázán přímý nákup jejich dluhových cenných nástrojů.
 21.2. ECB a národní centrální banky mohou působit pro subjekty uvedené v článku 21.1 jako fiskální agenti.
 21.3. Tento článek se nevztahuje na úvěrové instituce ve veřejném vlastnictví, kterým národní centrální banky a ECB poskytují stejné zacházení v souvislosti s poskytováním peněžních prostředků centrálními bankami jako soukromým úvěrovým institucím.
 Článek 22
 Zúčtovací a platební systémy
 ECB a národní centrální banky mohou poskytovat facility a ECB může vydávat nařízení proto, aby byly zajištěny účinné a spolehlivé zúčtovací a platební mechanismy uvnitř Unie a ve styku se třetími zeměmi.
 Článek 23
 Operace se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
 ECB a národní centrální banky mohou:
 —
 navazovat vztahy s centrálními bankami a s finančními institucemi ve třetích zemích, a je-li to účelné, i s mezinárodními organizacemi,
 —
 nabývat a prodávat promptně i termínovaně všechny typy devizových aktiv a drahé kovy. Pojem „devizové aktivum“ zahrnuje cenné papíry a všechna další aktiva v měnách kterékoli země nebo v zúčtovacích jednotkách bez ohledu na formu jejich držení,
 —
 držet a spravovat aktiva uvedená v tomto článku,
 —
 provádět ve vztahu k třetím zemím a k mezinárodním organizacím všechny typy bankovních operací včetně zápůjčních a výpůjčních operací.
 Článek 24
 Jiné operace
 Kromě operací vyplývajících z jejich úkolů mohou ECB a národní centrální banky provádět operace pro potřeby svého provozu nebo svých zaměstnanců.
 KAPITOLA V
 DOHLED
 Článek 25
 Dohled
 25.1. ECB může vydávat stanoviska a být konzultována Radou, Komisí a příslušnými orgány členských států ohledně působnosti a používání právních aktů Unie týkajících se dohledu nad úvěrovými institucemi a stabilitou finančního systému.
 25.2. V souladu s nařízeními Rady podle čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie může ECB plnit zvláštní úkoly týkající se dohledu nad úvěrovými a dalšími finančními institucemi s výjimkou pojišťovacích podniků.
 KAPITOLA VI
 FINANČNÍ USTANOVENÍ ESCB
 Článek 26
 Účetní závěrka
 26.1. Účetní rok ECB a národních centrálních bank začíná prvním lednem a končí třicátým prvním prosincem.
 26.2. Roční účetní závěrku ECB sestavuje Výkonná rada v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů. Závěrku schvaluje Rada guvernérů a poté je závěrka zveřejněna.
 26.3. Pro analytické a provozní účely sestavuje Výkonná rada konsolidovanou rozvahu ESCB zahrnující ta aktiva a pasiva národních centrálních bank, která náleží ESCB.
 26.4. K používání tohoto článku stanoví Rada guvernérů pravidla nezbytná


text:
pro standardizaci účtování a vykazování operací národních centrálních bank.
 Článek 27
 Audit účetnictví
 27.1. Účetnictví ECB a národních centrálních bank ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů a schválení Radou. Auditoři jsou oprávněni zkoumat veškeré účetnictví ECB a národních centrálních bank a obdržet veškeré informace o provedených operacích.
 27.2. Článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie se vztahuje výlučně na zkoumání výkonnosti správy ECB.
 Článek 28
 Základní kapitál ECB
 28.1. Základní kapitál ECB činí 5 miliard eur. Základní kapitál může být zvýšen rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou stanovenou v článku 10.3 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 28.2. Národní centrální banky jsou jedinými upisovateli a držiteli základního kapitálu ECB. Základní kapitál je upisován podle klíče stanoveného v souladu s článkem 29.
 28.3. Rada guvernérů určí kvalifikovanou většinou podle článku 10.3, v jaké výši a jakým způsobem má být základní kapitál splacen.
 28.4. S výhradou článku 28.5 nesmějí být podíly národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB převedeny, zastaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí.
 28.5. Bude-li klíč uvedený v článku 29 upraven, převedou národní centrální banky mezi sebou příslušné podíly na základním kapitálu tak, aby rozdělení těchto podílů odpovídalo upravenému klíči. Rada guvernérů určí podmínky těchto převodů.
 Článek 29
 Klíč pro upisování základního kapitálu
 29.1. Klíč pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klíči přidělí vážený podíl, který se rovná součtu:
 —
 50 % podílu příslušného členského státu na počtu obyvatel Unie v předposledním roce před zřízením ESCB,
 —
 50 % podílu příslušného členského státu na hrubém domácím produktu Unie v tržních cenách zaznamenaných za posledních pět let předcházejících předposlednímu roku před zřízením ESCB.
 Procenta se zaokrouhlují směrem nahoru nebo dolů na nejbližší násobek 0,0001 %.
 29.2. Statistické údaje nezbytné pro plnění tohoto článku poskytuje Komise v souladu s pravidly přijatými Radou postupem podle článku 41.
 29.3. Vážené podíly přidělené národním centrálním bankám budou po založení ESCB upravovány každých pět let, přičemž se přiměřeně použije článek 29.1. Upravený klíč platí od prvního dne následujícího roku.
 29.4. Rada guvernérů učiní všechna další opatření nezbytná k použití tohoto článku.
 Článek 30
 Převod devizových rezerv na ECB
 30.1. Aniž je dotčen článek 28, poskytují národní centrální banky ECB devizové rezervy v jiných měnách než v měnách členských států, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního měnového fondu a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám eur. Rada guvernérů rozhodne o části, která by měla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách poskytovaných v pozdějších termínech. ECB má plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které na ni byly převedeny, a využívat je pro účely stanovené v tomto statutu.
 30.2. Příspěvky jednotlivých národních centrálních bank se stanoví v poměru k jejich podílu na upsaném základním kapitálu ECB.
 30.3. ECB připíše ve prospěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího příspěvku. Rada guvernérů rozhoduje o denominaci a úročení těchto pohledávek.
 30.4. ECB může


text:
podle článku 30.2 vyzvat ke složení dalších devizových rezerv nad limit stanovený v článku 30.1 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 30.5. ECB může držet a spravovat rezervní pozice u Mezinárodního měnového fondu a zvláštní práva čerpání a zajišťovat sdružování těchto rezerv.
 30.6. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 31
 Devizové rezervy národních centrálních bank
 31.1. Národní centrální banky jsou oprávněny provádět operace k plnění svých závazků vůči mezinárodním organizacím v souladu s článkem 23.
 31.2. Všechny ostatní operace s devizovými rezervami zbývajícími národním centrálním bankám po převodech provedených podle článku 30 a transakce členských států s jejich devizovými provozními zůstatky překračujícími částku stanovenou podle článku 31.3 podléhají schválení ECB s cílem zajistit soulad s devizovou a měnovou politikou Unie.
 31.3. Rada guvernérů stanoví obecné zásady s cílem usnadnit tyto operace.
 Článek 32
 Přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank
 32.1. Příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky ESCB (dále jen „měnové příjmy“) jsou na konci každého účetního roku přerozdělovány v souladu s tímto článkem.
 32.2. Částka měnových příjmů každé národní centrální banky se rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu, a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva vedou národní centrální banky odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.3. Jestliže po zavedení eura Rada guvernérů usoudí, že struktura bilancí národních centrálních bank nedovoluje použití článku 32.2, může Rada guvernérů kvalifikovanou většinou rozhodnout, že odchylně od článku 32.2 bude měnový příjem vypočítáván podle jiné metody, a to po dobu nepřesahující pět let.
 32.4. Výše měnového příjmu každé národní centrální banky se snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19.
 Rada guvernérů může rozhodnout o odškodnění národních centrálních bank za náklady spojené s vydáváním bankovek nebo za výjimečných okolností za zvláštní ztráty vzniklé z operací měnové politiky prováděných ve prospěch ESCB. Odškodnění bude provedeno ve formě, jakou bude Rada guvernérů považovat za vhodnou; tyto částky se mohou vzájemně započítat proti měnovým příjmům národních centrálních bank.
 32.5. Úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB, nerozhodne-li Rada guvernérů podle článku 33.2 jinak.
 32.6. Vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů provede ECB v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.7. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 33
 Rozdělování čistých zisků a ztrát ECB
 33.1. Čistý zisk ECB je převáděn v tomto pořadí:
 a)
 částka, již určí Rada guvernérů a jež nesmí překročit 20 % čistého zisku, se převede do všeobecného rezervního fondu až do výše 100 % základního kapitálu,
 b)
 zbývající čistý zisk se rozděluje podílníkům ECB v poměru k jejich splaceným podílům.
 33.2. Zaznamená-li ECB ztrátu, může být schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu ECB, a bude-li to nezbytné, na základě rozhodnutí Rady guvernérů z měnového příjmu příslušného účetního roku,


text:
a to poměrně až do výše částek přidělených národním centrálním bankám podle článku 32.5.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 34
 Právní akty
 34.1. Podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie Evropská centrální banka:
 —
 přijímá nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů vymezených v čl. 3.1 první odrážce, v článcích 19.1, 22 nebo 25.2 tohoto statutu a v případech stanovených právními akty Rady, jež jsou uvedeny v článku 41,
 —
 přijímá rozhodnutí nezbytná pro plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem,
 —
 vydává doporučení a zaujímá stanoviska.
 34.2. ECB může rozhodnout o zveřejnění svých rozhodnutí, doporučení a stanovisek.
 34.3. V mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41 statutu je ECB oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí.
 Článek 35
 Soudní kontrola a záležitosti s ní související
 35.1. Jednání nebo opomenutí ECB podléhají přezkoumání nebo výkladu Soudního dvora Evropské unie v případech a za podmínek stanovených Smlouvami. ECB je oprávněna podat žalobu v případech a za podmínek stanovených Smlouvami.
 35.2. Spory mezi ECB na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky či jakoukoli jinou osobou na straně druhé rozhodují příslušné národní soudy, není-li dána pravomoc Soudního dvora Evropské unie.
 35.3. ECB podléhá úpravě odpovědnosti podle článku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie. Odpovědnost národních centrálních bank se řídí příslušným vnitrostátním právem.
 35.4. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve veřejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouvě uzavřené ECB nebo na její účet.
 35.5. Rozhodnutí ECB o předložení věci Soudnímu dvoru Evropské unie přijímá Rada guvernérů.
 35.6. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc ve sporech týkajících se závazků, které mají podle Smluv a tohoto statutu plnit národní centrální banky. Usoudí-li ECB, že některá národní centrální banka nesplnila povinnost vyplývající ze Smluv a tohoto statutu, poskytne dotyčné národní centrální bance příležitost předložit své připomínky a poté vydá ve věci odůvodněné stanovisko. Nevyhoví-li dotyčná národní centrální banka tomuto stanovisku ve lhůtě stanovené ECB, může ECB předložit věc Soudnímu dvoru Evropské unie.
 Článek 36
 Zaměstnanci
 36.1. Na návrh Výkonné rady přijme Rada guvernérů pracovní řád pro zaměstnance ECB.
 36.2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat jakékoli spory mezi ECB a jejími zaměstnanci v mezích a za podmínek stanovených v pracovním řádu.
 Článek 37 (bývalý článek 38)
 Služební tajemství
 37.1. Členové řídicích orgánů a zaměstnanci ECB a národních centrálních bank jsou povinni i po skončení svého pracovního poměru zachovávat mlčenlivost o informacích, které jsou předmětem služebního tajemství.
 37.2. Osoby mající přístup k údajům, na něž se vztahují právní předpisy Unie ukládající povinnost mlčenlivosti, podléhají těmto předpisům.
 Článek 38 (bývalý článek 39)
 Osoby s podpisovým právem
 Vůči třetím stranám ECB právně zavazují její prezident nebo dva členové Výkonné rady nebo podpisy dvou zaměstnanců ECB, kteří byli k podepisování jménem ECB jejím prezidentem řádně zmocněni.
 Článek 39 (bývalý článek 40)
 Výsady a imunity
 ECB požívá na území členských států výsad a imunit nezbytných pro plnění svých úkolů za podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.
 KAPITOLA VIII


text:
ZMĚNY STATUTU A DOPLŇUJÍCÍ PRÁVNÍ PŘEDPISY
 Článek 40 (bývalý článek 41)
 Zjednodušený postup pro přijímání změn
 40.1. Podle čl. 129 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem měnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 tohoto statutu buď na doporučení ECB a po konzultaci s Komisí, anebo na návrh Komise a po konzultaci s ECB.
 40.2. Evropská rada může změnit článek 10.2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto změny vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
 40.3. Doporučení ECB podle tohoto článku vyžaduje jednomyslné rozhodnutí Rady guvernérů.
 Článek 41 (bývalý článek 42)
 Doplňující právní předpisy
 V souladu s čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a ECB, anebo na doporučení ECB a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí předpisy uvedené v článcích 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohoto statutu.
 KAPITOLA IX
 PŘECHODNÁ A JINÁ USTANOVENÍ O ESCB
 Článek 42 (bývalý článek 43)
 Obecná ustanovení
 42.1. Na základě výjimky uvedené v článku 139 Smlouvy o fungování Evropské unie nezakládají následující články tohoto statutu práva ani neukládají povinnosti pro dotyčný členský stát: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.
 42.2. Centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka podle článku 139 uvedené smlouvy, si zachovají své pravomoci v oblasti měnové politiky podle příslušného vnitrostátního práva.
 42.3. V článcích 3, 11.2 a 19 tohoto statutu se „členskými státy“ rozumějí podle článku 139 uvedené smlouvy členské státy, jejichž měnou je euro.
 42.4. V článcích 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 a 49 tohoto statutu se „národními centrálními bankami“ rozumějí centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.5. V článcích 10.3 a 33.1 se „podílníky“ rozumějí rovněž centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.6. V článcích 10.3 a 30.2 se „upsaným základním kapitálem ECB“ rozumí základní kapitál upsaný centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro.
 Článek 43 (bývalý článek 44)
 Přechodné úkoly ECB
 ECB převezme dřívější úkoly Evropského měnového institutu uvedené v čl. 141 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, které v důsledku výjimek vztahujících se na jeden nebo několik členských států musí být ještě splněny po zavedení eura.
 Při přípravách na zrušení výjimek uvedených v článku 140 uvedené smlouvy plní ECB poradní funkci.
 Článek 44 (bývalý článek 45)
 Generální rada ECB
 44.1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, zřizuje se Generální rada jako třetí rozhodovací orgán ECB.
 44.2. Generální rada je složena z prezidenta a viceprezidenta ECB a z guvernérů národních centrálních bank. Zasedání Generální rady se mohou účastnit další


text:
členové Výkonné rady, avšak bez hlasovacího práva.
 44.3. Povinnosti Generální rady taxativně vymezuje článek 46 tohoto statutu.
 Článek 45 (bývalý článek 46)
 Jednací řád Generální rady
 45.1. Generální radě ECB předsedá prezident, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident ECB.
 45.2. Předseda Rady a jeden člen Komise se mohou účastnit zasedání Generální rady, avšak bez hlasovacího práva.
 45.3. Zasedání Generální rady připravuje prezident.
 45.4. Odchylně od článku 12.3 přijme Generální rada svůj jednací řád.
 45.5. ECB zřídí sekretariát Generální rady.
 Článek 46 (bývalý článek 47)
 Povinnosti Generální rady
 46.1. Generální rada:
 —
 plní úkoly uvedené v článku 43,
 —
 přispívá k plnění poradních funkcí uvedených v článcích 4 a 25.1.
 46.2. Generální rada přispívá k:
 —
 shromažďování statistických informací, jak je uvedeno v článku 5,
 —
 podávání zpráv o činnosti ECB, jak je uvedeno v článku 15,
 —
 stanovení pravidel uvedených v článku 26.4 nezbytných k používání článku 26,
 —
 přijímání veškerých dalších opatření uvedených v článku 29.4 nezbytných k používání článku 29,
 —
 přijetí pracovního řádu pro zaměstnance ECB podle článku 36.
 46.3. Generální rada se podílí na přípravách nezbytných pro neodvolatelné stanovení přepočítacích koeficientů měn členských států, na které se vztahuje výjimka, vůči euru, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 46.4. Generální radu informuje o rozhodnutích Rady guvernérů prezident ECB.
 Článek 47 (bývalý článek 48)
 Přechodná ustanovení o základním kapitálu ECB
 V souladu s článkem 29.1 je každé národní centrální bance přidělen vážený podíl podle klíče pro upisování základního kapitálu ECB. Odchylně od článku 28.3 nesplácejí centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka, svůj upsaný základní kapitál, nerozhodne-li Generální rada většinou představující alespoň dvě třetiny upsaného základního kapitálu ECB a alespoň polovinu podílníků, že musí být splacen minimální procentní podíl jako příspěvek na úhradu provozních nákladů ECB.
 Článek 48 (bývalý článek 49)
 Odložené splácení základního kapitálu, rezervních fondů a rezerv ECB
 48.1. Centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, splácí svůj upsaný podíl na základním kapitálu ECB ve stejném rozsahu jako centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, a v souladu s článkem 30.1 převádí své devizové rezervy na ECB. Výše těchto převodů se určuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 převedeny na ECB, vyjádřené v eurech podle platných směnných kurzů, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou národní centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.2. Kromě platby, jež má být provedena podle článku 48.1, přispívá dotyčná centrální banka do rezervních fondů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fondům a na částku, jež má být ještě vyčleněna na rezervní fondy a rezervy odpovídající zůstatku účtu zisků a ztrát k 31. prosinci roku, který předcházel roku zrušení výjimky. Částka určená k převodu se vypočítá jako násobek výše rezerv, jak byly výše definovány a schváleny v bilanci ECB, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.3. Jakmile se jedna nebo více zemí stanou členskými státy a jejich


text:
národní centrální banky se stanou součástí ESCB, upsaný základní kapitál ECB a horní hranice částky devizových rezerv, které mohou být převedeny na ECB, budou automaticky zvýšeny. V rámci rozšířeného klíče pro upisování základního kapitálu se zvýšení určí vynásobením dosavadních částek poměrem vážených podílů vstupujících národních centrálních bank k váženým podílům národních centrálních bank, které již jsou členy ESCB. Vážený podíl každé národní centrální banky v klíči pro upisování základního kapitálu se vypočte obdobně podle článku 29.1 a v souladu s článkem 29.2. Pro statistické údaje se použijí referenční období totožná s těmi, která byla použita při poslední pětileté úpravě vážených podílů podle článku 29.3.
 Článek 49 (bývalý článek 52)
 Výměna bankovek v měnách členských států
 Po neodvolatelném stanovení přepočítacích koeficientů v souladu s čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada guvernérů opatření nezbytná k zajištění toho, aby bankovky znějící na měny s neodvolatelně stanovenými přepočítacími koeficienty byly vyměňovány národními centrálními bankami za své jmenovité hodnoty.
 Článek 50 (bývalý článek 53)
 Použitelnost přechodných ustanovení
 Články 42 až 47 jsou použitelné po dobu existence členských států, na které se vztahuje výjimka.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000A0411(02)
 Úřední věstník L 089 , 11/04/2000 S. 0015 - 0023
 Smlouva světové organizace duševního vlastnictví o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech(WPPT)Ženeva (1996)ObsahPreambuleKAPITOLA IČlánek 1Článek 2Článek 3Článek 4KAPITOLA IIČlánek 5Článek 6Článek 7Článek 8Článek 9Článek 10KAPITOLA IIIČlánek 11Článek 12Článek 13Článek 14KAPITOLA IVČlánek 15Článek 16Článek 17Článek 18Článek 19Článek 20Článek 21Článek 22Článek 23KAPITOLA VČlánek 24Článek 25Článek 26Článek 27Článek 28Článek 29Článek 30Článek 31Článek 32Článek 33PREAMBLESMLUVNÍ STRANY,přejíce si co nejúčinněji a jednotně rozvíjet a zachovávat ochranu práv výkonných umělců a výrobců zvukových záznamů,uznávajíce potřebu zavést nová mezinárodní pravidla v zájmu vhodného řešení otázek vyvolaných novým hospodářským, sociálním, kulturním a technickým vývojem,uznávajíce významný vliv rozvoje a sbližování informačních a komunikačních technologií na tvorbu a užívání výkonů výkonných umělců a zvukových záznamů,uznávajíce potřebu zachovávat rovnováhu mezi právy výkonných umělců a výrobců zvukových záznamů a nejširším veřejným zájmem na vzdělávání, vědeckém výzkumu a na přístupu k informacím,SE DOHODLY TAKTO:KAPITOLA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Vztah k jiným úmluvám1. Žádné ustanovení této smlouvy neruší existující závazky, které mají smluvní strany navzájem podle Mezinárodní úmluvy o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a rozhlasových a televizních organizací, sjednané v Římě dne 26. října 1961 (dále jen "Římská úmluva").2. Ochrana přiznaná touto smlouvou ponechává nedotčenu ochranu práva autorského k literárním a uměleckým dílům a nijak ji neovlivňuje. V důsledku toho nelze vykládat žádné ustanovení této smlouvy na újmu takové ochrany.3. Tato smlouva nesouvisí s žádnými jinými smlouvami ani není na újmu jakýchkoli práv a závazků podle nich.Článek 2DefinicePro účely této smlouvy:a) "výkonní umělci" jsou herci, zpěváci, hudebníci, tanečníci a jiné osoby, které hrají, zpívají, přednášejí, recitují, představují, předvádějí nebo jinak provádějí literární nebo umělecká díla anebo výtvory folklóru;b) "zvukový záznam" je záznam zvuků výkonu nebo jiných zvuků, anebo vyjádření zvuků, jiných než ve formě záznamu obsaženého ve filmovém nebo jiném audiovizuálním díle;c) "záznam" je zaznamenání zvuků nebo jejich vyjádření na hmotný podklad, z něhož mohou být pomocí technického zařízení vnímány, rozmnožovány nebo sdělovány;d) "výrobce zvukového záznamu" je fyzická nebo právnická osoba, která vyvíjí iniciativu a má odpovědnost za první záznam zvuků výkonu nebo jiných zvuků, anebo vyjádření zvuků;e) "vydání" zaznamenaného výkonu nebo zvukového záznamu je nabídnutí rozmnoženin zaznamenaného výkonu nebo zvukového záznamu veřejnosti se souhlasem nositele práva a jsou-li rozmnoženiny veřejnosti nabídnuty v přiměřeném množství;f) "vysílání" je šíření zvuků nebo obrazů a zvuků, anebo jejich vyjádření, bezdrátovými prostředky k příjmu veřejností; takové šíření pomocí satelitu je rovněž "vysíláním"; šíření zakódovaných signálů je "vysíláním", jestliže jsou vysílající organizací nebo s jejím souhlasem poskytnuty veřejnosti prostředky k dekódování;g) "sdělování veřejnosti" výkonu nebo zvukového záznamu je šíření zvuků výkonu nebo zvuků anebo vyjádření zvuků zaznamenaných na zvukovém záznamu veřejnosti, uskutečňovaný jakýmkoli jiným způsobem než vysíláním. Pro účely článku 15 zahrnuje "sdělování veřejnosti" zpřístupňování zvuků nebo vyjádření zvuků zaznamenaných na zvukovém záznamu k poslechu veřejnosti.Článek 3Nositelé ochrany podle této smlouvy1. Smluvní strany přiznají ochranu podle této smlouvy výkonným umělcům a výrobcům zvukových záznamů, kteří jsou občany jiných smluvních stran.2. Občany jiných smluvních stran se rozumějí ti výkonní umělci nebo výrobci zvukových záznamů, kteří by splňovali kritéria způsobilosti pro ochranu stanovenou Římskou


text: úmluvou, kdyby všechny smluvní strany této smlouvy byly smluvními státy uvedené úmluvy. Pokud jde o tato kritéria, smluvní strany použijí příslušné definice obsažené v článku 2 této smlouvy.3. Každá smluvní strana, která využívá možností uvedených v čl. 5 odst. 3 Římské úmluvy nebo pro účely článku 5 téže úmluvy jejího článku 17, učiní oznámení podle uvedených ustanovení generálnímu řediteli Světové organizace duševního vlastnictví (SODV).Článek 4Národní zacházení1. Každá smluvní strana přizná občanům jiných smluvních stran uvedeným v čl. 3 odst. 2 zacházení, které přiznává vlastním občanům, pokud jde o výlučná práva zvlášť poskytovaná v této smlouvě a práva na přiměřenou odměnu podle článku 15 této smlouvy.2. Závazek stanovený v odstavci 1 se neuplatní v rozsahu, v němž jiná smluvní strana používá výhrad, které připouští čl. 15 odst. 3 této smlouvy.KAPITOLA IIPRÁVA VÝKONNÝCH UMĚLCŮČlánek 5Osobnostní práva výkonných umělců1. Nezávisle na majetkových právech výkonných umělců a i po postupu těchto práv má výkonný umělec, pokud jde o jeho živé, sluchem vnímatelné výkony nebo výkony zaznamenané na zvukových záznamech, právo požadovat, aby byl uveden jako výkonný umělec svého výkonu, ledaže neuvedení je odůvodněno způsobem užití výkonu, a odporovat každému znetvoření, zkomolení nebo jiné změně jeho výkonů, která by byla na újmu jeho pověsti.2. Práva poskytovaná výkonnému umělci podle odstavce 1 se po jeho smrti zachovávají nejméně do uplynutí majetkových práv a vykonávají je osoby nebo instituce oprávněné právním řádem smluvní strany, kde se ochrana uplatňuje. Avšak ty smluvní strany, jejichž právní řád v době jejich ratifikace nebo přístupu k této smlouvě nestanoví po smrti výkonného umělce ochranu všech práv obsažených v předchozím odstavci, mohou stanovit, že některá z těchto práv se přestanou po jeho smrti zachovávat.3. Nápravné prostředky k zajištění práv poskytovaných podle tohoto článku se řídí právním řádem smluvní strany, kde se ochrana uplatňuje.Článek 6Majetková práva výkonných umělců k jejich nezaznamenaným výkonůmVýkonní umělci mají výlučné právo udílet svolení, pokud jde o jejich výkony:i) k vysílání a sdělování veřejnosti svých nezaznamenaných výkonů s výjimkou případu, kdy výkon je již vysílaným výkonem; aii) k záznamu svých nezaznamenaných výkonů.Článek 7Právo na rozmnožováníVýkonní umělci mají výlučné právo udílet svolení k přímému nebo nepřímému rozmnožování svých výkonů, zaznamenaných na zvukových záznamech, jakýmkoli způsobem nebo formou.Článek 8Právo na rozšiřování1. Výkonní umělci mají výlučné právo udílet svolení k zpřístupňování veřejnosti originálu a rozmnoženin svých výkonů, zaznamenaných na zvukových záznamech, prodejem nebo jiným převodem vlastnictví.2. Žádné ustanovení této smlouvy neomezuje volnost smluvních stran, aby popřípadě stanovily podmínky, za nichž se po prvním prodeji nebo jiném převodu vlastnictví originálu nebo rozmnoženiny zaznamenaného výkonu, uskutečněného se svolením výkonného umělce, uplatní vyčerpání práva uvedeného v odstavci 1.Článek 9Právo na pronájem1. Výkonní umělci mají výlučné právo udílet svolení k obchodnímu pronájmu veřejnosti originálu a rozmnoženin svých výkonů zaznamenaných na zvukových záznamech v mezích stanovených vnitrostátním zákonodárstvím smluvních stran, a to i po jejich rozšíření se souhlasem výkonného umělce nebo ve shodě s ním.2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1, smluvní strana, která k 15. dubnu 1994 uplatňovala a nadále uplatňuje systém přiměřeného odměňování výkonných umělců za pronájem rozmnoženin jejich výkonů zaznamenaných na zvukových záznamech, může


text: tento systém zachovat za podmínky, že obchodní pronájem zvukových záznamů nezpůsobuje hmotné poškozování výlučného práva výkonných umělců na rozmnožování.Článek 10Právo na zpřístupňování zaznamenaných výkonůVýkonní umělci mají výlučné právo udílet svolení k zpřístupňování svých výkonů zaznamenaných na zvukových záznamech veřejnosti po drátě nebo bezdrátovými prostředky takovým způsobem, že každý může k nim mít přístup na místě a v čase podle své individuální volby.KAPITOLA IIIPRÁVA VÝROBCŮ ZVUKOVÝCH ZÁZNAMŮČlánek 11Právo na rozmnožováníVýrobci zvukových záznamů mají výlučné právo udílet svolení k přímému nebo nepřímému rozmnožování svých zvukových záznamů jakýmkoli způsobem nebo formou.Článek 12Právo na rozšiřování1. Výrobci zvukových záznamů mají výlučné právo udílet svolení k zpřístupňování originálu a rozmnoženin svých zvukových záznamů veřejnosti prodejem nebo jiným převodem vlastnictví.2. Žádné ustanovení této smlouvy neomezuje volnost smluvních stran, aby popřípadě stanovily podmínky, za nichž se po prvním prodeji nebo jiném převodu vlastnictví originálu nebo rozmnoženiny zvukového záznamu, uskutečněném se svolením výrobce zvukového záznamu, uplatní vyčerpání práva uvedeného v odstavci 1.Článek 13Právo na pronájem1. Výrobci zvukových záznamů mají výlučné právo udílet svolení k obchodnímu pronájmu originálu a rozmnoženin svých zvukových záznamů veřejnosti, a to i po jejich rozšíření výrobcem samým nebo s jeho souhlasem.2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1, smluvní strana, která k 15. dubnu 1994 uplatňovala a nadále uplatňuje systém přiměřeného odměňování výrobců zvukových záznamů za pronájem rozmnoženin jejich zvukových záznamů, může tento systém zachovat za podmínky, že obchodní pronájem zvukových záznamů nezpůsobuje hmotné poškozování výlučného práva výrobců zvukových záznamů na rozmnožování.Článek 14Právo na zpřístupňování zvukových záznamůVýrobci zvukových záznamů mají výlučné právo udílet svolení k zpřístupňování svých zvukových záznamů veřejnosti po drátě nebo bezdrátovými prostředky takovým způsobem, že každý může k nim mít přístup na místě a v čase podle své individuální volby.KAPITOLA IVSPOLEČNÁ USTANOVENÍČlánek 15Právo na odměnu za vysílání a za sdělování veřejnosti1. Výkonní umělci a výrobci zvukových záznamů mají právo na jednu přiměřenou odměnu za přímé nebo nepřímé užití zvukových záznamů, vydaných k obchodním účelům, k vysílání nebo k jakémukoli sdělování veřejnosti.2. Smluvní strany mohou určit ve svém vnitrostátním právním řádu, že jednu přiměřenou odměnu může od uživatele požadovat výkonný umělec nebo výrobce zvukového záznamu, anebo oba. Smluvní strany mohou ve vnitrostátním právním řádu stanovit, že v případě, že není dohody mezi výkonným umělcem a výrobcem zvukového záznamu, určí pravidla, podle nichž se budou výkonní umělci a výrobci zvukových záznamů podílet na jedné přiměřené odměně.3. Každá smluvní strana může v oznámení uloženém u generálního ředitele SODV prohlásit, že bude uplatňovat ustanovení odstavce 1 jen s ohledem na některá užití, nebo že omezí jeho uplatňování určitým jiným způsobem, anebo že toto ustanovení nepoužije vůbec.4. Pro účely tohoto článku se zvukové záznamy zpřístupněné veřejnosti po drátě nebo bezdrátovými prostředky takovým způsobem, že každý může mít k nim přístup na místě a v čase podle své individuální volby, považují za vydané k obchodním účelům.Článek 16Omezení a výjimky1. Smluvní strany mohou ve svém vnitrostátním právním řádu stanovit tytéž druhy omezení nebo výjimek, pokud jde o ochranu výkonných umělců a výrobců zvukových záznamů, jaké stanoví ve svém vnitrostátním právním řádu v souvislosti s ochranou autorského práva k literárním a


text: uměleckým dílům.2. Smluvní strany zúží všechna omezení nebo výjimky z práv obsažených v této smlouvě na jednotlivé zvláštní případy, které nejsou v rozporu s obvyklým využíváním výkonu nebo zvukového záznamu a nezpůsobují neospravedlnitelnou újmu oprávněným zájmům výkonného umělce nebo výrobce zvukového záznamu.Článek 17Ochranná doba1. Ochranná doba poskytovaná výkonným umělcům podle této smlouvy trvá nejméně 50 let od konce roku, v němž byl výkon zaznamenán na zvukový záznam.2. Ochranná doba poskytovaná výrobcům zvukových záznamů podle této smlouvy trvá nejméně 50 let od konce roku, v němž byl zvukový záznam vydán, nebo, nedojde-li k takovému vydání do 50 let od pořízení zvukového záznamu, 50 let od konce roku, v němž byl záznam pořízen.Článek 18Závazky týkající se technických prostředkůSmluvní strany stanoví přiměřenou právní ochranu a účinná právní opatření proti obcházení technických prostředků, jež užívají výkonní umělci nebo výrobci zvukových záznamů v souvislosti s výkonem svých práv podle této smlouvy a která omezují nakládání s jejich výkony nebo zvukovými záznamy, k němuž příslušní výkonní umělci nebo výrobci zvukových záznamů nedali svolení nebo které není dovoleno zákonem.Článek 19Závazky týkající se informace o identifikaci práv1. Smluvní strany stanoví přiměřená a účinná právní opatření proti každé osobě, která vědomě učiní některé z následujících jednání, ač jí bylo známo, nebo s ohledem na občanskoprávní nápravná opatření měla dostatečné důvody vědět, že způsobí, umožní, usnadní nebo zatají porušení některého práva obsaženého v této smlouvě:i) neoprávněně odstraní nebo pozmění jakoukoli elektronickou informaci o identifikaci práv;ii) neoprávněně rozšiřuje, dováží za účelem rozšiřování, vysílá, sděluje nebo zpřístupňuje veřejnosti výkony výkonných umělců, rozmnoženiny zaznamenaných výkonů nebo zvukové záznamy, ač věděla, že elektronická informace o identifikaci práv byla nedovoleně odstraněna nebo pozměněna.2. "Informací o identifikaci práv" podle tohoto článku se rozumí informace, která identifikuje výkonného umělce, výkon výkonného umělce, výrobce zvukového záznamu, zvukový záznam, majitele jakéhokoli práva k výkonu výkonného umělce nebo k zvukovému záznamu, anebo informace o údajích a podmínkách užití výkonu výkonného umělce nebo zvukového záznamu, a jakákoli čísla nebo kódy, které představují takovou informaci, je-li jakýkoli z těchto informačních prvků připojen k rozmnoženině zaznamenaného výkonu nebo zvukového záznamu anebo se objevuje ve spojení se sdělováním nebo zpřístupňováním zaznamenaného výkonu nebo zvukového záznamu veřejnosti.Článek 20FormalityPožívání a výkon práv stanovených v této smlouvě není podrobeno žádné formalitě.Článek 21VýhradyS výjimkou ustanovení čl. 15 odst. 3 se nepřipouštějí k této smlouvě žádné výhrady.Článek 22Přechodné ustanovení1. Smluvní strany uplatní ustanovení článku 18 Bernské úmluvy přiměřeně i na práva výkonných umělců a výrobců zvukových záznamů podle této smlouvy.2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1, smluvní strana může omezit použití článku 5 této smlouvy na výkony výkonných umělců, které se uskutečnily po nabytí účinnosti této smlouvy pro takovou stranu.Článek 23Ustanovení o uplatňování práv1. Smluvní strany se zavazují, že přijmou v souladu se svými právními systémy opatření potřebná k zajištění provádění této smlouvy.2. Smluvní strany zajistí, aby postupy uplatňování práv byly přístupné podle jejich právního řádu tak, aby umožňovaly účinnou žalobu proti každému aktu porušení práv upravených touto smlouvou, včetně urychlených nápravných opatření k zabránění porušování a k odškodnění, které představuje odstrašující prostředek proti dalšímu porušování.KAPITOLA VUSTANOVENÍ ADMINISTRATIVNÍ A


text: ZÁVĚREČNÁČlánek 24Shromáždění1. a) Smluvní strany mají Shromáždění.b) Každou smluvní stranu zastupuje jeden delegát, kterého mohou doprovázet náhradníci, poradci a znalci.c) Výdaje každé delegace hradí smluvní strana, která delegaci jmenovala. Shromáždění může požádat SODV, aby poskytla finanční příspěvek k usnadnění účasti delegací smluvních stran, které jsou považovány v souladu s ustálenou praxí Valného shromáždění Spojených národů za rozvojové země, nebo které jsou zeměmi přecházejícími na tržní hospodářství.2. a) Shromáždění projednává otázky, jež se týkají chodu a rozvoje této smlouvy, jakož i jejího provádění a uplatňování.b) Shromáždění vykonává funkci, která se mu přiznává podle čl. 26 odst. 2 o přípustnosti některých mezivládních organizací stát se stranou této smlouvy.c) Shromáždění rozhoduje o svolání každé diplomatické konference k revizi této smlouvy a dává potřebné instrukce generálnímu řediteli SODV k přípravě takové diplomatické konference.3. a) Každá smluvní strana, která je státem, má jeden hlas a hlasuje pouze svým jménem.b) Každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, může se účastnit hlasování místo svých členských států s počtem hlasů rovným počtu svých členských států, které jsou stranami této smlouvy. Žádná taková mezivládní organizace se neúčastní hlasování, vykonává-li některý z jejích členských států své hlasovací právo sám, a naopak.4. Shromáždění se schází k řádnému zasedání jednou za dva roky a svolává je generální ředitel SODV.5. Shromáždění stanoví svůj vlastní jednací řád obsahující i svolávání mimořádných zasedání, požadavky na kvórum, a pokud není v této smlouvě stanoveno jinak, požadovanou většinu pro různé druhy rozhodnutí.Článek 25Mezinárodní úřadMezinárodní úřad SODV plní administrativní úkoly týkající se smlouvy.Článek 26Členství1. Každý členský stát SODV se může stát stranou této smlouvy.2. Shromáždění může rozhodnout o přípustnosti stát se stranou této smlouvy každé mezivládní organizace, která prohlásí, že je k tomu příslušná, že má své vlastní zákonodárství zavazující všechny její členské státy v otázkách upravených touto smlouvou a že byla řádně zmocněna v souladu se svým vnitřním řádem stát se stranou této smlouvy.3. Evropské společenství se může stát stranou této smlouvy poté, co učinilo na diplomatické konferenci, která přijala tuto smlouvu, prohlášení uvedené v předchozím odstavci.Článek 27Práva a závazky podle smlouvyPokud není výslovně v této smlouvě uvedeno jinak, požívá každá smluvní strana všech práv a přejímá všechny závazky podle této smlouvy.Článek 28Podpis smlouvyTato smlouva bude otevřena každému členskému státu SODV a Evropskému společenství k podpisu do 31. prosince 1997.Článek 29Vstup smlouvy v platnostTato smlouva vstoupí v platnost tři měsíce poté, co 30 států uložilo u generálního ředitele SODV listiny o ratifikaci nebo přístupu.Článek 30Závaznost smlouvyTato smlouva zavazujei) 30 států uvedených v článku 29 ode dne, kdy tato smlouva vstoupila v platnost;ii) každý další stát po uplynutí tří měsíců ode dne, kdy tento stát uložil svou listinu u generálního ředitele SODV;iii) Evropské společenství po uplynutí tří měsíců od uložení jeho listiny o ratifikaci nebo přístupu, byla-li taková listina uložena po vstupu této smlouvy v platnost podle článku 29, nebo tři měsíce po vstupu této smlouvy v platnost, byla-li taková listina uložena před vstupem této smlouvy v platnost;iv) každou další mezivládní organizaci, jíž bude umožněno stát se stranou této smlouvy, po uplynutí tří měsíců od uložení její listiny


text: o přístupu.Článek 31Výpověď smlouvyTuto smlouvu může kterákoli smluvní strana vypovědět oznámením zaslaným generálnímu řediteli SODV. Každá výpověď nabývá platnosti po jednom roce ode dne, kdy generální ředitel SODV oznámení obdržel.Článek 32Jazyky smlouvy1. Tato smlouva je podepsána v jediném originálu v anglickém, arabském, čínském, francouzském, ruském a španělském jazyce, přičemž všechna tato znění jsou stejně autentická.2. Úřední text v jiném jazyce než v těch, jež jsou uvedeny v odstavci 1, pořídí na žádost dotčené strany generální ředitel SODV po konzultaci se všemi dotčenými stranami. Pro účely tohoto odstavce se "dotčenou stranou" rozumí každý členský stát SODV, jde-li o jeho úřední jazyk nebo jeden z jeho úředních jazyků, a Evropské společenství, jakož i každá jiná mezivládní organizace, která se může stát stranou této smlouvy, jde-li o jeden z jejích úředních jazyků.Článek 33DepozitářDepozitářem této smlouvy je generální ředitel SODV.--------------------------------------------------Dohodnutá prohlášeníK čl. 1 odst. 2Rozumí se, že čl. 1 odst. 2 objasňuje vztah mezi právy k zvukovým záznamům podle této smlouvy a právem autorským k dílům obsaženým na zvukových záznamech. V případě, kdy je třeba svolení jak autora díla obsaženého na zvukovém záznamu, tak výkonného umělce nebo výrobce, jemuž patří práva k zvukovému záznamu, svolení autora není nahrazeno svolením výkonného umělce nebo výrobce a naopak.Rozumí se dále, že ustanovení čl. 1 odst. 2 nebrání smluvním stranám, aby stanovily výlučná práva výkonnému umělci nebo výrobci zvukových záznamů šířeji, než se poskytují podle této smlouvy.K čl. 2 písm. b)Rozumí se, že definice zvukového záznamu obsažená v čl. 2 písm. b) znamená, že práva k zvukovému záznamu jeho začleněním do filmového nebo jiného audiovizuálního díla zůstávají nedotčena.K čl. 2 písm. e), k článkům 8, 9, 12 a 13Výrazy "rozmnoženiny" a "originál a rozmnoženiny", použité v uvedených článcích jako předměty práva na rozšiřování a práva na pronájem podle zmíněných článků, se vztahují výlučně na trvalé rozmnoženiny, které lze uvádět do oběhu jako hmotné předměty.K čl. 3 odst. 2Při uplatňování čl. 3 odst. 2 se záznamem rozumí pořízení matrice.K článku 3Rozumí se, že výraz "občan jiného smluvního státu" v čl. 5 písm. a) a čl. 16 písm. a) bod iv) Římské úmluvy znamená při použití této smlouvy na mezivládní organizaci, která je smluvní stranou této smlouvy, občana jednoho ze států, který je členem takové organizace.K článkům 7, 11 a 16Právo na rozmnožování uvedené v článcích 7 a 11 a výjimky, které se z něj připouštějí podle článku 16, se plně vztahují na digitální oblast, zejména na užití výkonů a zvukových záznamů v digitální formě. Rozumí se, že uložení chráněného výkonu nebo zvukového záznamu v digitální formě na elektronický prostředek představuje rozmnožování ve smyslu těchto článků.K článku 15Rozumí se, že článek 15 nepředstavuje úplné řešení úrovně práv na vysílání a na sdělování veřejnosti, jichž by měli požívat výkonní umělci a výrobci zvukových záznamů v digitálním věku. Delegace nebyly schopny se shodnout na odlišných návrzích týkajících se jednak hledisek výlučnosti, která mají být za určitých okolností stanovena, jednak práv, která mají být přiznána bez možnosti výhrad, a proto ponechaly otázku budoucímu řešení.K článku 15Rozumí se, že článek 15 nebrání přiznání práva


text: uvedeného v tomto článku výkonným umělcům provádějícím výtvory folklóru a výrobcům zvukových záznamů obsahujících výtvory folklóru, kde takové zvukové záznamy nebyly vydány za účelem obchodního zisku.K článku 16Společné prohlášení k článku 10 (o omezeních a výjimkách) smlouvy SODV o právu autorském se vztahuje přiměřeně i na článek 16 (o omezeních a výjimkách) smlouvy SODV o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech.K článku 19Společné prohlášení k článku 12 (o závazcích týkajících se informace o identifikaci práv) smlouvy SODV o právu autorském se vztahuje přiměřeně i na článek 19 (o závazcích týkajících se informace o identifikaci práv) smlouvy SODV o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D1214(02)
 Úřední věstník L 315 , 14/12/2000 S. 0007 - 0008
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 72/2000ze dne 2. října 2000,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 50/2000 ze dne 28. června 2000 [1].(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/96/ES ze dne 13. prosince 1999 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem a o změně směrnice Rady 88/77/EHS [2], by měla být začleněna do Dohody.(3) Směrnice Komise 1999/98/ES ze dne 15. prosince 1999, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/79/ES o ochraně cestujících v motorových vozidlech při čelním nárazu [3], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 44 (směrnice Rady 88/77/EHS) kapitoly I přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:399 L 0096 : směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/96/ES ze dne 13. prosince 1999 (Úř. věst. L 44, 16.2.2000, s. 1)."Článek 2V bodě 45v (směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/79/ES) kapitoly I přílohy II Dohody se doplňují slova:"ve znění:399 L 0098 : směrnice Komise 1999/98/ES ze dne 15. prosince 1999 (Úř. věst. L 9, 13.1.2000, s. 14)."Článek 3Znění směrnic 1999/96/ES a 1999/98/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. října 2000 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [4].Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 2. října 2000.Za Smíšený výbor EHPpředsedaG. S. Gunnarsson[1] Úř. věst. L 237, 21.9.2000, s. 62.[2] Úř. věst. L 44, 16.2.2000, s. 1.[3] Úř. věst. L 9, 13.1.2000, s. 14.[4] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 26.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/1
 PROTOKOL (č. 26)
 O SLUŽBÁCH OBECNÉHO ZÁJMU
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE si zdůraznit význam služeb obecného zájmu,
 SE DOHODLY na následujících výkladových ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Společné hodnoty Unie ve vztahu ke službám obecného hospodářského zájmu ve smyslu článku 14 Smlouvy o fungování Evropské unie zahrnují zejména:
 —
 zásadní úlohu a široké rozhodovací pravomoci celostátních, regionálních a místních orgánů při poskytování, pořizování a organizování služeb obecného hospodářského zájmu, aby tyto služby co nejlépe odpovídaly potřebám uživatelů;
 —
 rozmanitost různých služeb obecného hospodářského zájmu a rozdíly mezi potřebami a preferencemi uživatelů, které mohou vzniknout v důsledku rozdílné zeměpisné, sociální nebo kulturní situace;
 —
 vysokou úroveň kvality, bezpečnosti a dostupnosti, rovné zacházení a podporu univerzálního přístupu a práv uživatelů.
 Článek 2
 Ustanovení Smluv se nijak nedotýkají pravomoci členských států poskytovat, pořizovat a organizovat nehospodářské služby obecného zájmu.


text:
L 87/110 CS Úřední věstník Evropské unie 28.3.2019
 PŘEKLAD
 Společný dopis Evropských společenství a jejich členských států na straně jedné a Nového Zélandu na straně
 druhé podle odstavce 5 Postupů k uplatňování článku XXI Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS)
 (S/L/80 z 29. října 1999)
 vztahující se ke
 změnám navrhovaným v listině závazků dohody GATS Evropských společenství a jejich členských států (dále
 ES) k zohlednění přistoupení České republiky, Estonské republiky, Finské republiky, Kyperské republiky,
 Litevské republiky, Lotyšské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Rakouské
 republiky, Slovenské republiky, Slovinské republiky a Švédského království k Evropským společenstvím
 Ve dnech 28. května 2004 a 4. dubna 2005 předložila ES dvě Sdělení podle článku V:5 GATS (v oběhu jako dokument
 S/SECRET/8 z 11. června 2004 a jako dokument S/SECRET/9 z 12. dubna 2005), čímž oznámila svůj záměr změnit či
 stáhnout specifické závazky obsažené v seznamu připojeném ke Sdělení podle článku V:5 GATS a v souladu se zněním
 článku XXI:1(b) GATS.
 Po předložení každého sdělení předložil Nový Zéland dva požadavky na kompenzaci podle článku XXI:2(a) GATS
 (S/L/167 s ohledem na S/SECRET/8 a S/L/222 s ohledem na S/SECRET/9). ES a Nový Zéland zahájily jednání podle článku
 XXI:2(a) GATS s ohledem na S/SECRET/8 a S/SECRET/9.
 S ohledem na postup zahájený oznámením obsaženým v dokumentu S/SECRET/8 byla původní lhůta pro jednání, která
 vypršela 26. října 2004, prodloužena (po společné dohodě) pětkrát (do 26. dubna 2005, do 27. února 2006, do 1. června
 2006, do 1. července a do 17. července 2006). Během těchto jednání se ES a Nový Zéland dohodly na kompenzačních
 vyrovnáních spojených se staženími a změnami obsaženými v dokumentu S/SECRET/8.
 S ohledem na postup zahájený oznámením obsaženým v dokumentu S/SECRET/9 nebylo mezi ES a Novým Zélandem do
 ukončení lhůty pro jednání dosaženo dohody a žádný dotčený člen nepředal v příslušné lhůtě záležitost k rozhodčímu
 řízení podle odstavce 7 S/L/80. Podle článku XXI:3(b) GATS a s výhradou ukončení postupů stanovených v odstavcích
 20-22 S/L/ 80 mohou ES uplatňovat změny a stažení navržené v dokumentu S/SECRET/9.
 Zpráva o výsledku těchto jednání, která je připojena k tomuto dopisu, obsahuje (1) navržené změny v oznámeních
 uvedených výše, (2) dohodnutá kompenzační vyrovnání s ohledem na změny či stažení oznámené v S/SECRET/8 a (3)
 návrh konsolidované listiny specifických závazků vyplývající ze sloučení stávajících listin závazků ES a jejich členských
 států a z jejich zahrnutí do změn či stažení závazků oznámených ES v dokumentech S/SECRET/8 a S/SECRET/9 a kom
 penzačních vyrovnáních dohodnutých ES a Novým Zélandem.
 Tento dopis a přílohy I a II zprávy k němu přiložené tvoří Dohodu mezi ES a Novým Zélandem s ohledem na S/SEC
 RET/8 pro účely článku XXI:2(a) GATS (1) Dohoda nesmí být vykládána způsobem, který by měnil seznamy v článku II
 Vynětí ES a jejich členských států. Dohoda nesmí být vykládána tak, aby postihovala práva a povinnosti stran podle
 článku VIII:8 GATS.
 Podle postupů, na které odkazují odstavce 20 až 22 S/L/80, předají ES sekretariátu k distribuci návrh společného plánu
 k ověření do 14. září 2006 za předpokladu, že bude podepsána dohoda se všemi dotčenými členy