text:
se v případě nutnosti podrobí korozní zkoušce (příloha 11) a poté zkoušce odolnosti zadní stěny retroreflexního zařízení vůči odírání (příloha 12).
 Třetí skupina
 :
 Oba vzorky se podrobí zkoušce časové stálosti optických vlastností retroreflexního zařízení (příloha 14).
 Čtvrtá skupina
 :
 Oba vzorky se podrobí zkoušce stálobarevnosti (příloha 21).
 5.2.2.2.
 Po provedení zkoušek uvedených v bodě 5.2.2.1 musí mít retroreflexní zařízení v každé skupině:
 5.2.2.2.1.
 barvu splňující podmínky stanovené v bodě 5.2.4;
 5.2.2.2.2.
 hodnotu CIL splňující podmínky stanovené v bodě 5.2.3. Ověření se provádí pouze pro úhel rozptylu 20' a úhel osvětlení V = H = 0° nebo, je-li to nezbytné, ve všech polohách uvedených v příloze 4 bodech 1.1 a 1.2.
 5.2.3.
 Minimální hodnoty CIL zpětného odrazu:
 5.2.3.1.
 Při měření popsaném v příloze 4 nesmí být hodnoty CIL u červených retroreflexních zařízení menší než hodnoty uvedené v tabulce 5, vyjádřené pro uvedené úhly rozptylu a úhly osvětlení v milikandelách na lux.
 Tabulka 5
 Požadavky na hodnoty CIL (třídy IIIA a IIIB) [mcd.lx-1]
 Třída
 Úhel rozptylu α
 Úhly osvětlení (ve stupních)
 Vertikálně
 V
 0°
 ±10°
 ±5°
 Horizontálně
 H
 0°
 0°
 ±20°
 IIIA, IIIB
 20'
 450
 200
 150
 1°30'
 12
 8
 8
 Hodnoty CIL, které jsou nižší než hodnoty uvedené v posledních dvou sloupcích tabulky 5, nejsou přípustné uvnitř prostorového úhlu, jehož vrchol je ve vztažném středu, ohraničeného rovinami, které se protínají v těchto průsečnicích:
 (V = ±10°, H = 0°)
 (V = ±5°, H = ±20°).
 5.2.3.2.
 V případě, kdy retroreflexní zařízení třídy IIIA nebo třídy IIIB má být montováno tak, aby jeho rovina H byla v montážní výšce nižší než 750 mm nad povrchem vozovky, se však hodnoty CIL ověřují pouze do úhlu 5° směrem dolů.
 5.2.4.
 Barva odraženého světla zařízení:
 5.2.4.1.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1.
 5.2.4.2.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro noční červenou, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.2.5.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 Podle povahy materiálů, z nichž jsou retroreflexní zařízení a zvláště jejich optické jednotky zhotoveny, mohou schvalovací orgány laboratořím povolit, aby vynechaly některé zkoušky, které nejsou nezbytné, s výslovnou výhradou, že takovéto vynechání musí být zaznamenáno v kolonce „Poznámky“ ve formuláři oznámení o schválení.
 To platí pouze pro zkoušky popsané v přílohách 11, 12, 14 a 21.
 5.2.6.
 Časová posloupnost zkoušek
 Tabulka 6
 Časová posloupnost zkoušek (třídy IIIA a IIIB)
 Číslo přílohy
 Zkoušky
 Vzorky
 a
 b
 c
 d
 e
 f
 g
 h
 i
 j
 -
 Obecné specifikace: vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 5
 Tvary a rozměry: vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 6
 Teplo: 48 h při 65 °C ± 2 °C
 Vizuální kontrola na deformace
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 Fotometrie: pouze při 20' a


text:
V = H = 0°
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 4
 Úplná fotometrie
 x
 x
 7
 Voda
 :
 10 min v normální poloze
 10 min v obrácené poloze
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie:vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 9
 Motorová paliva
 :
 5 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 10
 Oleje
 :
 5 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 8
 Koroze
 :
 24 hodin
 2 hodiny přerušení
 24 hodin
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 12
 Zadní strana
 :
 1 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 14
 Časová stálost
 23
 Kolorimetrie: Vizuální kontrola nebo trichromatické souřadnice
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 13
 Stálobarevnost
 23
 Kolorimetrie: Vizuální kontrola nebo
 trichromatické souřadnice
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 Uložení vzorků u příslušného orgánu
 x
 x
 5.3. Technické požadavky týkající se odrazek třídy IVA (symboly „IVA“)
 5.3.1.
 Každá odrazka třídy IVA musí při zkouškách podle bodu 5.3.7 splňovat:
 a)
 požadavky na rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.3.4 až 5.3.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v bodě 5.3.7, v závislosti na povaze materiálů a konstrukci retroreflexních zařízení.
 5.3.2.
 Žadatel předloží ke schválení deset vzorků, které se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.3.7.
 5.3.3.
 Zkušební postup
 5.3.3.1.
 Po ověření specifikací v bodě 4 a specifikací tvaru a rozměrů v příloze 5 se deset vzorků podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6 a hodinu po této zkoušce se prozkoumají jejich kolorimetrické vlastnosti podle bodu 5.3.5 a hodnoty CIL podle bodu 5.3.4, pro úhel rozptylu 20' a úhel osvětlení V = H = 0° nebo, je-li to nezbytné, v polohách vymezených v příloze 4 bodech 1.1 a 1.2. Dvě retroreflexní zařízení, u nichž byla naměřena minimální a maximální hodnota, se pak plně podrobí zkouškám popsaným v bodě 5.3.4. Tyto dva vzorky si laboratoře ponechají pro případné další zkoušky, které mohou být považovány za nutné.
 5.3.3.2.
 Z osmi zbývajících vzorků se namátkou vyberou čtyři a rozdělí se do dvou skupin po dvou vzorcích.
 První skupina:
 Oba vzorky se postupně podrobí zkoušce odolnosti vůči pronikání vody v příloze 7 a poté, jsou-li výsledky zkoušky uspokojivé, zkoušce odolnosti vůči palivům a mazacím olejům v přílohách 9 a 10.
 Druhá skupina:
 Oba vzorky se v příslušných případech podrobí korozní zkoušce v příloze 11 a poté zkoušce odolnosti zadní stěny retroreflexního zařízení vůči odírání v příloze 12, přičemž oba tyto vzorky se podrobí zkoušce odolnosti proti nárazu v příloze

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
18.
 5.3.3.3.
 Po provedení zkoušek vyjmenovaných ve výše uvedeném bodě musí mít retroreflexní zařízení v každé skupině:
 5.3.3.3.1.
 barvu splňující podmínky stanovené v bodě 5.3.5. To se ověří kvalitativní metodou a v případě pochybností se potvrdí kvantitativní metodou;
 5.3.3.3.2.
 hodnotu CIL splňující podmínky stanovené v bodě 5.3.4.
 Ověření se provádí pouze pro úhel rozptylu 20' a úhel osvětlení V = H = 0° nebo, je-li to nezbytné, v polohách uvedených v příloze 4 bodech 1.1 a 1.2.
 5.3.3.4.
 Čtyři zbývající vzorky se mohou v případě potřeby využít k jakýmkoli jiným účelům.
 5.3.4.
 Minimální hodnoty CIL zpětného odrazu
 5.3.4.1.
 Při měření popsaném v bodě 3 přílohy 4 nesmí být hodnoty CIL u zařízení třídy IVA menší než hodnoty uvedené v tabulce 7, vyjádřené pro uvedené úhly rozptylu a úhly osvětlení v milikandelách na lux.
 Tabulka 7
 Požadavky na hodnoty CIL (třída IVA) [mcd.lx-1]
 Barva
 Úhel rozptylu α
 Úhly osvětlení (ve stupních)
 Vertikálně V
 0
 ±10
 0
 0
 0
 0
 Horizontálně H
 0
 0
 ±20
 ±30
 ±40
 ±50
 Bílá
 20'
 1 800
 1 200
 610
 540
 470
 400
 1°30'
 34
 24
 15
 15
 15
 15
 Oranžová
 20'
 1 125
 750
 380
 335
 290
 250
 1°30'
 21
 15
 10
 10
 10
 10
 Červená
 20'
 450
 300
 150
 135
 115
 100
 1°30'
 9
 6
 4
 4
 4
 4
 5.3.4.2.
 V případě, kdy retroreflexní zařízení třídy IVA má být montováno tak, aby jeho rovina H byla v montážní výšce nižší než 750 mm nad povrchem vozovky, se však hodnoty CIL ověřují pouze do úhlu 5° směrem dolů.
 5.3.5.
 Barva odraženého světla zařízení
 5.3.5.1.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1.
 5.3.5.2.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro noční červenou, oranžovou a bílou, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.3.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 Podle povahy materiálů, z nichž jsou retroreflexní zařízení a zvláště jejich optické jednotky zhotoveny, mohou schvalovací orgány laboratořím povolit, aby vynechaly některé zkoušky, které nejsou nezbytné, s výslovnou výhradou, že takovéto vynechání musí být zaznamenáno v kolonce „Poznámky“ ve formuláři oznámení o schválení.
 To platí pouze pro zkoušky popsané v přílohách 11, 12, 14 a 21.
 5.3.7.
 Časová posloupnost zkoušek pro třídu IVA
 Tabulka 8
 Časová posloupnost zkoušek (třída IVA)
 Číslo přílohy
 Zkoušky
 Vzorky
 a
 b
 c
 d
 e
 f
 g
 h
 i
 j
 -
 Obecné specifikace: vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 5
 Tvar a rozměry: vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 6
 Teplo:48 h při 65 °C ± 2 °C
 Vizuální kontrola na deformace
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 4
 Úplná fotometrie
 x
 x


text:
7
 Voda
 :
 10 min v normální poloze
 10 min v obrácené poloze
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 9
 Motorová paliva
 :
 5 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 10
 Oleje
 :
 5 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 8
 Koroze
 :
 24 hodin
 2 hodiny přerušení
 24 hodin
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 12
 Zadní strana
 :
 1 min.
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 18
 Náraz
 vizuální kontrola
 x
 x
 x
 x
 23
 Kolorimetrie: vizuální kontrola
 V případě pochybností trichromatické souřadnice
 x
 x
 x
 x
 4
 Fotometrie: pouze při 20' a V = H = 0°
 x
 x
 Uložení vzorků u příslušného orgánu
 x
 x
 5.4. Technické požadavky týkající se retroreflexních značení třídy C (symbol „C“)
 5.4.1.
 Každé retroreflexní značení třídy C musí při zkouškách podle bodu 5.4.3 splňovat:
 a)
 požadavky na rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.4.4 až 5.4.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v bodě 5.4.6.
 5.4.2.
 Žadatel předloží ke schválení:
 5.4.2.1.
 Zkušební laboratoři musí být předloženo pět zkušebních vzorků pásků materiálu pro retroreflexní značení. Délka předložených pásků musí být minimálně 3 metry.
 5.4.2.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučením výrobce (výrobců) materiálů pro retroreflexní značení (1).
 5.4.2.3.
 Vzorky se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.4.7.
 5.4.3.
 Zkušební postup
 5.4.3.1.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se vzorky před zkouškami podle bodů 5.4.4 a 5.4.5 podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6.
 5.4.3.2.
 Na pěti vzorcích mohou být provedena fotometrická a kolorimetrická měření. Zaznamenány by měly být průměrné hodnoty.
 5.4.3.3.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 5.4.4.
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe
 Fotometrické specifikace pro retroreflexní značení třídy C:
 5.4.4.1.
 Při měření popsaném v příloze 4 musí mít součinitel retroreflexe R’ nových, nepoužívaných retroreflexních ploch, uváděný v kandelách na m2 na lux (cd/m2/lux), v případě bílých, žlutých a červených materiálů přinejmenším hodnotu uvedenou v tabulce 9.
 Tabulka 9
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe R’ [cd•m-2•lx-1]
 Úhel pozorování α [o]
 Vstupní úhel β [o]
 α=0,33(20’)
 β1
 0
 0
 0
 0
 0
 β2
 5
 20
 30
 40
 60
 Barva
 Žlutá
 300
 --
 130
 75
 10
 Bílá
 450
 --
 200
 95
 16
 Červená
 120
 60
 30
 10
 --
 5.4.5.
 Barva odraženého světla zařízení
 5.4.5.1.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1.
 5.4.5.2.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro noční červenou, oranžovou a bílou, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.4.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 5.4.6.1.
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 Jeden exemplář se podrobí zkoušce podle přílohy 13.
 5.4.6.2.
 Odolnost vůči korozi
 Jeden exemplář vzorku


text:
se podrobí zkoušce podle přílohy 11.
 5.4.6.3.
 Odolnost vůči palivům
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 9.
 5.4.6.4.
 Odolnost vůči teplu
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 6.
 5.4.6.5.
 Odolnost vůči čištění
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 15.
 5.4.6.6.
 Stabilita fotometrických vlastností
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 14.
 5.4.6.7.
 Odolnost vůči pronikání vody
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 7.
 5.4.6.8.
 Pevnost spojení (v případě lepených materiálů)
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 16.
 5.4.6.9.
 Ohebnost
 Pro vzorky, které mají být přilepeny na ohebný podklad, např. plachtu vozidla, platí následující podmínky:
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 17.
 5.4.7.
 Časová posloupnost zkoušek pro třídy C
 5.4.7.1.
 Zkušební laboratoři musí být předloženo pět zkušebních vzorků buď pásků, nebo tabulí materiálu pro retroreflexní značení. Délka předložených pásků musí být minimálně 3 metry; jsou-li předloženy tabule, musí mít rozměry minimálně 500 mm x 500 mm.
 5.4.7.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučením výrobce (výrobců) materiálů pro retroreflexní značení (2).
 5.4.7.3.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se vzorky před zkouškami popsanými v přílohách 6 a 7 podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 8.
 5.4.7.4.
 Na pěti vzorcích mohou být provedena fotometrická a kolorimetrická měření. Zaznamenány by měly být průměrné hodnoty.
 5.4.7.5.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 5.5. Technické požadavky týkající se retroreflexních značení tříd D a E (symboly „D“ a „E“)
 5.5.1.
 Každé retroreflexní značení tříd D a E musí splňovat fotometrické požadavky specifikované v bodech 5.5.3 až 5.5.5.
 5.5.2.
 Žadatel předloží ke schválení:
 5.5.2.1.
 Zkušební laboratoři musí být předloženo pět zkušebních vzorků tabulí materiálu pro retroreflexní značení. Předložené tabule musí mít rozměry minimálně 500 mm x 500 mm.
 5.5.2.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučením výrobce (výrobců) materiálů pro retroreflexní značení (3).
 5.5.3.
 Zkušební postup
 Každé retroreflexní značení tříd D a E musí splňovat požadavky kontrol a zkoušek podle bodu 5.5.5.
 5.5.4.
 Maximální hodnoty součinitele retroreflexe
 Tabulka 10
 Fotometrické specifikace pro výrazná značení nebo grafiku třídy D a třídy E: Maximální hodnoty součinitele retroreflexe R’ [cd•m-2•lx-1]
 Úhel pozorování α [°]
 Vstupní úhel β [°]
 α = 0,33° (20')
 β1
 0
 0
 0
 0
 β2
 5
 30
 40
 60
 Jakákoli barva
 třída D
 150
 65
 37
 5
 třída E
 50
 22
 12
 1
 Poznámka:
 Je-li vzorek opatřen orientační značkou, musí být sledovány hodnoty pouze pro danou orientaci. Není-li zkušební vzorek opatřen orientační značkou, musí být sledovány i hodnoty při orientaci 0° a 90°.
 5.5.5.
 Barva odraženého světla zařízení
 5.5.5.1.
 Výrazná retroreflexní značení a/nebo grafika (třídy D a E) mohou být jakékoli barvy.
 5.5.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 5.5.6.1.
 Reklama, kterou tvoří retroreflexní loga, výrazná značení nebo písmena/znaky, musí být přiměřená, ne příliš výrazná.
 Je-li celková retroreflexní plocha reklamy menší než 2 m2, mohou pro


text:
ni být použity materiály pro značení třídy „D“; pokud celková retroreflexní plocha činí 2 m2 a více, použije se materiál třídy „E“ (4).
 5.5.6.2.
 Bílé materiály pro retroreflexní značení třídy „E“, jež mají být použity jako podklad či pozadí pro tisk plnobarevných log a značení bez nepotištěných bílých ploch, mohou splňovat požadavky pro materiály třídy „D“ podle přílohy 7 a musí být označeny jako třída „D/E“.
 5.5.6.3.
 V závislosti na vlastnostech materiálu pro retroreflexní značení mohou schvalovací orgány povolit laboratořím, aby některé nadbytečné zkoušky vynechaly s tím, že takovéto vynechání musí být zaznamenáno v kolonce „Poznámky“ ve formuláři oznámení o schválení.
 5.6.
 Technické požadavky týkající se retroreflexních značení třídy F a desek retroreflexního značení třídy 5
 5.6.1.
 Každé retroreflexní značení třídy F musí splňovat požadavky kontrol a zkoušek, pokud jde o:
 a)
 rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.6.4 až 5.6.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v bodě 5.5.6.
 5.6.2.
 Žadatel předloží ke schválení:
 5.6.2.1.
 Zkušební laboratoři musí být předloženo pět zkušebních vzorků buď pásků, nebo tabulí materiálu pro retroreflexní značení. Délka předložených pásků musí být minimálně 3 metry; jsou-li předloženy tabule, musí mít rozměry minimálně 500 mm x 500 mm.
 5.6.2.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučením výrobce (výrobců) materiálů pro retroreflexní značení (5).
 Vzorky se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.6.4.
 5.6.3.
 Zkušební postup
 Každé retroreflexní značení třídy F a třídy 5 musí splňovat požadavky kontrol a zkoušek podle bodů 5.6.4 a 5.6.5.
 5.6.4.
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe
 Fotometrické specifikace pro retroreflexní značení třídy F:
 Tabulka 11
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe R’ [cd•m-2•lx-1]
 Úhel pozorování α [o]
 Vstupní úhel β [o]
 α=0.33(20’)
 β1
 0
 0
 0
 0
 0
 β2
 5
 20
 30
 40
 60
 Barva
 Bílá
 450
 --
 200
 95
 16
 Červená
 120
 60
 30
 10
 --
 Fotometrické specifikace pro retroreflexní značení třídy 5:
 Tabulka 11-2
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe R’ [cd•m-2•lx-1]
 Úhel pozorování α [o]
 Vstupní úhel β [o]
 α = 0,33(20’)
 β1
 0
 0
 0
 0
 β2
 5
 30
 40
 60
 Barva
 Bílá
 450
 200
 95
 16
 Červená
 120
 30
 10
 2
 5.6.5.
 Barva odraženého světla zařízení
 5.6.5.1.
 Zkouška denní barvy retroreflexního zařízení se provede podle metody popsané v bodě 4.2.2.
 5.6.5.2.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro červenou a bílou barvu, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.6.5.3.
 Činitel jasu stanovený v souladu s bodem 4.2.2:
 pro červenou barvu musí být ≥ 0,03,
 pro bílou barvu musí být ≥ 0,25.
 5.6.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 5.6.6.1.
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 Jeden exemplář se podrobí zkoušce podle přílohy 13.
 5.6.6.2.
 Odolnost vůči korozi
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 11.
 5.6.6.3.
 Odolnost vůči palivům
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 9.
 5.6.6.4.
 Odolnost vůči teplu
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 6.
 5.6.6.5.
 Odolnost vůči čištění
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 15.


text:
5.6.6.6.
 Stabilita fotometrických vlastností
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 14.
 5.6.6.7.
 Odolnost vůči pronikání vody
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 7.
 5.6.6.8.
 Pevnost spojení (v případě lepených materiálů)
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 16.
 5.6.6.9.
 Ohebnost
 Pro vzorky, které mají být přilepeny na ohebný podklad, např. plachtu vozidla, platí následující podmínky:
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 17.
 5.6.7.
 V případě desek:
 Jeden exemplář úplné desky se podrobí zkoušce tuhosti desek podle přílohy 19.
 5.7. Technické požadavky týkající se desek retroreflexního značení tříd 1, 2, 3 a 4
 5.7.1.
 Retroreflexní zařízení podle tohoto bodu musí splňovat podmínky, pokud jde o
 a)
 rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.7.4 až 5.7.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v bodě 5.7.6.
 5.7.2.
 Žadatel předloží ke schválení:
 5.7.2.1.
 Zkušební laboratoři se k různým zkouškám, které mají být provedeny, předloží dvě velké desky zadního značení se šikmými pruhy (vzor typu „chevron“) pro nákladní vozidla a tahače a dvě velké desky zadního značení pro přípojná vozidla a návěsy (nebo jejich ekvivalent v malých deskách).
 5.7.2.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučeními výrobce retroreflexních nebo retroreflexních/fluorescenčních materiálů nebo zařízení.
 Vzorky se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.7.3.
 5.7.3.
 Zkušební postup
 Každá deska retroreflexního značení tříd 1, 2, 3 a 4: musí splňovat požadavky kontrol a zkoušek podle přílohy 5.
 5.7.3.1.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 3) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se vzorky před zkouškami popsanými v přílohách 6, 7 a 8 podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 9 tohoto předpisu.
 5.7.3.2.
 Fotometrická a kolorimetrická měření mohou být provedena na stejném vzorku.
 5.7.3.3.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 5.7.4.
 Maximální hodnoty součinitele retroreflexe
 Fotometrické specifikace pro desky retroreflexního značení tříd 1, 2, 3 a 4:
 Zařízení třídy 1 a třídy 2 musí splňovat pouze hodnoty, které jsou v tabulce 12 uvedeny pro žlutou,
 zařízení třídy 3 a třídy 4 musí splňovat hodnoty, které jsou v tabulce 12 uvedeny pro žlutou a červenou.
 Tabulka 12
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe R’ [cd•m-2•lx-1]
 Úhel pozorování α [']
 Vstupní úhel β [°]
 20'
 ß1
 0°
 0°
 0°
 0°
 ß2
 5°
 30°
 40°
 60°
 Součinitel R’
 [cd•m-
 2•lx-1]
 Barva: Žlutá
 300
 180
 75
 10
 Barva: Červená
 10
 7
 4
 -
 5.7.4.1.
 Protilehlý úhel vzorku nesmí být větší než 80'.
 5.7.5.
 Barva odraženého světla zařízení
 5.7.5.1.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1.
 5.7.5.1.1.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro červenou a žlutou barvu, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.7.5.2.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (denní barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.2.
 5.7.5.2.1.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích platných pro červenou a žlutou barvu, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.7.5.2.2.


text:
Činitel jasu β stanovený v souladu s bodem 4.2.3:
 a)
 pro červenou barvu musí být ≥ 0,03;
 b)
 pro žlutou barvu musí být ≥ 0,16.
 5.7.5.3.
 Zkouška barvy fluorescenčního materiálu se provede podle metody popsané v bodě 4.2.3.
 5.7.5.3.1.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích pro barvu, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.7.5.3.2.
 Činitel jasu β stanovený v souladu s bodem 4.2.3: pro červenou barvu musí být ≥ 0,3.
 5.7.5.4.
 Desky zadního značení pro těžká vozidla a přípojná vozidla se musí skládat ze žlutých retroreflexních a červených retroreflexních nebo žlutých retroreflexních a červených fluorescenčních materiálů nebo zařízení.
 5.7.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 5.7.6.1.
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 Jeden exemplář se podrobí zkoušce podle přílohy 13.
 5.7.6.2.
 Odolnost vůči korozi
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 11.
 5.7.6.3.
 Odolnost vůči palivům
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 9.
 5.7.6.4.
 Odolnost vůči teplu
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 6.
 5.7.6.5.
 Odolnost vůči čištění
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 15.
 5.7.6.6.
 Stabilita fotometrických vlastností
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 14.
 5.7.6.7.
 Odolnost vůči pronikání vody
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 7.
 5.7.6.8.
 Pevnost spojení (v případě lepených materiálů)
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 16.
 5.7.6.9.
 Ohebnost
 5.7.6.9.1.
 Pro vzorky, které mají být přilepeny na ohebný podklad, např. plachtu vozidla, platí následující podmínky:
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 17.
 5.7.6.9.2.
 V případě desek:
 Jeden exemplář úplné desky se podrobí zkoušce tuhosti desek podle přílohy 19.
 5.7.7.
 Časová posloupnost zkoušek pro třídy 1, 2, 3 a 4
 5.7.7.1.
 Zkušební laboratoři se k různým zkouškám, které mají být provedeny, předloží dvě velké desky zadního značení se šikmými pruhy (vzor typu „chevron“) pro nákladní vozidla a tahače a dvě velké desky zadního značení pro přípojná vozidla a návěsy (nebo jejich ekvivalent v malých deskách).
 5.7.7.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučeními výrobce retroreflexních nebo retroreflexních/fluorescenčních materiálů nebo zařízení.
 5.7.7.3.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se vzorky před zkouškami popsanými v bodech 4.2 a 5.7.4 a v příloze 8 podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6.
 5.7.7.4.
 Fotometrická a kolorimetrická měření mohou být provedena na stejném vzorku.
 5.7.7.5.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 5.8. Technické požadavky týkající se desek retroreflexního značení pro pomalá vozidla třídy SMV
 5.8.1.
 Retroreflexní zařízení podle tohoto bodu musí splňovat podmínky, pokud jde o
 a)
 rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.8.4 až 5.8.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v přílohách 9 a 11 až 13.
 5.8.2.
 Žadatel předloží ke schválení:
 5.8.2.1.
 Zkušební laboratoři se k různým zkouškám, které mají být provedeny, předloží pět desek zadního značení pro vozidla SMV.
 5.8.2.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a


text:
musí být vyrobeny v souladu s doporučeními výrobce (výrobců) retroreflexních a fluorescenčních (třída 1) nebo pouze retroreflexních (třída 2) materiálů nebo zařízení.
 Vzorky se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.8.7.
 5.8.3.
 Zkušební postup
 5.8.3.1.
 Každá deska retroreflexního značení pro pomalá vozidla třídy SMV musí splňovat požadavky kontrol a zkoušek podle přílohy 5.
 5.8.3.2.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se čtyři vzorky před zkouškami popsanými v bodech 4.2 a 5.7.4 a v příloze 8 podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6 tohoto předpisu. Pátý vzorek se ponechá pro referenční účely při provádění zkoušek.
 5.8.3.3.
 Fotometrická a kolorimetrická měření mohou být provedena na stejném vzorku.
 5.8.3.4.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 5.8.4.
 Maximální hodnoty součinitele retroreflexe
 Fotometrické specifikace týkající se desek retroreflexního značení pro pomalá vozidla třídy SMV
 5.8.4.1.
 Při měření popsaném v bodě 3 musí mít součinitel retroreflexe R’ nové, nepoužívané celé červené retroreflexní plochy, uváděný v kandelách na m2 na lux (cd/m2/lux), přinejmenším hodnotu uvedenou v tabulce 13.
 Tabulka 13
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe R’ [cd•m-2•lx-1]
 Úhel pozorování α
 Vstupní úhel β
 20'
 ß1
 0°
 0°
 0°
 0°
 ß2
 5°
 20°
 30°
 40°
 Součinitel R’ [cd•m-
 2•lx-1]
 R’ vnějšího okraje (třídy 1, 2)
 120
 60
 30
 10
 R’ vnitřního trojúhelníku (třída 2)
 10
 7
 4
 -
 5.8.4.2.
 Protilehlý úhel vzorku nesmí být větší než 80'.
 5.8.5.
 Barva odraženého světla zařízení
 5.8.5.1.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1.
 5.8.5.1.1.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích pro barvu, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.8.5.2.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (denní barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.2.
 5.8.5.2.1.
 Trichromatické souřadnice odráženého světelného toku musí být v mezích pro červenou barvu, jak jsou stanoveny v předpise OSN č. 48.
 5.8.5.2.2.
 Činitel jasu β stanovený v souladu s bodem 4.2.2 musí být ≥ 0,03.
 5.8.6.
 Kolorimetrické specifikace
 5.8.6.1.
 Desky zadního značení pro vozidla SMV a jejich přípojná vozidla se musí skládat buď z červených retroreflexních a červených fluorescenčních materiálů nebo zařízení (třída 1), nebo pouze z červených retroreflexních materiálů nebo zařízení (třída 2).
 5.8.7.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 5.8.7.1.
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 Jeden exemplář se podrobí zkoušce podle přílohy 13.
 5.8.7.2.
 Odolnost vůči korozi
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 11.
 5.8.7.3.
 Odolnost vůči palivům
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 9.
 5.8.7.4.
 Odolnost vůči teplu
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 6.
 5.8.7.5.
 Odolnost vůči čištění
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 15.
 5.8.7.6.
 Stabilita fotometrických vlastností
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 14.
 5.8.7.7.
 Odolnost vůči pronikání vody
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 7.
 5.8.7.8.
 Pevnost spojení (v případě lepených materiálů)
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 16.
 5.8.7.9.
 Ohebnost
 5.8.7.9.1.
 Pro vzorky, které mají být přilepeny na ohebný podklad, např. plachtu vozidla, platí následující


text:
podmínky:
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 17.
 5.8.7.9.2.
 V případě desek:
 Jeden exemplář úplné desky se podrobí zkoušce tuhosti desek podle přílohy 19.
 5.8.8.
 Časová posloupnost
 5.8.8.1.
 Zkušební laboratoři se k různým zkouškám, které mají být provedeny, předloží pět desek zadního značení pro vozidla SMV.
 5.8.8.2.
 Zkušební vzorky musí být reprezentativní pro běžnou výrobu a musí být vyrobeny v souladu s doporučeními výrobce (výrobců) retroreflexních a fluorescenčních (třída 1) nebo pouze retroreflexních (třída 2) materiálů nebo zařízení.
 5.8.8.3.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se čtyři vzorky před zkouškami popsanými v bodech 4.2 a 5.7.4 a v příloze 8 podrobí zkoušce odolnosti vůči teplu popsané v příloze 6. Pátý vzorek se ponechá pro referenční účely při provádění zkoušek.
 5.8.8.4.
 Fotometrická a kolorimetrická měření mohou být provedena na stejném vzorku.
 5.8.8.5.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 5.9. Technické požadavky týkající se výstražných trojúhelníků typů 1 a 2
 5.9.1.
 Retroreflexní zařízení podle tohoto bodu musí splňovat podmínky, pokud jde o
 a)
 rozměry a tvar stanovené v příloze 5 a
 b)
 fotometrické a kolorimetrické požadavky specifikované v bodech 5.9.4 až 5.9.5 a
 c)
 fyzické a mechanické požadavky stanovené v přílohách 7, 9, 12, 13 a 20.
 5.9.2.
 Žadatel předloží ke schválení:
 5.9.2.1.
 čtyři vzorky výstražného trojúhelníku a nejméně dvě ochranná pouzdra, pokud má být výstražný trojúhelník dodáván spolu s ochranným pouzdrem;
 5.9.2.2.
 dva vzorky fluorescenčního nebo fluorescenčního retroreflexního materiálu, do nichž lze vepsat čtverec o stranách 100 x 100 mm a které jsou plně reprezentativní pro materiál použitý za stejných podmínek na stejný základní materiál, jaký je použit pro výstražný trojúhelník;
 5.9.2.3.
 pokud se typ výstražného trojúhelníku liší od typu, který byl již schválen, jen obchodním názvem nebo značkou, postačí předložit:
 5.9.2.3.1.
 prohlášení výrobce výstražného trojúhelníku, že předložený typ je (kromě obchodního názvu nebo značky) totožný s již schváleným typem a byl vyroben stejným výrobcem, který vyrábí schválený typ, jenž je identifikován číslem schválení;
 5.9.2.3.2.
 dva vzorky s novým obchodním názvem nebo značkou nebo rovnocennou dokumentací.
 Vzorky se zkoušejí podle časové posloupnosti uvedené v bodě 5.9.6.
 5.9.3.
 Zkušební postup
 Každý výstražný trojúhelník a jeho případné ochranné pouzdro musí splňovat požadavky kontrol a zkoušek podle přílohy 5.
 5.9.4.
 Minimální hodnoty součinitele retroreflexe
 Fotometrické specifikace týkající se výstražných trojúhelníků typů 1 a 2
 5.9.4.1.
 Při měření popsaném v bodě 5.9.4.1.1 a v příloze 4 bodech 2, 3 a 4 musí hodnoty CIL nové, nepoužívané celé červené retroreflexní plochy, odpovídat přinejmenším hodnotám uvedeným v tabulce 14.
 5.9.4.1.1.
 Pro účely tohoto měření se předpokládá, že směr osvětlení H = V = Θ u výstražného trojúhelníku, který je v poloze, ve které se používá, je rovnoběžný se základní rovinou a kolmý ke spodní straně trojúhelníku, která je zase rovnoběžná s onou základní rovinou.
 5.9.4.2.
 Retroreflexní zařízení a fluorescenční retroreflexní materiál.
 Tabulka 14
 Minimální hodnoty CIL [mcd.lx-1]
 Úhly osvětlení β
 Vertikálně V (β1)
 0°
 ±20°
 0°
 0°
 Horizontálně H (β2)
 0° nebo ±5°
 0°
 ±30°
 ±40°
 Úhly rozptylu 20'


text:
8 000
 4 000
 1 700
 600
 Úhly rozptylu 1°30'
 600
 200
 100
 50
 5.9.4.2.1.
 Hodnoty CIL naměřené na náhodně vybraných kusech o délce 50 mm odebraných z retroreflexního zařízení se musí pohybovat mezi dvěma krajními hodnotami, jejich vzájemný poměr nesmí být větší než 3. Tyto kusy se odeberou z úseku mezi čarami vedoucími kolmo ke straně trojúhelníku a procházejícími odpovídajícími vrcholy středového otvoru. Tento požadavek se vztahuje na úhel rozptylu 20' a na úhly osvětlení V = 0°, H = 0° nebo ±5° a V = ±20°, H = 0°.
 5.9.4.2.2.
 Rozdílnost jasu při úhlech osvětlení V = 0°, H = ±30° a V =0°, H = ±40° je přípustná za podmínky, že trojúhelníkový tvar zůstává jasně rozeznatelný, a to pro úhel rozptylu 20' a osvětlení přibližně 1 lux.
 5.9.4.2.3.
 Výše zmíněná měření se provádějí metodou popsanou v bodě 3 přílohy 4.
 5.9.5.
 Kolorimetrické specifikace
 5.9.5.1.
 Retroreflexní zařízení
 5.9.5.1.1.
 Retroreflexní zařízení musí být vyrobena z materiálu barveného na červeno ve hmotě.
 5.9.5.1.2.
 Zkouška barvy retroreflexního zařízení (noční barva) se provede podle metody popsané v bodě 4.2.1, přičemž trichromatické souřadnice červeného odráženého světelného toku musí být v těchto mezích:
 Tabulka 15
 Barevné souřadnice pro retroreflexní zařízení (noční barva)
 Bod
 1
 2
 3
 4
 x
 0,712
 0,735
 0,589
 0,625
 y
 0,258
 0,265
 0,376
 0,375
 5.9.5.2.
 Fluorescenční materiály
 5.9.5.2.1.
 Fluorescenční materiály musí buď být barvené ve hmotě, nebo mít podobu samostatného povlaku naneseného na povrch trojúhelníku.
 5.9.5.2.2.
 Zkouška barvy fluorescenčních materiálů (denní barva) výstražného trojúhelníku typu 1 nebo typu 2 se provede podle metody popsané v bodě 4.2.3, přičemž barva nového, nepoužívaného materiálu musí být v oblasti, jejíž rohové body jsou určeny souřadnicemi specifikovanými v tabulce 16:
 Tabulka 16
 Barevné souřadnice fluorescenčních materiálů (denní barva)
 Bod
 1
 2
 3
 4
 x
 0,570
 0,506
 0,595
 0,690
 y
 0,430
 0,404
 0,315
 0,310
 5.9.5.2.3.
 Zkouška činitele jasu fluorescenčních materiálů se provede podle metody popsané v bodě 4.3.
 Činitel jasu včetně jasu tvořeného odrazem a fluorescencí musí činit:
 a)
 u výstražného trojúhelníku typu 1 nejméně 30 % a
 b)
 u výstražného trojúhelníku typu 2 nejméně 25 %.
 5.9.5.3.
 Největší naměřená hodnota trichromatické souřadnice y podle bodu 4.2.1 (noční barva) nesmí být větší než největší naměřená hodnota trichromatické souřadnice y podle bodu 4.2.2 (denní barva).
 5.9.6.
 Zvláštní specifikace (zkoušky) / odolnost vůči vnějším činitelům
 5.9.6.1.
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 Jeden exemplář se podrobí zkoušce podle přílohy 13.
 5.9.6.2.
 Odolnost vůči palivům
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 9.
 5.9.6.3.
 Odolnost vůči teplu
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 20.
 5.9.6.4.
 Odolnost vůči pronikání vody
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 7.
 5.9.6.5.
 Zkouška stability proti větru
 Jeden exemplář úplné desky se podrobí zkoušce tuhosti desek podle přílohy 20.
 5.9.6.6.
 Zkouška světlé výšky
 Jeden exemplář vzorku se podrobí zkoušce podle přílohy 20.
 5.9.7.
 Časová posloupnost
 5.9.7.1.
 Obecně
 5.9.7.1.1.
 Žadatel předloží ke schválení vzorky, jak je uvedeno v bodě 3.1.
 5.9.7.1.2.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 4) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5, obrázek A5-VIII nebo obrázek A5-IX) se všechny vzorky podrobí


text:
zkoušce odolnosti vůči teplu (příloha 6), nechají se nejméně hodinu odpočinout a poté se prohlédnou.
 5.9.7.1.3.
 Hodnota CIL předložených čtyř vzorků výstražných trojúhelníků se měří při úhlu pozorování 20' a při úhlu osvětlení se složkami V = 0°, H = ±5°; tato zkouška se provede podle metody popsané v bodě 4.
 5.9.7.1.4.
 Vzorek s nejnižší hodnotou CIL a vzorek s nejvyšší hodnotou CIL při zkouškách podle bodu 5.9.7.1.3 se následně podrobí těmto zkouškám:
 5.9.7.1.4.1.
 Měření hodnot CIL s ohledem na úhly pozorování a osvětlení uvedené v bodě 5.9.4 podle metody popsané v bodě 4.
 5.9.7.1.4.2.
 Zkouška barvy odraženého světla podle bodu 4.2 na vzorku s dotčenou nejvyšší hodnotou CIL se přezkoumá.
 5.9.7.1.4.3.
 Zkouška světlé výšky podle přílohy 20 bodu 1.
 5.9.7.1.4.4.
 Zkouška mechanické pevnosti podle přílohy 20 bodu 2.
 5.9.7.1.5.
 Jeden vzorek – jiný než vzorky uvedené v bodě 5.9.7.1.4 – se podrobí těmto zkouškám:
 5.9.7.1.5.1.
 Zkouška odolnosti vůči pronikání vody do retroreflexního zařízení podle přílohy 7, nebo – v příslušných případech – zkouška zadní strany retroreflexního zařízení se zrcadlovou vrstvou podle přílohy 7.
 5.9.7.1.6.
 Druhý vzorek – jiný než vzorky uvedené v bodě 5.9.7.1.4 – se podrobí těmto zkouškám:
 5.9.7.1.6.1.
 Zkouška odolnosti proti vodě podle přílohy 7.
 5.9.7.1.6.2.
 Zkouška odolnosti vůči palivům podle přílohy 9.
 5.9.7.1.6.3.
 Zkouška stability proti větru podle přílohy 20.
 5.9.7.1.7.
 Po zkouškách specifikovaných v bodě 5.9.7.1.4 se oba vzorky předložené podle bodu 3.1 podrobí těmto zkouškám:
 5.9.7.1.7.1.
 zkouška barvy podle bodu 4.2;
 5.9.7.1.7.2.
 zkouška činitele jasu podle bodu 4.3.
 5.9.7.1.7.3.
 Zkouška odolnosti vůči povětrnostním vlivům podle přílohy 13.
 6. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 6.1 Obecně
 6.1.1.
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí nadále uznávat schválení typu zařízení podle kterékoli z předchozích sérií změn tohoto předpisu, které nejsou ovlivněny změnami zavedenými poslední sérií změn.
 Aby bylo možné toto ověřit, nesmí se index změny vztahující se na příslušné zařízení lišit od indexu změny uvedeného v poslední sérii změn.
 6.1.2.
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 (1) Zkušební vzorky materiálů pro retroreflexní značení se umístí na odmaštěné hliníkové panely se zaoblenými hranami o tloušťce 2 mm a před zkoušením se stabilizují po dobu 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 % ± 5 %.
 (2) Zkušební vzorky materiálů pro retroreflexní značení se umístí na odmaštěné hliníkové panely se zaoblenými hranami o tloušťce 2 mm a před zkoušením se stabilizují po dobu 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 % ± 5 %.
 (3) Zkušební vzorky materiálů pro retroreflexní značení se umístí na odmaštěné hliníkové panely se zaoblenými hranami o tloušťce 2 mm a před zkoušením se stabilizují po dobu 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 % ± 5 %.
 (4) Tento předpis nebrání vnitrostátním orgánům zakázat použití retroreflexních reklam, log, výrazného značení a písmen/znaků podle definice v bodě 2.1.2.
 (5) Zkušební vzorky materiálů pro retroreflexní značení se umístí na odmaštěné hliníkové panely se zaoblenými hranami o tloušťce 2


text:
mm a před zkoušením se stabilizují po dobu 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 % ± 5 %.
 PŘÍLOHA 1
 Sdělení
 (Maximální formát: A4 (210 x 297 mm))
 (1)
 Vydal:
 Název správního orgánu:
 ...
 ...
 ...
 ve věci (2):
 Schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odejmutí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu retroreflexního zařízení
 typu výstražného trojúhelníku
 typu desky zadního značení pro vozidla SMV
 typu desky zadního značení
 reflexních značení pro těžká a dlouhá vozidla a jejich přípojná vozidla podle předpisu OSN č. 150
 Třída zařízení: ...Index změny: ...
 Schválení č.: . ...
 Jedinečný identifikační kód (UI) (v příslušných případech): ...
 1.
 Obchodní název nebo značka retroreflexního zařízení nebo materiálu pro značení: ...
 ...
 2.
 Název výrobce: ...
 2.1.
 pro retroreflexní typ zařízení: ...
 2.2.
 pro výstražný trojúhelník...
 2.3.
 pro typ desky zadního značení pro vozidla SMV: ...
 2.3.1.
 třída desky zadního značení pro vozidla SMV: ...
 2.4.
 pro typ desky zadního značení: ...
 2.4.1.
 třída desky zadního značení: ...
 2.5.
 Třída materiálu pro značení: ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Případně jméno a adresa zástupce výrobce: ...
 ...
 5.
 Datum předání materiálu pro značení ke schvalovacím zkouškám: ...
 6.
 Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ...
 7.
 Datum zkušebního protokolu vydaného technickou zkušebnou: ...
 8.
 Číslo zkušebního protokolu vydaného technickou zkušebnou: ...
 9.
 Poznámky: ...
 10.
 Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato 2
 11.
 Důvod (důvody) rozšíření (v příslušných případech): ...
 ...
 12.
 Místo: ...
 13.
 Datum: ...
 14.
 Podpis: ...
 Jméno: ...
 15.
 Přiložen je seznam schvalovací dokumentace, která je uložena u schvalovacího orgánu, který schválení udělil; kopii lze obdržet na vyžádání.
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v předpise).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 Minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby
 1. OBECNĚ
 1.1.
 Požadavky na shodnost jsou z mechanického a geometrického hlediska považovány za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.
 1.2.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení zpochybněna, jestliže se při zkouškách fotometrických vlastností namátkou vybraného retroreflexního zařízení žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od minimálních hodnot předepsaných tímto předpisem.
 1.3.
 Musí být dodrženy chromatické souřadnice.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 Pro každý typ retroreflexního zařízení musí držitel značky schválení provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provedou v souladu s ustanoveními tohoto předpisu.
 Pokud některý ze vzorků nevyhoví v rámci daného typu zkoušky požadavkům, vyberou se a zkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1. Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti a odolnost vůči pronikání vody.
 2.2. Metody použité při zkouškách
 2.2.1.
 Zkoušky se v zásadě provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2.
 Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem schvalovacího orgánu použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.
 2.2.3.
 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci


text:
zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí schvalovací orgán.
 2.2.4.
 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků.
 2.3. Způsob výběru vzorků
 Vzorky retroreflexních zařízení se vyberou namátkově z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor retroreflexních zařízení téhož typu, definovaný podle výrobních metod výrobce.
 Posouzení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy týkající se stejného typu z různých závodů do jedné skupiny za předpokladu, že tyto závody provádějí svou činnost ve stejném systému kvality a se stejným řízením kvality.
 2.4. Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti
 U vybraných retroreflexních zařízení se provedou fotometrická měření v bodech a chromatických souřadnicích, které jsou stanoveny v tomto předpise.
 2.5. Kritéria přijatelnosti
 Výrobce je odpovědný za provedení statistického rozboru výsledků zkoušek a v součinnosti se schvalovacím orgánem za vymezení kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 3.5.1 tohoto předpisu. Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 3 (první výběr vzorků) byla při 95% spolehlivosti 0,95.
 PŘÍLOHA 3
 Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem
 1. OBECNĚ
 1.1.
 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci případných požadavků tohoto předpisu.
 1.2.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení zpochybněna, jestliže při zkouškách fotometrických vlastností namátkou vybraného retroreflexního zařízení platí následující:
 1.2.1.
 Žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od minimálních hodnot předepsaných tímto předpisem.
 1.2.2.
 Retroreflexní zařízení se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.3.
 Musí být dodrženy chromatické souřadnice.
 2. PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ
 Při prvním výběru vzorků se namátkou vyberou čtyři retroreflexní zařízení. První vzorek dvou zařízení se označí písmenem A, druhý vzorek dvou zařízení se označí písmenem B.
 2.1.
 Shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení se nezpochybní, pokud odchylka kteréhokoli exempláře ze vzorků A a B (všech čtyř retroreflexních zařízení) není větší než 20 %.
 V případě, že odchylka obou retroreflexních zařízení ve vzorku A není větší než 0 %, lze měření uzavřít.
 2.2.
 Shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení se zpochybní, pokud odchylka alespoň jednoho exempláře ze vzorku A nebo B je větší než 20 %.
 Výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření) a do dvou měsíců po oznámení se provede opakovaný výběr vzorků podle bodu 3 níže. Vzorky A a B si technická zkušebna ponechá až do dokončení celého procesu kontroly shodnosti výroby.
 3. PRVNÍ OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ
 Namátkou se ze zásob vyrobených po provedení nápravných opatření vybere vzorek čtyř retroreflexních zařízení.
 První vzorek dvou zařízení se označí písmenem C, druhý vzorek dvou zařízení se označí písmenem D.
 3.1.
 Shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení se nezpochybní, pokud odchylka kteréhokoli exempláře ze vzorků C a D (všech čtyř retroreflexních zařízení) není větší než 20 %.
 V případě, že odchylka obou retroreflexních zařízení ve vzorku C není větší než 0 %, lze


text:
měření uzavřít.
 3.2.
 Shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení se zpochybní, pokud odchylka alespoň:
 3.2.1.
 jednoho exempláře ze vzorku C nebo D je větší než 20 %, ale odchylka všech exemplářů v těchto vzorcích není větší než 30 %.
 Výrobce musí být znovu vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření).
 Do dvou měsíců po oznámení se provede druhý opakovaný výběr vzorků podle bodu 4. Vzorky C a D si technická zkušebna ponechá až do dokončení celého procesu kontroly shodnosti výroby;
 3.2.2.
 jednoho exempláře ze vzorku C nebo D je větší než 30 %.
 V takovém případě se schválení odejme a použije se bod 5.
 4. DRUHÝ OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ
 Namátkou se ze zásob vyrobených po provedení nápravných opatření vybere vzorek čtyř retroreflexních zařízení.
 První vzorek dvou zařízení se označí písmenem E, druhý vzorek dvou zařízení se označí písmenem F.
 4.1.
 Shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení se nezpochybní, pokud odchylka kteréhokoli exempláře ze vzorků E a F (všech čtyř retroreflexních zařízení) není větší než 20 %. V případě, že odchylka obou retroreflexních zařízení ve vzorku E není větší než 0 %, lze měření uzavřít.
 4.2.
 Shodnost sériově vyráběných retroreflexních zařízení se zpochybní, pokud odchylka alespoň jednoho exempláře ze vzorku E nebo F je větší než 20 %.
 V takovém případě se schválení odejme a použije se bod 5.
 5. ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ
 Schválení se odejme podle bodu 3.6 tohoto předpisu.
 6. ODOLNOST VŮČI PRONIKÁNÍ VODY
 6.1.
 Jedna z odrazek ze vzorku A se po provedení výběru vzorků podle bodu 2 podrobí zkoušce podle postupu popsaného v příloze 7 bodě 1, nebo – v případě výstražného trojúhelníku – se vzorek A podrobí zkoušce podle postupu popsaného v příloze 7 bodě 2.
 Odrazky se považují za vyhovující, pokud splní požadavky zkoušky. Pokud však vzorek A zkoušce nevyhovuje, podrobí se stejnému postupu obě retroreflexní zařízení ze vzorku B a obě musí splnit požadavky zkoušky.
 6.2.
 Exempláře jedné z desek zadního značení ze vzorku A se po provedení výběru vzorků podle bodu 2 podrobí zkouškám podle postupů popsaných v přílohách 6, 7, 9, 11, 13, 15, 16 a 18 tohoto předpisu.
 Deska zadního značení se považuje za vyhovující, pokud splní požadavky zkoušek.
 Pokud však exempláře ze vzorku A požadavky zkoušek nesplnily, podrobí se stejnému postupu obě desky zadního značení ze vzorku B a obě musí splnit požadavky zkoušky.
 PŘÍLOHA 4
 Fotometrická měření retroreflexních zařízení a materiálů pro retroreflexní značení
 1. ZKUŠEBNÍ POSTUPY
 1.1.
 Měří-li se CIL u retroreflexních zařízení při úhlu β při V = H = 0°, musí se zjistit, zda mírným pootočením zařízení nevzniká zrcadlový odraz. Vzniká-li takový odraz, provede se měření při úhlu β při V = ±5°, H = 0°. Schválená poloha je ta, při níž má CIL nejnižší hodnotu.
 1.2.
 Při úhlu osvětlení β při V = H = 0° nebo úhlu specifikovaném v bodě 5 tohoto předpisu a úhlu rozptylu 20' se retroreflexní zařízení, která nejsou opatřena označením „TOP“, pootočí kolem své referenční osy do polohy s nejnižší hodnotou CIL, která musí odpovídat hodnotě specifikované v bodě 5


text:
tohoto předpisu. Měří-li se CIL při ostatních úhlech osvětlení a rozptylu, musí být retroreflexní zařízení umístěno v poloze odpovídající této hodnotě ε. Nedosáhne-li se specifikovaných hodnot, může se zařízení pootočit kolem své referenční osy o ±5° od této polohy.
 1.3.
 Při úhlu osvětlení β rovném V = H = 0° nebo úhlu popsaném v bodě 4 tohoto předpisu a úhlu rozptylu 20' se retroreflexní zařízení opatřená označením „TOP“ pootočí kolem své osy o ±5°. V žádné z poloh, které zařízení při tomto pootočení zaujímá, nesmí být hodnota CIL nižší než předepsaná hodnota.
 1.4.
 Přesáhne-li CIL při směru V = H = 0° a při ε = 0° stanovenou hodnotu o 50 % nebo více, musí se veškerá měření při všech úhlech osvětlení a rozptylu provádět při ε = 0°.
 2. Definice
 Definice jsou vysvětleny na obrázcích A4-I až A4-V.
 3. Rozměrové a fyzické specifikace pro fotometrii retroreflexních zařízení
 3.1.
 Použije se úhlová soustava souřadnic CIE znázorněná na obrázku A4-I.
 Příslušný pomocný prostředek (goniometr) je znázorněn na obrázku A4-II.
 3.2.
 Pro účely zkoušky odrazu se retroreflexní zařízení osvítí normálním druhem světla CIE A (ISO 11664-2:2007(E)/CIE S 014-2/E:2006) a měření se provede, jak je popsáno v příloze 4.
 3.3.
 Měřicí geometrie je popsána na obrázku A4-I a jsou nastaveny tyto mezní hodnoty:
 Úhlový průměr zdroje –
 δ ≤ 10'
 Úhlový průměr měřicího zařízení –
 γ ≤ 10'
 Úhlový průměr osvětlené plochy –
 η ≤ 80'
 3.4.
 Při fotometrických měřeních by se vhodným maskováním mělo zabránit rozptýleným odrazům.
 3.5.
 Vzdálenost měření se zvolí tak, aby byly dodrženy přinejmenším mezní hodnoty pro úhly ☐, ☐☐a ☐☐uvedené na obrázku A4-IV, avšak aby nebyly menší než 10 m nebo než optický ekvivalent této vzdálenosti.
 Hodnoty zpětného odrazu se stanoví pomocí výše popsané měřicí geometrie, přičemž se retroreflexní zařízení nastaví do vzdálenosti nejméně 10 m před vztažným středem každého retroreflexního zařízení kolmo k ose měření od počátku systému gonio(foto)metru.
 3.6.
 Osvětlení na retroreflexním zařízení
 Osvětlení užitné plochy retroreflexního zařízení, měřené kolmo na dopadající světlo, musí být dostatečně rovnoměrné. Kontrola této podmínky vyžaduje měřicí prvek, jehož citlivá oblast není větší než jedna desetina zkoumané oblasti. Změna hodnoty osvětlení musí potom splňovat podmínku:
 3.7.
 Barevná teplota a spektrální složení zdroje
 Zdroj použitý k osvětlení retroreflexního zařízení musí co nejvěrněji poskytovat normální druh světla CIE A, a to jak z hlediska barevné teploty, tak z hlediska spektrálního složení zářivého toku.
 3.8.
 Fotometrická hlavice (měřicí prvek)
 3.8.1.
 Fotometrická hlavice se nastaví na spektrální světelnou účinnost normálního fotometrického pozorovatele CIE při fotopickém vidění.
 3.8.2.
 Zařízení nesmí vykazovat znatelnou změnu lokální citlivosti v oblasti svého otvoru; jinak musí být přidána vhodná opatření, např. použití rozptylového okna v určité vzdálenosti před citlivým povrchem.
 3.8.3.
 Ze zkušeností vyplývá, že problémem může být nelinearita fotometrických hlavic vzhledem k velmi malým množstvím světla, jež jsou ve fotometrii retroreflexních zařízení běžná. Doporučuje se kontrola při srovnatelné intenzitě osvětlení na fotometrické hlavici.
 3.9.
 Vliv pravidelného odrazu
 Intenzita a rozložení pravidelného odrazu od povrchu odrazky závisí na rovinnosti a lesku povrchu. Pravidelnému odrazu lze obecně nejlépe zabránit, je-li vztažná osa


text:
umístěna tak, aby pravidelný odraz směřoval na opačnou stranu zdroje od fotometrické hlavice (například při úhlu β1 = –5°).
 4. PŘEDBĚŽNÁ OPATŘENÍ PRO ÚČELY MĚŘENÍ VE FOTOMETRII ZPĚTNÉHO ODRAZU
 4.1. Zbytkové a parazitní světlo
 4.1.1.
 Vzhledem k tomu, že předmětem měření jsou velmi malá množství světla, musí být učiněna zvláštní předběžná opatření za účelem minimalizace chyb v důsledku parazitního světla. Pozadí vzorku a rám držáku vzorku by měly být matně černé a pole výhledu fotometrické hlavice a šíření světla jak ze vzorku, tak ze zdroje by mělo být co nejvíce omezeno.
 4.1.2.
 Vzorek i fotometrická hlavice musí být pomocí deflektorů (usměrňovacích desek) cloněny před odrazy od podlahy a stěn, jež se při poměrně velkých vzdálenostech při zkouškách mohou vyskytnout. Je nezbytně nutné ověřit pohledem od fotometrické hlavice, zda se vyskytují nějaké zdroje parazitního světla.
 4.1.3.
 Snížení množství parazitního světla v laboratoři lze dosáhnout, je-li jako zdroj světla použit optický systém typu diaprojektoru. V optickém systému lze přitom použít irisovou clonu nebo otvory vhodné velikosti, tak aby osvětlená plocha vzorku byla omezena na minimální velikost, která je potřeba k zajištění rovnoměrného osvětlení vzorku.
 4.1.4.
 Mělo by být vždy bráno v úvahu zbytkové parazitní světlo, které se měří, když je vzorek zakrytý neprůsvitným, do tvaru harmoniky složeným matně černým papírem stejné velikosti nebo tvaru nebo zrcadlovou černou plochou vhodně orientovanou na světelnou past. Tato hodnota by měla být odečtena od hodnoty naměřené na retroreflexním zařízení.
 4.2. Stabilita přístroje
 4.2.1.
 Zdroj světla a fotometrická hlavice by měly během celé doby zkoušky zůstat stabilní. Vzhledem k tomu, že citlivost a přizpůsobení funkci V (☐) se u většiny fotometrických hlavic mění s teplotou, neměla by se laboratorní teplota okolí během této doby výrazně měnit. Před zahájením měření by měla vždy být zajištěna dostatečně dlouhá doba na stabilizaci přístroje.
 4.2.2.
 Napájení zdroje světla elektrickým proudem by mělo být dostatečně stabilní, aby bylo možné po celou dobu zkoušky udržovat svítivost svítilny s přesností, jaká je pro práci potřeba.
 4.2.3.
 Celkovou stabilitu reflexního fotometru během série zkoušek lze účelně ověřit prováděním pravidelných měření hodnot CIL stabilního referenčního standardu.
 4.2.4.
 Jiná metoda spočívá v tom, že je do přístroje zabudován pomocný detektor, který kontroluje či monitoruje výkon zdroje světla. Ačkoli je možné u výstupu z pomocného detektoru kontrolovat, zda nedošlo ke změně odečítaných hodnot, lze navíc tento výstup užitečně využít k elektronické úpravě citlivosti hlavní hlavice reflexního fotometru a automatickému vyrovnávání změn světelného výstupu zdroje.
 4.3. Popis goniometru
 Goniometr podle definice v bodě 2.3 tohoto předpisu, který lze použít při měření zpětného odrazu v geometrii CIE, je znázorněn na obrázku A4-II. Na tomto obrázku je fotometrická hlavice (O) zobrazena v pozici, kdy se nachází svisle nad zdrojem (I). První osa je zobrazena jako pevná a horizontální a je vedena kolmo k polorovině pozorování. Použít lze jakékoli uspořádání součástí, které odpovídá zobrazenému uspořádání.
 Obrázek A4-I Soustava souřadnic CIE
 Na obrázku A4-I je znázorněna úhlová soustava souřadnic CIE pro specifikaci a měření retroreflexního zařízení a materiálů pro značení. První osa je kolmá k rovině, ve které leží osa pozorování a osa


text:
osvětlení. Druhá osa je kolmá k první ose i ke vztažné ose.
 Obrázek A4-II Goniometrický mechanismus s úhlovou soustavou souřadnic CIE
 Na obrázku A4-II je znázorněn goniometrický mechanismus s úhlovou soustavou souřadnic CIE pro specifikaci a měření retroreflexního zařízení a materiálů pro značení. Všechny osy, úhly a směry natočení jsou zobrazeny jako kladné.
 Poznámky:
 a)
 Základní pevnou osou je osa osvětlení.
 b)
 První osa je pevná a kolmá k rovině obsahující osu pozorování a osu osvětlení.
 c)
 Vztažná osa je pevná vzhledem k retroreflexnímu zařízení a pohyblivá s úhly ß1 a ß2.
 Obrázek A4-III Rozložení odraženého světla na odrazce
 Obrázek A4-IV Měřicí geometrie pro měření retroreflexního zařízení
 Pro účely tohoto předpisu jsou nastaveny tyto mezní hodnoty:
 δ ≤ 10'
 γ ≤ 10'
 η ≤ 80'
 Obrázek A4-V Uspořádání zkušebního zařízení pro retroreflexní zařízení tříd IA, IB, IIIA, IIIB, IVA
 Nárys
 Symboly a jednotky
 A
 =
 Obsah činné plochy retroreflexního zařízení (cm2)
 C
 =
 Vztažný střed
 NC
 =
 Vztažná osa
 Rr
 =
 Přijímač, pozorovatel nebo měřicí zařízení
 Cr
 =
 Střed přijímače
 Ør
 =
 Průměr přijímače Rr, je-li kruhový (cm)
 Se
 =
 Zdroj osvětlení
 Cs
 =
 Střed zdroje osvětlení
 Øs
 =
 Průměr zdroje osvětlení (cm)
 De
 =
 Vzdálenost od středu Cs ke středu C (m)
 D’e
 =
 Vzdálenost od středu Cr ke středu C (m)
 Poznámka:
 Vzdálenosti De a D’e jsou obvykle téměř totožné a za běžných podmínek pozorování lze předpokládat, že De = D’e.
 D
 =
 Vzdálenost pozorování, ze které a za kterou se činná plocha jeví jako souvislá
 α
 =
 Úhel rozptylu
 β
 =
 Úhel osvětlení. Pokud jde o přímku CsC, která se vždy považuje za vodorovnou, klade se před tento úhel znaménko – (vlevo), + (vpravo), + (nahoru) nebo – (dolů) podle polohy zdroje Se vzhledem k ose NC při pohledu směrem k retroreflexnímu zařízení. Pro jakýkoli směr určený dvěma úhly, svislým a vodorovným, se vždy jako první uvádí svislý úhel.
 Γ
 =
 Úhlová velikost měřicího zařízení Rr při pohledu z bodu C
 δ
 =
 Úhlová velikost zdroje Se při pohledu z bodu C
 ε
 =
 Úhel natočení. Tento úhel je kladný, je-li natočení ve směru hodinových ručiček při pohledu směrem k činné ploše. Je-li retroreflexní zařízení opatřeno označením „TOP“, považuje se takto označená poloha za výchozí.
 E
 =
 Osvětlení retroreflexního zařízení (lux)
 CIL
 =
 Součinitel svítivosti (mcd/lux)
 Úhly jsou vyjádřeny ve stupních a minutách.
 PŘÍLOHA 5
 Specifikace tvaru a rozměrů
 1. TVAR A ROZMĚRY RETROREFLEXNÍCH ZAŘÍZENÍ TŘÍDY IA NEBO IB
 1.1.
 Tvar činných ploch nesmí být při pozorování z normální vzdálenosti snadno zaměnitelný za trojúhelník.
 1.2.
 Bez ohledu na ustanovení předchozího bodu 1.1 je přípustný tvar připomínající písmena nebo číslice jednoduchých tvarů O, I, U nebo 8.
 2. TVAR A ROZMĚRY RETROREFLEXNÍCH ZAŘÍZENÍ TŘÍD IIIA A IIIB (VIZ DODATEK K TÉTO PŘÍLOZE)
 2.1.
 Činné plochy retroreflexních zařízení tříd IIIA a IIIB musí mít tvar rovnostranného trojúhelníku. Je-li v jednom z rohů uvedeno slovo „TOP“, musí vrchol tohoto rohu směřovat nahoru.
 2.2.
 Činná plocha může, ale nemusí mít ve svém středu trojúhelníkovou nereflexní plochu, jejíž strany jsou rovnoběžné se


text:
stranami vnějšího trojúhelníku.
 2.3.
 Činná plocha může, ale nemusí být souvislá. Nejkratší vzdálenost mezi dvěma přilehlými retroreflexními optickými jednotkami však nesmí v žádném případě přesáhnout 15 mm.
 2.4.
 Činná plocha retroreflexního zařízení se považuje za souvislou, jestliže okraje činných ploch přilehlých samostatných optických jednotek jsou rovnoběžné a tyto optické jednotky jsou rovnoměrně rozloženy po celé pevné ploše trojúhelníku.
 2.5.
 Není-li činná plocha souvislá, nesmí být počet samostatných retroreflexních optických jednotek včetně rohových na žádné ze stran trojúhelníku menší než čtyři.
 2.5.1.
 Samostatné retroreflexní optické jednotky nesmí být výměnné, pokud nejsou tvořeny schválenými retroreflexními zařízeními třídy IA.
 2.6.
 Vnější okraje činných ploch trojúhelníkových retroreflexních zařízení tříd IIIA a IIIB musí mít délku v rozsahu od 150 mm do 200 mm. Jde-li o typ trojúhelníkových zařízení s dutinou, musí být kolmo měřená šířka stran rovna nejméně 20 % účinné délky mezi nejzazšími okraji činné plochy.
 3. TVAR A ROZMĚRY RETROREFLEXNÍCH ZAŘÍZENÍ TŘÍDY IVA
 3.1.
 Tvar světlo vyzařujících ploch nesmí být při pozorování z normální vzdálenosti snadno zaměnitelný za trojúhelník. Tvar připomínající písmena a číslice jednoduchých tvarů O, I, U nebo 8 je však přípustný.
 3.2.
 Světlo vyzařující plocha retroreflexního zařízení musí být nejméně 25 cm2.
 3.3.
 Shoda s výše uvedenými specifikacemi se ověří vizuální kontrolou.
 Obrázek A5-I Odrazky pro přípojná vozidla – třídy IIIA a IIIB
 Poznámka:
 Tyto nákresy jsou uvedeny pouze pro ilustraci.
 4. TVAR A ROZMĚRY BOČNÍCH A ZADNÍCH RETROREFLEXNÍCH ZNAČENÍ Z PÁSKŮ
 4.1. Obecně
 Značení musí být provedeno z pásků retroreflexního materiálu.
 4.2. Rozměry
 4.2.1.
 Šířka materiálu pro boční a/nebo zadní značení musí být 50 mm +10/–0 mm.
 4.2.2.
 Minimální délka jednoho dílu materiálu pro retroreflexní značení musí být taková, aby byla vidět nejméně jedna značka schválení.
 5. Boční, zadní a/nebo přední značení z pásků (třída F) desky retroreflexního značení třídy 5
 5.1. Obecně
 Značení musí být provedeno z pásků retroreflexního materiálu.
 5.2. Rozměry
 5.2.1.
 Retroreflexní materiály třídy F a třídy 5 se skládají z červených a bílých diagonálních pruhů se sklonem 45° ± 1°, jak je znázorněno na obrázcích A5-II, A5-III a A5-IV. Základní standardní plochou je čtverec o délce strany 141 mm ± 1 mm, rozdělený úhlopříčně na bílou a červenou polovinu, což představuje jednu standardní plochu, jak je znázorněno na obrázku A5-II.
 5.2.2.
 Minimální délka prvku materiálu pro retroreflexní značení musí v případě velkých vozidel, která disponují odpovídajícím místem pro montáž, zahrnovat minimálně 9 standardních ploch, jak jsou popsány v bodě 5.2.1, avšak v případě vozidel, jež disponují jen omezeným místem pro montáž, může být tento požadavek snížen na minimálně 4 standardní plochy.
 Obrázek A5-II Materiál pro retroreflexní značení třídy F (standardní prvek)
 Obrázek A5-III Materiál pro retroreflexní značení třídy F
 Obrázek A5-IV Materiál pro retroreflexní značení třídy 5
 6. TVAR A ROZMĚRY RETROREFLEXNÍCH/FLUORESCENČNÍCH DESEK ZADNÍHO ZNAČENÍ
 6.1. Tvar
 Desky musí mít pravoúhlý tvar a montují se na zadní část vozidla.
 6.2. Vzor
 Pro montáž na přípojná vozidla a návěsy musí mít desky žluté retroreflexní pozadí a červený fluorescenční nebo retroreflexní okraj.
 Pro montáž na nekloubová vozidla (tahače nebo nákladní vozidla) musí mít desky vzor typu


text:
„chevron“ se šikmými pruhy střídavě žlutého retroreflexního a červeného fluorescenčního nebo retroreflexního materiálu nebo retroreflexních zařízení.
 6.3. Rozměry
 Minimální celková úhrnná délka sady desek zadního značení sestávající pouze z jedné, dvou nebo čtyř desek značení s retroreflexními a fluorescenčními materiály činí 1 130 mm, celková maximální délka činí 2 300 mm.
 6.3.1.
 Šířka desky zadního značení činí:
 u nákladních vozidel a tahačů: 140 ± 10 mm,
 u přípojných vozidel a návěsů:
 6.3.2.
 Délka každé desky zadního značení v sadě sestávající ze dvou desek pro nákladní vozidla a tahače, jak je znázorněno na obrázcích A5-V a A5-VI, může být snížena na minimální hodnotu 130 mm za předpokladu, že šířka se zvětší tak, aby plocha každého značení činila nejméně 735 cm2, nepřesahovala 1 725 cm2 a aby desky značení byly pravoúhlého tvaru.
 6.3.3.
 Šířka červeného fluorescenčního okraje desek zadního značení pro přípojná vozidla a návěsy činí 40 mm ± 1 mm.
 6.3.4.
 Sklon šikmých pruhů vzoru „chevron“ činí 45o ± 5o. Šířka pruhů činí 100 mm ± 2,5 mm.
 Předepsané tvary, vzory a rozměry jsou znázorněny na obrázku A5-V.
 6.3.5.
 Desky zadního značení, které jsou dodávány v sadách, musí tvořit sounáležející dvojice.
 Obrázek A5-V:
 Desky zadního značení (třída 1 a třída 3)
 Příklad
 a)
 Příklad
 b)
 Příklad
 c)
 Příklad
 d)
 Obrázek A5-VI
 Desky zadního značení (třída 2 a třída 4)
 Příklad
 a)
 Příklad
 b)
 Příklad
 c)
 Příklad
 d)
 7. TVAR A ROZMĚRY RETROREFLEXNÍCH/FLUORESCENČNÍCH (TŘÍDA 1) NEBO POUZE RETROREFLEXNÍCH (TŘÍDA 2) DESEK ZADNÍHO ZNAČENÍ PRO VOZIDLA SMV
 7.1. Tvar
 Desky musí mít tvar rovnostranného trojúhelníku se seříznutými rohy a v poloze s jedním vrcholem směrujícím nahoru se montují na zadní část pomalých vozidel.
 7.2. Vzor
 Desky zadního značení pro vozidla SMV musí mít červený fluorescenční střed a červené retroreflexní okraje zhotovené buď z retroreflexní fólie, nebo retroreflexního nátěru, nebo z plastových koutových odražečů (třída 1). Desky zadního značení pro vozidla SMV třídy 2 musí mít retroreflexní střed.
 7.3. Rozměry
 Délka základny vnitřního fluorescenčního trojúhelníku (třída 1) nebo retroreflexního trojúhelníku (třída 2) je: minimálně 350 mm a maximálně 365 mm. Minimální šířka světlo vyzařující plochy červeného retroreflexního okraje činí 45 mm, maximální šířka činí 48 mm. Tyto charakteristiky jsou znázorněny v příkladu na obrázku A5-VI.
 Obrázek A5-VII Příklad desky pro pomalé vozidlo
 8. TVAR A ROZMĚRY VÝSTRAŽNÉHO TROJÚHELNÍKU (OBRÁZEK A5-VIII NEBO A5-IX)
 8.1.
 Tvar a rozměry trojúhelníku
 8.1.1.
 Teoretické strany trojúhelníku musí mít délku 500 ± 50 mm.
 8.1.2.
 V případě výstražného trojúhelníku typu 1 musí být retroreflexní jednotky uspořádány podél okraje na pásku neměnné šířky, jejíž hodnota musí být mezi 25 mm a 50 mm. V případě výstražného trojúhelníku typu 2 s fluorescenčním retroreflexním materiálem musí mít neměnná šířka hodnotu mezi 50 mm a 85 mm.
 8.1.3.
 Mezi vnějším okrajem trojúhelníku a retroreflexním páskem může být lem o šířce maximálně 5 mm, který nemusí nutně být červený.
 8.1.4.
 Retroreflexní pásek může a nemusí být souvislý. Pokud souvislý není, musí být volná plocha podkladového materiálu červená (viz také bod 5.9.4.2.1 tohoto předpisu).
 8.1.5.
 V případě výstražného trojúhelníku typu 1 musí fluorescenční plocha souvisle navazovat


text:
na retroreflexní jednotky. Musí být uspořádána symetricky podél všech tří stran trojúhelníku. Ve stavu používání musí obsah plochy činit nejméně 315 cm2. Mezi retroreflexní a fluorescenční plochou však může být lem o šířce maximálně 5 mm, který může a nemusí být souvislý a nemusí nutně být červený.
 8.1.6.
 Délka strany otvoru ve středu trojúhelníku musí činit minimálně 70 mm (obrázek A5-VIII).
 8.2.
 Tvar a rozměry stojanu
 8.2.1.
 Vzdálenost mezi podkladovou plochou a spodní stranou výstražného trojúhelníku nesmí být větší než 300 mm.
 8.3.
 Fluorescenční retroreflexní materiál musí být barvený ve hmotě, buď v retroreflexních prvcích, nebo jako pevná povrchová vrstva.
 Obrázek A5-VIII Tvar a rozměry výstražného trojúhelníku typu 1 a stojanu
 Obrázek A5-IX Tvar a rozměry výstražného trojúhelníku typu 2 a stojanu
 Obrázek A5-X Zařízení pro zkoušení světlé výšky
 PŘÍLOHA 6
 Odolnost vůči teplu
 1.
 Zkušební postup v případě lisovaných plastových odrazek retroreflexních zařízení tříd IA, IB, IIIA, IIIB, IVA, SMV, desek značení tříd 1, 2, 3, 4, 5 a výstražného trojúhelníku typu 1:
 Retroreflexní zařízení se nepřetržitě po dobu 48 hodin ponechá v suchém prostředí při teplotě 65 °C ± 2 °C, poté se vzorek nechá vychladnout po dobu 1 hodiny při teplotě 23 °C ± 2 °C.
 2.
 Zkušební postup v případě použití ohebných materiálů pro třídy C, F, 1, 2, 3, 4, 5 a výstražné trojúhelníky typu 2:
 Dílčí část vzorku o délce nejméně 300 mm se po dobu 12 hodin ponechá v suchém prostředí při teplotě 65 °C ± 2 oC, poté se vzorek nechá vychladnout po dobu 1 hodiny při teplotě 23 °C ± 2 °C. Poté se po dobu 12 hodin ponechá při teplotě –20 °C ± 2 oC.
 Po čtyřhodinové přestávce se vzorek prohlédne v běžných laboratorních podmínkách.
 3.
 Po této zkoušce nesmí být na retroreflexním zařízení a zejména na jeho optické části patrné žádné trhliny nebo zjevné deformace.
 PŘÍLOHA 7
 Odolnost vůči pronikání vody v případě retroreflexních zařízení, výstražných trojúhelníků a desek značení
 1. ZKOUŠKA PRO ODRAZKY A RETROREFLEXNÍ ZNAČENÍ
 1.1.
 Retroreflexní zařízení, ať jsou součástí svítilny, nebo nikoli, nebo vzorek retroreflexního značení se zbaví všech odnímatelných částí a ponoří se na 10 minut do vody o teplotě 50 °C ± 5 °C, přičemž nejvyšší bod vrchní části činné plochy musí být 20 mm pod hladinou vody. Tato zkouška se zopakuje po otočení retroreflexního zařízení o 180° tak, aby činná plocha byla na dně a zadní strana zhruba 20 mm pod hladinou vody. Tyto vzorky se poté za stejných podmínek ihned ponoří do vody o teplotě 25 °C ± 5 °C.
 1.2.
 Do retroreflexní plochy retroreflexní optické jednotky nesmí vniknout voda. Zjistí-li se vizuální kontrolou jasná přítomnost vody, zařízení zkoušce nevyhovělo.
 1.3.
 Pokud vizuální kontrolou není zjištěna přítomnost vody, nebo v případě pochybností:
 1.3.1.
 V případě odrazek se změří CIL metodou popsanou v bodě 5.1.3.2.2 nebo bodě 5.3.3.3.2, přičemž se retroreflexním zařízením nejdříve mírně zatřepe, aby se odstranila přebytečná voda z jeho povrchu.
 1.3.2.
 V případě vzorku retroreflexního značení se změří součinitel retroreflexe R’ v souladu s přílohou 7, přičemž se vzorkem


text:
nejdříve mírně zatřepe, aby se odstranila přebytečná voda z jeho povrchu.
 2. ZKOUŠKA PRO VÝSTRAŽNÉ TROJÚHELNÍKY
 2.1. Zkouška odolnosti retroreflexního zařízení nebo fluorescenčního retroreflexního materiálu
 2.1.1.
 Trojúhelník – skládací trojúhelníky se musí složit do stavu určeného k použití – se ponoří na 10 minut do vody o teplotě 50 °C ± 5 °C, přičemž nejvyšší bod vrchní části činné plochy musí být 20 mm pod hladinou vody. Bezprostředně poté se toto retroreflexní zařízení ponoří za stejných podmínek do vody o teplotě 25 °C ± 5 °C.
 2.1.2.
 Při zkoušce nesmí voda proniknout až k retroreflexnímu povrchu retroreflexního zařízení. Zjistí-li se vizuální kontrolou po zkoušce jasná přítomnost vody, zařízení zkoušce nevyhovělo. Pronikne-li voda nebo vodní pára do okrajů fluorescenčních retroreflexních materiálů, nepovažuje se to za nesplnění požadavků zkoušky.
 2.1.3.
 Nezjistí-li se vizuální kontrolou přítomnost vody nebo jsou-li o tom pochybnosti, změří se znovu hodnota CIL za stejných podmínek, jako jsou specifikovány v bodě 1.2 přílohy 7, přičemž se retroreflexním zařízením nejdříve mírně zatřepe, aby se odstranila přebytečná voda z jeho povrchu. Hodnota CIL nesmí být nižší o více než 40 % ve srovnání s hodnotami zaznamenanými před zkouškou.
 2.2. Vodní zkouška
 Trojúhelník – skládací výstražné trojúhelníky se musí složit do stavu určeného k použití – se naplocho ponoří na dvě hodiny na dno nádrže s vodou o teplotě 25 °C ± 5 °C, přičemž činná strana trojúhelníku musí směřovat nahoru a musí být 5 cm pod hladinou vody. Poté se trojúhelník vyjme a osuší. Žádná část zařízení nesmí vykazovat jasné známky poškození, které by mohlo snížit účinnost trojúhelníku.
 3. ZKOUŠKA PRO DESKY ZNAČENÍ
 3.1. Odolnost proti vodě
 Dílčí část vzorku o délce nejméně 300 mm se na dobu 18 hodin ponoří do destilované vody o teplotě 23 oC ± 5 oC; poté se nechá v běžných laboratorních podmínkách oschnout po dobu 24 hodin.
 Po ukončení zkoušky se dílčí část vzorku prohlédne. Do vzdálenosti 10 mm od hrany řezu nesmí být patrné žádné známky poškození, které by snížilo účinnost desky.
 PŘÍLOHA 8
 Alternativní postupy pro zkoušení odolnosti vůči pronikání vody v případě retroreflexních zařízení tříd IB a IIIB
 1.
 Na žádost výrobce lze jako alternativu použít následující zkoušky (zkouška vystavení vlhkosti a prachu).
 2.
 Zkouška vystavení vlhkosti
 Touto zkouškou se hodnotí schopnost vzorku zařízení odolávat pronikání vlhkosti z postřiku vodou a stanoví schopnost těchto zařízení odvádět vodu drenážními otvory nebo jinými otevřenými otvory v zařízení.
 2.1.
 Zařízení pro zkoušku postřikem vodou
 Použije se sprchovací skříň s těmito vlastnostmi:
 2.1.1.
 Skříň
 Skříň musí být vybavena tryskou (tryskami), jež vodu rozprašuje (rozprašují) proudem ve tvaru plného kužele, přičemž úhel rozstřiku musí být dostatečný na to, aby zcela pokryl vzorek zařízení. Osa trysky (trysek) musí směřovat dolů pod úhlem 45° ± 5° ke svislé ose rotační zkušební plošiny.
 2.1.2.
 Rotační zkušební plošina
 Rotační zkušební plošina má průměr nejméně 140 mm a otáčí se kolem svislé osy ve středu skříně.
 2.1.3.
 Rozsah vodních srážek
 Rozsah vodních srážek postřiku vodou na zařízení činí 2,5 (+1,6/–0) mm/min při měření svislým válcovitým sběračem vystředěným na svislou osu rotační zkušební


text:
plošiny. Výška sběrače činí 100 mm a vnitřní průměr činí nejméně 140 mm.
 2.2.
 Postup zkoušky postřikem vodou
 Vzorek zařízení, u nějž byla změřena a zaznamenána počáteční hodnota CIL, se namontuje do zkušebního přípravku a podrobí se postřiku vodou následujícím postupem:
 2.2.1.
 Otvory zařízení
 Veškeré drenážní a jiné otvory se ponechají otevřené. Pokud se používají odvodňovací knoty, zkoušejí se se zařízením.
 2.2.2.
 Rychlost otáčení
 Zařízení se otáčí kolem své svislé osy rychlostí 4,0 ± 0,5 min -1.
 2.2.3.
 Je-li odrazka sloučená nebo ve skupině se signalizační nebo osvětlovací funkcí, spustí se tyto funkce při konstrukčním napětí v cyklu 5 minut zapnuto (v příslušných případech v blikavém režimu) a 55 minut vypnuto.
 2.2.4.
 Doba trvání zkoušky
 Zkouška postřikem vodou trvá 12 hodin (12 cyklů po 5/55 min).
 2.2.5.
 Doba odvodnění
 Otáčení a postřik se vypne a zařízení se nechá po dobu jedné hodiny odvodnit, přičemž dveře skříně jsou zavřené.
 2.2.6.
 Hodnocení vzorku
 Po uplynutí doby odvodnění se zjistí množství nashromážděné vlhkosti uvnitř zařízení. Nesmí se vytvořit louže vody, a to ani při poklepání na zařízení nebo jeho nakloněním. Po osušení vnějšího povrchu zařízení suchou bavlněnou tkaninou se změří CIL metodou uvedenou v příloze 4.
 2.3.
 Zkouška vystavení prachu
 Tato zkouška hodnotí schopnost vzorku zařízení odolat pronikání prachu, který by mohl významně ovlivnit fotometrický výstup odrazky.
 2.3.1.
 Zařízení pro zkoušku vystavení prachu
 Ke zkoušce vystavení prachu se použije následující zařízení:
 2.3.2.
 Zkušební komora pro zkoušku vystavení prachu
 Vnitřek zkušební komory musí mít tvar krychle o délce strany 0,9 až 1,5 m. Pro snazší shromažďování prachu může být dno trychtýřovitého tvaru. Vnitřní prostor komory, bez započtení dna trychtýřovitého tvaru, musí mít maximální objem 2 m3 a musí se do něj vejít 3 až 5 kg zkušebního prachu. Komora musí být schopna vířit zkušební prach stlačeným vzduchem nebo ventilátory tak, aby byl prach rozptýlen po celé komoře.
 2.3.3.
 Prach
 Jako zkušební prach se použije jemný práškový cement v souladu s normou ASTM C 150-84. (*1)
 2.3.4.
 Postup zkoušky vystavení prachu
 Vzorek zařízení, u nějž byla změřena a zaznamenána počáteční hodnota CIL, se namontuje do zkušebního přípravku a vystaví se prachu následujícím postupem:
 2.3.5.
 Otvory zařízení
 Veškeré drenážní a jiné otvory se ponechají otevřené. Pokud se používají odvodňovací knoty, zkoušejí se se zařízením.
 2.3.6.
 Vystavení prachu
 Namontované zařízení se umístí do prachové komory, ne blíže než 150 mm od jejích stěn. Zařízení, jejichž délka přesahuje 600 mm, se umístí vodorovně do středu zkušební komory. Zkušební prach se po dobu pěti hodin v patnáctiminutových intervalech vždy na 2 až 15 sekund co nejvíce rozvíří stlačeným vzduchem nebo ventilátorem (ventilátory). Mezi jednotlivými fázemi víření se prach nechá usadit.
 2.3.7.
 Hodnocení měřeného vzorku
 Po dokončení zkoušky vystavení prachu se vnější povrch zařízení očistí a osuší suchou bavlněnou tkaninou a změří se CIL metodou uvedenou v bodě 5.1.3.2.2.
 (*1) American Society for Testing and Materials (Americká společnost pro zkoušení a materiály).
 PŘÍLOHA 9
 Odolnost vůči palivům
 1.
 Zkušební směs 70 % n-heptanu a 30 % toluenu se aplikuje buď na:
 1.1.
 retroreflexní zařízení,
 a)
 Vnější povrch retroreflexního zařízení, a


text:
zejména jeho činné plochy, se lehce otře bavlněnou tkaninou nasáklou zkušební směsí.
 b)
 Přibližně po pěti minutách se povrch vizuálně zkontroluje. Nesmí vykazovat žádné zjevné změny povrchu, avšak drobné povrchové trhliny lze tolerovat.
 nebo
 1.2.
 vzorek retroreflexního značení.
 a)
 Dílčí část vzorku o délce nejméně 300 mm se na minutu ponoří do zkušební směsi.
 b)
 Po vyjmutí se povrch vzorku otře do sucha měkkou tkaninou, přičemž nesmí vykazovat žádné viditelné změny, které by snižovaly jeho funkčnost.
 2.
 Zkouška pro výstražné trojúhelníky:
 2.1.
 Výstražný trojúhelník a jeho ochranné pouzdro se každé zvlášť ponoří do nádrže obsahující směs 70 % n-heptanu a 30 % toluenu.
 a)
 Po 60 sekundách se z nádrže vyjmou a přebytečná kapalina se nechá odkapat.
 b)
 Trojúhelník se poté vloží do pouzdra a tento celek se v klidných podmínkách položí naplocho.
 c)
 Ve zcela suchém stavu se trojúhelník nesmí k ochrannému pouzdru lepit a jeho povrch nesmí vykazovat žádné znatelné změny a celkově nesmí být zjevné žádné nežádoucí změny. Drobné povrchové trhliny však lze tolerovat.
 PŘÍLOHA 10
 Odolnost vůči mazacím olejům
 1. Zkušební postup v případě lisovaných plastových odrazek tříd IA, IB, IIIA, IIIB a IVA a výstražného trojúhelníku typu 1
 1.1.
 Vnější povrch retroreflexního zařízení, a zejména jeho činné plochy, se lehce otře bavlněnou tkaninou nasáklou detergentním mazacím olejem. Přibližně po 5 minutách se povrch očistí. Poté se změří CIL (bod 5.1.3.2.2 nebo 5.3.3.3.2).
 PŘÍLOHA 11
 Odolnost vůči korozi (norma ISO 3768)
 1.
 Retroreflexní zařízení musí být konstruována tak, aby si zachovala předepsané fotometrické a kolorimetrické vlastnosti i při působení vlhkosti a korozivních činitelů, jemuž jsou běžně vystaveny. Odolnost čelní plochy vůči ztrátě lesku a ochrany zadní strany před poškozením se kontroluje zvláště tehdy, je-li některá z důležitých kovových částí náchylná ke korozi.
 2.
 Retroreflexní zařízení, nebo svítilna, je-li zařízení sdružené se svítilnou, se zbaví všech odnímatelných částí a vystaví se účinku solné mlhy po dobu 50 hodin rozloženou na dvě části po 24 hodinách s dvouhodinovou přestávkou, během níž se vzorek nechá oschnout.
 3.
 Solná mlha se vytvoří jemným rozprašováním solného roztoku při teplotě 35 °C ± 2 °C získaného:
 3.1.
 V případě lisovaných plastových odrazek tříd IA, IB, IIIA, IIIB a IVA a výstražného trojúhelníku typu 1:
 rozpuštěním 20 ± 2 hmotnostních dílů chloridu sodného v 80 dílech destilované vody, která neobsahuje více než 0,02 % nečistot.
 3.1.1.
 Bezprostředně po skončení zkoušky nesmí vzorek vykazovat známky nadměrné koroze, která by mohla zhoršit účinnost zařízení.
 3.2.
 V případě vzorku retroreflexního značení:
 rozpuštěním 5 hmotnostních dílů chloridu sodného v 95 dílech destilované vody, která neobsahuje více než 0,02 % nečistot.
 3.2.1.
 Bezprostředně po skončení zkoušky nesmí vzorek vykazovat žádné známky koroze, která by mohla zhoršit účinnost značení.
 4.
 Po 48hodinové přestávce podle přílohy 7 nesmí být hodnota součinitele retroreflexe R’ retroreflexních ploch měřeného pod vstupním úhlem ß2 = 5° a úhlem pozorování α = 20' nižší než hodnota v tabulce 9, ani vyšší než hodnota v tabulce 10. Před měřením se povrch zbaví usazenin soli ze slané mlhy.
 PŘÍLOHA 12
 Odolnost přístupné zadní stěny retroreflexních zařízení se


text:
zrcadlovou vrstvou
 1.
 Odolnost přístupné zadní stěny retroreflexních zařízení se zrcadlovou vrstvou v případě lisovaných plastových odrazek tříd IA, IB, IIIA, IIIB a IVA a výstražného trojúhelníku typu 1.
 2.
 Zadní strana retroreflexního zařízení se okartáčuje tvrdým nylonovým kartáčem.
 3.
 Po okartáčování – v případě lisovaných plastových odrazek tříd IA, IB, IIIA, IIIB a IVA – se na zadní stranu retroreflexního zařízení pomocí bavlněné tkaniny na dobu jedné minuty aplikuje směs definovaná v příloze 9. Bavlněná tkanina se poté odstraní a retroreflexní zařízení se nechá oschnout.
 4.
 Po okartáčování – v případě lisovaných plastových odrazek výstražného trojúhelníku typu 1 – se poté na zadní stranu retroreflexního zařízení na dobu jedné minuty nanese směs definovaná v příloze 9 nebo se tato zadní strana touto směsí důkladně navlhčí. Poté se palivo odstraní a zařízení se nechá oschnout.
 5.
 Po odpaření směsi se zadní stěna okartáčuje týmž nylonovým kartáčem jako předtím.
 6.
 Poté se celý povrch zadní stěny se zrcadlovou vrstvou pokryje tuší a změří se CIL.
 7.
 V případě odrazky výstražného trojúhelníku typu 1 nesmí být hodnota CIL nižší o více než 40 % ve srovnání s hodnotami zaznamenanými před zkouškou. Tato zkouška se nepoužije u fluorescenčního retroreflexního materiálu.
 PŘÍLOHA 13
 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 1. Odolnost vůči povětrnostním vlivům v případě vzorků retroreflexních zařízení
 1.1.
 Postup – Pro každou zkoušku se použijí dva exempláře vzorku. Jeden exemplář, který bude později použit jako „referenční neexponovaný exemplář“, se uloží do tmavé a suché nádoby.
 1.2.
 Druhý exemplář se vystaví zdroji osvětlení a podrobí se teplotní zkoušce a zkoušce ozářením popsané v příloze 22, je-li to požadováno v příslušném bodě 5 tohoto předpisu:
 a)
 Odrazka nebo retroreflexní materiál se vystaví zdroji osvětlení na tak dlouho, dokud modrý vlněný standard 7 nevybledne na stupeň 4 šedé stupnice.
 b)
 Fluorescenční materiál nebo fluorescenční/reflexní materiál se vystaví zdroji osvětlení na tak dlouho, dokud modrý vlněný standard 5 nevybledne na stupeň 4 šedé stupnice.
 1.3.
 Po zkoušce se exemplář umyje ve zředěném neutrálním roztoku čisticího prostředku, osuší se a ověří se, zda vyhovuje požadavkům stanoveným v bodech 1.4 a 1.5.
 1.4.
 Vzhled
 Žádná část exponovaného exempláře nesmí vykazovat známky popraskání, drolení, štěpení, tvorby puchýřků, oddělování vrstev, deformace, křídování, vzniku skvrn nebo koroze.
 Vzorek nesmí vykazovat žádné viditelné poškození, jako je popraskání, drolení nebo odlupování fluorescenčního retroreflexního materiálu.
 1.5.
 Stálobarevnost
 Barvy exponovaného exempláře musí stále splňovat požadavky bodu 5 tohoto předpisu pro odpovídající retroreflexní zařízení.
 1.6.
 Vliv na součinitel retroreflexe retroreflexního materiálu:
 1.6.1.
 U této kontroly se provádí měření pouze pod úhlem pozorování α = 20' a vstupním úhlem ß2 = 5° metodou popsanou v příloze 7.
 1.6.2.
 Součinitel retroreflexe exponovaného exempláře v suchém stavu nesmí být nižší než 80 % hodnoty uvedené v bodě 5 tohoto předpisu.
 2. Odolnost vůči povětrnostním vlivům v případě výstražných trojúhelníků
 2.1.
 Zkouška odolnosti vůči povětrnostním vlivům, pokud jde o činitel jasu a barvu fluorescenčního (výstražné trojúhelníky typu 1) a fluorescenčního retroreflexního (výstražné trojúhelníky typu 2) materiálu.
 2.2.
 Jeden ze vzorků fluorescenčního materiálu předloženého podle bodu 3.1 tohoto předpisu se podrobí teplotní zkoušce


text:
a zkoušce ozářením popsané v příloze 22, dokud referenční vzorek č. 5 nedosáhne kontrastu č. 4 šedé stupnice nebo nebylo dosaženo ekvivalentů osvícení, při nichž modrý vlněný referenční vzorek č. 5 při osvícení xenonovou výbojkou vybledne na stupeň 4 šedé stupnice.
 2.3.
 U retroreflexního zařízení s fluorescenčním materiálem musí barevné souřadnice a činitel jasu (viz bod 3) po této zkoušce vyhovovat specifikacím v bodě 5 tohoto předpisu.
 Činitel jasu musí být v souladu s bodem 5 tohoto předpisu a nesmí se zvýšit o více než 5 % ve srovnání s hodnotou zjištěnou podle bodu 5 tohoto předpisu.
 2.4.
 Je-li fluorescenčním materiálem přilnavá fólie, která výše uvedenými zkouškami úspěšně prošla již při dřívější schvalovací zkoušce, nemusí být zkouška opakována; do kolonky 12 („Poznámky“) sdělení o schválení typu (příloha 1) se zapíše odpovídající poznámka.
 3. Odolnost vůči povětrnostním vlivům v případě desek retroreflexního značení
 3.1.
 Postup – Pro každou zkoušku se použijí dva exempláře vzorku (viz bod 2.4.17.4 předpisu OSN č. 48). Jeden exemplář, který bude později použit jako „referenční neexponovaný exemplář“, se uloží do tmavé a suché nádoby.
 Druhý exemplář se vystaví zdroji osvětlení podle normy ISO 105 - B02 - 1978, bodu 4.3.1; reflexní materiál se vystaví zdroji osvětlení tak dlouho, dokud modrý vlněný standard 7 nevybledne na stupeň 4 šedé stupnice, a fluorescenční materiál tak dlouho, dokud modrý vlněný standard 5 nevybledne na stupeň 4 šedé stupnice. Po zkoušce se exemplář umyje ve zředěném neutrálním roztoku čisticího prostředku, osuší se a ověří se, zda vyhovuje požadavkům stanoveným v bodech 3.2 až 3.4.
 3.2.
 Vzhled – Žádná část exponovaného exempláře nesmí vykazovat známky popraskání, drolení, štěpení, tvorby puchýřků, oddělování vrstev, deformace, křídování, vzniku skvrn nebo koroze.
 Nesmí dojít ke smršťování, které by přesáhlo 0,5 % v kterémkoli lineárním směru, a nesmějí být patrné závady v přilnutí, jako je odlepování rohů od podkladu.
 3.3.
 Stálobarevnost – Barvy exponovaného exempláře musí stále splňovat požadavky podle bodu 5.7.5.
 3.4.
 Vliv na součinitel retroreflexe retroreflexního materiálu:
 3.4.1.
 U této kontroly se provede měření pouze pod úhlem pozorování 20′ a vstupním úhlem 5° metodou stanovenou v bodě 5.7.4.
 3.4.2.
 Součinitel retroreflexe exponovaného exempláře v suchém stavu nesmí být nižší než 80 % hodnoty uvedené v tabulce 12 v bodě 5.7.4.
 3.4.3.
 Exemplář se poté vystaví simulovanému dešti, jak je popsán v bodě 7.7 normy EN 13422(2004) (Vertical road signs – Portable deformable warning devices and delineators – Portable road traffic signs – Cones and cylinders) (Svislé dopravní značení – Přenosná deformovatelná varovná zařízení – Kužely a válce), přičemž jeho součinitel za těchto podmínek nesmí být nižší než 90 % hodnoty zjištěné při měření v suchém stavu, jak je vysvětleno v bodě 3.4.2.
 Je možné použít jiné trysky než ty, které jsou popsány v bodě 7.7 normy EN 13422(2004), za předpokladu, že je dosaženo stejných vlastností simulovaného deště (např. distribuce vody na povrchu zkušebního vzorku).
 PŘÍLOHA 14
 Stabilita fotometrických vlastností
 1.
 Orgán, který udělil schválení, má právo ověřit stabilitu optických vlastností použitého retroreflexního materiálu (je-li použit pro značení nebo pro výrazná značení/grafiku).
 2.
 Schvalovací orgány smluvních