text:
(2)
 9.17. Zadní odrazky trojúhelníkové ano/ne (2)
 9.18. Přední odrazky
 jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.19. Boční odrazky
 jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.20. Boční obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.21. Denní svítilny: ano/ne (2)
 9.21.1. Indikátor upozorňující na poruchu, v souladu s požadavky předpisů týkajících se dané konstrukční části, namontován:
 ano/ne (2)
 9.22. Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS): ano/ne (2)
 9.23. Rohové světlomety: ano/ne (2)
 9.24. Nápadné značení: Záď boční
 9.24.1. Úplné obrysové značení: ano/ne (2) ano/ne (2)
 9.24.2. Částečné obrysové značení: ano/ne (2) ano/ne (2)
 9.24.3. Pruhové značení: ano/ne (2) ano/ne (2)
 9.24.4. Výjimka týkající se nápadného značení podle bodu 6.21.1.2.5
 zadní
 ano/ne (2)
 Poznámky:
 boční
 ano/ne (2)
 Poznámky
 Text obrazu
 9.25. Signál nouzového brzdění: ano/ne (2)
 9.26. Manévrovací světlomety: ano/ne (2)
 9.27. Svítilny vnějšího osvětlení vozidla: ano/ne (2)
 9.28. Rovnocenné svítilny: ano/ne (2)
 9.29. Maximální přípustné zatížení v zavazadlovém prostoru:
 10. Poznámky:
 10.1. Poznámky k pohyblivým částem:
 10.2. Použitý způsob vymezení přivrácené plochy:
 a) okraj svíticí plochy (2) nebo
 b) plocha výstupu světla (2)
 10.3. Další poznámky (platné pro vozidla s pravým nebo levým řízením):
 10.4. Poznámky týkající se systému AFS (podle bodů 3.2.6 a 6.22.7.4 tohoto předpisu):
 10.5. Poznámky týkající se rozsahu pokrytí nápadného značení, nedosahuje-li minimální hodnoty 70 % požadované dle bodů 6.21.4.1.2 a 6.21.4.2.2 tohoto předpisu.
 10.6. U vozidel kategorií M a N poznámky týkající se podmínek elektrického napájení (podle bodů 3.2.7 a 5.27 tohoto předpisu).
 10.7. Poznámky týkající se nápadného značení (podle bodů 6.21.1.2.5 a 6.21.4.3.1 tohoto předpisu)
 10.8. Poznámky týkající se nápadného značení (neúplná vozidla nebo úplná vozidla podle bodů 6.21.1.2.1 a 6.21.1.2.2.1 tohoto předpisu):
 Neúplná vozidla: ano/ne (2)
 Úplná vozidla: ano/ne (2)
 Dokončená vozidla: ano/ne (2)
 11. Umístění značky schválení:
 12. Důvod (důvody) (případného) rozšíření:
 13. Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (2)
 14. Místo:
 15. Datum:
 16. Podpis:
 17. Následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení lze obdržet na požádání:
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/zamítla/odňala (viz ustanovení pro schválení typu v předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 VZOR A
 (Viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 Uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že dotčený typ vozidla byl z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 48 ve znění série změn 06. Číslo schválení uvádí, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 48 ve znění série změn 06.
 VZOR B
 (Viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 Uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že dotčený typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 48 ve znění série změn 06 a podle předpisu č. 33. (1) Číslo schválení udává, že v době udělení příslušných schválení byl předpis č. 48 pozměněn sérií změn 06 a předpis č. 33 byl dosud ve svém původním znění.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 PŘÍKLADY PLOCH SVĚTLOMETŮ NEBO SVÍTILEN, OS, VZTAŽNÝCH STŘEDŮ A ÚHLŮ GEOMETRICKÉ VIDITELNOSTI
 Na těchto příkladech jsou znázorněna některá uspořádání k lepšímu porozumění ustanovení, přičemž nemají představovat omezení z hlediska konstrukce.
 LEGENDA ke všem příkladům v této příloze:


text:
1.
 Svíticí plocha
 2.
 Vztažná osa
 3.
 Vztažný střed
 4.
 Úhel geometrické viditelnosti
 5.
 Plocha výstupu světla
 6.
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 7a.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a) (s vnějšími krycími skly)
 7b.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla podle bodu 2.8 písm. b) (bez vnějších krycích skel)
 8.
 Směr viditelnosti
 IO
 Vnitřní optická část
 LG
 Světlovod
 L
 Vnější krycí sklo
 R
 Odrážeč
 S
 Zdroj světla
 X
 Není částí této funkce
 F1
 Funkce 1
 F2
 Funkce 2
 ČÁST 1
 Plocha výstupu světla zařízení pro světelnou signalizaci s výjimkou odrazek
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 ČÁST 2
 Svíticí plocha zařízení pro světelnou signalizaci s výjimkou odrazek
 Text obrazu
 Svíticí plocha
 Výsledná svíticí plocha při všech možných polohách stínítek, např. pro stanovení maximální nebo minimální plochy.
 Stínítka; jsou možné i jiné polohy stínítek
 ČÁST 3
 Příklady přivrácené plochy odvozené ze svíticí plochy v různých směrech geometrické viditelnosti
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 ČÁST 4
 Příklady přivrácené plochy odvozené z plochy výstupu světla v různých směrech geometrické viditelnosti
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 ČÁST 5
 Příklad svíticí plochy v porovnání s plochou výstupu světla v případě jednoúčelového světlometu nebo svítilny (viz body 2.8 až 2.9 tohoto předpisu)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče za vnějším krycím sklem:
 Příklad 1
 Příklad 2
 (Včetně vnějšího krycího skla)
 (Bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče s vnitřním krycím sklem za vnějším krycím sklem:
 Příklad 3
 Příklad 4
 (Včetně vnějšího krycího skla)
 (Bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče s částečným vnitřním krycím sklem za vnějším krycím sklem:
 Příklad 5
 Příklad 6
 (Včetně vnějšího krycího skla)
 (Bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklad optiky světlovodu za vnějším krycím sklem:
 Příklad 7
 Je-li vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácenou plochou podle bodu 2.8. písm. b).
 AA
 Section
 Příklad optiky světlovodu nebo optiky odražeče za vnějším krycím sklem:
 Příklad 8
 LG, R a F1
 Je-li vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácenou plochou podle bodu 2.8. písm. b) a F1 nesmí být vzhledem k F2 průhledná.
 AA
 úsek
 Příklad světelného zdroje s optikou odražeče v kombinaci s oblastí, která není součástí této funkce; za vnějším krycím sklem:
 Příklad 9
 Je-li vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla,je „7b“ přivrácenou plochou podle bodu 2.8. písm. b).
 ČÁST 6
 Příklady stanovení plochy výstupu světla v porovnání se svíticí plochou (viz body 2.8 a 2.9 tohoto předpisu)
 Pozn.: Odražené světlo by se mohlo/se může podílet na stanovení plochy výstupu světla
 Příklad A
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 Svíticí plocha
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a)
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 Příklad B
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Svíticí plocha

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a)
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 Příklad C
 Příklad stanovení svíticí plochy v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce:
 X není součástí této funkce
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Svíticí plocha
 Okraje jsou
 a a b
 Příklad D
 Příklad stanovení plochy výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a) v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce:
 X není součástí této funkce
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a)
 Okraje jsou
 c-d a e-f
 Příklad E
 Příklad stanovení přivrácené plochy v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce a nestrukturovaným vnějším krycím sklem (podle bodu 2.8 b)):
 X není součástí této funkce
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. b), např.
 Okraje jsou
 c′-d′ a e′-f′
 ČÁST 7
 Příklady umožňující rozhodnutí ohledně sloučení dvou funkcí
 V případě strukturovaného vnějšího krycího skla a dělicí přepážky:
 nesloučené
 7a pro F2
 7a pro F1
 V případě strukturovaného vnějšího krycího skla:
 7a pro F2
 nesloučené
 7a pro F1
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 nesloučené
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 LG a F1
 LG a F1
 nesloučené
 nesloučené
 V případě, kdy je zahrnuto použití vnějšího krycího skla (strukturovaného nebo nestrukturovaného):
 nesloučené
 LG a F1
 LG a F1
 nesloučené
 V případě, kdy je zahrnuto použití vnějšího krycího skla (strukturovaného nebo nestrukturovaného):
 nesloučené
 LG, R a F1
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácená plocha podle bodu 2.8 a F1 nesmí být vzhledem k F2 průhledná:
 F1 není sloučená s F2
 LG, R a F1
 V případě, kdy je nebo není vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 sloučené
 LG a F1
 PŘÍLOHA 4
 VIDITELNOST ČERVENÉ SVÍTILNY SMĚREM DOPŘEDU A BÍLÉ SVÍTILNY SMĚREM DOZADU
 (viz body 5.10.1 a 5.10.2 tohoto předpisu)
 Obrázek 1
 Text obrazu
 Viditelnost červené svítilny směrem dopředu
 Zóna 1
 Obrázek 2
 Text obrazu
 Viditelnost bílé svítilny směrem dozadu
 Zóna 2
 PŘÍLOHA 5
 PODMÍNKY NALOŽENÍ, K NIMŽ SE PŘIHLÍŽÍ PŘI STANOVENÍ ZMĚN SVISLÉ ORIENTACE POTKÁVACÍCH SVĚTLOMETŮ
 Podmínky naložení působících na nápravy podle bodů 6.2.6.1. a 6.2.6.3.1.
 1. Pro následující zkoušky se počítá s hmotností 75 kg na osobu.
 2. Podmínky naložení pro jednotlivé typy vozidel:
 2.1.
 Vozidla kategorie M1 (1):
 2.1.1.
 Sklon světla potkávacího světlometu se stanoví za těchto podmínek naložení:
 2.1.1.1.
 jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.1.1.2.
 řidič a jeden cestující na předním sedadle nejvíce vzdáleném od řidiče;
 2.1.1.3.
 řidič, jeden cestující na předním sedadle nejvíce vzdáleném od řidiče a všechna nejzadnější sedadla obsazena;
 2.1.1.4.
 všechna sedadla obsazena;
 2.1.1.5.
 všechna sedadla obsazena a náklad rovnoměrně rozložený v prostoru pro zavazadla tak, aby se dosáhlo přípustného zatížení působícího na zadní nápravu, nebo na přední nápravu, je-li zavazadlový prostor vpředu. Má-li vozidlo zavazadlový prostor vpředu i vzadu, musí se přídavná hmotnost nákladu rovnoměrně


text:
rozložit tak, aby se dosáhlo přípustných zatížení na nápravách. Dosáhne-li se však maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla před dosažením přípustného zatížení na jedné z náprav, musí se náklad v prostoru/prostorech pro zavazadla omezit tak, aby se dosáhlo přípustné hmotnosti;
 2.1.1.6.
 řidič a náklad rovnoměrně rozložený v prostoru pro zavazadla tak, aby se dosáhlo přípustného zatížení odpovídající nápravy.
 Dosáhne-li se však maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla před dosažením přípustného zatížení na jedné z náprav, musí se náklad v prostoru/prostorech pro zavazadla omezit tak, aby se dosáhlo přípustné hmotnosti.
 2.1.2.
 Při stanovování shora uvedených podmínek naložení se musí přihlédnout k omezením nákladu stanoveným výrobcem.
 2.2.
 Vozidla kategorií M2 a M3 (1);
 Úhel světla potkávacích světlometů se musí stanovit za těchto podmínek naložení:
 2.2.1.
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.2.2.
 vozidlo naložené tak, že každá z náprav nese své technicky přípustné maximální zatížení, nebo tak, až je dosaženo maximální naložené hmotnosti vozidla zatížením přední a zadní nápravy úměrně k jejich technicky přípustnému maximálnímu zatížení, podle toho, čeho se dosáhne dříve.
 2.3.
 Vozidla kategorie N s ložnými plochami:
 2.3.1.
 Úhel světla potkávacích světlometů se musí stanovit za těchto podmínek naložení:
 2.3.1.1.
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.3.1.2.
 řidič a náklad, který je rozložen tak, aby se dosáhlo technicky přípustného maximálního zatížení na zadní nápravu nebo na zadní nápravy, nebo aby se dosáhlo maximální přípustné hmotnosti vozidla, podle toho, čeho se dosáhne dříve, aniž by se na přední nápravě překročilo zatížení vypočítané jako součet zatížení nenaloženého vozidla připadajícího na přední nápravu a 25 % maximálního přípustného užitečného zatížení přední nápravy. Je-li ložná plocha v přední části vozidla, posuzuje se naopak přední náprava.
 2.4.
 Vozidla kategorie N bez ložné plochy:
 2.4.1.
 Tahače návěsů:
 2.4.1.1.
 nenaložené vozidlo bez zatížení na točnici a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.4.1.2.
 jedna osoba na sedadle řidiče; technicky přípustné zatížení na točnici v poloze točnice odpovídající nejvyššími zatížení zadní nápravy.
 2.4.2.
 Tahače přívěsů:
 2.4.2.1.
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.4.2.2.
 jedna osoba na sedadle řidiče, všechna ostatní místa v kabině obsazena.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 6
 MĚŘENÍ ZMĚNY SKLONU POTKÁVACÍHO SVĚTLA V ZÁVISLOSTI NA NALOŽENÍ
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato příloha stanovuje metodu pro měření změn sklonu potkávacího světla motorového vozidla vzhledem k výchozímu sklonu, způsobených změnami polohy vozidla v důsledku jeho naložení.
 2. DEFINICE
 2.1. Výchozí sklon
 2.1.1. Udaný výchozí sklon
 Hodnota výchozího sklonu potkávacího světla stanovená výrobcem vozidla sloužící jako referenční hodnota pro výpočet přípustných změn.
 2.1.2. Měřený výchozí sklon
 Střední hodnota sklonu potkávacího světla nebo sklonu vozidla měřená u vozidla při první podmínce stanovené v příloze 5 pro danou kategorii zkoušeného vozidla. Slouží jako referenční hodnota k hodnocení změn sklonu světla při změně naložení.
 2.2. Sklon potkávacího světlometu
 Může být definován takto:
 buď úhlem mezi směrem světla k charakteristickému bodu na vodorovné části rozhraní v rozložení světla světlometu a svislou rovinou, vyjádřeným v miliradiánech,
 nebo tangentou tohoto úhlu, vyjádřenou v procentech sklonu, protože úhly jsou malé (pro


text:
tyto malé úhly se 1 % rovná 10 mrad).
 Vyjadřuje-li se sklon v procentech, může být vypočten podle tohoto vzorce:
 přičemž:
 h1
 je výška umístění výše zmíněného charakteristického bodu nad vozovkou v mm, měřená na svislé stěně kolmé ke střední podélné rovině vozidla a umístěné ve vodorovné vzdálenosti L,
 h2
 je výška umístění vztažného středu (který je uvažován jako výchozí pro charakteristický bod stanovený ve výšce h1) nad vozovkou v mm:
 L
 je v milimetrech vyjádřená vzdálenost mezi stěnou a vztažným středem.
 Záporné hodnoty označují sklon směrem dolů (viz obrázek 1).
 Kladné hodnoty označují sklon směrem nahoru.
 Obrázek 1
 Sklon potkávacího světla směrem dolů u vozidla kategorie M1
 Poznámky:
 1.
 Tento nákres představuje vozidlo kategorie M1, ale uvedený princip platí shodně pro vozidla ostatních kategorií.
 2.
 Nemá-li vozidlo systém ovládání sklonu světlometů, je změna sklonu potkávacího světla shodná se změnou sklonu vlastního vozidla.
 3. PODMÍNKY MĚŘENÍ
 3.1. Použije-li se vizuální kontrola rozložení potkávacího světla na stěně nebo fotometrická metoda, musí se měřit v temném prostředí (např. v zatemněné místnosti) dostatečně rozměrném, aby vozidlo i stěna mohly být umístěny podle vyobrazení na obrázku 1. Vztažné středy světlometů musí být od stěny ve vzdálenosti nejméně 10 m.
 3.2. Základna, na které se měří, musí být pokud možno rovná a vodorovná, aby bylo možno zajistit reprodukovatelnost měření sklonu potkávacího světla s přesností ± 0,5 mrad (± 0,05 % sklonu).
 3.3. Použije-li se měřicí stěna, musí být její označení, umístění a orientace vzhledem k základně a vzhledem ke střední podélné rovině vozidla takové, aby bylo možno zajistit reprodukovatelnost měření sklonu potkávacího světla s přesností ± 0,5 mrad (± 0,05 % sklonu).
 3.4. Při měření musí být okolní teplota v rozsahu od 10 °C do 30 °C.
 4. PŘÍPRAVA VOZIDLA
 4.1. Měří se na vozidle, které najelo 1 000 km až 10 000 km, přednostně 5 000 km.
 4.2. Pneumatiky musí být nahuštěny na tlak pro plné naložení podle údaje výrobce vozidla. Vozidlo musí být zcela naplněné (palivo, voda, olej) a být vybaveno veškerým příslušenstvím a nářadím podle údajů výrobce. Pojmem „zcela naplněné palivem“ se rozumí, že palivová nádrž musí být naplněna nejméně na 90 % svého objemu.
 4.3. Parkovací brzda vozidla musí být uvolněna a převodovka v neutrálu.
 4.4. Vozidlo se stabilizuje při teplotě stanovené v bodě 3.4 po dobu nejméně 8 hodin.
 4.5. Je-li užita fotometrická nebo vizuální metoda, měly by být na zkoušeném vozidle pro usnadnění měření přednostně montovány světlomety s dobře vyjádřeným rozhraním potkávacího světla. Pro získání přesnějšího odečtu mohou být použity i jiné metody (např. odejmutí krycího skla světlometu).
 5. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 5.1. Obecné informace
 V závislosti na zvolené metodě musí být změny sklonu potkávacího světla nebo sklonu vozidla měřeny odděleně pro každou stranu vozidla. Výsledky naměřené za všech podmínek naložení podle požadavků v příloze 5 musí být jak pro levý, tak pro pravý světlomet v mezích stanovených v bodě 5.5. Náklad musí být ukládán postupně, aniž by vozidlo bylo vystaveno nadměrným rázům.
 5.1.1. Pokud je namontován systém AFS, musí se měřit s AFS v neutrálním stavu.
 5.2. Stanovení měřeného


text:
výchozího sklonu
 Vozidlo musí být připraveno podle bodu 4 a naloženo podle požadavků v příloze 5 (první podmínka naložení pro příslušnou kategorii vozidla). Před každým měřením se vozidlo rozhoupe podle ustanovení bodu 5.4. Měření se musí provést třikrát.
 5.2.1. Pokud se výsledek žádného ze tří měření neliší od aritmetické střední hodnoty výsledků těchto měření o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), tvoří tato aritmetická střední hodnota konečný výsledek.
 5.2.2. Liší-li se výsledek kteréhokoli měření od aritmetické střední hodnoty výsledků o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), provede se dalších deset měření a střední aritmetická hodnota výsledků těchto měření tvoří konečný výsledek.
 5.3. Metody měření
 K měření změn sklonu lze zvolit jakoukoli metodu za předpokladu, že měření jsou přesná v toleranci ± 0,2 mrad (± 0,02 % sklonu).
 5.4. Zacházení s vozidlem při každém naložení
 Zavěšení náprav a kterákoli jiná část schopná ovlivnit sklon potkávacího světla musí být aktivovány níže popsanými postupy.
 Technické zkušebny a výrobci však mohou společně navrhnout jiné postupy (buď experimentální, nebo podložené výpočtem), zvláště pokud činí zkouška určité problémy, ovšem za předpokladu, že je jasné, že takové výpočty jsou platné.
 5.4.1. Vozidla kategorie M1 s konvenčním zavěšením náprav
 Vozidlo stojící na měřicí ploše a v případě potřeby s koly umístěnými na plovoucích plošinách (které musí být užity, pokud by jejich nepřítomnost zavinila taková omezení pohybu v závěsech, která by mohla ovlivnit výsledky měření) se nepřetržitě houpe nejméně ve třech úplných cyklech; v každém cyklu se stlačí napřed záď a pak předek vozidla.
 Posloupnost houpání musí končit dokončením cyklu. Před měřením se vozidlo musí ponechat samovolně uklidnit. Místo použití plovoucích plošin lze stejného účinku dosáhnout popojížděním vozidla vzad a vpřed v délce nejméně jedné otáčky kola.
 5.4.2. Vozidla kategorie M2, M3 a N s konvenčním zavěšením náprav
 5.4.2.1. Nelze-li u vozidel kategorie M1 postupovat podle bodu 5.4.1, je možno použít metodu popsanou v bodech 5.4.2.2 nebo 5.4.2.3.
 5.4.2.2. Vozidlo stojící na měřicí ploše s koly na základně se rozhoupe pomocí dočasné změny naložení.
 5.4.2.3. Působí se vibrátorem na zavěšení náprav a na všechny ostatní části, které mohou ovlivnit sklon potkávacího světla u vozidla stojícího na měřicí ploše s koly na základně. Působit lze vibrující plošinou, na které stojí kola.
 5.4.3. Vozidla s nekonvenčním zavěšením náprav, u kterých musí být motor v chodu.
 Před měřením se vyčká, až vozidlo při běžícím motoru zaujme svoji konečnou výšku.
 5.5. Měření
 Změna sklonu potkávacího světla vzhledem k měřenému výchozímu sklonu stanovenému podle bodu 5.2 se hodnotí pro každou z různých podmínek naložení.
 Je-li vozidlo vybaveno ručně ovládaným systémem ovládání sklonu světlometů, musí být tento systém nastaven do polohy stanovené výrobcem pro dané podmínky naložení (podle přílohy 5).
 5.5.1. Ze začátku se pro každou podmínku naložení musí uskutečnit jedno měření. Požadavky jsou splněny, pokud pro každou podmínku naložení leží změna sklonu ve vypočítaných mezích (např. uvnitř rozdílu mezi stanoveným výchozím sklonem a dolní a horní mezní hodnotou určenou pro schválení) s bezpečnostní rezervou 4 mrad (0,4 % sklonu).
 5.5.2. Pokud výsledek (výsledky) kteréhokoli měření neleží v rozsahu bezpečnostní rezervy uvedené v


text:
bodě 5.5.1 nebo pokud překračuje mezní hodnoty, provedou se další tři měření v podmínkách naložení odpovídajících tomuto výsledku (těmto výsledkům) podle bodu 5.5.3.
 5.5.3. Pro každou výše uvedenou podmínku naložení:
 5.5.3.1.
 Pokud se výsledek žádného ze tří měření neliší od aritmetické střední hodnoty výsledků těchto měření o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), tvoří tato aritmetická střední hodnota konečný výsledek.
 5.5.3.2.
 Liší-li se výsledek kteréhokoli měření od aritmetické střední hodnoty výsledků o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), provede se dalších deset měření a střední aritmetická hodnota výsledků těchto měření tvoří konečný výsledek.
 5.5.3.3.
 Je-li vozidlo vybaveno automatickým systémem ovládání sklonu světlometů, který má z principu hysterezi, považují se za rozhodující hodnoty střední hodnoty horní a dolní části hysterezní smyčky.
 Veškerá tato měření se provádějí podle bodů 5.5.3.1 a 5.5.3.2.
 5.5.4. Požadavky jsou splněny, je-li za všech podmínek naložení změna mezi měřeným výchozím sklonem stanoveným podle bodu 5.2 a sklonem změřeným za každé z podmínek naložení menší než hodnoty vypočtené v bodě 5.5.1 (bez bezpečnostních rezerv).
 5.5.5. Je-li překročena pouze jedna z vypočtených horních nebo dolních mezí změny, musí se dát výrobci možnost, aby zvolil odlišnou hodnotu stanoveného výchozího sklonu v mezích stanovených pro schválení.
 PŘÍLOHA 7
 OZNAČENÍ SKLONU ROZHRANÍ POTKÁVACÍHO SVĚTLA SVĚTLOMETU UVEDENÉHO V BODĚ 6.2.6.1.1 TOHOTO PŘEDPISU A SKLONU ROZHRANÍ PŘEDNÍHO MLHOVÉHO SVĚTLOMETU UVEDENÉHO V BODĚ 6.3.6.1.2 TOHOTO PŘEDPISU
 Příklad 1
 Rozměr značky a znaků údaje je ponechán na rozhodnutí výrobce.
 ⇑
 ⇑
 Standardní značka pro potkávací světlomet
 Hodnota uvedeného výchozího nastavení
 Příklad 2
 Rozměr značky a znaků údaje je ponechán na rozhodnutí výrobce.
 ⇑
 ⇑
 Standardní značka pro přední mlhový světlomet
 Hodnota sklonu směrem dolů
 PŘÍLOHA 8
 OVLADAČE KOREKTORU SKLONU SVĚTLOMETŮ PODLE BODU 6.2.6.2.2 TOHOTO PŘEDPISU
 1. SPECIFIKACE
 1.1. Sklon potkávacího světla směrem dolů musí být ve všech případech zajišťován jedním z následujících způsobů:
 a)
 pohybem ovladače směrem dolů nebo vlevo;
 b)
 otáčením ovladače proti směru pohybu hodinových ručiček;
 c)
 stlačením tlačítka (ovladač typu stlačit – vytáhnout).
 Je-li pro seřizování světla užito více tlačítek, musí být tlačítko, kterým se nastavuje největší sklon dolů, namontováno vlevo nebo pod tlačítkem/tlačítky pro ostatní polohy seřízení potkávacího světla.
 Otočný ovladač, který je montován k ovládání po obvodu nebo jen s viditelnou úsečí, by měl vyhovět ovládacím principům pro ovladač typu a) nebo c).
 1.1.1. Takový ovladač musí být opatřen značkami, které zřetelně udávají pohyby odpovídající sklonu potkávacího světla směrem dolů nebo nahoru.
 1.2. Poloha „0“ odpovídá výchozímu sklonu podle bodu 6.2.6.1.1 tohoto předpisu.
 1.3. Poloha „0“, která má být podle bodu 6.2.6.2.2 tohoto předpisu „aretovanou polohou“, nemusí být nezbytně na dorazu stupnice.
 1.4. Značky na ovladačích musí být vysvětleny v příručce uživatele.
 1.5. K identifikaci ovladačů smí být užity pouze následující značky:
 a
 nebo kombinace
 Místo značky se čtyřmi čarami je možno použít značku s pěti čarami.
 Příklad 1
 Příklad 2
 Příklad 3
 PŘÍLOHA 9
 KONTROLA SHODNOSTI VÝROBY
 1. ZKOUŠKY
 1.1. Umístění světlometů nebo svítilen
 Umístění světlometů nebo svítilen podle definice v bodě 2.7 tohoto předpisu z hlediska šířky, výšky a délky se ověřuje podle všeobecných požadavků stanovených v


text:
bodech 2.8 až 2.10, 2.14 a 5.4 tohoto předpisu.
 Naměřené hodnoty vzdáleností musí být takové, aby byly splněny jednotlivé požadavky, které se na každý světlomet/každou svítilnu vztahují.
 1.2. Viditelnost světlometů nebo svítilen
 1.2.1. Úhly geometrické viditelnosti se ověřují podle bodu 2.13 tohoto předpisu.
 Naměřené hodnoty úhlů musí být takové, aby byly splněny zvláštní požadavky, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují, s tou výjimkou, že meze úhlů mohou mít přípustnou toleranci odpovídající přípustné odchylce ± 3° pro montáž zařízení pro světelnou signalizaci povolené v bodě 5.3.
 1.2.2. Viditelnost červeného světla směrem dopředu a bílého světla směrem dozadu se ověřuje podle bodu 5.10 tohoto předpisu.
 1.3. Seřízení potkávacích světlometů a předních mlhových světlometů třídy „F3“ směrem dopředu
 1.3.1. Výchozí sklon směrem dolů
 Výchozí sklon rozhraní potkávacího světla směrem dolů a předních mlhových světlometů třídy „F3“ musí být nastaven na hodnotu vyznačenou na štítku podle požadavků a vzoru v příloze 7.
 Alternativně může výrobce nastavit výchozí seřízení na hodnotu odlišnou od hodnoty na štítku, pokud může prokázat, že tato hodnota je typická pro schvalovaný typ při zkoušení postupem uvedeným v příloze 6 a zvláště v bodě 4.1.
 1.3.2. Změna sklonu v závislosti na naložení
 Změna sklonu potkávacího světla směrem dolů musí jako funkce naložení podle tohoto bodu ležet v rozmezí:
 0,2 % až 2,8 %
 pro montážní výšku světlometu h < 0,8;
 0,2 % až 2,8 %
 pro montážní výšku světlometu 0,8 ≤ h ≤ 1,0; nebo
 0,7 % až 3,3 %
 (podle seřizovacího rozsahu zvoleného výrobcem při schválení);
 0,7 % až 3,3 %
 pro montážní výšku světlometu 1,0 < h ≤ 1,2 m;
 1,2 % až 3,8 %
 pro montážní výšku světlometu h > 1,2 m.
 V případě předního mlhového světlometu třídy „F3“ se zdrojem/zdroji světla s celkovým skutečným světelným tokem přesahujícím 2 000 lm musí změny sklonu směrem dolů v závislosti na podmínkách naložení specifikovaných v této části zůstat v tomto rozsahu:
 0,7 % až 3,3 %
 pro montážní výšku předního mlhového světlometu h ≤ 0,8;
 1,2 % až 3,8 %
 pro montážní výšku předního mlhového světlometu h > 0,8 m.
 Podmínky naložení musí odpovídat údajům v příloze 5 tohoto předpisu, pro každý systém musí být odpovídajícím způsobem upraveny a být následující:
 1.3.2.1. Vozidla kategorie M1:
 bod 2.1.1.1
 bod 2.1.1.6 s přihlédnutím k
 bodu 2.1.2.
 1.3.2.2. Vozidla kategorií M2 a M3;
 bod 2.2.1
 bod 2.2.2
 1.3.2.3. Vozidla kategorie N s ložnými plochami:
 bod 2.3.1.1
 bod 2.3.1.2
 1.3.2.4. Vozidla kategorie N bez ložných ploch:
 1.3.2.4.1.
 Tahače návěsů:
 bod 2.4.1.1
 bod 2.4.1.2
 1.3.2.4.2.
 Tahače přívěsů:
 bod 2.4.2.1
 bod 2.4.2.2
 1.4. Elektrická zapojení a indikátory
 Elektrická zapojení se zkouší zapnutím každého světlometu nebo svítilny při napájení z elektrické soustavy vozidla.
 Světlomety nebo svítilny a indikátory musí fungovat podle ustanovení bodů 5.11 až 5.14 tohoto předpisu a zvláštních požadavků vztahujících se na každý světlomet nebo svítilnu.
 1.5. Svítivost
 1.5.1. Dálkové světlomety
 Úhrnná maximální svítivost dálkových světlometů se ověřuje postupem popsaným v bodě 6.1.9.2 tohoto předpisu. Zjištěná hodnota musí být taková, aby byl splněn požadavek bodu 6.1.9.1 tohoto předpisu.
 1.6. Namontování, počet, barva, uspořádání


text:
a případně kategorie světlometů/svítilen se ověřují vizuální kontrolou světlometů/svítilen a jejich značení.
 Výše uvedené parametry musí být takové, aby byly splněny požadavky stanovené v bodech 5.15 a 5.16 a též jednotlivé požadavky vztahující se na každý světlomet nebo svítilnu.
 PŘÍLOHA 10
 VYHRAZENO
 PŘÍLOHA 11
 VIDITELNOST NÁPADNÉHO ZNAČENÍ SMĚREM DOZADU, DOPŘEDU A DO BOKU VOZIDLA
 (Viz bod 6.21.5 tohoto předpisu)
 Obrázek 1a
 dozadu
 Rovina pozorování
 Obrázek 1b
 dopředu (pouze přívěsy)
 Rovina pozorování
 Obrázek 2
 do boku
 Rovina pozorování
 PŘÍLOHA 12
 ZKUŠEBNÍ JÍZDA
 1. Požadavky na automatické ovládání dálkových světlometů při zkušební jízdě
 1.1. Zkušební jízda se provede v čistém prostředí (1) a s čistými světlomety
 1.2. Zkušební dráha musí obsahovat zkušební úseky s podmínkami silničního provozu popsanými v tabulce 1 níže, přičemž rychlost musí odpovídat příslušnému typu silnice:
 Tabulka 1
 Zkušební úsek
 Podmínky silničního provozu
 Typ silnice
 Městské oblasti
 Silnice s více jízdními pruhy, např. dálnice
 Mimoměstské silnice
 Rychlost
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Průměrné procento celé délky zkušební dráhy
 10 %
 20 %
 70 %
 A
 Jednotlivé protijedoucí nebo vpředu jedoucí vozidlo projíždějící s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 B
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel projíždějících s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 C
 Aktivní a pasivní předjíždění s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 D
 Protijedoucí jízdní kolo podle popisu v bodě 6.1.9.3.1.2.
 X
 E
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel
 X
 1.3. Městské oblasti musí zahrnovat osvětlené i neosvětlené silnice.
 1.4. Mimoměstské silnice musí mít úseky s dvěma jízdními pruhy a úseky se čtyřmi nebo více jízdními pruhy a nesmí chybět křižovatky, kopce a/nebo stoupání, klesání a serpentiny.
 1.5. Silnice s více jízdními pruhy (např. dálnice) a mimoměstské silnice musí zahrnovat přímé rovné úseky s délkou alespoň 600 m. Navíc musí mít i úseky s levotočivými i pravotočivými zatáčkami.
 1.6. Musí se vzít v úvahu situace s hustým provozem.
 2. Požadavky na adaptivní dálkové světlomety při zkušební jízdě
 2.1. Zkušební jízda se provede v čistém prostředí (2) a s čistými světlomety
 2.2. Zkušební dráha musí obsahovat zkušební úseky s podmínkami silničního provozu popsanými v tabulce 2 níže, přičemž rychlost musí odpovídat příslušnému typu silnice:
 Tabulka 2
 Zkušební úsek
 Podmínky silničního provozu
 Typ silnice
 Městské oblasti
 Silnice s více jízdními pruhy, např. dálnice
 Mimoměstské silnice
 Rychlost
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Průměrné procento celé délky zkušební dráhy
 10 procent
 20 procent
 70 procent
 A
 Jednotlivé protijedoucí nebo vpředu jedoucí vozidlo projíždějící s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 B
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel projíždějících s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 C
 Aktivní a pasivní předjíždění s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 D
 Protijedoucí jízdní kolo podle popisu v bodě 6.22.9.3.1.2.
 X


text:
E
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel
 X
 2.3. Městské oblasti musí zahrnovat osvětlené i neosvětlené silnice.
 2.4. Mimoměstské silnice musí mít úseky s dvěma jízdními pruhy a úseky se čtyřmi nebo více jízdními pruhy a nesmí chybět křižovatky, kopce a/nebo stoupání, klesání a serpentiny.
 2.5. Silnice s více jízdními pruhy (např. dálnice) a mimoměstské silnice musí zahrnovat přímé rovné úseky s délkou alespoň 600 m. Navíc musí mít i úseky s levotočivými i pravotočivými zatáčkami.
 2.6. Musí se vzít v úvahu situace s hustým provozem.
 2.7. U zkušebních úseků A a B ve výše uvedené tabulce technici provádějící zkoušky posoudí a zaznamenají přijatelnost vlastností procesu adaptace ve vztahu k protijedoucím a vpředu jedoucím účastníkům silničního provozu. To znamená, že zkušební technici musí sedět ve zkoušeném vozidle a rovněž v protijedoucích a vpředu jedoucích vozidlech.
 (1) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/1. 9. 11, Ženeva 1996).
 (2) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/1. 9. 11, Ženeva 1996).
 PŘÍLOHA 13
 PODMÍNKY AUTOMATICKÉHO ZAPÍNÁNÍ POTKÁVACÍCH SVĚTLOMETŮ
 Podmínky automatického zapínání potkávacích světlometů (1)
 Okolní světlo vně vozidla (2)
 Potkávací světlomety
 Doba odezvy
 méně než 1 000 lx
 ZAPNUTY
 nejvýše 2 s
 mezi 1 000 lx a 7 000 lx
 podle rozhodnutí výrobce
 podle rozhodnutí výrobce
 více než 7 000 lx
 VYPNUTY
 více než 5 s, avšak nejvýše 300 s
 (1) Žadatel musí prokázat splnění těchto podmínek simulací nebo jiným způsobem ověření, který uznává schvalovací orgán.
 (2) Osvětlení se musí měřit na vodorovném povrchu s kosinově korigovaným čidlem ve stejné výšce jako je montážní poloha čidla na vozidle. To může výrobce prokázat dostatečnou dokumentací nebo jinými prostředky, které uznává schvalovací orgán.
 PŘÍLOHA 14
 POZOROVACÍ OBLAST SMĚREM K PŘIVRÁCENÉ PLOŠE MANÉVROVACÍCH SVĚTLOMETŮ A SVÍTILEN VNĚJŠÍHO OSVĚTLENÍ VOZIDLA
 Pozorovací zóny
 Nákres znázorňuje zónu z jedné strany, ostatní zóny jsou zepředu, zezadu a z druhé strany vozidla.
 Hranice zón
 PŘÍLOHA 15
 GONIO(FOTO)METRICKÝ SYSTÉM PRO FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ PODLE DEFINICE V BODĚ 2.34 TOHOTO PŘEDPISU
 Fotometr


text:
 7.2.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 36/9
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 73/2017
 ze dne 5. května 2017,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2019/185]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/851 ze dne 26. května 2016, kterým se mění příloha rozhodnutí 2009/719/ES, pokud jde o povolení Chorvatsku přezkoumat jeho roční program sledování BSE (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Dohoda o účasti Chorvatské republiky v Evropském hospodářském prostoru (2) (dále jen „dohoda o rozšíření EHP z roku 2014“), která byla podepsána dne 11. dubna 2014 v Bruselu, je signatáři prozatímně uplatňována ode dne 12. dubna 2014, a toto rozhodnutí se proto použije prozatímně do doby, než dohoda o rozšíření EHP z roku 2014 vstoupí v platnost.
 (4)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Bod 41b (rozhodnutí Komise 2009/719/ES) v části 7.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP pod nadpisem „AKTY, KTERÉ BEROU STÁTY ESVO A KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO NÁLEŽITĚ V ÚVAHU“ se mění takto:
 1.
 Doplňuje se nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 D 0851: prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2016/851 ze dne 26. května 2016 (Úř. věst. L 141, 28.5.2016, s. 131).“
 2.
 Na konec upraveného textu se doplňuje odrážka, která zní:
 „—
 Island“.
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2016/851 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. května 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo dnem vstupu v platnost dohody o rozšíření EHP z roku 2014, podle toho, co nastane později.
 Do vstupu dohody o rozšíření EHP z roku 2014 v platnost se toto rozhodnutí použije prozatímně ode dne 6. května 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. května 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 141, 28.5.2016, s. 131.
 (2) Úř. věst. L 170, 11.6.2014, s. 5.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0077
 Úřední věstník L 257 , 09/10/2003 S. 0027 - 0027
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 77/2003ze dne 20. června 2003,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 32/2003 ze dne 14. března 2003 [1].(2) Směrnice Komise 2002/81/ES ze dne 10. října 2002, kterou se mění směrnice Rady 91/414/EHS za účelem zařazení účiné látky flumioxazinu [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 12a (směrnice Rady 91/414/EHS) kapitoly XV přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32002 L 0081: směrnice Komise 2002/81/ES ze dne 10. října 2002 (Úř. věst. L 276, 12.10.2002, s. 28)."Článek 2Znění směrnice 2002/81/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. června 2003, za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 20. června 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 137, 5.6.2003, s. 32.[2] Úř. věst. L 276, 12.10.2002, s. 28.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 30.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 310/27
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 77/2014
 ze dne 16. května 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 1017/2013 ze dne 23. října 2013 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 1018/2013 ze dne 23. října 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 432/2012, kterým se zřizuje seznam schválených zdravotních tvrzení při označování potravin jiných než tvrzení o snížení rizika onemocnění a o vývoji a zdraví dětí (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 1066/2013 ze dne 30. října 2013 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin, jež se netýkají snížení rizika onemocnění ani vývoje a zdraví dětí (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Nařízení Komise (EU) č. 1067/2013 ze dne 30. října 2013, kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek, a to dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v játrech suchozemských zvířat (4), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Nařízení Komise (EU) č. 1069/2013 ze dne 30. října 2013, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání fosforečnanů sodných (E 339) u přírodních střívek pro uzeniny (5), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (6)
 Doporučení Komise 2013/165/EU ze dne 27. března 2013 ohledně přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin (6) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (7)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, během níž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (8)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodě 54zzzz (nařízení Komise (ES) č. 1881/2006) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32013 R 1067: nařízení Komise (EU) č. 1067/2013 ze dne 30. října 2013 (Úř. věst. L 289, 31.10.2013, s. 56).“
 2.
 V bodě 54zzzzr (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32013 R 1069: nařízení Komise (EU) č. 1069/2013 ze dne 30. října 2013 (Úř. věst. L 289, 31.10.2013, s. 61).“
 3.
 V bodě 54zzzzzp (nařízení Komise (EU) č. 432/2012) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32013 R 1018: nařízení Komise (EU)


text:
č. 1018/2013 ze dne 23. října 2013 (Úř. věst. L 282, 24.10.2013, s. 43).“
 4.
 Za bod 78 (nařízení Komise (EU) č. 851/2013) se doplňují nové body, které znějí:
 „79.
 32013 R 1017: nařízení Komise (EU) č. 1017/2013 ze dne 23. října 2013 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin, jež se netýkají snížení rizika onemocnění a vývoje a zdraví dětí (Úř. věst. L 282, 24.10.2013, s. 39).
 80.
 32013 R 1066: nařízení Komise (EU) č. 1066/2013 ze dne 30. října 2013 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin, jež se netýkají snížení rizika onemocnění a vývoje a zdraví dětí (Úř. věst. L 289, 31.10.2013, s. 49).“
 5.
 V nadpise „AKTY, KTERÉ BEROU SMLUVNÍ STRANY NA VĚDOMÍ“ se za bod 14 (doporučení Komise 2012/154/EU) doplňuje nový bod, který zní:
 „15.
 32013 H 0165: doporučení Komise 2013/165/EU ze dne 27. března 2013 ohledně přítomnosti toxinů T-2 a HT-2 v obilovinách a výrobcích z obilovin (Úř. věst. L 91, 3.4.2013, s. 12).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 1017/2013, (EU) č. 1018/2013, (EU) č. 1066/2013, (EU) č. 1067/2013 a (EU) č. 1069/2013 a doporučení 2013/165/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 17. května 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (7).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 16. května 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 282, 24.10.2013, s. 39.
 (2) Úř. věst. L 282, 24.10.2013, s. 43.
 (3) Úř. věst. L 289, 31.10.2013, s. 49.
 (4) Úř. věst. L 289, 31.10.2013, s. 56.
 (5) Úř. věst. L 289, 31.10.2013, s. 61.
 (6) Úř. věst. L 91, 3.4.2013, s. 12.
 (7) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 17.5.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 129/40
 DOHODA
 mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o předávání a zpětném přebírání osob
 STRANY,
 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen „Společenství“)
 a
 RUSKÁ FEDERACE
 S ROZHODNUTÍM upevnit vzájemnou spolupráci a účinněji bojovat proti ilegálnímu přistěhovalectví,
 S ODVOLÁNÍM na Dohodu o partnerství a spolupráci mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé uzavřené v Korfu dne 24. června 1994, a zejména na článek 84 a společné prohlášení ve vztahu k článkům 26, 32 a 37 závěrečného aktu této dohody,
 S OHLEDEM na společné stanovisko přijaté u příležitosti vrcholné schůzky konané v Petrohradě dne 31. května 2003 vyjadřující společnou vůli Evropské unie a Ruské federace včas ukončit jednání o dohodě o předávání a zpětném přebírání osob (dále jen „readmisní dohoda“),
 S ODHODLÁNÍM stanovit prostřednictvím této dohody a na recipročním základě rychlý a účinný postup pro identifikaci a navrácení osob, které nesplňují nebo již nesplňují podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na území Ruské federace nebo některého členského státu Evropské unie, a usnadnit průvoz těchto osob v duchu spolupráce,
 S DŮRAZEM NA TO, že touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnosti Společenství, členských států Evropské unie a Ruské federace vyplývající z mezinárodního práva, včetně mezinárodních předpisů o lidských právech tak, jak jsou potvrzena zejména ve Všeobecné deklaraci lidských práv ze dne 10. prosince 1948, v Mezinárodním paktu o občanských a politických právech ze dne 16. prosince 1966, v Úmluvě o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 a Protokolu o právním postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967, Evropské úmluvě na ochranu lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950, Protokolu č. 4 k této úmluvě ze dne 16. září 1963 a Úmluvě proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984,
 S OHLEDEM na Protokol o postavení Dánska připojený ke Smlouvě o Evropské unii ze dne 7. února 1992 a Smlouvě o založení Evropského společenství ze dne 25. března 1957 a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Dánské království,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Definice
 Pro účely této dohody se:
 a)
 „readmisí“ rozumí předání žádajícím státem a převzetí žádaným státem osoby (vlastního státního příslušníka žádaného státu, třetího státu nebo osoby bez státní příslušnosti), která nelegálně vstoupila, nacházela se nebo měla pobyt na území žádajícího státu v souladu s ustanoveními této dohody;
 b)
 „členským státem“ rozumí všechny členské státy Evropské unie s výjimkou Dánského království;
 c)
 „státním příslušníkem členského státu“ rozumí osoba, která má státní příslušnost členského státu tak, jak je definována pro účely Společenství;
 d)
 „státním příslušníkem Ruské federace“ nebo „ruským státním příslušníkem“ rozumí osoba, která má státní příslušnost Ruské federace podle jejích právních předpisů;
 e)
 „státním příslušníkem třetí země“ rozumí osoba, která má jinou státní příslušnost než je příslušnost Ruské federace nebo jednoho z členských států;
 f)
 „osobou bez státní příslušnosti“ rozumí osoba, která nemá státní příslušnost Ruské federace ani některého z členských států a ani nemá žádný důkaz o státní příslušnosti jiného státu;
 g)


text:
„povolením k pobytu“ rozumí úřední povolení jakéhokoli typu vydané Ruskou federací nebo jedním z členských států, které opravňuje osobu k pobytu na území Ruské federace nebo jednoho z členských států. Tato povolení nezahrnují dočasná povolení k pobytu na území uvedených států v souvislosti s vyřizováním žádosti o azyl nebo žádosti o povolení k pobytu;
 h)
 „vízy“ rozumí povolení vydané nebo rozhodnutí přijaté Ruskou federací nebo jedním z členských států, které se vyžaduje za účelem vstupu nebo průvozu přes území Ruské federace nebo jednoho z členských států. Nepatří sem zvláštní kategorie letištních tranzitních víz;
 i)
 „žádajícím státem“ rozumí stát (Ruská federace nebo jeden z členských států), který předkládá žádost o readmisi podle oddílu III nebo žádost o průvoz podle oddílu IV této dohody;
 j)
 „dožádaným státem“ rozumí stát (Ruská federace nebo jeden z členských států), kterému je určena žádost o readmisi podle oddílu III nebo žádost o průvoz podle oddílu IV této dohody;
 k)
 „příslušným orgánem“ rozumí vnitrostátní orgán Ruské federace nebo jednoho z členských států, který je pověřený prováděním této dohody a uvedený v bilaterálním prováděcím protokolu uzavřeném mezi Ruskou federací a konkrétním členským státem podle čl. 20 odst. 1 písm. a) této dohody;
 l)
 „příhraničním regionem“ rozumí oblast do 30 km od společných pozemních hranic mezi členským státem a Ruskou federací a území námořních přístavů, včetně celních zón a mezinárodních letišť členských států a Ruské federace;
 m)
 „hraničním přechodem“ rozumí hraniční přechod schválený členským státem nebo Ruskou federací pro přecházení příslušných pozemních a námořních hranic, včetně mezinárodních letišť a námořních přístavů;
 n)
 „průvozem“ rozumí průjezd státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti přes území dožádaného státu na cestě ze žádajícího státu do země určení.
 ODDÍL I
 READMISNÍ ZÁVAZKY RUSKÉ FEDERACE
 Článek 2
 Readmise ruských státních příslušníků
 1. Ruská federace na žádost podanou členským státem a v souladu s postupem uvedeným v této dohodě uzná, že osoba, která nesplňuje nebo již nesplňuje platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na území žádajícího členského státu, jsou-li v souladu s článkem 9 této dohody, je státním příslušníkem Ruské federace.
 Totéž platí i pro nelegální přítomnost či pobyt osob, které měly v době vstupu na území členského státu státní příslušnost Ruské federace, její příslušnosti se však později v souladu s vnitrostátními právními předpisy této země vzdaly a nezískaly státní příslušnost či povolení k pobytu uvedeného členského státu ani jiného státu.
 2. Po obdržení kladné odpovědi Ruské federace na žádost o readmisi vydá příslušná diplomatická mise nebo příslušný konzulární úřad Ruské federace podle potřeby a neodkladně, bez ohledu na vůli osoby, která má být převzata, neodkladně cestovní doklad potřebný pro návrat této osoby s platností 30 kalendářních dnů. Nebude-li z jakéhokoli důvodu možné dotčenou osobu během platnosti tohoto cestovního dokladu předat, vydá příslušná diplomatická mise nebo příslušný konzulární úřad Ruské federace neodkladně nový cestovní doklad se stejnou dobou platnosti.
 Článek 3
 Readmise státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 1. Ruská federace na žádost podanou členským státem a v souladu s postupem uvedeným v této dohodě uzná, že státní příslušník třetí


text:
země nebo osoba bez státní příslušnosti, která nesplňuje nebo již nesplňuje platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na území žádajícího členského státu, je-li podle článku 10 této dohody, prokazatelné, že tato osoba
 a)
 má v době předložení žádosti o readmisi platné vízum vydané Ruskou federací a vstoupila na území členského státu přímo z území Ruské federace nebo
 b)
 má v době předložení žádosti a readmisi platné povolení k pobytu vydané Ruskou federací nebo
 c)
 neoprávněně vstoupila na území členských států přímo z území Ruské federace.
 2. Závazek zpětného převzetí popsaný v odstavci 1 tohoto článku se neuplatní, jestliže:
 a)
 se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházeli pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště Ruské federace; nebo
 b)
 žádající členský stát nebo jiný členský stát vydal státnímu příslušníkovi třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti vízum nebo povolení k pobytu, ledaže by tato osoba měla vízum nebo povolení k pobytu vydané Ruskou federací s delší dobou platnosti;
 c)
 státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti využili výhody bezvízového vstupu na území žádajícího členského státu.
 3. Poté, kdy Ruská federace kladně odpoví na žádost o readmisi, vydá žádající členský stát dotčené osobě cestovní doklad uznávaný Ruskou federací (standardní cestovní doklad EU používaný pro účely vyhoštění shodný s formulářem uvedeným v doporučení Rady EU ze dne 30. listopadu 1994).
 ODDÍL II
 READMISNÍ ZÁVAZKY SPOLEČENSTVÍ
 Článek 4
 Readmise státních příslušníků členských států
 1. Členský stát na žádost podanou Ruskou federací a v souladu s postupem uvedeným v této dohodě uzná, že osoba, která nesplňuje nebo již nesplňuje platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na území Ruské federace, jsou-li v souladu s článkem 9 této dohody, je státním příslušníkem tohoto členské státu.
 Totéž platí i pro nelegální přítomnost či pobyt osob, které měly v době vstupu na území Ruské federace státní příslušnost členského státu, její příslušnosti se však později v souladu s vnitrostátními právními předpisy této země vzdaly a nezískaly státní příslušnost či povolení k pobytu v Ruské federaci ani v jiném státě.
 2. Po obdržení kladné odpovědi členského státu na žádost o readmisi vydá příslušná diplomatická mise nebo příslušný konzulární úřad dotčeného členského státu podle potřeby a neodkladně, bez ohledu na vůli osoby, která má být převzata, neodkladně cestovní doklad potřebný pro návrat této osoby s platností 30 kalendářních dnů. Nebude-li z jakéhokoli důvodu možné dotčenou osobu během platnosti tohoto cestovního dokladu předat, vydá příslušná diplomatická mise nebo příslušný konzulární úřad členského státu nový cestovní doklad se stejnou dobou platnosti.
 Článek 5
 Readmise státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 1. Členský stát na žádost podanou Ruskou federací a v souladu s postupem uvedeným v této dohodě uzná, že státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti, která nesplňuje nebo již nesplňuje platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu na území Ruské federace, je-li podle článku 10 této dohody, prokazatelné, že tato osoba
 a)
 má v době předložení žádosti o readmisi platné vízum vydané dožádaným členským státem a vstoupila na území Ruské federace přímo z území tohoto


text:
členského státu nebo
 b)
 má v době předložení žádosti a readmisi platné povolení k pobytu vydané dožádaným členským státem nebo
 c)
 neoprávněně vstoupila na území Ruské federace přímo z území dožádaného členského státu.
 2. Závazek zpětného převzetí popsaný v odstavci 1 tohoto článku se neuplatní, jestliže:
 a)
 se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházeli pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště žádaného členského státu;
 b)
 Ruská federace vydala státnímu příslušníkovi třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti vízum nebo povolení k pobytu, ledaže by tato osoba měla vízum nebo povolení k pobytu vydané dožádaným členským státem s delší dobou platnosti;
 c)
 státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti využili výhody bezvízového vstupu na území Ruské federace.
 3. Readmisní závazek uvedený v odstavci 1 tohoto článku se vztahuje na členský stát, který vydal vízum nebo povolení k pobytu. Bylo-li vízum nebo povolení k pobytu vydáno dvěma nebo více členskými státy, vztahuje se readmisní závazek uvedený v odstavci 1 tohoto článku na členský stát, jehož vydaný dokument má delší dobu platnosti, nebo v případě, že platnost jednoho nebo více z nich již skončila, jehož dokument je stále platný. Jestliže platnost dokladů již skončila, vztahuje se readmisní závazek uvedený v odstavci 1 tohoto článku na členský stát, který vydal vízum či povolení k pobytu s nejvzdálenějším datem skončení platnosti.
 4. Poté, kdy žádaný členský stát kladně odpoví na žádost o readmisi, vydá Ruská federace této osobě cestovní doklad uznávaný v dotčeném členském státě.
 ODDÍL III
 POSTUP READMISE
 Článek 6
 Žádost o readmisi
 1. S výhradou odstavce 2 vyžaduje každé předání osoby, která má být převzata na základě jednoho ze závazků uvedených v článcích 2 až 5 této dohody, předložení žádosti o readmisi příslušnému orgánu žádaného státu.
 2. Odchylně od článků 2 až 5 této dohody není žádost o readmisi potřebná, pokud má osoba, která má být převzata, platný vnitrostátní cestovní pas a v případě, kdy je tato osoba státním příslušníkem třetí země nebo osobou bez státní příslušnosti, jestliže má také platné vízum nebo povolení k pobytu vydané státem, který ji musí přijmout.
 3. Byla-li osoba zadržena v příhraničním regionu žádajícího státu po nelegálním překročení hranic přímo z území dožádaného státu, může žádající stát předložit žádost o readmisi ve lhůtě dvou pracovních dnů po zadržení této osoby (zrychlený postup).
 Článek 7
 Obsah žádosti o readmisi
 1. Každá žádost o readmisi musí obsahovat tyto údaje:
 a)
 osobní údaje dotčené osoby (tj. jména, příjmení, datum narození a případně také místo narození a místo posledního pobytu);
 b)
 prokázání státní příslušnosti, neoprávněného vstupu a pobytu a důvody readmise státních příslušníků třetí země nebo osob bez státní příslušnosti v souladu s čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 této dohody.
 2. Žádost o readmisi by měla v co nejvyšší míře obsahovat také tyto informace:
 a)
 za předpokladu, že dotčená osoba s tím výslovně souhlasí, konstatování, že osoba, která má být převzata, pravděpodobně potřebuje pomoc či péči;
 b)
 všechna další ochranná nebo bezpečnostní opatření, která by mohla být v konkrétním případě předání nutná.


text:
3. Společný formulář, který je třeba při žádosti o readmisi vyplnit, tvoří přílohu 1 této dohody.
 Článek 8
 Odpověď na žádost o readmisi
 Odpověď na žádost o readmisi musí být písemná.
 Článek 9
 Prokázání státní příslušnosti
 1. Státní příslušnost podle čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 této dohody lze prokázat alespoň jedním z dokladů uvedených v příloze 2 této dohody, a to i v případě, že jejich platnost skončila.
 Při předložení těchto dokladů členské státy a Ruská federace státní příslušnost vzájemně uznají, aniž by požadovaly další ověřování.
 2. Není-li možné předložit ani jeden z dokladů uvedených v příloze 2 této dohody, je možné státní příslušnost podle čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1 této dohody prokázat jedním z dokladů uvedených v příloze 3 této dohody, a to i v případě, že jejich platnost již skončila.
 —
 Při předložení dokladů uvedených v příloze 3 A této dohody považují členské státy a Ruská federace vzájemně státní příslušnost za prokázanou, pokud nelze prokázat opak;
 —
 Předložení dokladů uvedených v příloze 3 B této dohody považují členské státy a Ruská federace vzájemně za důvod k zahájení příslušného ověřování.
 3. Státní příslušnost nelze prokázat padělanými doklady.
 4. Není-li možné předložit dokumenty uvedené v přílohách 2 nebo 3 této dohody, dohodne příslušné diplomatické zastoupení nebo konzulární úřad Ruské federace nebo dotčeného členského státu na požádání a bez zbytečného odkladu na příslušném místě žádajícího státu pohovor s osobou, která má být předána, za účelem zjištění její státní příslušnosti. Postup takového pohovoru bude stanoven v prováděcích protokolech podle článku 20 této dohody.
 Článek 10
 Prokázání u státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 1. Odůvodnění žádosti o readmisi u státních příslušníků třetí země a osob bez státní příslušnosti uvedené v čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 této dohody lze provést alespoň jedním z dokladů uvedených v příloze 4 této dohody. Členské státy a Ruská federace tyto důkazy vzájemně uznají, aniž by požadovaly další ověřování.
 2. Nepřímé důkazy odůvodňující žádost o readmisi u státních příslušníků třetí země a osob bez státní příslušnosti uvedené v čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 této dohody lze provést alespoň jedním z dokladů uvedených v příloze 5 této dohody.
 —
 Předložení důkazů uvedených v příloze 5 A této dohody považují členské státy a Ruská federace za splnění podmínek pro readmisi, pokud nelze prokázat opak;
 —
 Předložení důkazů uvedených v příloze 5 B této dohody považují členské státy a Ruská federace za důvod k zahájení příslušného ověřování.
 3. Odůvodnění žádosti o readmisi u státních příslušníků třetí země a osob bez státní příslušnosti nelze provést padělanými doklady.
 4. Neoprávněnost vstupu, přítomnosti nebo pobytu se prokáže pomocí cestovních dokladů dotčené osoby, ve kterých chybí potřebné vízum nebo povolení k pobytu potřebné pro území žádajícího státu. Řádně odůvodněné stanovisko žádajícího státu, že na jejich území byla zadržena dotčená osoba bez potřebných cestovních dokladů, víza nebo povolení k pobytu může rovněž sloužit jako přímý důkaz neoprávněného vstupu, přítomnosti nebo pobytu.
 Článek 11
 Lhůty
 1. Žádost o


text:
readmisi musí být předložena příslušnému orgánu žádaného státu nejpozději ve lhůtě 180 kalendářních dnů ode dne, kdy příslušný orgán žádajícího státu zjistil, že státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nesplňuje nebo již nesplňuje platné podmínky vstupu, přítomnosti nebo pobytu.
 2. Na žádost o readmisi je nutno odpovědět nejdéle do 25 kalendářních dnů ode dne potvrzeného doručení žádosti o readmisi. Aniž jsou dotčena zvláštní ujednání, která budou sjednána v rámci prováděcích protokolů podle článku 20, je možné v případech, kdy existují právní nebo faktické překážky pro zaslání včasné odpovědi, uvedenou lhůtu na základě odůvodněné žádosti prodloužit až na 60 kalendářních dnů.
 3. V případě žádosti o readmisi předloženou v rámci zrychleného postupu podle čl. 6 odst. 3 této dohody, je odpověď vyžadována ve lhůtě dvou pracovních dnů (stanovené v souladu s právními předpisy dožádaného státu) ode dne potvrzeného doručení žádosti o readmisi.
 4. Jakmile lhůta uvedená v odstavcích 2 a 3 tohoto článku skončí, považuje se žádost readmise za schválenou.
 5. Předání dotčené osoby proběhne ve lhůtě 90 kalendářních dnů. V případě zrychleného postupu podle čl. 6 odst. 3 této dohody proběhne předání dotčené osoby do dvou pracovních dnů. Na základě odůvodněné žádosti je možné lhůtu prodloužit o dobu potřebnou k překonání právních nebo praktických překážek. Lhůty uvedené v tomto odstavci začínají běžet dnem doručení kladné odpovědi na žádost o readmisi.
 Článek 12
 Odmítnutí žádosti o readmisi
 Odmítnutí žádosti o readmisi je třeba zdůvodnit.
 Článek 13
 Způsoby předání a přepravy
 1. Před předáním osoby se příslušné orgány Ruské federace a dotčeného členského státu předem písemně dohodnou na datu předání, hraničním přechodu a případném eskortování osoby.
 2. Pro účely předání je možné použít všechny způsoby dopravy, tj. leteckou, pozemní nebo námořní dopravu. Letecká doprava není omezena na použití vnitrostátních dopravců nebo dopravců žádajícího státu; je možné využít rovněž pravidelné a charterové lety.
 ODDÍL IV
 PRŮVOZ OSOB
 Článek 14
 Obecné zásady
 1. Členské státy a Ruská federace omezí průvoz státní příslušníků nebo osob bez státní příslušnosti na případy, kdy tyto osoby není možné vrátit do státu určení přímo.
 2. Ruská federace umožní průvoz státních příslušníků třetí země nebo osob bez státní příslušnosti, pokud o to členský stát požádá, a členský stát umožní průvoz státní příslušníků třetí země nebo osob bez stání příslušnosti, pokud o to požádá Ruská federace, pokračuje-li předání přes území jiných států průvozu a je-li zajištěno přijetí ve státě určení.
 3. Ruská federace nebo členský stát mohou průvoz odmítnout
 a)
 pokud státnímu příslušníkovi nebo osobě bez státní příslušnosti hrozí ve státě určení nebo v jiném státě průvozu riziko mučení, nelidského či ponižujícího zacházení, potrestání, trestu smrti nebo pronásledování na základě rasy, náboženství, státní příslušnosti, příslušnosti k určité sociální skupině nebo politického přesvědčení, nebo
 b)
 pokud je státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti v žádaném státě nebo jiném státě průvozu předmětem trestního stíhání nebo postihu nebo
 c)
 z důvodu veřejného zdraví, vnitrostátní bezpečnosti, veřejného pořádku nebo jiných vnitrostátních zájmů dožádaného státu.
 4. Ruská federace nebo členský stát může odvolat svůj souhlas, nastanou-li nebo vyjdou-li následně najevo


text:
okolnosti uvedené v odstavci 3 tohoto článku, které stojí v cestě uskutečnění průvozu, nebo není-li již státem určení zajištěna další cesta přes možné státy průvozu či readmise. V tomto případě přijme žádající stát podle potřeby a neodkladně státního příslušníka třetí země nebo osobu bez státní příslušnosti zpět.
 Článek 15
 Postup průvozu
 1. Žádost o průvoz musí být předložena příslušným orgánům písemně s uvedením těchto údajů:
 a)
 typ průvozu (leteckou, pozemní nebo námořní dopravou), případné jiné státy průvozu a předpokládané místo určení;
 b)
 osobní údaje dotčené osoby (tj. jména, příjmení, datum narození a případně také místo narození, státní příslušnost a typ a číslo cestovního dokladu);
 c)
 předpokládaný hraniční přechod, čas předání a případné použití eskorty;
 d)
 prohlášení, že z hlediska žádajícího státu jsou splněny podmínky čl. 14 odst. 2 této dohody a že nejsou známy žádné důvody k zamítnutí uvedené v čl. 14 odst. 3 této dohody.
 Společný formulář, který je třeba při žádosti o průvoz vyplnit, tvoří přílohu 6 této dohody.
 2. Dožádaný stát písemně vyrozumí příslušné orgány žádajícího státu o souhlasu se vstupem a potvrdí hraniční přechod a předpokládaný čas předání nebo je vyrozumí o odmítnutí vstupu s uvedením důvodů svého zamítnutí.
 3. Probíhá-li průvoz letecky, jsou osoba, která má být převzata, a členové případné eskorty, osvobozeni od povinnosti získat zvláštní letištní tranzitní vízum.
 4. Příslušné orgány dožádaného státu jsou po vzájemných konzultacích nápomocny při průvozu, zejména dozorem dotčených osob a poskytnutím vhodných zařízení pro tento účel.
 ODDÍL V
 NÁKLADY
 Článek 16
 Náklady na přepravu a průvoz
 Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů vymáhat úhradu nákladů spojených s readmisí od osoby, která má být převzata, nebo třetími stranami, žádající stát nese všechny náklady na dopravu vzniklé v souvislosti s readmisí a průvozem až na hraniční přechod dožádaného státu.
 ODDÍL VI
 OCHRANA ÚDAJŮ
 Článek 17
 Ochrana údajů
 Osobní údaje sdělují příslušné orgány Ruské federace nebo členského státu pouze v případě, kdy je jejich sdělení nutné k provedení této dohody. Při sdělování, zpracovávání a nakládání s osobními údaji v konkrétním případě dodržují příslušné orgány Ruské federace platné právní předpisy Ruské federace a příslušné orgány členského státu dodržují ustanovení směrnice 95/46/ES a vnitrostátní právní předpisy tohoto státu, které byly k provádění této směrnice přijaty. Navíc jsou uplatňovány tyto zásady:
 a)
 osobní údaje musí být zpracovávány spravedlivě a zákonným způsobem;
 b)
 osobní údaje musí být shromažďovány ke zvláštnímu, výlučnému a oprávněnému účelu provádění této dohody a nesmí být dále zpracovávány způsobem, který tomuto účelu neodpovídá;
 c)
 osobní údaje musí být přiměřené, podstatné a nepřesahující míru s ohledem na účel, pro který jsou shromažďovány nebo dále zpracovávány; sdělované osobní údaje mohou zejména zahrnovat pouze tyto údaje:
 —
 údaje o osobě, která má být převzata (tj. příjmení, jméno, všechna předcházející jména, jiná užívaná jména, pod kterými je osoba známa nebo přezdívky, datum a místo narození, pohlaví, současná státní příslušnost, všechny předcházející státní příslušnosti),
 —
 údaje o průkazu totožnosti nebo cestovním pase (typ, číslo, doba platnosti, datum vydání, vydávající orgán, místo vydání),
 —
 přerušení a plán cesty,
 —
 jiné informace potřebné k identifikaci osoby, která má


text:
být převzata, nebo k posouzení požadavků na readmisi podle této dohody;
 d)
 údaje musí být přesné a, je-li to nezbytné, aktualizované;
 e)
 osobní údaje je třeba uchovávat v podobě, která umožňuje identifikaci údajů po dobu ne delší, než je potřebná pro účel, pro který byly údaje shromážděny nebo pro který jsou dále zpracovávány;
 f)
 příslušný orgán, který osobní údaje sděluje, jakož i orgán, kterému jsou určeny, učiní všechna opatření potřebná k zajištění případných oprav, výmazů nebo zablokování osobních údajů pro případ, že jejich zpracování není v souladu s ustanoveními písmena c) a d) tohoto článku, zejména pro případ, kdy nejsou přiměřené, přesné nebo kdy přesahují míru s ohledem na účel jejich zpracování. To zahrnuje oznámení jakékoli opravy, výmazu nebo zablokování údajů druhé straně;
 g)
 příslušný orgán, kterému jsou osobní údaje určeny, sdělí na požádání příslušnému orgánu, který údaje sděluje, k jakému účelu byly údaje použity a jakých výsledků tím bylo dosaženo;
 h)
 osobní údaje je možné sdělit pouze příslušným orgánům pověřeným prováděním této dohody. Jejich sdělení jiným orgánům vyžaduje předchozí souhlas příslušného orgánu, který osobní údaje sdělil;
 i)
 příslušný orgán, který osobní údaje sděluje, i orgán, kterému jsou určena, jsou povinny sepsat písemný protokol o sdělení a přijetí osobních údajů.
 ODDÍL VII
 PROVÁDĚNÍ A POUŽITELNOST
 Článek 18
 Vztah k jiným mezinárodním závazkům
 1. Touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnosti Společenství, členských států a Ruské federace vyplývající z mezinárodního práva, a zejména z
 a)
 Úmluvy ze dne 28. července 1951 a protokolu ze dne 31. ledna 1967 týkající se postavení uprchlíků;
 b)
 Evropské úmluvy na ochranu lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950;
 c)
 Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984;
 d)
 mezinárodních úmluv o vydávání a tranzitu;
 e)
 vícestranných mezinárodních úmluv obsahujících předpisy o readmisi cizích státních příslušníků jako např. Úmluvy o mezinárodním civilním letectví ze dne 7. prosince 1944.
 2. Ustanovení této dohody mají přednost před ustanoveními všech dvoustranných dohod a ujednání o readmisi, které byly nebo mohly být dle článku 20 této dohody uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Ruskou federací, pokud ustanovení takové dohody či ujednání zahrnují záležitosti, kterých se současná dohoda týká.
 3. Žádné ustanovení této dohody nemůže zabránit návratu osoby podle jiných formálních nebo neformálních ujednání.
 Článek 19
 Smíšený readmisní výbor
 1. Strany zřídí smíšený readmisní výbor (dále jen „výbor“), jehož úkolem je zejména:
 a)
 monitorovat uplatňování této dohody;
 b)
 rozhodovat o opatřeních potřebných k jednotnému provádění této dohody;
 c)
 pravidelně si vyměňovat informace o prováděcích protokolech uzavřených jednotlivými členskými státy a Ruskou federací podle článku 20 této dohody;
 d)
 rozhodovat o změnách příloh této dohody;
 e)
 navrhovat změny této dohody;
 f)
 posuzovat a v případě nutnosti navrhovat změny této dohody v případě nově přistoupivších zemí k Evropské unii.
 2. Rozhodnutí výboru jsou pro strany závazná.
 3. Výbor je složen ze zástupců Společenství a Ruské federace; Společenství zastupuje Komise, které jsou nápomocni odborníci z členských států.
 4. Výbor se schází podle potřeby na žádost jedné ze stran.
 5. Výbor přijme


text:
svůj jednací řád.
 Článek 20
 Prováděcí protokoly
 1. Ruská federace a členské státy uzavřou prováděcí protokoly zahrnující předpisy týkající se
 a)
 příslušných orgánů, hraničních přechodů, výměny informací o kontaktních místech a jazycích dorozumívání;
 b)
 způsobu readmise v rámci zrychleného postupu;
 c)
 podmínek eskortovaného předání, včetně průvozu státních příslušníků třetí země a osob bez státní příslušnosti s eskortou;
 d)
 doplňujících důkazů k důkazům uvedeným v přílohách 2 až 5 této dohody;
 e)
 postupu pohovorů prováděných podle článku 9 této dohody;
 f)
 případných zvláštních opatření týkajících se lhůt pro vyřízení žádosti o readmisi v souladu s čl. 11 odst. 2 této dohody.
 2. Prováděcí protokoly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vstoupí v platnost po jejich oznámení výboru.
 3. Na požádání členského státu a s výhradou praktické proveditelnosti jeho žádosti vůči Ruské federaci, souhlasí Ruská federace s použitím všech ustanovení prováděcího protokolu uzavřeného s členským státem i ve vztahu k jinému členskému státu. Na požádání Ruské federace a s výhradou praktické proveditelnosti její žádosti vůči jinému členskému státu souhlasí členský stát s použitím všech ustanovení prováděcího protokolu uzavřeného s jedním z členských států i ve vztahu k Ruské federaci.
 To se nevztahuje na ustanovení obsahující zvláštní opatření uvedená v odst. 1 písm. f) tohoto článku.
 ODDÍL VIII
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 21
 Územní platnost
 1. S výhradou odstavce 2 tohoto článku se tato dohoda použije na území Ruské federace a na území, ve kterých je použitelná Smlouva o založení Evropského společenství.
 2. Tato dohoda se nepoužije na území Dánského království.
 Článek 22
 Přílohy
 Přílohy 1 až 6 tvoří nedílnou součást této dohody.
 Článek 23
 Vstup v platnost, doba trvání a vypovězení
 1. Strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy.
 2. S výhradou odstavce 3 tohoto článku vstupuje tato dohoda v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po datu, kdy se strany vzájemně vyrozuměly o ukončení postupů uvedených v odstavci 1 tohoto článku. Předchází-li tento den datu vstupu dohody mezi Ruskou federací a Evropským společenstvím o zjednodušení vydávání víz občanům Ruské federace a Evropské unie, vstoupí tato dohoda v platnost ve stejný den jako uvedená dohoda.
 3. Závazky stanovené v článcích 3 a 5 této dohody se použijí teprve tři roky po datu stanoveném v odstavci 2 této dohody. Během tohoto přechodného tříletého období jsou použitelné pouze na osoby bez státní příslušnosti a státní příslušníky třetích zemí, se kterými Ruská federace uzavřela dvoustranné readmisní smlouvy nebo ujednání.
 4. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.
 5. Každá ze smluvních stran může tuto dohodu vypovědět oznámením této skutečnosti druhé smluvní straně. Platnost této dohody skončí uplynutím šesti měsíců po dni, kdy bylo oznámení doručeno.
 V Soči dne dvacátého pátého května dva tisíce šest ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a ruském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Hecho en Sochi, el veinticinco de mayo del dos mil seis.
 V Soči dne dvacátého pátého května dva tisíce šest.
 Udfærdiget i Sotji den


text:
femogtyvende maj to tusind og seks.
 Geschehen zu Sotschi am fünfundzwanzigsten Mai zweitausendsechs.
 Kahe tuhande kuuenda aasta maikuu kahekümne viiendal päeval Sotšis.
 'Εγινε στο Σότσι, στις είκοσι πέντε Μαΐου δύο χιλιάδες έξι.
 Done at Sochi on the twenty fifth day of May in the year two thousand and six.
 Fait à Sotchi, le vingt cinq mai deux mille six.
 Fatto a Soci, addì venticinque maggio duemilasei.
 Sočos, divtūkstoš sestā gada divdesmit piektajā maijā.
 Priimta du tūkstančiai šeštų metų gegužės dvidešimt penktą dieną Sočyje.
 Kelt Szocsiban, a kettőezer hatodik év május huszonötödik napján.
 Magħmul f'Sochi, fil-ħamsa u għoxrin jum ta' Mejju tas-sena elfejn u sitta.
 Gedaan te Sotsji, de vijfentwintigste mei tweeduizend zes.
 Sporządzono w Soczi dnia dwudziestego piątego maja roku dwutysięcznego szóstego.
 Feito em Sotchi, em vinte e cinco de Maio de dois mil e seis.
 V Soči dňa dvadsiateho piateho mája dvetisícšesť.
 V Soči, petindvajsetega maja leta dva tisoč šest.
 Tehty Sotšissa kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä toukokuuta vuonna kaksituhattakuusi.
 Som skedde i Sotji den tjugofemte maj tjugohundrasex.
 Adoptată la Sochi, la douăzeci și cinci mai două mii șase.
 Совершено в г. Сочи двадцать пятого мая две тысячи шестого года.
 Por la Comunidad Europea
 Za Evropské společenství
 For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Euroopa Ühenduse nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Eiropas Kopienas vārdā
 Europos bendrijos vardu
 Az Európai Közösség részéről
 Għall-Komunità Ewropea
 Voor de Europese Gemeenschap
 W imieniu Wspólnoty Europejskiej
 Pela Comunidade Europeia
 Za Európske spoločenstvo
 Za Evropsko skupnost
 Euroopan yhteisön puolesta
 På Europeiska gemenskapens vägnar
 Pentru Comunitatea Europeană
 За Европейское сообщество
 Por la Federación de Rusia
 Za Ruskou federaci
 For Den Russiske Føderation
 Für die Russische Föderation
 Venemaa Föderatsiooni nimel
 Για τη Ρωσική Ομοσπονδία
 For the Russian Federation
 Pour la Fédération de Russie
 Per la Federazione russa
 Krievijas Federācijas vārdā
 Rusijos Federacijos vardu
 Az Orosz Föderáció részéről
 Għall-Federazzjoni Russa
 Voor de Russische Federatie
 W imieniu Federacji Rosyjskiej
 Pela Federação da Rússia
 Za Ruskú federáciu
 Za Rusko federacijo
 Venäjän federaation puolesta
 På ryska federationen vägnar
 Pentru Federația Rusă
 За Российскую Федерацию
 PŘÍLOHA1 DOHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A RUSKOU FEDERACÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB
 Text obrazu
 Státní znak Ruské federace
 (Místo a datum)
 (Název příslušného orgánu žádajícího státu)
 Věc:
 ZRYCHLENÝ POSTUP
 Adresát
 (Název příslušného orgánu dožádaného státu)
 Text obrazu
 ŽÁDOST O PRŮVOZ
 podle článku 7 dohody ze dne 25. května 2006 mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o předávání a zpětném přebírání osob
 A. OSOBNÍ ÚDAJE
 Fotografie
 1. Celé jméno (podtrhněte příjmení):
 2. Rodné příjmení:
 3. Datum a místo narození:
 4. Pohlaví a fyzický popis (výška, barva očí, charakteristické znaky atd.):
 5. Znám/a rovněž jako (dřívější jména, jiná známá nebo používaná jména nebo přezdívky):
 6. Státní příslušnost a jazyk:
 7. Rodinný stav (dle možnosti)
 ženatý/vdaná
 svobodný/á
 rozvedený/á
 vdova/vdovec
 V případě sňatku:
 jméno manžela
 Jména a věk dětí (pokud jsou)
 8. Poslední adresa v žádajícím státě:
 9. Poslední místo pobytu v dožádaném státě
 B. ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI TÝKAJÍCÍ SE PŘEDÁVANÉ OSOBY
 1. Zdravotní stav
 (např. upozornění na zvláštní lékařskou


text:
péči; latinský název nakažlivé choroby):
 2. Upozornění na zvláště nebezpečnou osobu
 (např. podezření ze spáchání vážného trestného činu; agresivní chování):
 Text obrazu
 C. ZPŮSOB PROKÁZÁNÍ
 1.
 (pas číslo)
 (datum a místo vydání)
 (vydávající orgán)
 (platnost do)
 2.
 (průkaz totožnosti č.)
 (datum a místo vydání)
 (vydávající orgán)
 (platnost do)
 3.
 (řidičský průkaz č.)
 (datum a místo vydání)
 (vydávající orgán)
 (platnost do)
 4.
 (jiný úřední doklad č.)
 (datum a místo vydání)
 (vydávající orgán)
 (platnost do)
 D. POZNÁMKY
 (podpis příslušného orgánu žádajícího státu) (kulaté razítko/razítko)
 PŘÍLOHA 2 DOHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A RUSKOU FEDERACÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB
 Seznam dokladů pro prokázání státní příslušnosti
 —
 jakékoli cestovní pasy Ruské federace nebo členského státu (cestovní pasy pro občany toho kterého státu, cizinecké pasy, národní pasy, diplomatické pasy, služební pasy a náhradní pasy včetně dětských pasů);
 —
 potvrzení návratu do Ruské federace;
 —
 vnitrostátní průkazy totožnosti členských států EU;
 —
 osvědčení o státním občanství nebo jiný úřední doklad zmiňující nebo udávající občanství (např. rodný list);
 —
 služební knížky a vojenské knížky;
 —
 námořnické knížky, kapitánské průkazy a námořnické pasy.
 PŘÍLOHA 3 DOHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A RUSKOU FEDERACÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB
 Seznam dokladů pro nepřímé prokázání státní příslušnosti
 PŘÍLOHA 3 A
 —
 úředně ověřená fotokopie některého z dokladů uvedených v příloze 2 této dohody;
 —
 úřední prohlášení pro účely zrychleného postupu učiněné zejména zaměstnanci pohraniční policie a svědků, kteří mohou dotčené osobě dosvědčit přechod hranic.
 PŘÍLOHA 3 B
 —
 řidičské průkazy nebo jejich fotokopie;
 —
 jiné úřední doklady vydané orgány dožádaného státu;
 —
 firemní průkazy totožnosti nebo jejich fotokopie;
 —
 písemná prohlášení svědků;
 —
 písemná prohlášení učiněná dotčenou osobou a jazyk, kterým tato osoba hovoří, včetně výsledku úřední zkoušky.
 PŘÍLOHA 4 DOHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A RUSKOU FEDERACÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB
 Seznam dokladů k prokázání důvodů readmise státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 —
 platné vízum nebo povolení k pobytu vydané dožádaným státem;
 —
 razítko vstupu/vycestování nebo podobný záznam v cestovním dokladu dotčené osoby nebo jiný důkaz vstupu/vycestování (např. fotografický, elektronický nebo biometrický).
 PŘÍLOHA 5 DOHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A RUSKOU FEDERACÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB
 Seznam dokladů pro nepřímé prokázání podmínek readmise státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 PŘÍLOHA 5 A
 —
 úřední prohlášení pro účely zrychleného postupu učiněné zejména zaměstnanci pohraniční policie a svědků, kteří mohou dotčené osobě prokázat přechod hranic;
 PŘÍLOHA 5 B
 —
 letenka nebo jízdenka na vlak, autobus nebo lodní lístek vystavený na jméno, který prokazuje přítomnost a plán cesty dotčené osoby z území dožádaného státu na území žádajícího státu;
 —
 seznam cestujících v letadle, ve vlaku, v autobuse nebo na lodi, který prokazuje přítomnost a plán cesty dotčené osoby z území dožádaného státu na území žádajícího státu;
 —
 jakékoli jízdenky, potvrzení nebo účty (např. účet z hotelu, objednací kartička u lékaře/zubního lékaře, kartička opravňující ke vstupu do veřejné/soukromé instituce atd.), které jasně prokazují, že dotčená osoba pobývala na území dožádaného státu;
 —
 úřední prohlášení učiněné zejména zaměstnanci pohraniční policie a svědků, kteří mohou


text:
dotčené osobě prokázat přechod hranic;
 —
 úřední prohlášení dotčené osoby v soudním nebo administrativním řízení;
 —
 popis místa a okolností, za kterých byla dotčená osoba po vstupu na území žádajícího státu zadržena;
 —
 informace prokazující, že dotčená osoba využila služby průvodce nebo cestovní kanceláře;
 —
 informace o totožnosti nebo pobytu osoby, které poskytla mezinárodní organizace;
 —
 zprávy/potvrzení informací od rodinných příslušníků, spolucestujících atd.;
 —
 prohlášení dotčené osoby;
 PŘÍLOHA 6 DOHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A RUSKOU FEDERACÍ O PŘEDÁVÁNÍ A ZPĚTNÉM PŘEBÍRÁNÍ OSOB
 Text obrazu
 [Státní znak Ruské federace]
 (Místo a datum)
 (Název příslušného orgánu žádajícího státu)
 Věc:
 Adresát
 (Název příslušného orgánu dožádaného státu)
 Text obrazu
 ŽÁDOST O PRŮVOZ
 podle článku 15 dohody ze dne 25. května 2006 mezi Evropským společenstvím a Ruskou federací o předávání a zpětném přebírání osob
 A. OSOBNÍ ÚDAJE
 Fotografie
 1. Celé jméno (podtrhněte příjmení):
 2. Rodné příjmení:
 3. Datum a místo narození:
 4. Pohlaví a fyzický popis (výška, barva očí, charakteristické znaky atd.):
 5. Znám/a rovněž jako (dřívější jména, jiná známá nebo používaná jména nebo přezdívky):
 6. Státní příslušnost a jazyk:
 7. Typ a číslo cestovního dokladu:
 B. ZVLÁŠTNÍ OKOLNOSTI TÝKAJÍCÍ SE PŘEDÁVANÉ OSOBY
 1. Zdravotní stav
 (např. upozornění na zvláštní lékařskou péči; latinský název nakažlivé choroby):
 2. Upozornění na zvláště nebezpečnou osobu
 (např. podezření ze spáchání závažného trestného činu; agresivní chování):
 Text obrazu
 C. PRŮVOZ
 1. Typ průvozu
 letecky:
 námořní dopravou
 pozemní dopravou
 2. Stát konečného místa určení
 3. Případné další státy průvozu
 4. Předpokládaný hraniční přechod, datum, čas průvozu a případná eskorta
 5. Je zajištěn vstup do jiného státu průvozu a do státu konečného místa určení (čl. 14 odst. 2 Dohody mezi Ruskou federací a Evropským společenstvím o předávání a zpětném přebírání osob)?
 ano
 ne
 6. Jsou známy nějaké důvody pro zamítnutí průvozu? (čl. 14 odst. 3 Dohody mezi Ruskou federací a Evropským společenstvím o předávání a zpětném přebírání osob)
 ano
 ne
 D. POZNÁMKY
 (podpis příslušného orgánu žádajícího státu) (kulaté razítko/razítko)
 Společné prohlášení k čl. 2 odst. 1 a čl. 4 odst. 1
 „Smluvní strany berou na vědomí, že podle právních předpisů o státní příslušnosti Ruské federace a členských států není možné občana Evropské unie nebo Ruské federace zbavit státní příslušnosti.
 Strany se dohodly, že se vzájemně včas vyrozumí, pokud by se tato právní situace změnila.“
 Společné prohlášení k čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1
 „Strany souhlasí s tím, že osoba ‚vstupující přímo‘ z území dožádaného státu ve smyslu těchto ustanovení znamená, že tato osoba vstoupila na území žádajícího státu prostřednictvím letecké, pozemní nebo námořní dopravy, aniž by mezitím vstoupila na území jiného státu. Tranzitní pobyt na letišti třetí země se za vstup nepovažuje.“
 Společné prohlášení týkající se Dánského království
 „Strany berou na vědomí, že tato dohoda se nepoužije na území nebo pro státní příslušníky Dánského království. Za těchto okolností je vhodné, aby Ruská federace a Dánské království uzavřelo dohodu o readmisi za stejných podmínek uvedených v této dohodě.“
 Společné prohlášení týkající se Islandské republiky a Norského království
 „Strany berou na vědomí úzké vztahy mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a


text:
 |
 22011A1209(01)
 Dohoda ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o dodatečných obchodních preferencích pro zemědělské produkty na základě článku 19 Dohody o Evropském hospodářském prostoru
 Úřední věstník L 327 , 09/12/2011 S. 0002 - 0038
 Dohodave formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norským královstvím o dodatečných obchodních preferencích pro zemědělské produkty na základě článku 19 Dohody o Evropském hospodářském prostoruA. Dopis Evropské unieVážený pane,mám tu čest odvolat se na jednání mezi Evropskou unií a Norským královstvím o dvoustranném zemědělském obchodu, která byla uzavřena dne 28. ledna 2010.Nové kolo jednání mezi Evropskou komisí a Norskem o zemědělském obchodu se uskutečnilo na základě článku 19 Dohody o Evropském hospodářském prostoru (Dohoda o EHP) s cílem podpořit postupnou liberalizaci zemědělského obchodu mezi Evropskou unií a Norskem (strany) na preferenčním vzájemném a vzájemně výhodném základě. Jednání byla vedena systematicky a s patřičným ohledem na vývoj zemědělské politiky a podmínek obou stran, včetně vývoje dvoustranného obchodu a obchodních podmínek s ostatními obchodními partnery ve světě.Potvrzuji tímto tyto výsledky jednání:1. Norsko se zavazuje poskytnout bezcelní přístup k produktům pocházejícím z Evropské unie, uvedeným v příloze I.2. Norsko se zavazuje zavést celní kvóty pro produkty pocházející z Evropské unie, uvedené v příloze II.3. Norsko se zavazuje snížit dovozní cla na produkty pocházející z Evropské unie, uvedené v příloze III.4. Evropská unie se zavazuje poskytnout bezcelní přístup k produktům pocházejícím z Norska, uvedeným v příloze IV.5. Evropská unie se zavazuje zavést celní kvóty pro produkty pocházející z Norska, uvedené v příloze V.6. Kódy celního sazebníku uvedené v přílohách I až V odpovídají kódům použitelným u stran dne 1. ledna 2009.7. Kdykoliv dojde k provedení budoucí dohody WTO o zemědělství se závazky v oblasti nových celních sazeb podle doložky nejvyšších výhod, budou dvoustranné celní kvóty do Norska na vepřové maso ve výši 600 tun, drůbeží maso ve výši 800 tun a hovězí maso ve výši 900 tun, jak je stanoví příloha II, postupně ukončeny v souladu s týmiž kroky jako při postupném zavádění kvót WTO, které se vztahují na tyto produkty.8. Strany se dohodly na co nejrychlejším sjednocení všech dvoustranných koncesí (těch již existujících a těch stanovených v této výměně dopisů) v nové výměně dopisů, která má nahradit existující dvoustranné zemědělské dohody.9. Pravidla původu pro účely provádění koncesí uvedených v přílohách I až V jsou stanovena v příloze IV k výměně dopisů ze dne 2. května 1992. Místo dodatku k příloze IV výměny dopisů ze dne 2. května 1992 se však použije příloha II protokolu 4 k Dohodě o EHP.10. Strany přijmou opatření, aby zajistily, že výhody, které si navzájem poskytují, nebudou ohroženy jinými omezujícími dovozními opatřeními.11. Strany se dohodly učinit nezbytné kroky k zajištění toho, že celní kvóty budou spravovány tak, aby se dovozy mohly uskutečňovat pravidelně a aby dohodnutá množství mohla být skutečně dovážena.12. Strany se dohodly, že budou usilovat o podporu obchodu s produkty se zeměpisným označením. Strany se dohodly, že budou pokračovat ve dvoustranných rozhovorech ve snaze lépe porozumět právním předpisům a registračním postupům druhé strany, aby tak mohly