text:
pojištění nebo na dobrovolné pokračující pojištění, pokud v případě jedné z
 oblastí uvedených v článku SSC.3 [Věcná působnost] existuje ve státě pouze systém dobrovolného
 pojištění.
 2. Jestliže se na základě právních předpisů jednoho státu vztahuje na dotyčnou osobu povinné
 pojištění v tomto státě, nemůže se na ni vztahovat systém dobrovolného pojištění nebo systém
 dobrovolného pokračujícího pojištění v jiném státě. Ve všech jiných případech, v nichž existuje v
 dané oblasti volba mezi několika systémy dobrovolného pojištění nebo systémy dobrovolného
 pokračujícího pojištění, může být dotyčná osoba účastna pouze systému, pro který se rozhodla.
 3. Jde-li však o dávky v invaliditě, ve stáří a o pozůstalostní dávky, může být dotyčná osoba
 účastna systému dobrovolného nebo dobrovolného pokračujícího pojištění jednoho ze států, i když
 se na ni povinně vztahují právní předpisy jiného státu, pokud se na ni vztahovaly v určitém období
 jejího pracovního života právní předpisy prvně uvedeného státu vzhledem nebo v důsledku její
 činnosti jako zaměstnance nebo osoby samostatně výdělečně činné a pokud tento souběh výslovně
 nebo implicitně dovolují právní předpisy prvně uvedeného státu.
 4. Jestliže právní předpisy kteréhokoli státu podmiňují vstup do dobrovolného pojištění nebo
 dobrovolného pokračujícího pojištění bydlištěm v dotyčném státě nebo předchozí činností
 zaměstnance nebo osoby samostatně výdělečně činné, vztahuje se čl. SSC.6 [Rovné nakládání s
 dávkami, příjmy, skutečnostmi nebo událostmi] písm. b) pouze na osoby, které v určité předchozí
 době podléhaly právním předpisům uvedeného státu na základě činnosti, kterou vykonávaly jako
 zaměstnanci nebo osoby samostatně výdělečně činné.
 Článek SSC.14: Povinnosti zaměstnavatele
 1. Zaměstnavatel, který má sídlo nebo místo podnikání mimo území příslušného státu, musí
 splnit všechny povinnosti stanovené právními předpisy, které jsou na jeho zaměstnance použitelné,
 zejména povinnost platit odvody stanovené těmito právními předpisy, jako kdyby měl sídlo nebo
 místo podnikání v příslušném státě.
 2. Zaměstnavatel, který nemá místo podnikání ve státě, jehož právní předpisy jsou použitelné,
 může se zaměstnancem uzavřít dohodu o tom, že zaměstnanec bude plnit povinnosti
 zaměstnavatele týkající se placení odvodů jeho jménem, aniž jsou dotčeny základní povinnosti
 zaměstnavatele. Zaměstnavatel zašle oznámení o takovém ujednání příslušné instituci tohoto státu.
 HLAVA III: ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O RŮZNÝCH DRUZÍCH DÁVEK
 1152
 ---pagebreak--- KAPITOLA 1: DÁVKY V NEMOCI, MATEŘSTVÍ A ROVNOCENNÉ OTCOVSKÉ DÁVKY
 Oddíl 1: Pojištěné osoby a jejich rodinní příslušníci s výjimkou důchodců a jejich rodinných příslušníků
 Článek SSC.15: Bydliště v jiném státě než v příslušném státě
 Pojištěná osoba nebo její rodinní příslušníci, kteří bydlí v jiném státě než v příslušném státě, pobírají
 ve státě bydliště věcné dávky, které na účet příslušné instituce poskytne instituce místa bydliště
 podle předpisů, které uplatňuje, jako by uvedená osoba zde byla podle těchto právních předpisů
 pojištěna.
 Článek SSC.16: Pobyt v příslušném státě, je-li bydliště v jiném státě – zvláštní pravidla pro rodinné
 příslušníky příhraničních pracovníků
 1. Nestanoví-li odstavec 2 jinak, pojištěná osoba a její rodinní příslušníci uvedení v článku
 SSC.15 [Bydliště v jiném státě než v příslušném státě] mají při pobytu v příslušném státě také nárok
 na věcné dávky. Věcné dávky poskytuje příslušná instituce na své náklady podle právních předpisů,
 které uplatňuje tak, jako by dotyčné osoby v uvedeném státě bydlely.
 2. Rodinní


text:
příslušníci příhraničního pracovníka mají nárok na věcné dávky po dobu svého
 pobytu v příslušném státě.
 Je-li však příslušný stát uveden v příloze SSC-2 [Omezení nároků na věcné dávky pro rodinné
 příslušníky příhraničního pracovníka], mají rodinní příslušníci příhraničního pracovníka, kteří pobývají
 ve stejném státě jako příhraniční pracovník, nárok na věcné dávky v příslušném státě pouze za
 podmínek stanovených v čl. SSC.17 [Pobyt mimo příslušný stát] odst. 1.
 Článek SSC.17: Pobyt mimo příslušný stát
 1. Nestanoví-li odstavec 2 jinak, mají pojištěná osoba a její rodinní příslušníci pobývající v jiném
 členském státě než v příslušném členském státě nárok pobírat věcné dávky, které jsou jménem
 příslušné instituce poskytovány institucí místa pobytu v souladu s jejími právními předpisy, jako by
 byla podle uvedených právních předpisů pojištěna, pokud:
 (a) se věcné dávky stanou nezbytnými ze zdravotních důvodů během jejich pobytu, s přihlédnutím
 poskytovatele k povaze těchto dávek a k očekávané délce pobytu;
 (b) osoba necestovala do dotčeného státu za účelem pobírání věcných dávek, pokud osoba není
 cestujícím nebo členem posádky lodě nebo letadla směřujících do dotčeného státu a věcné
 dávky se staly nezbytnými ze zdravotních důvodů během cesty nebo letu; a
 (c) je předložen platný dokument prokazující nárok v souladu s čl. SSCI.22 [Pobyt v jiném státě než
 v příslušném státě] odst. 1 přílohy SSC-7 [Prováděcí část].
 2. Dodatek SSCI-2 [Dokument prokazující nárok] uvádí seznam věcných dávek, které vzhledem
 k tomu, že mají být poskytovány během pobytu v jiném státě, vyžadují z praktických důvodů
 předchozí dohodu mezi dotyčnou osobou a institucí poskytující péči.
 Článek SSC.18: Vycestování za účelem obdržení věcných dávek – povolení k obdržení vhodného
 léčení mimo stát bydliště
 1. Nestanoví-li tento protokol jinak, pojištěná osoba cestující do jiného státu za účelem
 obdržení věcných dávek během pobytu je povinna požádat o povolení příslušnou instituci.
 1153
 ---pagebreak--- 2. Pojištěná osoba, které příslušná instituce povolila cestu do jiného státu za účelem léčení
 odpovídajícího jejímu stavu, obdrží jménem příslušné instituce věcné dávky poskytované institucí
 místa pobytu, a to podle právních předpisů, které uplatňuje tak, jako by uvedená osoba byla podle
 uvedených právních předpisů pojištěna. Povolení je vydáno, pokud dotyčné léčení patří mezi dávky
 stanovené právními předpisy ve státě, kde má dotyčná osoba bydliště a kde se uvedené osobě
 nemůže dostat takového léčení v lékařsky odůvodnitelné lhůtě, s přihlédnutím k jejímu zdravotnímu
 stavu a pravděpodobnému průběhu její nemoci.
 3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně i na rodinné příslušníky pojištěné osoby.
 4. Bydlí-li rodinní příslušníci pojištěné osoby v jiném státě než ve státě, ve kterém bydlí
 pojištěná osoba, a tento stát zvolil úhradu na základě paušálních částek, náklady na věcné dávky
 uvedené v odstavci 2 ponese instituce místa bydliště rodinných příslušníků. V tomto případě je pro
 účely odstavce 1 instituce místa bydliště rodinných příslušníků považována za příslušnou instituci.
 Článek SSC.19: Peněžité dávky
 1. Pojištěná osoba a její rodinní příslušníci bydlící nebo pobývající v jiném státě než v
 příslušném státě mají nárok na peněžité dávky poskytované příslušnou institucí v souladu s právními
 předpisy, které uplatňuje. Na základě dohody mezi příslušnou institucí a institucí místa bydliště nebo
 pobytu však může

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
tyto dávky poskytovat instituce místa bydliště nebo pobytu na náklady příslušné
 instituce v souladu s právními předpisy příslušného státu.
 2. Příslušná instituce státu, jehož právní předpisy stanoví, že se peněžité dávky vypočítávají na
 základě průměrného příjmu nebo průměrného příspěvkového základu, určí tento průměrný příjem
 nebo průměrný příspěvkový základ výhradně ve vztahu k příjmům, jejichž vyplacení bylo potvrzeno,
 nebo příspěvkovým základům, které byly použity, během dob získaných podle uvedených právních
 předpisů.
 3. Příslušná instituce státu, jehož právní předpisy stanoví, že se peněžité dávky vypočítávají na
 základě standardních příjmů, přihlíží výlučně k standardním příjmům nebo případně k průměrným
 standardním příjmům za doby získané podle uvedených právních předpisů.
 4. Odstavce 2 a 3 se použijí obdobně na případy, kdy právní předpisy používané příslušnou
 institucí stanoví zvláštní referenční období, které odpovídá v dotyčném případě buď zcela, nebo
 částečně dobám získaným dotyčnou osobou podle právních předpisů jednoho nebo více jiných států.
 Článek SSC.20: Žadatelé o důchod
 1. Pojištěná osoba, která při podání žádosti o důchod nebo během jejího vyřizování ztratí nárok
 na věcné dávky podle právních předpisů posledního příslušného státu, má nadále nárok na věcné
 dávky podle právních předpisů státu, ve kterém má bydliště, pokud dotčený žadatel o důchod
 splňuje podmínky pojištění podle právních předpisů státu uvedeného v odstavci 2. Nárok na věcné
 dávky ve státě bydliště se vztahuje také na rodinné příslušníky žadatele o důchod.
 2. Věcné dávky hradí instituce členského státu, který se v případě přiznání důchodu stává
 příslušným podle článků SSC.21 [Nárok na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště] až
 SSC.23 [Důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států kromě státu bydliště v případě
 existence nároku na věcné dávky ve státě bydliště].
 Oddíl 2: Zvláštní ustanovení pro důchodce a jejich rodinné příslušníky
 1154
 ---pagebreak--- Článek SSC.21: Nárok na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště
 Osoba, která pobírá důchod nebo důchody podle právních předpisů dvou nebo více států, z nichž
 jedním je stát, ve kterém bydlí, a která má nárok na věcné dávky podle právních předpisů tohoto
 státu, obdrží tyto věcné dávky spolu se svými rodinnými příslušníky od instituce místa bydliště a na
 její účet tak, jako by byla důchodcem, který má nárok na důchod výhradně podle právních předpisů
 uvedeného státu.
 Článek SSC.22: Neexistence nároku na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště
 1. Osoba, která:
 (a) bydlí v dotyčném státě;
 (b) pobírá důchod nebo důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států a
 (c) nemá nárok na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště;
 obdrží přesto tyto dávky pro sebe i pro své rodinné příslušníky, jestliže by na ně měla jako důchodce
 nárok podle právních předpisů státu nebo alespoň jednoho z členských států příslušného ve vztahu k
 jejímu důchodu, pokud by dotčená osoba měla bydliště na území takového státu. Věcné dávky
 poskytuje instituce místa bydliště na náklady instituce uvedené v odstavci 2, jako by dotyčná osoba
 měla nárok na důchod a věcné dávky podle právních předpisů uvedeného státu.
 2. V případech, na které se vztahuje odstavec 1, nese náklady na věcné dávky instituce určená
 podle těchto pravidel:
 (a) je-li na


text:
důchodce nahlíženo jako na osobu, která má nárok na věcné dávky podle právních
 předpisů jednoho státu, nese náklady uvedených dávek příslušná instituce tohoto státu;
 (b) je-li na důchodce nahlíženo jako na osobu, která má nárok na věcné dávky podle právních
 předpisů dvou nebo více států, nese náklady uvedených dávek příslušná instituce státu, jehož
 právní předpisy se na dotyčnou osobu vztahovaly nejdelší dobu;
 (c) pokud by v důsledku použití tohoto pravidla v písmenu b) bylo k úhradě nákladů na dávky
 příslušných několik států, ponese tyto náklady příslušná instituce státu, jehož právní předpisy
 se na dotyčného důchodce vztahovaly naposledy.
 Článek SSC.23: Důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států kromě státu bydliště v
 případě existence nároku na věcné dávky ve státě bydliště
 Jestliže osoba pobírající důchod nebo důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států má
 bydliště ve státě, jehož právní předpisy nepodmiňují nárok na věcné dávky pojištěním nebo
 podmínkami zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, a uvedená osoba od tohoto státu
 nepobírá žádný důchod, nese náklady na věcné dávky poskytované jí a jejím rodinným příslušníkům
 instituce jednoho ze států příslušných ve vztahu k jejím důchodům, určená podle čl. 22 odst. 2 SSC
 [Neexistence nároku na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště] v rozsahu, v jakém by
 dotčená osoba a její rodinní příslušníci měli nárok na takovou dávku, kdyby uvedená osoba bydlela v
 tomto státě.
 Článek SSC.24: Bydliště rodinných příslušníků v jiném státě než v tom, ve kterém bydlí důchodce
 Pokud osoba:
 1155
 ---pagebreak--- (a) pobírá důchod nebo důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států a
 (b) má bydliště v jiném státě, než ve kterém mají bydliště její rodinní příslušníci,
 uvedení rodinní příslušníci této osoby mají nárok na věcné dávky poskytované institucí místa jejich
 bydliště v souladu s právními předpisy, které uplatňuje, pokud má důchodce nárok na věcné dávky
 podle právních předpisů daného státu. Náklady ponese příslušná instituce odpovědná za náklady na
 věcné dávky poskytované důchodci ve státě jeho bydliště.
 Článek SSC.25: Pobyt důchodce nebo jeho rodinných příslušníků v jiném státě než ve státě bydliště –
 pobyt v příslušném státě – povolení nezbytného léčení mimo stát bydliště
 1. Článek SSC.17 [Pobyt mimo příslušný stát] se použije obdobně na:
 (a) osobu pobírající důchod nebo důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států a
 která má nárok na věcné dávky podle právních předpisů jednoho ze států, které poskytují její
 důchod nebo důchody;
 (b) její rodinné příslušníky,
 kteří pobývají v jiném státě než ve státě jejich bydliště.
 2. Ustanovení čl. SSC.16 [Pobyt v příslušném státě, je-li bydliště v jiném státě – zvláštní pravidla
 pro rodinné příslušníky příhraničních pracovníků] odst. 1 se použije obdobně na osoby popsané v
 odstavci 1, pokud pobývají ve státě, kde se nachází příslušná instituce odpovědná za náklady na
 věcné dávky poskytované důchodci v jeho státě bydliště, a tento stát je uveden v příloze SSC-3 [Více
 nároků pro důchodce vracející se do příslušného státu].
 3. Článek SSC.18 [Vycestování za účelem obdržení věcných dávek – povolení k obdržení
 vhodného léčení mimo stát bydliště] se použije obdobně na důchodce nebo jeho rodinné příslušníky,


text:
kteří pobývají v jiném státě, než je stát jejich bydliště, za účelem získání léčení přiměřeného jejich
 stavu v tomto státě.
 4. Nestanoví-li odstavec 5 jinak, náklady na věcné dávky uvedené v odstavcích 1 až 3 nese
 příslušná instituce, která nese náklady na věcné dávky poskytované tomuto důchodci ve státě jeho
 bydliště.
 5. Náklady na věcné dávky uvedené v odstavci 3 nese instituce místa bydliště důchodce nebo
 jeho rodinných příslušníků, pokud tyto osoby bydlí ve státě, který zvolil úhradu nákladů na základě
 paušálních částek. V těchto případech se pro účely odstavce 3 instituce místa bydliště důchodce
 nebo jeho rodinných příslušníků považuje za příslušnou instituci.
 Článek SSC.26: Peněžité dávky pro důchodce
 1. Peněžité dávky vyplácí osobě pobírající důchod či důchody podle právních předpisů jednoho
 nebo více států příslušná instituce státu, ve kterém se nachází příslušná instituce, která nese náklady
 na věcné dávky poskytované důchodci ve státě jeho bydliště. Článek SSC.19 [Peněžité dávky] se
 použije obdobně.
 2. Odstavec 1 se použije také na rodinné příslušníky důchodce.
 1156
 ---pagebreak--- Článek SSC.27: Příspěvky důchodců
 1. Instituce státu, která je podle právních předpisů, které uplatňuje, odpovědná za provádění
 srážek příspěvků na dávky v nemoci, mateřství a rovnocenné otcovské dávky, může vyžadovat a
 vymáhat tyto srážky vypočtené v souladu s platnými právními předpisy, které uplatňuje, jen pokud
 náklady na tyto dávky podle článků SSC.21 [Nárok na věcné dávky podle právních předpisů státu
 bydliště] až SSC.24 [Bydliště rodinných příslušníků v jiném státě než v tom, ve kterém bydlí
 důchodce] má nést některá instituce uvedeného státu.
 2. Pokud v případech uvedených v článku SSC.23 [Důchody podle právních předpisů jednoho
 nebo více států kromě státu bydliště v případě existence nároku na věcné dávky ve státě bydliště] je
 získání dávek v nemoci, mateřství a rovnocenných otcovských dávek podmíněno placením příspěvků
 nebo obdobných plateb podle právních předpisů státu, ve kterém dotyčný důchodce bydlí, nelze tyto
 příspěvky vybírat z důvodu tohoto bydliště.
 Oddíl 3: Společná ustanovení
 Článek SSC.28: Obecná ustanovení
 Články SSC.21 [Nárok na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště] až SSC.27 [Příspěvky
 důchodců] se nepoužijí na důchodce nebo jeho rodinné příslušníky, kteří mají nárok na dávky podle
 právních předpisů některého státu na základě své činnosti jako zaměstnance nebo osoby samostatně
 výdělečně činné. V takovém případě se na dotyčnou osobu pro účely této kapitoly vztahují články
 SSC.15 [Bydliště v jiném státě než v příslušném státě] až SSC.19 [Peněžité dávky].
 Článek SSC.29: Přednost nároku na věcné dávky – zvláštní pravidlo pro nárok rodinných příslušníků
 na dávky ve státě bydliště
 1. Nestanoví-li odstavec 2 jinak, má-li rodinný příslušník samostatné právo na věcné dávky
 podle právních předpisů státu nebo této kapitoly, má toto právo přednost před odvozeným právem
 na dávky rodinných příslušníků.
 2. Nestanoví-li odstavec 3 jinak, jestliže samostatné právo ve státě bydliště existuje přímo a
 pouze na základě bydliště dotyčné osoby v tomto státě, má odvozené právo na věcné dávky
 přednost před samostatnými právy.
 3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, věcné dávky se poskytují rodinným příslušníkům pojištěné
 osoby na náklady příslušné instituce ve státě, v němž mají bydliště, pokud:
 (a) rodinní příslušníci


text:
bydlí ve státě, podle jehož právních předpisů nárok na věcné dávky není
 podmíněn pojištěním nebo činností zaměstnance nebo osoby samostatně výdělečně činné, a
 (b) manžel či manželka anebo osoba pečující o děti pojištěné osoby, vyvíjí v uvedeném státě
 činnost jako zaměstnanec nebo osoba samostatně výdělečně činná nebo od tohoto státu
 pobírá důchod na základě činnosti jako zaměstnanec nebo osoba samostatně výdělečně činná.
 Článek SSC.30: Úhrady mezi institucemi
 1. Věcné dávky poskytované podle této kapitoly institucí jednoho státu jménem instituce
 jiného státu se plně uhrazují.
 2. Úhrady uvedené v odstavci 1 se určují a provádějí postupem stanoveným v příloze 7 SSC
 [Prováděcí část], a to buď po prokázání skutečných výdajů, nebo na základě paušálních částek v
 1157
 ---pagebreak--- případě států, pro jejichž právní nebo správní struktury není použití úhrady na základě skutečných
 výdajů vhodné.
 3. Státy a jejich příslušné orgány mohou stanovit jiné způsoby poskytování úhrad nebo se zříci
 úhrad mezi institucemi, které podléhají jejich pravomoci.
 KAPITOLA 2: DÁVKY PŘI PRACOVNÍCH ÚRAZECH A NEMOCECH Z POVOLÁNÍ
 Článek SSC.31: Nárok na věcné a peněžité dávky
 1. Aniž jsou dotčena příznivější ustanovení odstavců 2 a 3 tohoto článku, použijí se články SSC
 15 [Pobyt v jiném státě, než je příslušný stát], čl. SSC.16 [Pobyt v příslušném státě, je-li bydliště v
 jiném státě – zvláštní pravidla pro rodinné příslušníky příhraničních pracovníků] odst. 1, SSC.17
 [Pobyt mimo příslušný stát] odst. 1 a čl. SSC 18 [Vycestování za účelem obdržení věcných dávek –
 povolení k obdržení vhodného léčení mimo stát bydliště] odst. 1 rovněž na pracovní úrazy nebo
 nemoci z povolání.
 2. Osoba, která utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z povolání a která bydlí nebo
 pobývá v jiném než příslušném státě, má nárok na zvláštní věcné dávky ze systému pojištění pro
 případ pracovního úrazu a nemoci z povolání poskytované jménem příslušné instituce institucí místa
 bydliště nebo pobytu podle právních předpisů, které uplatňuje tak, jako by uvedená osoba byla
 pojištěna podle těchto předpisů.
 3. Příslušná instituce nemůže osobě, která utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z
 povolání a která má nárok na dávky ze strany této instituce, odmítnout udělit povolení uvedené v čl.
 SSC.18 odst. 1 [Vycestování za účelem obdržení věcných dávek – povolení k obdržení vhodného
 léčení mimo stát bydliště], pokud této osobě nemůže být léčení odpovídající jejímu stavu ve lhůtě,
 která je odůvodnitelná z lékařského hlediska, s přihlédnutím k aktuálnímu zdravotnímu stavu
 uvedené osoby a k pravděpodobnému průběhu nemoci, poskytnuto na území státu, ve kterém má
 uvedená osoba bydliště.
 4. Článek SSC.19 [Peněžité dávky] se použije také na dávky uvedené v této kapitole.
 Článek SSC.32: Náklady na převoz
 1. Příslušná instituce státu, jehož právní předpisy stanoví úhradu nákladů na převoz osoby,
 která utrpěla pracovní úraz nebo u které je zjištěna nemoc z povolání, buď do místa jejího bydliště,
 nebo do nemocnice, uhradí tyto náklady do odpovídajícího místa na území státu, kde má tato osoba
 bydliště, za předpokladu, že tato instituce tento převoz předem povolí; přitom se náležitě přihlíží k
 důvodům převozu. Povolení se nevyžaduje v případě příhraničních pracovníků.
 2. Příslušná instituce státu, jehož právní


text:
předpisy stanoví úhradu nákladů na převoz těla osoby,
 která utrpí smrtelný pracovní úraz, na místo pohřbu, uhradí tyto náklady v souladu s právními
 předpisy, které uplatňuje, na odpovídající místo na území státu, kde měla osoba bydliště v době
 úrazu.
 Článek SSC.33: Dávky pro případ nemoci z povolání, pokud byla postižená osoba vystavena stejnému
 riziku v několika státech
 Pokud osoba, u které je zjištěna nemoc z povolání, vykonávala činnost způsobilou vyvolat uvedenou
 nemoc podle právních předpisů dvou nebo více států, jsou dávky, o které může uvedená osoba nebo
 její pozůstalí žádat, přiznávány výhradně podle právních předpisů posledního z těchto států, jejichž
 podmínky jsou splněny.
 1158
 ---pagebreak--- Článek SSC.34: Zhoršení nemoci z povolání
 V případě zhoršení nemoci z povolání, za kterou osoba pobírala nebo pobírá dávku podle právních
 předpisů některého státu, se použijí tato pravidla:
 (a) jestliže dotyčná osoba v době pobírání dávek neprovozovala podle právních předpisů jiného
 státu činnost jako zaměstnanec nebo osoba samostatně výdělečně činná, která
 pravděpodobně způsobila nebo zhoršila dotyčnou nemoc, náklady na dávky ponese podle
 právních předpisů, které uplatňuje, příslušná instituce prvního státu, přičemž vezme v úvahu
 zhoršení;
 (b) jestliže dotyčná osoba v době pobírání dávek provozovala podle právních předpisů jiného
 státu takovou činnost, náklady na dávky ponese podle právních předpisů, které uplatňuje,
 příslušná instituce prvního státu, přičemž nebude brát v úvahu zhoršení. Příslušná instituce
 druhého státu poskytne dotyčné osobě doplatek, jehož výše odpovídá rozdílu mezi částkou
 dávek náležejících osobě po zhoršení a částkou, která by osobě podle právních předpisů
 uplatňovaných institucí náležela před zhoršením, kdyby se dotyčná nemoc vyskytla podle
 právních předpisů tohoto státu;
 (c) pravidla týkající se snížení, pozastavení nebo odnětí dávek stanovená právními předpisy
 jednoho státu nebudou použita vůči osobám pobírajícím dávky od institucí dvou států v
 souladu s písmenem b).
 Článek SSC.35: Pravidla pro přihlédnutí k zvláštnostem některých právních předpisů
 1. Neexistuje-li ve státě, kde má dotyčná osoba bydliště nebo pobyt, žádné pojištění pro případ
 pracovních úrazů nebo nemocí z povolání, nebo existuje-li takové pojištění, ale není žádná instituce
 příslušná pro poskytování věcných dávek, poskytuje tyto dávky instituce místa bydliště nebo pobytu
 příslušná pro poskytování věcných dávek v nemoci.
 2. Neexistuje-li žádné pojištění pro případy pracovních úrazů nebo nemocí z povolání v
 příslušném státě, ustanovení této kapitoly o věcných dávkách se přesto použijí na osobu, která má
 nárok na tyto dávky v nemoci, mateřství nebo rovnocenném otcovství podle právních předpisů
 uvedeného státu, pokud dotyčná osoba utrpěla pracovní úraz nebo onemocněla nemocí z povolání
 během bydlení nebo pobytu v jiném státě. Náklady nese instituce příslušná pro věcné dávky podle
 právních předpisů příslušného státu.
 3. Článek SSC.6 [Rovné nakládání s dávkami, příjmy, skutečnostmi nebo událostmi] se použije
 na příslušnou instituci jednoho státu, pokud jde o rovnocennost pracovních úrazů a nemocí z
 povolání, které nastaly nebo které byly následně potvrzeny podle právních předpisů jiného státu při
 hodnocení stupně pracovní neschopnosti, nároků na dávky nebo jejich výši za podmínky, že:
 (a) nenáleží žádná náhrada za pracovní úraz nebo nemoc z povolání, které nastaly nebo které byly
 dříve potvrzeny podle uplatňovaných právních předpisů, a
 (b) nenáleží žádná náhrada za


text:
pracovní úraz nebo nemoc z povolání, které nastaly nebo které byly
 následně potvrzeny podle právních předpisů jiného státu, podle kterých k pracovnímu úrazu
 nebo nemoci z povolání došlo nebo bylo potvrzeno, že k nim došlo.
 Článek SSC.36: Úhrady mezi institucemi
 1. Článek SSC.30 [Úhrady mezi institucemi] se použije také na dávky, na které se vztahuje tato
 kapitola, a úhrady se poskytují na základě skutečných nákladů.
 1159
 ---pagebreak--- 2. Státy nebo jejich příslušné orgány mohou stanovit jiné způsoby poskytování úhrad nebo se
 zříci úhrad mezi institucemi, které podléhají jejich pravomoci.
 KAPITOLA 3: POHŘEBNÉ
 Článek SSC.37: Nárok na pohřebné, dojde-li k úmrtí v jiném státě, než je příslušný stát, nebo pokud
 má oprávněná osoba bydliště v jiném státě
 1. Zemře-li pojištěná osoba nebo její rodinný příslušník na území jiného státu, než je příslušný
 stát, má se za to, že k úmrtí došlo na území příslušného státu.
 2. Příslušná instituce je povinna přiznat pohřebné splatné podle právních předpisů, které
 uplatňuje, i když má oprávněná osoba bydliště na území jiného státu, než je příslušný stát.
 3. Odstavce 1 a 2 se použijí i na případy, kdy k úmrtí dojde v důsledku pracovního úrazu nebo
 nemoci z povolání.
 Článek SSC.38: Poskytování dávek v případě úmrtí důchodce
 1. V případě úmrtí důchodce, který měl nárok na důchod podle právních předpisů jednoho
 státu nebo na důchody podle právních předpisů dvou nebo více států a který bydlel na území jiného
 státu, než je stát, jehož instituce je příslušná poskytovat mu věcné dávky přiznané podle článků
 SSC.22 [Neexistence nároku na věcné dávky podle právních předpisů státu bydliště] a SSC.23
 [Důchody podle právních předpisů jednoho nebo více států kromě státu bydliště v případě existence
 nároku na věcné dávky ve státě bydliště], vyplatí pohřebné náležející podle právních předpisů
 používaných uvedenou institucí tato instituce na své náklady, jako by dotyčný důchodce bydlel v
 době svého úmrtí na území státu, ve kterém se tato instituce nachází.
 2. Odstavec 1 se použije obdobně i na rodinné příslušníky důchodce.
 KAPITOLA 4: DÁVKY V INVALIDITĚ
 Článek SSC.39: Výpočet dávek invalidního důchodu
 Aniž je dotčen článek SSC.7 [Sčítání dob], pokud podle právních přepisů příslušného státu podle
 hlavy II [Určení použitelných právních předpisů] tohoto protokolu je částka dávek invalidního
 důchodu závislá na délce dob pojištění, zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo bydlení,
 příslušný stát nemusí pro účel výpočtu výše dávky invalidního důchodu, jež má být vyplacena,
 přihlédnout k takovým dobám získaným podle právních předpisů jiného státu.
 Článek SSC.40: Zvláštní ustanovení o sčítání dob
 Příslušná instituce státu, jehož právní předpisy podmiňují získání, zachování a obnovení nároku na
 dávky získáním dob pojištění nebo bydlení, použije v případě potřeby obdobně článek SSC.46
 [Zvláštní ustanovení o sčítání dob].
 Článek SSC.41: Zhoršení invalidity
 V případě zhoršení invalidity, pro kterou osoba pobírá dávky podle právních předpisů státu v souladu
 s tímto protokolem, se dávka nadále poskytuje v souladu s touto kapitolou s přihlédnutím ke
 zhoršení.
 1160
 ---pagebreak--- Článek SSC.42: Přeměna dávek v invaliditě na dávky ve stáří
 1. Pokud tak stanoví právní předpisy státu, který vyplácí dávky v invaliditě v souladu s tímto
 protokolem, budou


text:
dávky v invaliditě přeměněny na dávky ve stáří za podmínek stanovených
 právními předpisy, podle nichž jsou dávky poskytovány, a v souladu s kapitolou 5 [Starobní a
 pozůstalostní důchody].
 2. Může-li osoba pobírající dávky v invaliditě uplatnit nárok na dávky ve stáří podle právních
 předpisů jednoho nebo více států v souladu s článkem SSC.45 [Obecná ustanovení], poskytuje
 instituce příslušná k poskytování dávek v invaliditě podle právních předpisů jednoho státu nadále
 takové osobě dávky v invaliditě, na které má nárok podle právních předpisů, které uplatňuje, dokud
 se pro tuto instituci nestane použitelným odstavec 1 nebo dokud dotyčná osoba nesplňuje podmínky
 pro tyto dávky.
 Článek SSC.43: Zvláštní ustanovení pro úředníky
 Články SSC.7 [Sčítání dob], SSC.39 [Výpočet dávek v invaliditě], SSC.41 [Zhoršení invalidity], SSC.42
 [Přeměna dávek v invaliditě na dávky ve stáří] a čl. SSC.55 [Zvláštní ustanovení pro úředníky] odst. 2
 a 3 se použijí obdobně na osoby, na které se vztahuje zvláštní systém pro úředníky.
 KAPITOLA 5: STAROBNÍ A POZŮSTALOSTNÍ DŮCHODY
 Článek SSC.44: Zohlednění doby péče o dítě
 1. Pokud se podle práva státu, který je příslušný podle hlavy II [Určení použitelných právních
 předpisů], k době péče o dítě nepřihlíží, instituce členského státu, jehož právní předpisy podle hlavy
 II [Určení použitelných právních předpisů] se na dotyčnou osobu vztahovaly z důvodu výkonu
 činnosti formou zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti ke dni, kdy podle těchto právních
 předpisů doba péče o dítě začala být u dotyčného dítěte brána v úvahu, zůstává nadále odpovědná
 za zohlednění této doby jako doby péče o dítě podle jeho právních předpisů, jako by taková péče o
 dítě probíhala na jeho vlastním území.
 2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud se na dotyčnou osobu vztahují nebo začnou vztahovat
 právní předpisy jiného státu z důvodu výkonu zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti.
 Článek SSC.45: Obecná ustanovení
 1. Všechny příslušné instituce stanoví nároky na dávky podle právních předpisů států
 vztahujících se na dotyčné osoby při předložení žádosti o jejich přiznání, pokud dotyčná osoba
 výslovně nepožádá o odklad přiznání dávek ve stáří podle právních předpisů jednoho nebo více
 států.
 2. Jestliže v dané době dotyčná osoba ještě nebo již nesplňuje podmínky stanovené právními
 předpisy států, které se na ni vztahovaly, instituce používající právní předpisy, jejichž podmínky jsou
 splněny, nepřihlíží při provádění výpočtu v souladu s čl. SSC.47 [Přiznání dávek] odst. 1 písm. a) nebo
 b) k dobám získaným podle právních předpisů, jejichž podmínky ještě nejsou nebo již nejsou splněny,
 pokud je to důvodem pro stanovení nižší dávky.
 3. Odstavec 2 se použije obdobně, pokud dotyčná osoba výslovně požádá o odklad poskytování
 dávek ve stáří.
 4. Nový výpočet se provede automaticky, jsou-li splněny podmínky, které mají být splněny
 podle jiných právních předpisů, nebo když osoba požádá o přiznání dávky ve stáří odložené v souladu
 1161
 ---pagebreak--- s odstavcem 1, pokud ještě nebylo přihlédnuto k dobám získaným podle jiných právních předpisů na
 základě odstavců 2 nebo 3.
 Článek SSC.46: Zvláštní ustanovení o sčítání dob
 1. Podmiňují-li právní předpisy jednoho státu poskytování některých dávek získáním dob
 pojištění pouze u zvláštních činností vykonávaných zaměstnancem nebo osobou samostatně
 výdělečně činnou nebo v


text:
povolání, na které se vztahuje zvláštní systém pro zaměstnance nebo osoby
 samostatně výdělečně činné, přihlíží příslušná instituce tohoto státu k dobám získaným podle
 právních předpisů jiných států pouze v případě, že byly získány v rámci odpovídajícího systému, nebo
 pokud tomu tak není, ve stejném povolání, případně ve stejné činnosti vykonávané zaměstnancem
 nebo osobou samostatně výdělečně činnou.
 Nesplňuje-li po přihlédnutí k takto získaným dobám dotyčná osoba podmínky pro pobírání dávek
 zvláštního systému, berou se tyto doby v úvahu pro účely poskytování dávek podle obecného
 systému nebo, neexistuje-li, dávek systému vztahujícího se buď na manuální, nebo nemanuální
 pracovníky za předpokladu, že dotyčná osoba byla pojištěna v rámci jednoho z těchto systémů.
 2. K dobám pojištění získaným v rámci zvláštního systému jednoho státu se přihlíží pro účely
 poskytování dávek obecného systému nebo, neexistuje-li, dávek systému vztahujícího se buď na
 manuální, nebo nemanuální pracovníky jiného státu, pokud dotyčná osoba byla pojištěna v rámci
 jednoho z těchto systémů, a to i když k těmto dobám již bylo přihlédnuto v uvedeném jiném státě v
 rámci zvláštního systému.
 3. Pokud právní předpisy nebo zvláštní systém jednoho státu podmiňuje získání, zachování
 nebo obnovení nároků na dávky pojištěním dotyčné osoby při naplnění rizika, tato podmínka se
 považuje za splněnou, pokud byla tato osoba v minulosti pojištěna podle právních předpisů nebo
 zvláštního systému tohoto státu a je při naplnění rizika pojištěna podle právních předpisů jiného
 státu proti stejné pojistné události, nebo, není-li pojištěna, pokud jí dávka za stejnou pojistnou
 událost náleží podle právních předpisů jiného státu. Druhá podmínka se však považuje za splněnou v
 případech uvedených v článku SSC.52 [Doby pojištění nebo bydlení kratší než jeden rok].
 Článek SSC.47: Přiznání dávek
 1. Příslušná instituce vypočte výši náležející dávky:
 (a) podle právních předpisů, které uplatňuje, a to pouze pokud jsou splněny podmínky nároku na
 dávky výhradně podle vnitrostátního práva (nezávislá dávka);
 (b) výpočtem teoretické výše a následně skutečné výše dávky (poměrná dávka) takto:
 (i) teoretická výše dávky se rovná dávce, na kterou by dotyčná osoba měla nárok, pokud
 by všechny doby pojištění nebo bydlení získané podle právních předpisů ostatních
 států byly získány ke dni přiznání dávky podle právních předpisů, které uplatňuje.
 Pokud podle těchto právních předpisů výše dávky nezávisí na délce získaných dob,
 považuje se uvedená výše za teoretickou výši;
 (ii) příslušná instituce pak stanoví skutečnou výši poměrné dávky tak, že použije na
 teoretickou výši poměr mezi délkou dob získaných před naplněním rizika podle
 právních předpisů, které uplatňuje, a celkové délky dob získaných před naplněním
 rizika podle právních předpisů všech dotčených států.
 1162
 ---pagebreak--- 2. V případě potřeby použije příslušná instituce na výši dávky vypočtenou podle odst. 1 písm. a)
 a b) všechna pravidla týkající se snížení, pozastavení nebo odnětí podle právních předpisů, které
 uplatňuje, a v mezích stanovených v článcích SSC.48 [Pravidla předcházení souběhu] až 50 [Souběh
 dávek různého druhu].
 3. Dotyčná osoba má nárok na to, aby jí příslušná instituce každého státu vyplácela vyšší z
 částek vypočtených podle odst. 1 písm. a) a b).
 4. Pokud výpočet podle odst. 1 písm. a) v jednom státě stále vede k výsledku,


text:
že nezávislá
 dávka je stejná nebo vyšší než poměrná dávka vypočtená podle odst. 1 písm. b), příslušná instituce
 od poměrného výpočtu upustí za předpokladu, že:
 (a) tato situace je uvedena v části 1 přílohy SSC-4 [Případy, ve kterých se od poměrného
 výpočtu upouští nebo se nepoužije];
 (b) nejsou použitelné žádné právní předpisy obsahující pravidla proti souběhu, jak je
 uvedeno v článcích SSC.49 [Souběh dávek stejného druhu] a SSC.50 [Souběh dávek
 různého druhu], nejsou-li splněny podmínky stanovené v čl. SSC.50 [Souběh dávek
 různého druhu] odst. 2; a
 (c) článek SSC.52 [Doby pojištění nebo bydlení kratší než jeden rok] se nepoužije na doby
 získané podle právních předpisů jiného státu za zvláštních okolností daného případu.
 5. Bez ohledu na odstavce 1, 2 a 3 se poměrný výpočet nepoužije na systémy poskytující dávky,
 u nichž nejsou časové úseky pro výpočet relevantní, pokud jsou tyto systémy uvedeny v části 2
 přílohy SSC-4 [Případy, ve kterých se od poměrného výpočtu upustí nebo se nepoužijí]. V takových
 případech má daná osoba nárok na dávku vypočtenou v souladu s právními předpisy dotčeného
 státu.
 Článek SSC.48: Pravidla předcházení souběhu
 1. Každý souběh dávek ve stáří a pozůstalostních dávek vypočtených nebo poskytovaných
 stejné osobě na základě získaných dob pojištění nebo bydlení se považuje za souběh dávek stejného
 druhu.
 2. Souběh dávek, které nelze považovat za dávky stejného druhu ve smyslu odstavce 1, se
 považuje za souběh dávek různého druhu.
 3. Tato ustanovení se použijí pro účely pravidel předcházení souběhu stanovených právními
 předpisy jednoho státu v případě souběhu dávky ve stáří nebo pozůstalostní dávky s dávkou stejného
 druhu nebo s dávkou různého druhu nebo s jiným příjmem:
 (a) příslušná instituce přihlíží k dávkám nebo příjmům získaným v jiném státě, pouze pokud právní
 předpisy, které uplatňuje, stanoví přihlížení k dávkám nebo příjmům získaným v zahraničí;
 (b) příslušná instituce přihlíží k výši dávek, které má vyplácet jiný stát před srážkou daně,
 příspěvků na sociální zabezpečení a jiných jednotlivých poplatků nebo srážek, pokud právní
 předpisy, které uplatňuje, nestanoví používání pravidel předcházení souběhu po takových
 srážkách, a to za podmínek a postupů stanovených v příloze SSC-7 [Prováděcí část];
 (c) příslušná instituce nepřihlíží k výši dávek získaných podle právních předpisů jiného státu na
 základě dobrovolného pojištění nebo dobrovolného pokračujícího pojištění;
 1163
 ---pagebreak--- (d) pokud určitý stát používá pravidla předcházení souběhu proto, že dotyčná osoba pobírá dávky
 stejného nebo různého druhu podle právních předpisů jiných států nebo příjem získaný v
 jiných státech, lze náležející dávku snížit pouze o výši těchto dávek nebo tohoto příjmu.
 Článek SSC.49: Souběh dávek stejného druhu
 1. Pokud dojde k souběhu dávek stejného druhu náležejících podle právních předpisů dvou
 nebo více států, neuplatňují se pravidla předcházení souběhu stanovená právními předpisy státu na
 poměrnou dávku.
 2. Pravidla předcházení souběhu se použijí na nezávislou dávku, pouze pokud je dotčená dávka:
 (a) dávkou, jejíž výše nezávisí na délce získaných dob pojištění nebo bydlení; nebo
 (b) dávkou, jejíž výše je určena na základě započtené doby považované za získanou mezi dnem,
 kdy došlo k naplnění rizika, a pozdějším dnem, která je v souběhu:
 (i) dávkou stejného druhu, nebyla-li


text:
uzavřena dohoda mezi dvěma nebo více státy
 zajišťující, že tatáž započtená doba nebude vzata v úvahu více než jednou; nebo
 (ii) dávkou uvedenou v písmenu a).
 Dávky a dohody uvedené v písmenech a) a b) jsou uvedeny v příloze SSC-5 [Dávky a dohody, které
 umožňují použití článku SSC.49 [Souběh dávek stejného druhu]].
 Článek SSC.50: Souběh dávek různého druhu
 1. Jestliže pobírání dávek různého druhu nebo jiného příjmu vyžaduje použití pravidel
 předcházení souběhu stanoveného právními předpisy dotčených států ohledně:
 (a) dvou nebo více nezávislých dávek, rozdělí příslušné instituce výši dávky nebo dávek nebo
 jiného příjmu tak, jak byly vzaty v úvahu, počtem dávek, na které se tato pravidla vztahují;
 použití tohoto písmene však nemůže zbavit dotyčnou osobu jejího postavení důchodce pro
 účely jiných kapitol této hlavy za podmínek a postupů stanovených v příloze SSC-7 [Prováděcí
 část];
 (b) jedné nebo více poměrných dávek, berou příslušné instituce v úvahu dávku nebo dávky nebo
 jiný příjem a všechny stanovené prvky používání pravidel předcházení souběhu jako funkci
 poměru mezi dobami pojištění nebo bydlení, stanovené pro výpočet uvedený v čl. SSC.47
 [Přiznání dávek] odst. 1 písm. b) bodě ii);
 (c) jedné nebo více nezávislých dávek a jedné nebo více poměrných dávek, použijí příslušné
 instituce obdobně písmeno a) na nezávislé dávky a písmeno b) na poměrné dávky.
 2. Příslušná instituce nepoužije rozdělení stanovené pro nezávislé dávky, pokud právní
 předpisy, které uplatňuje, stanoví, že pro výpočet části jejich výše, která je určena jako funkce
 poměru mezi dobami pojištění nebo bydlení uvedenými v čl. SSC.47 [Přiznání dávek] odst. 1 písm. b)
 bodě ii), mají být vzaty v úvahu dávky různého druhu nebo jiné příjmy a všechny ostatní prvky.
 3. Odstavce 1 a 2 se použijí obdobně na případy, kdy právní předpisy jednoho nebo více států
 stanoví, že nárok na dávku nelze získat v případě, kdy dotčená osoba pobírá dávku různého druhu
 náležející jí podle právních předpisů jiného státu nebo jiný příjem.
 1164
 ---pagebreak--- Článek SSC.51: Doplňující ustanovení pro výpočet dávek
 1. Pro výpočet teoretické a poměrné výše uvedené v čl. SSC.47 [Přiznání dávek] odst. 1 písm. b)
 se použijí tato pravidla:
 (a) je-li celková délka dob pojištění nebo bydlení získaných před naplněním rizika podle právních
 předpisů všech dotčených států delší než maximální doba vyžadovaná právními předpisy
 jednoho z těchto států pro pobírání plné dávky, vezme příslušná instituce tohoto státu v úvahu
 maximální dobu namísto celkové délky získaných dob; tato metoda výpočtu nesmí vést k
 tomu, aby tato instituce hradila větší částku dávky, než je plná dávka stanovená právními
 předpisy, které uplatňuje. Toto ustanovení se nevztahuje na dávky, jejichž výše nezávisí na
 délce pojištění;
 (b) postup pro přihlédnutí k souběhu dob je stanoven v příloze SSC-7 [Prováděcí část];
 (c) stanoví-li právní předpisy státu, že dávky mají být vypočítány na základě příjmů, příspěvků,
 základů příspěvků, zvýšení, výdělků, dalších částek nebo kombinace několika z nich (průměrné,
 poměrné, pevné nebo započtené), příslušná instituce:
 (i) určí základ pro výpočet dávek pouze na základě dob pojištění získaných podle právních
 předpisů, které uplatňuje;
 (ii) použije pro určení výše, která má být vypočtena podle dob pojištění nebo


text:
bydlení
 získaných podle právních předpisů ostatních států, stejné prvky určené nebo zjištěné
 pro doby pojištění získané podle právních předpisů, které uplatňuje;
 je-li to nezbytné v souladu s postupy stanovenými v příloze SSC-6 [Zvláštní ustanovení
 o používání právních předpisů členských států a Spojeného království] pro dotčený
 stát;
 (d) V případě, že se písmeno c) nepoužije, neboť právní předpisy státu stanoví, že dávka má být
 vypočítána na základě jiných prvků než je doba pojištění nebo bydlení, které nesouvisejí s
 časem, vezme příslušná instituce pro každou dobu pojištění nebo bydlení získanou podle
 právních předpisů jakéhokoliv jiného státu v úvahu výši shromážděného kapitálu, kapitálu, o
 němž se předpokládá, že byl shromážděn, nebo každého jiného prvku pro výpočet podle
 právních předpisů, které uplatňuje, vydělenou počtem jednotek doby v příslušném
 důchodovém systému.
 2. Ustanovení právních předpisů jednoho státu týkající se valorizace faktorů, ke kterým se
 přihlíží při výpočtu dávek, se v případě potřeby použijí na faktory, ke kterým přihlíží příslušná
 instituce tohoto státu v souladu s odstavcem 1, pokud jde o doby pojištění nebo bydlení získané
 podle právních předpisů jiných států.
 Článek SSC.52: Doby pojištění nebo bydlení kratší než jeden rok
 1. Bez ohledu na čl. SSC.47 [Přiznání dávek] odst. 1 písm. b) není instituce státu povinna
 poskytovat dávky na základě dob získaných podle právních předpisů, které uplatňuje, které se berou
 v úvahu při naplnění rizika, jestliže:
 (a) délka uvedených dob nedosahuje jednoho roku a
 (b) pouze na základě těchto dob nelze podle uvedených právních předpisů získat nárok na dávku.
 1165
 ---pagebreak--- Pro účely tohoto článku se „dobami“ rozumí všechny doby pojištění, zaměstnání, samostatné
 výdělečné činnosti nebo bydlení, které zakládají nárok na dotčenou dávku nebo ji přímo zvyšují.
 2. Příslušné instituce každého dotčeného státu přihlížejí k době uvedené v odstavci 1 pro účely
 čl. SSC 47 [Přiznání dávek] odst. 1 písm. b) bodu i).
 3. Pokud by důsledkem použití odstavce 1 bylo osvobození všech institucí dotčených států od
 jejich povinností, poskytují se dávky výhradně podle právních předpisů posledního z těchto států,
 jehož podmínky jsou splněny, jako by všechny doby pojištění a bydlení získané a vzaté v úvahu podle
 článku SSC.7 [Sčítání dob] a čl. SSC.46 [Zvláštní ustanovení o sčítání dob] odst. 1 a 2 byly získány
 podle právních předpisů tohoto státu.
 4. Tento článek se nevztahuje na systémy uvedené v části 2 [Případy, ve kterých se použije čl.
 47 odst. 5] přílohy SSC-4 [Případy, ve kterých se od poměrného výpočtu upustí nebo se nepoužije].
 Článek SSC.53: Přiznání doplatku
 1. Příjemci dávek, na kterého se vztahuje tato kapitola, nesmí být ve státě, ve kterém bydlí a
 podle jehož právních předpisů mu náleží dávka, přiznána dávka nižší, než je minimální dávka
 stanovená těmito právními předpisy za dobu pojištění nebo bydlení, která se rovná všem dobám
 pojištění vzatým v úvahu pro výplatu dávek v souladu s touto kapitolou.
 2. Příslušná instituce uvedeného státu mu vyplácí po celou dobu jeho bydlení na území tohoto
 státu doplatek rovnající se rozdílu mezi celkovou částkou dávek náležejících podle této kapitoly a
 částkou minimální dávky.
 Článek SSC.54: Nový výpočet a přehodnocení dávek
 1. Jestliže


text:
se metoda stanovení dávek nebo pravidla pro výpočet dávek podle právních
 předpisů některého státu změní nebo pokud dojde k významné změně osobní situace dotyčné osoby,
 která by podle uvedených právních předpisů vedla k úpravě výše dávky, provede se v souladu s
 článkem SSC.47 [Přiznání dávek] nový výpočet.
 2. Naproti tomu, jestliže z důvodu zvýšení životních nákladů nebo změn příjmu nebo jiných
 důvodů pro úpravu jsou dávky dotčeného státu upraveny procentem nebo paušální částkou, toto
 procento nebo paušální částka se použije přímo na dávky určené podle článku SSC.47 [Přiznání
 dávek], aniž by bylo zapotřebí provést nový výpočet.
 Článek SSC.55: Zvláštní ustanovení pro úředníky
 1. Články SSC.7 [Sčítání dob], SSC.45 [Obecná ustanovení], čl. SSC.46 [Zvláštní ustanovení o
 sčítání dob] odst. 3 a SSC.47 [Přiznání dávek] SSC.54 [Přepočet a přecenění dávek] se použijí
 obdobně na osoby, na které se vztahuje zvláštní systém pro úředníky.
 2. Pokud však právní předpisy některého státu podmiňují získání, ukončení, zachování nebo
 obnovení nároku na dávky v rámci zvláštního systému pro úředníky získáním všech dob pojištění v
 rámci jednoho nebo více zvláštních systémů pro úředníky v tomto státě nebo získáním dob pojištění
 považovaných právními předpisy tohoto státu za rovnocenné těmto dobám, přihlíží příslušná
 instituce tohoto státu pouze k dobám, které mohou být uznány podle právních předpisů, které
 uplatňuje.
 1166
 ---pagebreak--- Nesplňuje-li po přihlédnutí k takto získaným dobám dotyčná osoba podmínky pro pobírání těchto
 dávek, přihlíží se k těmto dobám pro přiznání dávek v rámci obecného systému nebo, neexistuje-li, v
 rámci systému použitelného buď na manuální, nebo nemanuální pracovníky.
 3. Jsou-li podle právních předpisů některého státu dávky v rámci zvláštního systému pro
 úředníky vyměřeny na základě posledního platu nebo platů pobíraných v referenčním období,
 příslušná instituce tohoto státu vezme pro účely výpočtu dávek v úvahu pouze platy, náležitě
 zhodnocené, které dotyčná osoba pobírala během doby nebo dob, ve kterých podléhala uvedeným
 právním předpisům.
 KAPITOLA ŠESTÁ: DÁVKY V NEZAMĚSTNANOSTI
 Článek SSC.56: Zvláštní ustanovení pro sčítání dob pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné
 činnosti
 1. Příslušná instituce státu, jehož právní předpisy podmiňují získání, zachování, obnovení nebo
 trvání nároku na dávky získáním buď dob pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti,
 přihlíží v nezbytné míře k dobám pojištění, zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti
 získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného státu, jako by šlo o doby získané podle právních
 předpisů, které uplatňuje.
 Pokud však příslušné právní předpisy podmiňují nárok na dávky získáním dob pojištění, nepřihlíží se k
 dobám zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti získaným podle právních předpisů jiného
 státu, ledaže by byly tyto doby považovány za doby pojištění, kdyby byly získány podle příslušných
 právních předpisů.
 2. Použití odstavce 1 je podmíněno tím, že dotyčná osoba naposledy získala podle právních
 předpisů, podle kterých se o dávky žádá:
 (a) doby pojištění, pokud uvedené právní předpisy doby pojištění vyžadují,
 (b) doby zaměstnání, pokud uvedené právní předpisy doby zaměstnání vyžadují, nebo
 (c) doby samostatné výdělečné činnosti, pokud uvedené právní předpisy doby samostatné
 výdělečné činnosti vyžadují.
 Článek SSC.57: Výpočet dávek v nezaměstnanosti
 1. Pokud je výpočet dávek v nezaměstnanosti založen na výši předchozího platu nebo příjmu ze
 samostatné výdělečné činnosti dotyčné


text:
osoby, vezme příslušný stát v úvahu plat nebo příjmu ze
 samostatné výdělečné činnosti pobíraný dotyčnou osobou výlučně na základě jejího posledního
 zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti podle právních předpisů příslušného státu.
 2. Pokud právní předpisy uplatňované příslušným státem stanoví zvláštní referenční období pro
 stanovení platu nebo příjmu ze samostatné výdělečné činnosti použitého pro výpočet výše dávky a
 dotyčná osoba podléhala právním předpisům jiného státu po celé referenční období nebo jeho část,
 příslušný stát zohlední pouze plat nebo příjem ze samostatné výdělečné činnosti pobíraný během
 jejich posledního zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti podle uvedených právních
 předpisů.
 KAPITOLA SEDMÁ: PŘEDDŮCHODOVÉ DÁVKY
 1167
 ---pagebreak--- Článek SSC.58: Dávky
 Pokud příslušné právní předpisy podmiňují nárok na předdůchodové dávky získáním dob pojištění,
 zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti, nepoužije se článek SSC.7.[Sčítání dob]
 HLAVA IV: RŮZNÁ USTANOVENÍ
 Článek SSC.59: Spolupráce
 1. Příslušné orgány států oznámí specializovanému výboru pro koordinaci sociálního
 zabezpečení veškeré změny svých právních předpisů z oblastí sociálního zabezpečení, na něž se
 vztahuje článek SSC.3 [Věcná působnost], které se týkají nebo mohou ovlivnit provádění tohoto
 protokolu.
 2. Nevyžaduje-li tento protokol, aby tyto informace byly oznámeny specializovanému výboru
 pro koordinaci sociálního zabezpečení, sdělí si příslušné orgány států navzájem opatření přijatá k
 provedení tohoto protokolu, která nejsou oznámena podle odstavce 1 a která jsou významná pro
 provádění protokolu.
 3. Pro účely tohoto protokolu se orgány a instituce členských států a Spojeného království
 vzájemně podporují a postupují, jako by šlo o provádění jejich vlastních právních předpisů. Správní
 pomoc poskytovaná uvedenými orgány a institucemi je zásadně bezplatná. Specializovaný výbor pro
 koordinaci sociálního zabezpečení však stanoví druh nahraditelných nákladů a hranice pro náhradu
 těchto nákladů.
 4. Orgány a instituce států mohou pro účely tohoto protokolu komunikovat přímo mezi sebou a
 s dotčenými osobami nebo s jejich zástupci.
 5. Instituce a osoby, na které se vztahuje tento protokol, mají povinnost vzájemně se
 informovat a spolupracovat k zajištění řádného provádění tohoto protokolu.
 Instituce v souladu se zásadou řádné správy odpovídají v přiměřené lhůtě na veškeré dotazy a v této
 souvislosti poskytují dotčeným osobám veškeré informace potřebné k výkonu práv přiznaných jim
 tímto protokolem.
 Dotyčné osoby musejí co nejdříve uvědomit instituce příslušného státu a státu bydliště o každé
 změně své osobní nebo rodinné situace, která ovlivňuje dávky poskytované na základě tohoto
 protokolu.
 6. Porušení informační povinnosti uvedené v odst. 5 třetím pododstavci může vést k použití
 přiměřených opatření v souladu s vnitrostátním právem. Tato opatření však jsou rovnocenná s těmi,
 která jsou použitelná na podobné situace podle vnitrostátního práva a žadatelům neznemožní ani
 nadměrně neztíží v praxi výkon práv přiznaných jim tímto protokolem.
 7. V případě potíží při výkladu nebo používání tohoto protokolu, které by mohly ohrozit práva
 osoby, na kterou se tento protokol vztahuje, se instituce příslušného státu nebo státu pobytu
 dotyčné osoby obrátí na instituci dotčeného státu nebo instituce dotčených států. Nelze-li řešení
 nalézt v přiměřené lhůtě, může strana požádat o konzultace v rámci specializovaného výboru pro
 koordinaci sociálního zabezpečení.
 8. Orgány, instituce a soudy jednoho státu nesmí odmítnout žádosti nebo jiné jim předložené
 dokumenty z důvodu, že jsou napsány v úředním


text:
jazyce Unie, a to i v anglickém jazyce.
 1168
 ---pagebreak--- Článek SSC.60: Zpracování údajů
 1. Státy postupně používají nové technologie pro výměnu, zpřístupnění a zpracování údajů
 požadovaných k používání tohoto protokolu.
 2. Každý stát nese odpovědnost za řízení své vlastní části útvarů pro zpracování údajů.
 3. Poté, co přijímající instituce prohlásila, že může elektronické dokumenty přijímat, nesmí
 žádný orgán nebo instituce jiného státu odmítnout elektronický dokument zaslaný nebo vydaný
 institucí v souladu s tímto protokolem a přílohou SSC-7 [Prováděcí část] z důvodu, že byl přijat
 elektronickými prostředky. Kopie a záznam takovýchto dokumentů se pokládá za správnou a přesnou
 kopii původního dokumentu nebo zobrazení informace, jíž se týká, neexistuje-li důkaz o opaku.
 4. Elektronický dokument se považuje za platný, jestliže počítačový systém, v němž je
 dokument zaznamenán, obsahuje záruky nezbytné k předcházení každé změně, přenosu nebo
 nepovoleného přístupu k záznamu. Zaznamenané informace je kdykoli možné reprodukovat v
 bezprostředně čitelné formě.
 Článek SSC.61: Výjimky
 1. Každé osvobození od daní nebo snížení daní, kolkovného, notářských nebo registračních
 poplatků stanovené právními předpisy jednoho státu, které se týká osvědčení nebo dokumentů,
 jejichž předkládání se vyžaduje při uplatňování právních předpisů tohoto státu, se vztahuje na
 podobná osvědčení nebo dokumenty, jejichž předkládání se vyžaduje při používání právních
 předpisů jiného státu nebo tohoto protokolu.
 2. Všechna prohlášení, dokumenty a osvědčení jakéhokoli druhu, jejichž předložení se vyžaduje
 při uplatňování tohoto protokolu, se osvobozují od ověřování diplomatickými či konzulárními úřady.
 Článek SSC.62: Žádosti, prohlášení nebo opravné prostředky
 Jakákoli žádost, prohlášení nebo opravný prostředek, které měly být podány podle právních předpisů
 jednoho státu v určité lhůtě úřadu, instituci nebo soudu tohoto státu, jsou přípustné, jestliže byly
 podány ve stejné lhůtě odpovídajícímu úřadu, instituci nebo soudu jiného státu. V tom případě je
 úřad, instituce nebo soud, kterým jsou žádost, prohlášení nebo opravný prostředek předloženy,
 neprodleně zašlou příslušnému úřadu, instituci nebo soudu prvně uvedeného státu buď přímo, nebo
 prostřednictvím příslušných úřadů dotyčného státu. Den, kdy byly žádosti, prohlášení nebo opravné
 prostředky podány orgánu, instituci nebo soudu druhého státu, je považován za den jejich podání
 příslušnému orgánu, instituci nebo soudu.
 Článek SSC.63: Lékařské prohlídky
 1. Lékařské prohlídky stanovené právními předpisy jednoho státu mohou být prováděny na
 žádost příslušné instituce na území jiného státu institucí místa bydliště nebo místa pobytu osoby,
 která má nárok na dávky, za podmínek stanovených v příloze SSC-7 [Prováděcí část] nebo za
 podmínek dohodnutých mezi příslušnými úřady dotčených států.
 2. Lékařské prohlídky provedené za podmínek stanovených v odstavci 1 jsou považovány za
 lékařské prohlídky provedené na území příslušného státu.
 1169
 ---pagebreak--- Článek SSC.64: Vybírání příspěvků a zpětné získávání dávek
 1. Vybírání příspěvků, které mají být placeny určité instituci státu, a zpětné získávání dávek
 poskytnutých institucí jednoho státu, které příjemci nenáležely, lze provádět v jiném státě v souladu
 s postupy a zárukami a výsadami použitelnými na vybírání příspěvků dlužných odpovídající instituci
 posledně uvedeného státu a na zpětné získávání jím poskytnutých, ale nenáležejících dávek.
 2. Vykonatelná rozhodnutí soudních a správních orgánů, která se týkají vybírání příspěvků,
 úroků a jakýchkoli jiných poplatků nebo zpětného získávání poskytnutých dávek, které podle
 právních předpisů jednoho státu příjemci


text:
nenáležely, se uznávají a vykonávají na základě žádosti
 příslušné instituce v jiném státě v mezích a podle postupů stanovených právními předpisy a
 jakýmikoli jinými postupy vztahujícími se na podobná rozhodnutí posledně uvedeného státu. Tato
 rozhodnutí se prohlašují za vykonatelná v uvedeném státě, pokud to vyžadují právní předpisy a
 jakékoli další postupy uvedeného státu.
 3. Nároky instituce jednoho státu požívají při výkonu rozhodnutí, konkurzním nebo vyrovnacím
 řízení v jiném státě stejných výsad, jaké přiznávají právní předpisy v tomto jiném státě pohledávkám
 téhož druhu.
 4. Postup provádění tohoto článku včetně úhrady nákladů se řídí přílohou SSC-7 [Prováděcí
 část] nebo, je-li to nezbytné a jako doplňkové opatření, prostřednictvím dohod mezi státy.
 Článek SSC.65: Práva institucí
 1. Obdrží-li určitá osoba dávky podle právních předpisů některého státu za úraz, jenž byl
 důsledkem událostí, k nimž došlo v jiném státě, veškerá práva instituce odpovědné za poskytování
 dávek vůči třetí straně, která je povinna poskytnout náhradu za dotčený úraz, se řídí těmito pravidly:
 (a) převzala-li instituce odpovědná za poskytování dávek podle právních předpisů, které
 uplatňuje, nároky příjemce dávek vůči třetí straně, uznává toto převzetí nároků každý stát;
 (b) má-li instituce odpovědná za poskytování dávek přímý nárok vůči třetí straně, uznává tento
 nárok každý stát.
 2. Pobírá-li osoba dávky podle právních předpisů jednoho státu za úraz, k němuž došlo v
 důsledku událostí v jiném státě, vztahují se na uvedenou osobu nebo na příslušnou instituci
 ustanovení uvedených právních předpisů, která určují případy, v nichž jsou zaměstnavatelé nebo
 jejich zaměstnanci zproštěni odpovědnosti.
 Odstavec 1 se použije také na veškeré nároky instituce odpovědné za poskytování dávek vůči
 zaměstnavatelům nebo jejich zaměstnancům v případech, kdy nejsou zproštěni odpovědnosti.
 3. Pokud v souladu s čl. SSC.30 [Náhrady mezi institucemi] odst. 3 nebo čl. 36 [Náhrady mezi
 institucemi] odst. 2 dva nebo více států nebo jejich příslušné instituce uzavřou dohodu o vzdání se
 náhrad mezi institucemi spadajícími do jejich pravomoci nebo pokud náhrada nezávisí na výši
 skutečně vyplácených dávek, veškeré nároky vznikající vůči odpovědné třetí straně se řídí těmito
 pravidly:
 (a) pokud instituce státu bydliště nebo pobytu přizná dávky osobě za úraz, který utrpěla na jeho
 území, tato instituce v souladu s právními předpisy, které uplatňuje, uplatní své právo na
 převzetí nároku nebo na přímou žalobu proti třetí straně, která je odpovědná za poskytnutí
 náhrady za úraz;
 1170
 ---pagebreak--- (b) pro použití písmene a) se má za to, že:
 (i) příjemce dávky je pojištěn u instituce místa bydliště nebo pobytu, a
 (ii) tato instituce je institucí odpovědnou za poskytování dávek;
 (c) odstavce 1 a 2 zůstávají použitelné pro jakékoli dávky, na které se nevztahuje dohoda o vzdání
 se úhrad nebo úhrada, která není závislá na výši skutečně poskytnutých dávek.
 Článek SSC.66: Prováděcí předpisy
 Zvláštní prováděcí ustanovení k právním předpisům určitého státu jsou uvedena v příloze SSC-6
 [Zvláštní ustanovení o používání právních předpisů členských států a Spojeného království].
 HLAVA V: ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek SSC.67: Ochrana práv jednotlivce
 1. Strany v souladu se svými vnitrostátními právními řády zajistí, aby ustanovení Protokolu o
 koordinaci sociálního zabezpečení měla právní sílu, a to buď přímo, nebo prostřednictvím
 vnitrostátních právních


text:
předpisů, kterými se tato ustanovení provádějí, aby se právnické nebo
 fyzické osoby mohly těchto ustanovení dovolávat u vnitrostátních soudů, tribunálů a správních
 orgánů.
 2. Strany zajistí prostředky pro právnické a fyzické osoby, aby mohly účinně chránit svá práva
 podle tohoto protokolu, jako je možnost podávat stížnosti správním orgánům nebo podat žalobu u
 příslušného soudu nebo tribunálu v příslušném soudním řízení s cílem dosáhnout přiměřené a
 včasné nápravy.
 Článek SSC.68: Změny
 Specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení může měnit přílohy a dodatky tohoto
 protokolu.
 Článek SSC.69: Vypovězení tohoto protokolu
 Aniž je dotčen článek FINPROV.8 [Vypovězení], může každá strana tento protokol kdykoli vypovědět
 písemným oznámením diplomatickou cestou. V takovém případě tento protokol pozbývá platnosti
 prvním dnem devátého měsíce následujícího po dni oznámení.
 Článek SSC.70: Ustanovení o ukončení platnosti
 1. Použitelnost tohoto protokolu končí patnáct let po vstupu této dohody v platnost.
 2. Nejméně dvanáct měsíců před skončením použitelnosti tohoto protokolu v souladu s
 odstavcem 1 oznámí každá strana druhé straně své přání zahájit jednání za účelem uzavření
 aktualizovaného protokolu.
 Článek SSC.71: Ujednání po ukončení dohody
 Po ukončení platnosti tohoto protokolu podle článku SSC.69 [Vypovězení tohoto protokolu], článku
 SSC.70 [Ustanovení o ukončení platnosti] nebo článku FINPROV.8 [Vypovězení] jsou zachována práva
 pojištěných osob týkající se nároků, které vyplývají ze získaných dob nebo ze skutečností či událostí,
 1171
 ---pagebreak--- které nastaly před skončením platnosti tohoto protokolu. Rada partnerství může s dostatečným
 předstihem před ukončením použitelnosti tohoto protokolu stanovit dodatečná ujednání, která
 stanoví vhodná následná a přechodná opatření.
 1172
 ---pagebreak--- PŘÍLOHA SSC-1: NĚKTERÉ PENĚŽITÉ DÁVKY, NA KTERÉ SE PROTOKOL NEVZTAHUJE
 Část 1: Zvláštní nepříspěvkové peněžité dávky (čl. SSC.3 [Věcná působnost] odst. 4 písm. a))
 (i) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 (a) Státní důchodový kredit (zákon o státním důchodovém kreditu z roku 2002 a zákon o státním
 důchodovém kreditu (Severní Irsko) z roku 2002)
 (b) Příspěvky pro uchazeče o zaměstnání vyměřené na základě příjmu (zákon z roku 1995 o
 uchazečích o zaměstnání a nařízení z roku 1995 o uchazečích o zaměstnání (Severní Irsko))
 (c) Příspěvek na živobytí pro zdravotně postižené, složka určená na mobilitu (zákon o příspěvcích
 a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992 a zákon o příspěvcích a dávkách sociálního
 zabezpečení (Severní Irsko) z roku 1992)
 (d) Příspěvek na mobilitu v rámci dávky na podporu osobní nezávislosti (zákon o reformě
 sociálního zabezpečení z roku 2012 (část 4) a nařízení o reformě sociálního zabezpečení
 (Severní Irsko) z roku 2015 (část 5))
 (e) Zaměstnanecký a podpůrný příspěvek vypočítávaný z příjmu (zákon o reformě sociálního
 zabezpečení z roku 2007 a zákon o reformě sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 2007)
 (f) Příspěvky pro lepší začátek na nákup potravin (nařízení o podpoře na nákup potravin
 (příspěvky na nákup potravin) (Skotsko) z roku 2019 (SSI 2019/193))
 (g) Příspěvky pro lepší začátek (příspěvek v těhotenství a pro dítě, příspěvek na předškolní
 vzdělávání, příspěvek pro školní věk) (nařízení o podpoře v raném věku (příspěvky pro lepší
 začátek) (Skotsko) z roku 2018 (SSI 2018/370))
 (h) Platba na pohřeb (nařízení o podpoře pohřebních nákladů (Skotsko) z roku 2019 (SSI
 2019/292)).
 (ii) ČLENSKÉ STÁTY
 RAKOUSKO
 Vyrovnávací příspěvek (spolkový zákon


text:
ze dne 9. září 1955 o všeobecném sociálním pojištění – ASVG,
 spolkový zákon ze dne 11. října 1978 o živnostenském sociálním pojištění – GSVG a spolkový zákon
 ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění zemědělců – BSVG)
 BELGIE
 (a) Příspěvek k náhradě příjmů (zákon ze dne 27. února 1987)
 (b) Zaručený příjem pro starší osoby (zákon ze dne 22. března 2001)
 BULHARSKO
 Sociální starobní důchod (článek 89 zákona o sociálním pojištění)
 KYPR
 (a) Sociální důchod (zákon o sociálních důchodech z roku 1995 (zákon č. 25(I)/95 ve znění
 pozdějších předpisů))
 1173
 ---pagebreak--- (b) Příspěvek pro osoby s těžkým motorickým postižením (rozhodnutí Rady ministrů č. 38210 ze
 dne 16. října 1992, č. 41370 ze dne 1. srpna 1994, č. 46183 ze dne 11. června 1997 a č. 53675
 ze dne 16. května 2001)
 (c) Zvláštní příspěvek pro nevidomé (zákon o zvláštních příspěvcích z roku 1996 (zákon č. 77(I)/96)
 ve znění pozdějších předpisů)
 ČESKÁ REPUBLIKA
 Sociální příplatek (zákon č. 117/1995 Sb., o státní sociální podpoře)
 DÁNSKO
 Výdaje na bydlení pro důchodce (zákon o pomoci pro individuální bydlení, v úplném znění zákona č.
 204 ze dne 29. března 1995)
 ESTONSKO
 (a) Příspěvky pro zdravotně postižené dospělé osoby (zákon o sociálních dávkách pro tělesně
 postižené ze dne 27. ledna 1999)
 (b) Státní podpora v nezaměstnanosti (zákon o službách a podpoře na trhu práce ze
 dne 29. září 2005)
 FINSKO
 (a) Příspěvek na bydlení pro důchodce (zákon o příspěvku na bydlení pro důchodce, 571/2007)
 (b) Podpora trhu práce (zákon o dávkách v nezaměstnanosti, 1290/2002)
 (c) Zvláštní pomoc přistěhovalcům (zákon o zvláštní pomoci přistěhovalcům, 1192/2002)
 FRANCIE
 (a) Doplňkové příspěvky:
 (i) ze zvláštního fondu pro invaliditu a
 (ii) z fondu solidarity pro starobní důchody, pokud jde o získaná práva
 (zákon ze dne 30. června 1956, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení)
 (b) Příspěvek pro dospělé osoby se zdravotním postižením (zákon ze dne 30. června 1975,
 kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení)
 (c) Zvláštní příspěvek (zákon ze dne 10. července 1952, kodifikovaný v knize VIII zákoníku
 sociálního zabezpečení) týkající se získaných nároků
 (d) Starobní příspěvek solidarity (nařízení ze dne 24. června 2004, kodifikované v knize VIII
 zákoníku sociálního zabezpečení) s účinností od 1. ledna 2006
 NĚMECKO
 (a) Základní příjem na úrovni životního minima pro starší osoby a pro osoby se sníženou
 schopností výdělku podle kapitoly 4 knihy XII zákona o sociálním zabezpečení
 1174
 ---pagebreak--- (b) Dávky na pokrytí nákladů na výživu podle základního ustanovení pro uchazeče o zaměstnání,
 pokud nejsou s ohledem na tyto dávky splněny požadavky opravňující k dočasnému doplatku
 po obdržení dávek v nezaměstnanosti (čl. 24 odst. 1 knihy II zákona o sociálním zabezpečení)
 ŘECKO
 Zvláštní dávky pro starší osoby (zákon č. 1296/82)
 MAĎARSKO
 (a) Invalidní důchod (vyhláška Rady ministrů č. 83/1987 (XII 27) o invalidním důchodu)
 (b) Nepříspěvkový starobní důchod (zákon č. III z roku 1993 o správě sociálních věcí a sociálních
 dávkách)
 (c) Příspěvek na přepravu (vládní vyhláška č. 164/1995 (XII 27) o příspěvcích na přepravu pro
 osoby s těžkým zdravotním postižením)
 IRSKO
 (a) Dávka při hledání zaměstnání (konsolidovaný zákon o sociálním


text:
zabezpečení z roku 2005, část
 3, kapitola 2)
 (b) Státní důchod (nepříspěvkový) (konsolidovaný zákon o sociálním zabezpečení z roku 2005, část
 3 kapitola 4)
 (c) Vdovský (nepříspěvkový) a vdovecký (nepříspěvkový) důchod (konsolidovaný zákon o
 sociálním zabezpečení z roku 2005, část 3 kapitola 6)
 (d) Příspěvek v invaliditě (konsolidovaný zákon o sociálním zabezpečení z roku 2005, část 3
 kapitola 10)
 (e) Příspěvek na mobilitu (zákon o zdravotnictví z roku 1970, oddíl 61)
 (f) Důchod pro nevidomé (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3
 kapitola 5)
 ITÁLIE
 (a) Sociální důchody pro osoby bez prostředků (zákon č. 153 ze dne 30. dubna 1969)
 (b) Důchody a dávky pro civilní zdravotně postižené a invalidy (zákon č. 118 ze dne 30. března
 1971, č. 18 ze dne 11. února 1980 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988)
 (c) Důchody a příspěvky pro hluchoněmé (zákony č. 381 ze dne 26. května 1970 a č. 508 ze dne
 23. listopadu 1988)
 (d) Důchody a příspěvky pro civilní nevidomé (zákony č. 382 ze dne 27. května 1970 a č. 508 ze
 dne 23. listopadu 1988)
 (e) Příplatky k minimálním důchodům (zákony č. 218 ze dne 4. dubna 1952, č. 638 ze dne 11.
 listopadu 1983 a č. 407 ze dne 29. prosince 1990)
 (f) Příplatky k dávkám v invaliditě (zákon č. 222 ze dne 12. června 1984)
 (g) Sociální příspěvek (zákon č. 335 ze dne 8. srpna 1995)
 1175
 ---pagebreak--- (h) Zvýšení sociálních dávek (čl. 1 odst. 1 a 12 zákona č. 544 ze dne 29. prosince 1988 ve znění
 pozdějších předpisů)
 LOTYŠSKO
 (a) Státní dávka sociálního zabezpečení (zákon o státních sociálních dávkách ze dne 1. ledna 2003)
 (b) Příspěvek na úhradu nákladů na dopravu pro postižené osoby s omezenou pohyblivostí (zákon
 o státních sociálních dávkách ze dne 1. ledna 2003)
 LITVA
 (a) Důchod sociální pomoci (zákon z roku 2005 o dávkách státní sociální pomoci, článek 5)
 (b) Zvláštní pomocný příspěvek (zákon z roku 2005 o dávkách státní sociální pomoci, článek 15)
 (c) Zvláštní příspěvek na dopravu pro zdravotně postižené osoby s pohybovými problémy (zákon z
 roku 2000 o příspěvku na dopravu, článek 7)
 LUCEMBURSKO
 Příjem pro těžce zdravotně postižené (čl. 1 odst. 2 zákona ze dne 12. září 2003), s výjimkou osob
 uznaných za zdravotně postižené pracovníky a zaměstnaných na normálním trhu práce nebo
 v chráněném prostředí
 MALTA
 (a) Doplňkový příspěvek (oddíl 73 zákona o sociálním zabezpečení (kap. 318) z roku 1987)
 (b) Starobní důchod (zákon o sociálním zabezpečení (kap. 318) 1987)
 NIZOZEMSKO
 (a) Zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižené osoby při práci a zaměstnání ze dne
 24. dubna 1997 (Wet Wajong)
 (b) Zákon o doplňkových dávkách ze dne 6. listopadu 1986 (TW)
 POLSKO
 Sociální důchod (zákon o sociálním důchodu ze dne 27. června 2003)
 PORTUGALSKO
 (a) Nepříspěvkový státní starobní a invalidní důchod (zákonný dekret č. 464/80 ze dne 13. října
 1980)
 (b) Nepříspěvkový vdovský a vdovecký důchod (nařízení č. 52/81 ze dne 11. listopadu 1981)
 (c) Solidární starobní příplatek (zákonný dekret č. 232/2005 ze dne 29. prosince 2005, ve


text:
znění
 zákonného dekretu č. 236/2006 ze dne 11. prosince 2006)
 SLOVENSKO
 (a) Úprava důchodů, které představují jediný zdroj příjmu, přiznaná přede dnem 1. ledna 2004
 (b) Sociální důchod, který byl přiznán přede dnem 1. ledna 2004
 1176
 ---pagebreak--- SLOVINSKO
 (a) Státní důchod (zákon o penzijním a invalidním pojištění ze dne 23. prosince 1999)
 (b) Podpora příjmů důchodců (zákon o penzijním a invalidním pojištění ze dne 23. prosince 1999)
 (c) Příspěvek na výživu (zákon o penzijním a invalidním pojištění ze dne 23. prosince 1999)
 ŠPANĚLSKO
 (a) Záruka minimálního příjmu (zákon č. 13/82 ze dne 7. dubna 1982)
 (b) Peněžité dávky na pomoc starším osobám a invalidům nezpůsobilým k práci (královský dekret
 č. 2620/81 ze dne 24. července 1981):
 (i) nepříspěvkové invalidní a starobní důchody uvedené v čl. 38 odst. 1 úplného znění
 obecného zákona o sociálním zabezpečení, schváleného královskou legislativní
 vyhláškou č. 1/1994 ze dne 20. června 1994 a
 (ii) dávky doplňující výše uvedené důchody, které jsou stanoveny v právních předpisech
 autonomních oblastí, pokud tyto příplatky zaručují příjem na úrovni životního minima
 s ohledem na hospodářskou a sociální situaci v dotčených autonomních oblastech
 (c) Příspěvky na podporu mobility a náhradu nákladů na dopravu (zákon č. 13/1982 ze dne 7.
 dubna 1982)
 ŠVÉDSKO
 (a) Příspěvky na bydlení pro osoby pobírající důchod (zákon 2001: 761)
 (b) Finanční podpora pro starší osoby (zákon 2001: 853)
 Část 2: Dávky dlouhodobé péče (čl. SSC.3 [Věcná působnost] odst. 4 písm. d) protokolu)
 (i) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 (a) příspěvek na pečovatelskou službu (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, Social
 Security (Attendance Allowance) Regulations 1991, Social Security Contributions and Benefits
 (Northern Ireland) Act 1992 and Social Security (Attendance Allowance) Regulations (Northern
 Ireland) 1992);
 (b) příspěvek na pečovatele (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, The Social
 Security (Invalid Care Allowance) Regulations 1976, Social Security Contributions and Benefits
 (Northern Ireland) Act 1992) a The Social Security (Invalid Care Allowance) Regulations 1976
 (Northern Ireland);
 (c) příspěvek na živobytí pro zdravotně postižené – složka určená na péči (Social Security
 Contributions and Benefits Act 1992, Social Security (Disability Living Allowance) Regulations
 1991, Social Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act 1992 and Social
 Security (Disability Living Allowance) Regulations (Northern Ireland) 1992);
 (d) dávka na podporu osobní nezávislosti – složka určená na každodenní život (Welfare Reform
 Act 2012 (Part 4), Social Security (Personal Independence Payment) Regulations 2013, The
 1177
 ---pagebreak--- Personal Independence Payment (Transitional Provisions) Regulations 2013, Personal
 Independence Payment (Transitional Provisions) (Amendment) Regulations 2019, Welfare
 Reform (Northern Ireland) Order 2015 (Part 5), The Personal Independence Payment
 Regulations (Northern Ireland) 2016, The Personal Independence Payment (Transitional
 Provisions) Regulations (Northern Ireland) 2016 a Personal Independence Payment
 (Transitional Provisions) (Amendment) Regulations (Northern Ireland) 2019);
 (e) doplňkový příspěvek na pečovatele (The Social Security (Scotland) Act 2018);
 (f) příspěvek pro mladé pečovatele (The Carer’s Assistance (Young Carer Grants) (Scotland)
 Regulations 2020 (as amended)).
 (ii) ČLENSKÉ STÁTY
 RAKOUSKO
 (a) spolkový zákon o příspěvku na dlouhodobou péči (Bundespflegegeldgesetz, BPGG), původní
 znění BGBl. č. 110/1993, poslední změna BGBl-I č. 100/2016;
 (b) nařízení o odstupňování spolkového příspěvku na dlouhodobou péči (Einstufungsverordnung
 zum


text:
Bundespflegegeldgesetz (EinstV));
 (c) nařízení spolkového ministra práce, sociálních věcí a ochrany spotřebitele o posouzení potřeb
 péče o děti a mládež v souladu se spolkovým zákonem o ošetřovatelské péči
 (Bundespflegegeldgesetz, Kinder-EinstV);
 (d) řada použitelných právních základů, např. dohoda mezi spolkovou vládou a spolkovými
 zeměmi o společných opatřeních pro osoby vyžadující péči. zákony spolkových zemí o sociální
 pomoci a o invaliditě;
 (e) zákon o pojištění pro případ odkázanosti (Pflegefondsgesetz, PFG), původní znění: Úřední
 věstník (BGBI. I) č. 57/2011;
 (f) nařízení o statistice pečovatelských služeb z roku 2012 (Pflegedienstleistungsstatistik-
 Verordnung 2012);
 (g) podpora 24hodinové péče: spolkový zákon o příspěvku na dlouhodobou péči
 (Bundespflegegeldgesetz,BPGG);
 (h) pokyny na podporu 24hodinové péče (§ 21b spolkového zákona o příspěvku na dlouhodobou
 péči (Bundespflegegeldgesetz));
 (i) pokyny pro poskytování dávek na podporu pečujících rodinných příslušníků (§ 21a spolkového
 zákona o příspěvku na dlouhodobou péči (Bundespflegegeldgesetz));
 (j) zákaz vyžadování spoluúčasti na dlouhodobé péči;
 (k) spolkový zákon o zvláštním doplatku z důvodu zrušení přístupu k finančním prostředkům při
 ubytování osob v zařízeních ústavní péče;
 (l) spolkový zákon o zvláštním doplatku z důvodu zrušení přístupu k finančním prostředkům při
 ubytování osob v zařízeních ústavní péče pro roky 2019 a 2020, BGBl. I No 95/2019.
 1178
 ---pagebreak--- BELGIE
 (a) zákon o povinném zdravotním a nemocenském pojištění (Loi relative à l’assurance obligatoire
 soins de santé et indemnités/Wet betreffende de verplichte verzekeringing voor
 geneeskundige verzorging en uitkeringen) ze dne 14. července 1994;
 (b) zákon ze dne 27. února 1987 o příspěvcích pro osoby se zdravotním postižením (Loi relative
 aux allocation aux personnes handicapées/Wet betreffende de tegemoetkomingen aan
 gehandicapten);
 (c) vlámská sociální ochrana (Vlaamse sociale bescherming): vyhláška Vlámského parlamentu ze
 dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet houdende Vlaamse sociale
 bescherming/) a nařízení vlámské vlády ze dne 30. listopadu 2018;
 (d) valonský kodex pro sociální činnost a zdraví (Code wallon de l’Action sociale et de la Santé),
 část představující vyhlášku. Část 1, kniha IIIb, zřízená vyhláškou ze dne 8. listopadu 2018;
 (e) valonský regulační kodex pro sociální opatření a zdraví, část I/1, zavedený nařízením valonské
 vlády ze dne 21. prosince 2018;
 (f) vyhláška ze dne 13. prosince 2018 o nabídkách pro starší nebo závislé osoby a o paliativní péči
 (Dekret über die Angebote für Senioren und Personen mit Unterstützungsbedarf sowie über
 die Palliativpflege);
 (g) vyhláška ze dne 4. června 2007 o psychiatrických pečovatelských domech (Dekret über die
 psychiatrischen Pflegewohnheime);
 (h) nařízení vlády ze dne 20. června 2017 o pomůckách pro podporu mobility (Erlass über die
 Mobilitätshilfen);
 (i) vyhláška ze dne 13. prosince 2016 o zřízení odboru Německojazyčného společenství pro
 nezávislý život (Dekret zur Schaffung einer Dienststelle der Deutschsprachigen Gemeinschaft
 für selbstbestimmtes Leben);
 (j) královská vyhláška ze dne 5. března 1990 o příspěvku na pomoc starším osobám (Arrêté royal
 du 5 mars 1990 relatif à l’allocation pour l’aide aux personnes âgées);
 (k) nařízení vlády ze dne 19. prosince 2019 o přechodných ustanoveních týkajících se postupu pro
 získání předběžného schválení nebo povolení proplácení nebo sdílení nákladů na dlouhodobou
 rehabilitaci v zahraničí (Erlass der Regierung zur übergansweisen Regelung des Verfahrens zur
 Erlangung einer Vorabgeehmigung oder Zustimmung


text:
zwecks Kostenübernahme oder
 Kostenbeteiligung für eine Langzeitrehabilitation im Ausland);
 (l) vyhláška ze dne 21. prosince 2018 o bruselských zdravotních pojišťovnách v oblasti zdravotní
 péče a pomoci lidem (Ordonnance du 21 décembre 2018 relative aux organismes assureurs
 bruxellois dans le domaine des soins de santé et de l’aide aux personnes);
 (m) spolupráce mezi spolkovými subjekty:
 (n) dohoda o spolupráci ze dne 31. prosince 2018 mezi Vlámským společenstvím, Valonským
 regionem, Komisí Francouzského společenství, Smíšenou komisí Společenství a
 Německojazyčným společenstvím o pomůckách pro podporu mobility;
 1179
 ---pagebreak--- (o) dohoda o spolupráci ze dne 31. prosince 2018 mezi Vlámským společenstvím, Valonským
 regionem, Francouzským společenstvím, Smíšenou komisí Společenství, Komisí Francouzského
 společenství a Německojazyčným společenstvím, pokud jde o financování péče při využívání
 pečovatelských zařízení umístěných mimo hranice člena federace.
 BULHARSKO
 (a) zákoník sociálního pojištění (Кодекс за социално осигуряване), 1999, název pozměněn roku
 2003;
 (b) zákon o sociální pomoci (Закон за социално подпомагане), 1998;
 (c) nařízení o provádění zákona o sociální pomoci (Правилник за прилагане на Закона за
 социално подпомагане), 1998;
 (d) zákon o integraci osob se zdravotním postižením z roku 2019 (Закон за хората с
 увреждания), 2019;
 (e) zákon o osobní asistenci z roku 2019 (Закон за личната помощ) 2019, který vstoupí v platnost
 dne 1. září 2019;
 (f) nařízení o provádění zákona o integraci osob se zdravotním postižením (Правилник за
 прилагане на Закона за интеграция на хората с увреждания), 2004;
 (g) nařízení o lékařském poradenství (Наредба за медицинската експертиза) 2010;
 (h) sazebník poplatků za sociální služby financovaných ze státního rozpočtu (Тарифа за таксите за
 социални услуги, финансирани от държавния бюджет), 2003.
 CHORVATSKO
 (a) zákon o sociálním zabezpečení (Zakon o socijalnoj skrbi) z roku 2013, Úř. věst. 157/13, 152/14,
 99/15, 52/16, 16/17, 130/17 a 98/19);
 (b) zákon o podpoře rodin (Zakon o udomiteljstvu), Úř. věst. 90/11 a 78/12, ve znění pozdějších
 předpisů;
 (c) nařízení o minimálních požadavcích na poskytování sociálních služeb (Pravilnik o minimalnim
 uvjetima za pružanje socijalnih usluga) z roku 2014, Úř. věst. 40/14 a 66/15;
 (d) nařízení o spoluúčasti a způsobu úhrady oprávněným osobám ve věci životních nákladů na
 ubytování mimo rodinu (Pravilnik o sudjelovanju i načinu plaćanja korisnika I drugih obveznika
 uzdržavanja u troškovima smještaja izvan vlastite obitelji) z roku 1998, Úř. věst. č. 112/98 a
 05/02, ve znění pozdějších předpisů;
 (e) nařízení o obsahu a způsobu vedení údajů o osobách, které se profesionálně zabývají
 poskytováním sociálních služeb jako svým povoláním (Pravilnik o sadržaju I načinu vođenja
 evidenceje fizičkih osoba koje profesionalno pružaju socijalne usluge) z roku 2015, Úř. věst. č.
 66/15.
 KYPR
 (a) služby sociální péče (Υπηρεσίες Κοινωνικής Ευημερίας):
 1180
 ---pagebreak--- (b) nařízení a vyhlášky o zaručeném minimálním příjmu a o obecných sociálních dávkách
 (mimořádné potřeby a potřeby péče), v pozměněném nebo nahrazeném znění. zákony o
 domovech pro seniory a osoby se zdravotním postižením (Οι περί Στεγών για Ηλικιωμένους
 και Αναπήρους Νόμοι) z let 1991-2011 [L. 222/91 a L. 65(I)/2011];
 (c) zákony o centrech denní péče o dospělé (Οι περί Κέντρων Ενηλίκων Νόμοι)(L. 38(Ι)/1997 a
 L.64(Ι)/2011);
 (d) režim státní podpory podle nařízení 360/2012 pro poskytování služeb obecného
 hospodářského zájmu (de minimis) [Σχέδιο


text:
Κρατικών Ενισχύσεων ‘Ησσονος Σημασίας, βαση
 του Κανονισμού 360/2012 για την παροχή υπηρεσιών γενικού οικονομικού συμφέροντος];
 (e) správa administrace sociálních dávek (Υπηρεσία Διαχείρισης Επιδομάτων Πρόνοιας):
 (f) zákon o zaručeném minimálním příjmu a obecně o sociálních dávkách z roku 2014, v
 pozměněném nebo nahrazeném znění;
 (g) nařízení a vyhlášky o zaručeném minimálním příjmu a obecně o sociálních dávkách v jejich
 pozměněném nebo nahrazeném znění.
 ČESKÁ REPUBLIKA
 (a) zákon č. 108/2006 Sb., o sociálních službách;
 (b) zákon č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách;
 (c) zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění.
 DÁNSKO
 (a) konsolidovaný zákon č. 988 ze dne 17. srpna 2017 o sociálních službách (om social service);
 (b) konsolidovaný zákon č. 119 ze dne 1. února 2019 o sociálním bydlení (om almene boliger).
 ESTONSKO
 Zákon o sociálním zabezpečení (Sotsiaalhoolekande seadus) 2016.
 FINSKO
 (a) zákon o službách a pomoci zdravotně postiženým osobám (Laki vammaisuuden perusteella
 järjestettävistä palveluista ja tukitoimista) ze dne 3. dubna 1987;
 (b) zákon o podpoře funkční způsobilosti stárnoucí populace a o službách sociální a zdravotní péče
 pro starší osoby (Laki ikääntyneen väestön toimintakyvyn tukemisesta sekä iäkkäiden sosiaali-
 ja terveyspalveluista) ze dne 28. prosince 2012;
 (c) zákon o sociálním zabezpečení (Sosiaalihuoltolaki) ze dne 30. prosince 2014;
 (d) zákon o zdravotní péči (Terveydenhuoltolaki) ze dne 30. prosince 2010;
 (e) zákon o primární zdravotní péči (Kansanterveyslaki) ze dne 28. ledna 1972;
 (f) zákon o neformální podpoře péče (Laki omaishoidon tuesta) ze dne 2. prosince 2005;
 (g) zákon o rodinné péči (Perhehoitolaki) ze dne 20. března 2015.
 1181
 ---pagebreak--- FRANCIE
 (a) příspěvek na pečovatelskou službu (majoration pour tierce personne, MTP):
 (b) články L. 341-4 a L. 355-1 zákoníku sociálního zabezpečení (Code de la sécurité sociale);
 (c) doplňková dávka na pečovatelskou službu (prestation complémentaire pour recours à tierce
 personne): článek L. 434-2 zákoníku sociálního zabezpečení;
 (d) zvláštní příspěvek na vzdělání zdravotně postiženého dítěte (complément d’allocation
 d’éducation de l’enfant handicapé): článek L. 541-1 zákoníku sociálního zabezpečení;
 (e) vyrovnávací dávka v případě zdravotního postižení (prestation de compensation du handicap,
 PCH): články L. 245-1 až L. 245-14 zákona o sociální činnosti a rodině (Code de l'action sociale
 et des familles);
 (f) příspěvek za ztrátu samostatnosti (allocation personnalisée d’autonomie, APA): články L. 232-1
 až L. 232-28 zákona o sociální činnosti a rodině (Code de l'action sociale et des familles);
 NĚMECKO
 (a) pojištění dlouhodobé péče (Pflegeversicherung):
 (b) sociální pojištění dlouhodobé péče pro osoby pojištěné v rámci povinného zdravotního
 pojištění a soukromého povinného pojištění dlouhodobé péče pro osoby pojištěné v rámci
 soukromého zdravotního pojištění: sociální zákoník (Sozialgesetzbuch), kniha XI (SGB XI),
 naposledy pozměněný článkem 2 zákona ze dne 21. prosince 2019 (BGBl. I p. 2913).
 ŘECKO
 (a) zákon č. 1140/1981, ve znění pozdějších předpisů;
 (b) legislativní nařízení č. 162/73 a společné ministerské rozhodnutí č. Π4β/5814/1997;
 (c) ministerské rozhodnutí č. Π1γ/ΑΓΠ/οικ.14963 ze dne 9. října 2001;
 (d) zákon č. 4025/2011;
 (e) zákon č. 4109/2013;
 (f) zákon č. 4199/2013, článek 127;
 (g) zákon č. 4368/2016, článek 334;
 (h) zákon č. 4483/2017, článek 153;
 (i) zákon č. 498/1-11-2018, články 28, 30 a 31, o „nařízení o jednotných zdravotních dávkách“
 Národní organizace poskytující zdravotní


text:
péči (EOPYY).
 MAĎARSKO
 (a) služby dlouhodobé péče poskytující osobní sociální péči (sociální služby):
 (b) zákon III z roku 1993 o sociální správě a sociální pomoci (törvény a szociális igazgatásról és
 szociális ellátásokról) doplněný vládními a ministerskými vyhláškami.
 IRSKO
 1182
 ---pagebreak--- (a) zákon o zdravotnictví (Health Act 1970) č. 1 z roku 1970;
 (b) zákon o režimu podpory pečovatelských domů z roku 2009 (č. 15 z roku 2009);
 (c) zákon o sociálním zabezpečení (Social Welfare Consolidation Act) v úplném znění z roku 2005:
 (d) příspěvek na trvalou péči;
 (e) dávka pro pečovatele;
 (f) příspěvek pro pečovatele;
 (g) podpůrný grant pro pečovatele;
 (h) příspěvek na domácí péči.
 ITÁLIE
 (a) zákon č. 118 ze dne 30. března 1971 o dávkách invalidního důchodu (Legge 30 Marzo 1971, n.
 118 - Conversione in Legge del D.L. 30 Gennaio 1971, n. 5 e nuove norme in favore dei mutilati
 ed Invalidi civili);
 (b) zákon č. 18 ze dne 11. února 1980 o příspěvku na trvalou péči (Legge 11 Febbraio 1980, n. 18 -
 Indennità di accompagnamento agli invalidi civili totalmente inabili);
 (c) zákon č. 104 ze dne 5. února 1992, článek 33 (rámcový zákon o zdravotním postižení) (Legge 5
 Febbraio 1992, n. 104 - Legge-quadro per l'assistenza, l'integrazione sociale e i diritti delle
 persone handicappate);
 (d) legislativní nařízení č. 112 ze dne 31. března 1998 o přenesení legislativních úkolů a správních
 pravomocí ze státu na regiony a obce (Decreto Legislativo 31 Marzo 1998, n. 112 -
 Conferimento di funzioni e compiti amministrativi dello Stato alle regioni ed agli enti locali, in
 attuazione del capo I della Legge 15 Marzo 1997, n. 59);
 (e) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního
 zabezpečení (Regolamento (CE) 883 del 29 aprile 2004 del Parlamento Europeo e del
 Consiglio, relativo al coordinamento dei sistemi di sicurezza sociale - SNCB – art 70 and Annex
 X);
 (f) zákon č. 183 ze dne 4. listopadu 2010, článek 24, kterým se mění pravidla týkající se povolení
 pomoci zdravotně postiženým osobám v obtížných situacích (Legge n. 183 del 4 Novembre
 2010, článek 24 - Modifiche alla disciplina in materia di permessi per l’assistenza a portatori di
 handicap in situazione di gravità);
 (g) zákon č. 147 ze dne 27. prosince 2013 obsahující ustanovení pro sestavování ročního a
 víceletého státního rozpočtu - zákon o stabilitě z roku 2014 (Disposizioni per la formazione del
 bilancio annuale e pluriennale dello Stato - Legge di stabilità 2014).
 LOTYŠSKO
 (a) zákon o sociálních službách a sociální pomoci (Sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības
 likums) 31/10/2002;
 (b) zákon o lékařské péči (Ārstniecības likums) 12/06/1997;
 (c) zákon o právech pacientů (Pacientu tiesību likums) 30/12/2009;
 1183
 ---pagebreak--- (d) nařízení kabinetu ministrů č. 555 o organizaci zdravotní péče a platebních postupech (Ministru
 kabineta 2018. gada 28.augusta noteikumi Nr.555 „Veselības aprūpes pakalpojumu
 organizēšanas un samaksas kārtība“) 28/08/2018;
 (e) nařízení kabinetu ministrů č. 275 o platebních postupech při poskytování služeb sociální péče a
 sociální rehabilitace a postupech úhrady nákladů na služby z rozpočtu místní samosprávy
 (Ministru kabineta 2003.gada 27.maija noteikumi Nr.275 „Sociālās aprūpes