text: zpracování není v souladu s tímto článkem, zejména když dané údaje nejsou odpovídající, relevantní, přesné nebo přiměřené vzhledem k účelu zpracování. Případnou opravu, výmaz nebo blokování je třeba oznámit druhé straně;g) na požádání vyrozumí přijímající orgán předávající orgán o použití předaných údajů a o výsledcích, jež na jejich základě získal;h) osobní údaje lze předávat pouze příslušným orgánům. Další předání jiným orgánům je podmíněno předchozím souhlasem předávajícího orgánu;i) předávající a přijímající orgány mají povinnost pořídit písemný zápis o předání a převzetí osobních údajů.Článek 17Nedotknutelnost1. Touto dohodou nejsou dotčena práva, závazky a povinnosti Společenství, členských států a Albánie vyplývající z mezinárodního práva, zejména z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv ze dne 4. listopadu 1950, z Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951, z Protokolu týkajícího se právního postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967 a z nástrojů mezinárodního práva týkajících se vydávání osob.2. Nic v této smlouvě nebrání návratu osoby na základě oficiálních nebo neoficiálních ujednání.ODDÍL VIIPROVÁDĚNÍ A UPLATŇOVÁNÍČlánek 18Smíšený readmisní výbor1. Smluvní strany si navzájem poskytnou pomoc při uplatňování a výkladu této dohody. Za tímto účelem zřizují Smíšený readmisní výbor (dále jen "výbor"), jehož úkolem je zejménaa) sledovat uplatňování této dohody;b) rozhodovat o prováděcích opatřeních nezbytných pro jednotné uplatňování této dohody;c) zajišťovat pravidelnou výměnu informací o prováděcích protokolech vypracovaných jednotlivými členskými státy a Albánií podle článku 19;d) rozhodovat o změnách příloh této dohody;e) doporučovat změny této dohody.2. Rozhodnutí výboru jsou pro smluvní strany závazná.3. Výbor je složen ze zástupců Společenství a Albánie; Společenství zastupuje Komise, jíž jsou nápomocni odborníci z členských států.4. Výbor se schází podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.5. Výbor přijme svůj jednací řád.Článek 19Prováděcí protokoly1. Albánie a členský stát mohou vypracovat prováděcí protokoly, které stanoví pravidla proa) určování příslušných orgánů, hraničních přechodů a výměnu kontaktních míst;b) podmínek návratů s doprovodem včetně doprovodu při průvozu státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti;c) prostředky a doklady kromě těch, které jsou uvedené v přílohách 1 až 4 této dohody.2. Prováděcí protokoly uvedené v odstavci 1 vstoupí v platnost až po oznámení Smíšenému readmisnímu výboru uvedenému v článku 18.3. Albánie souhlasí s uplatňováním každého ustanovení prováděcího protokolu vypracovaného s některým členským státem také ve vztahu ke každému jinému členskému státu, který o to požádá.Článek 20Vztah k dvoustranným dohodám nebo ujednáním členských států o zpětném přebíráníUstanovení této dohody mají přednost před ustanoveními všech dvoustranných dohod nebo ujednání o zpětném přebírání osob s nedovoleným pobytem, které byly nebo podle článku 19 mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Albánií.ODDÍL VIIIZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 21Územní působnost1. S výhradou odstavce 2 se tato dohoda vztahuje na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a na území Albánie.2. Tato dohoda se nevztahuje na území Dánského království.Článek 22Vstup v platnost, trvání a ukončení1. Tato dohoda bude ratifikována nebo schválena smluvními stranami v souladu s jejich postupy.2. S výhradou odstavce 3 vstupuje tato dohoda v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany navzájem oznámí dokončení postupů uvedených v odstavci 1.3. Články 3 a 5


text: této dohody vstupují v platnost dva roky po dni uvedeném v odstavci 2.4. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.5. Každá ze smluvních stran může tuto dohodu vypovědět úředním oznámením druhé smluvní straně. Tato dohoda pozbývá platnosti šest měsíců ode dne tohoto oznámení.Článek 23PřílohyPřílohy 1 až 6 tvoří nedílnou součást této dohody.Tato dohoda byla sepsána v Lucemburku dne čtrnáctého dubna dva tisíce pět ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a albánském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoza Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnarPër Komunitetin Evropian+++++ TIFF +++++Por la República de AlbaniaZa Albánskou republikuPå Republikken Albaniens vegneFür die Republik AlbanienAlbaania Vabariigi nimelΓια τη Δημοκρατία της ΑλβανίαςFor the Republic of AlbaniaPour la République d'AlbaniePer la Repubblica di AlbaniaAlbānijas Republikas vārdā -Albanijos Respublikos varduaz Albán Köztársaság részérőlGħar-Repubblika ta' l-AlbanijaVoor de Republiek AlbaniëW imieniu Republiki AlbaniiPela República da AlbâniaZa Albánsku republikuZa Republiko AlbanijoAlbanian tasavallan puolestaPër Republikën e ShqipërisëFör Republiken Albanien+++++ TIFF +++++[1] Doporučení Rady ze dne 30. listopadu 1994 o přijetí standardního cestovního dokladu pro vyhoštění státních příslušníků třetích zemí (Úř. věst. C 274, 19.9.1996, s. 18).[2] Přijato pokynem č. 553 úřadujícího ministra zahraničních věcí ze dne 19. listopadu 2003 o vydávání propustek albánskými zastupitelskými úřady pro návraty do Albánie.[3] Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31). Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA 1Společný seznam dokladů, jejichž předložení se pokládá za průkaz státní příslušnosti(Čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1)- Pasy všech druhů (cestovní pasy, diplomatické pasy, služební pasy, hromadné pasy a náhradní pasy včetně pasů pro děti),- průkazy totožnosti všech druhů (včetně dočasných a náhradních),- služební průkazy a vojenské knížky,- průkazy způsobilosti lodníka, průkazy vůdce plavidla,- osvědčení o státním občanství a jiné úřední doklady zmiňující nebo uvádějící státní občanství.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 2Společný seznam dokladů, jejichž předložení se považuje za nepřímý důkaz státní příslušnosti(Čl. 2 odst. 1, čl. 3 odst. 1 čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 1)- Fotokopie některého z dokladů uvedených v příloze 1 této dohody,- řidičské průkazy nebo jejich fotokopie,- rodné listy nebo jejich fotokopie,- podnikové průkazy totožnosti nebo jejich fotokopie,- prohlášení svědků,- prohlášení učiněná dotyčnou osobou a jazyk, jímž hovoří, včetně výsledků úředního testu,- jakýkoliv jiný doklad, který může pomoci určit státní příslušnost dotyčné osoby.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 3Společný seznam dokladů pokládaných za prokázání podmínek pro zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti(Čl. 3 odst. 1, čl. 5 odst. 1)- Vstupní/výstupní razítko nebo podobné potvrzení v cestovním dokladu dotyčné osoby nebo

type: contracts

jurisdiction: EU


text: jiný důkaz jejího vstupu/výstupu (např. fotografie),- doklady, osvědčení a účtenky jakéhokoliv druhu (např. hotelové účtenky, návštěvy u lékaře nebo v nemocnici, vstupenky do veřejných/soukromých zařízení, smlouvy o pronájmu auta, účtenky z transakcí kreditní kartou atd.), které jasně prokazují, že dotyčná osoba pobývala na území dožádaného státu,- letenky, jízdenky na vlak, autobus nebo lodní lístky anebo seznamy cestujících, z nichž je patrná přítomnost a trasa cesty dotyčné osoby na území dožádaného státu,- informace, z nichž je patrné, že dotyčná osoba použila služeb kurýra nebo cestovní kanceláře,- úřední prohlášení učiněné zejména pracovníky hraniční kontroly a dalšími svědky, kteří mohou dosvědčit, že dotyčná osoba překročila hranice,- úřední prohlášení dotyčné osoby v rámci soudního nebo správního řízení.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 4Společný seznam dokladů považovaných za nepřímý důkaz podmínek pro zpětné přebrání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti(Čl. 3 odst. 1, čl. 5 odst. 1)- Popis místa a okolností, za nichž byla dotyčná osoba zadržena po vstupu na území žádajícího státu, vypracovaný příslušnými orgány tohoto státu,- údaje týkající se totožnosti nebo pobytu osoby poskytnuté mezinárodní organizací,- zprávy rodinných příslušníků, spolucestujících atd. nebo potvrzení informací jimi,- prohlášení dotyčné osoby.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 5[Státní znak Albánie].......................................................................................................................................................................................(Místo a datum)(Žádající orgán)Č.j............................................................Příjemce:......................................................................................................................................................................................................(Přijímající orgán)ŽÁDOST O ZPĚTNÉ PŘEVZETÍpodle článku 7 dohody ze dne 14. dubna 2005 mezi Evropským společenstvím a Albánskou republikou o zpětném přebírání osob s nedovoleným pobytemA. Osobní údaje1. Celé jméno (podtrhnout příjmení):.............................................................2. Rodné příjmení:.............................................................3. Datum a místo narození:.............................................................Foto4. Jméno otce, jméno matky:.................................................................................................................................5. Pohlaví a popis tělesných znaků (výška, barva očí, charakteristické znaky atd.):.................................................................................................6. Rovněž znám(a) jako (dřívější jména, přezdívky a pseudonymy):..............................................................................................................................7. Státní příslušnost a jazyk:..............................................................................................................................8. Stav: ženatý/vdaná, svobodný(á), rozvedený(á), ovdovělý(á)Pokud ženatý/vdaná: jméno manželky/manžela.................................................................Jméno a věk případných dětí......................................................................................................................................................................................................................................................................9. Adresa posledního bydliště v žádajícím státě:..............................................................................................................................+++++ TIFF +++++B. Zvláštní okolnosti vztahující se k převážené osobě1. Zdravotní stav(např. zmínka o zvláštní probíhající zdravotní péči; latinský název infekční nemoci):.................................................................................................................................2. Zvláštní nebezpečí spojená s osobou(např. podezření ze závažného trestného činu; agresivní chování):.................................................................................................................................C. Přiložené důkazní prostředky1. ...................................................................(druh dokladu)........................................................................(číslo, datum a místo vydání)....................................................................(vydaný kým)........................................................................(platnost do)2. ...................................................................(druh dokladu)........................................................................(číslo, datum a místo vydání)....................................................................(vydaný kým)........................................................................(platnost do)3. ...................................................................(druh dokladu)........................................................................(číslo, datum a místo vydání)....................................................................(vydaný kým)........................................................................(platnost do)4. ...................................................................(druh dokladu)........................................................................(číslo, datum a místo vydání)....................................................................(vydaný kým)........................................................................(platnost do)D. Poznámky.....................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................(Podpis žádajícího orgánu) (razítko/pečeť)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA 6[Státní znak Albánie].......................................................................................................................................................................................(Místo a datum)(Žádající orgán)Č.j............................................................Příjemce:......................................................................................................................................................................................................(Přijímající orgán)ŽÁDOST O PRŮVOZpodle článku 14 dohody ze dne.....mezi Evropským společenstvím a Albánskou republikou o zpětném přebírání osob s nedovoleným pobytemA. Osobní údaje1. Celé jméno (podtrhnout příjmení):.............................................................2. Rodné příjmení:.............................................................3. Datum a místo narození:.............................................................Foto4. Pohlaví a popis tělesných znaků (výška, barva očí, charakteristické znaky atd.):............................................................................................................5. Rovněž znám(a) jako (dřívější jména, přezdívky a pseudonymy):...............................................................................................................................................6. Státní příslušnost a jazyk:...............................................................................................................................................7. Druh a číslo cestovního dokladu:...............................................................................................................................................+++++ TIFF +++++B. Průvozní operace1. Druh průvozuleteckylodípozemní2. Stát konečného určení......................................................................................................................3. Další případné průvozní státy......................................................................................................................4. Navrhovaný hraniční přechod, datum, čas převozu a případný doprovod..................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................5. Zaručené přijetí v dalších průvozních státech a ve státě konečného určení(čl. 13 odst. 2)anone6. Jsou známy nějaké důvody pro odmítnutí průvozu?(čl. 13 odst. 3)anoneC. Poznámky...............................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................................(Podpis žádajícího orgánu) (razítko / pečeť)+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/15
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 265/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2015/2132]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 658/2014 ze dne 15. května 2014 o poplatcích, které se platí Evropské agentuře pro léčivé přípravky za vykonávání činností souvisejících s farmakovigilancí humánních léčivých přípravků (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze II kapitole XIII se za bod 15zp (prováděcí rozhodnutí Komise 2012/707/EU) vkládá nový bod, který zní:
 „16.
 32014 R 0658: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 658/2014 ze dne 15. května 2014 o poplatcích, které se platí Evropské agentuře pro léčivé přípravky za vykonávání činností souvisejících s farmakovigilancí humánních léčivých přípravků (Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 112).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 658/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 189, 27.6.2014, s. 112.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 154/37
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 234/2013
 ze dne 13. prosince 2013,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí Komise 2011/121/EU ze dne 21. února 2011, kterým se na roky 2012 až 2014 stanoví výkonnostní cíle a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie pro poskytování letových navigačních služeb (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 66xc (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1035/2011) přílohy XIII Dohody o EHP se vkládá nový bod, který zní:
 „66xd.
 32011 D 0121: rozhodnutí Komise 2011/121/EU ze dne 21. února 2011, kterým se na roky 2012 až 2014 stanoví výkonnostní cíle a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie pro poskytování letových navigačních služeb (Úř. věst. L 48, 23.2.2011, s. 16).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2011/121/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. prosince 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 228/2013 ze dne 13. prosince 2013 (3), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. prosince 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Thórir IBSEN
 (1) Úř. věst. L 48, 23.2.2011, s. 16.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (3) Viz strana 25 v tomto čísle Úředního věstníku.


text:
 13.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/36
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 182/2012
 ze dne 28. září 2012,
 kterým se mění příloha XIX (Ochrana spotřebitele) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 109/2012 ze dne 15. června 2012 (1).
 (2)
 Do Dohody o EHP má být začleněno nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 954/2011 ze dne 14. září 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 2006/2004 o spolupráci mezi vnitrostátními orgány příslušnými pro vymáhání dodržování zákonů na ochranu zájmů spotřebitele (2).
 (3)
 Příloha XIX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 7f (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004) přílohy XIX Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32011 R 0954: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 954/2011 ze dne 14. září 2011 (Úř. věst. L 259, 4.10.2011, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 954/2011 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. září 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Úř. věst. L 270, 4.10.2012, s. 31.
 (2) Úř. věst. L 259, 4.10.2011, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 20.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 278/4
 ZÁVĚREČNÝ AKT
 mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé, pokud jde o Dohodu o přidružení
 Zástupci:
 BELGICKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÉ REPUBLIKY,
 ČESKÉ REPUBLIKY,
 DÁNSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÉ REPUBLIKY NĚMECKO,
 ESTONSKÉ REPUBLIKY,
 IRSKA,
 ŘECKÉ REPUBLIKY,
 ŠPANĚLSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÉ REPUBLIKY,
 CHORVATSKÉ REPUBLIKY,
 ITALSKÉ REPUBLIKY,
 KYPERSKÉ REPUBLIKY,
 LOTYŠSKÉ REPUBLIKY,
 LITEVSKÉ REPUBLIKY,
 LUCEMBURSKÉHO VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKA,
 REPUBLIKY MALTA,
 NIZOZEMSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÉ REPUBLIKY,
 POLSKÉ REPUBLIKY,
 PORTUGALSKÉ REPUBLIKY,
 RUMUNSKA,
 REPUBLIKY SLOVINSKO,
 SLOVENSKÉ REPUBLIKY,
 FINSKÉ REPUBLIKY,
 ŠVÉDSKÉHO KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 EVROPSKÉ UNIE,
 EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII
 na jedné straně a
 UKRAJINY,
 na straně druhé,
 dále společně jen „signatáři“,
 kteří se sešli v Bruselu dne dvacátého sedmého června roku dva tisíce čtrnáct,
 k podpisu těch částí Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Ukrajinou na straně druhé (dále jen „dohoda“), které nebyly podepsány dne 21. března 2014,
 připomínají, že na summitu konaném v Bruselu dne 21. března 2014 podepsali znění těchto politických ustanovení dohody:
 1.
 Preambule
 2.
 Článek 1
 3.
 Hlavy I, II a VII.
 Signatáři přistoupili k podpisu těchto ustanovení dohody:
 —
 hlav III, IV, V a VI a souvisejících příloh a protokolů,
 a potvrzují, že dohoda tvoří jediný akt.
 Signatáři se dohodli, že se čl. 486 odst. 4 dohody o prozatímním provádění použije na odpovídající části dohody podle tohoto závěrečného aktu.
 Signatáři souhlasí s tím, aby se dohoda uplatnila na celém území Ukrajiny, jak je uznáno mezinárodním právem, a aby byly zahájeny konzultace za účelem stanovení účinků dohody, pokud jde o protiprávně anektovaná území Autonomní republiky Krym a města Sevastopolu, nad nimiž ukrajinská vláda v současné době nevykonává faktickou kontrolu.
 V Bruselu dne dvacátého sedmého června roku dva tisíce čtrnáct


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D0307(06)
 Úřední věstník L 057 , 07/03/1996 S. 0039 - 0039
 Rozhodnutí smíšeného výboru EHPč. 73/95ze dne 15. prosince 1995,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 60/95 ze dne 18. července 1995 [1];vzhledem k tomu, že usnesení Rady 95/C 169/02 ze dne 19. června 1995 o relokaci v letecké dopravě [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIII Dohody se za bod 83 (usnesení Rady 95/C 169/01) vkládá nový bod, který zní:"84. 395 Y 0705(02): Usnesení Rady 95/C 169/02 ze dne 19. června 1995 o relokaci v letecké dopravě (Úř. věst. C 169, 5.7.1995, s. 3)."Článek 2Znění usnesení 95/C 169/02 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 15. prosince 1995.Za Smíšený výbor EHPpředsedaE. Berg[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Úř. věst. C 169, 5.7.1995, s. 3.--------------------------------------------------


text:
 14.8.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 215/1
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 25 – Jednotná ustanovení o schvalování opěrek hlavy, bez ohledu na to, zda jsou součástí sedadla
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 sérii změn 04 – datum vstupu v platnost: 15. ledna 1997
 opravu 2 k revizi 1 tohoto předpisu – datum vstupu v platnost: 12. listopadu 2008
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Rozsah použití
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Označení
 5.
 Schválení
 6.
 Obecné požadavky
 7.
 Zkoušky
 8.
 Shoda výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Změny a rozšíření schválení typu opěrky hlavy
 11.
 Návod
 12.
 Definitivní ukončení výroby
 13.
 Přechodná ustanovení
 14.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Oznámení o udělení schválení, rozšíření schválení, odmítnutí schválení nebo odnětí schválení typu opěrky hlavy nebo o definitivním ukončení výroby typu opěrky hlavy, bez ohledu na to, zda je součástí sedadla podle předpisu č. 25.
 Příloha 2 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 3 –
 Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu míst k sezení v motorových vozidlech
 Příloha 4 –
 Stanovení výšky a šířky opěrky hlavy
 Příloha 5 –
 Znázornění zakreslovaných čar a měření prováděných při zkoušce
 Příloha 6 –
 Postup zkoušky k ověření pohlcování energie
 Příloha 7 –
 Stanovení rozměru „A“ mezer opěrky hlavy
 1. ROZSAH POUŽITÍ
 1.1
 Toto nařízení se vztahuje na opěrky hlavy odpovídající některému z typů definovaných v bodu 2.2 (1).
 1.1.1
 Nevztahuje se na opěrky hlavy, které jsou případně upevněny na skládacích sedadlech nebo na sedadlech směřujících do stran nebo dozadu.
 1.1.2
 Vztahuje se i na opěradla sedadel, pokud jsou konstruována tak, aby působila i jako opěrky hlavy definované v bodu 2.2.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto nařízení:
 2.1
 „typem vozidla“ se rozumí kategorie vozidla s vlastním pohonem, která se neliší v těchto podstatných aspektech:
 2.1.1
 obrysy a vnitřní rozměry karoserie tvořící prostor pro cestující,
 2.1.2
 typy a rozměry sedadel,
 2.1.3
 typy a rozměry montážního uzpůsobení opěrek hlavy a příslušných částí konstrukce vozidla v případě, kdy jsou opěrky hlavy přímo upevněny ke konstrukci vozidla,
 2.2
 „opěrkou hlavy“ se rozumí zařízení, jehož účelem je omezit pohyb hlavy dospělého cestujícího dozadu vzhledem k jeho trupu, aby se snížilo nebezpečí zranění krčních obratlů tohoto cestujícího v případě nehody,
 2.2.1
 „opěrkou hlavy, která je nedílnou součástí sedadla“, se rozumí opěrka hlavy, kterou tvoří horní část opěradla sedadla. Tato definice platí pro opěrky hlavy, které odpovídají definici v bodech 2.2.2 a 2.2.3, které ale lze oddělit od sedadla nebo konstrukce vozidla jen pomocí nástrojů nebo po částečném nebo úplném odstranění čalounění sedadla,
 2.2.2
 „odnímatelnou opěrkou hlavy“ se rozumí opěrka hlavy, již lze oddělit od sedadla, určená k umístění a pevnému uchycení ke konstrukci opěradla sedadla,
 2.2.3
 „opěrkou hlavy, která


text:
není nedílnou součástí sedadla“, se rozumí opěrka hlavy, kterou tvoří samostatná součást sedadla, určená k umístění, případně pevnému uchycení ke konstrukci vozidla,
 2.3
 „typem sedadla“ se rozumí sedadla, která se neliší svými rozměry, nosnou konstrukcí ani čalouněním, mohou se však lišit povrchovou úpravou nebo barvou,
 2.4
 „typem opěrky hlavy“ se rozumí opěrky hlavy, které se neliší svými rozměry, nosnou konstrukcí ani čalouněním, mohou se však lišit povrchovou úpravou, barvou nebo potahem,
 2.5
 „vztažným bodem“ sedadla („bod H“) (viz příloha 3 tohoto nařízení) se rozumí pomyslná čára odpovídající teoretické ose rotace mezi dolní končetinou a trupem lidského těla, zastoupeného figurínou, ve svislé rovině podélné vůči sedadlu,
 2.6
 „vztažnou přímkou“ se rozumí přímka, která buď na figuríně o hmotnosti a rozměrech, které nepřekračují 50 % dospělé mužské populace, nebo na figuríně identických vlastností prochází kloubem spojujícím stehenní část s pánví a kloubem spojujícím krk s hrudníkem. Na figuríně podle přílohy 3 tohoto nařízení je při určování bodu H sedadla vztažnou přímkou přímka znázorněná na obrázku 1 v dodatku k uvedené příloze,
 2.7
 „přímkou hlavy“ se rozumí přímka, která prochází těžištěm hlavy a kloubem spojujícím krk s hrudníkem. Je-li hlava v klidové poloze, leží přímka hlavy v prodloužení vztažné přímky,
 2.8
 „skládacím sedadlem“ se rozumí pomocné sedadlo určené pro příležitostné použití, které je obvykle složené,
 2.9
 „seřizovacím zařízením“ se rozumí zařízení, kterým lze sedadlo nebo jeho části nastavit do pozice, která vyhovuje morfologii sedícího.
 Toto zařízení může zvláště umožňovat:
 2.9.1
 podélný pohyb,
 2.9.2
 svislý pohyb,
 2.9.3
 úhlový pohyb,
 2.10
 „posuvným zařízením“ se rozumí zařízení, s jehož pomocí lze sedadlo nebo některou jeho část posunout nebo otočit bez pevné přechodné pozice, aby bylo možno zajistit přístup do prostoru za tímto sedadlem.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení podává vlastník obchodního názvu nebo značky sedadla či opěrky hlavy nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2
 K žádosti je nutno přiložit ve třech vyhotoveních tyto doklady:
 3.2.1
 podrobný popis opěrky hlavy, uvádějící zejména druh materiálu (materiálů) čalounění a popřípadě polohu a vlastnosti nosných a upevňovacích prvků pro typ (typy) sedadel, pro který se žádá o schválení typu opěrky hlavy,
 3.2.2
 je-li opěrka hlavy „odnímatelná“ (viz definice v bodu 2.2.2):
 3.2.2.1
 podrobný popis typu (typů) sedadel, pro který se žádá o schválení typu opěrky hlavy,
 3.2.2.2
 podrobné údaje o typu (typech) vozidla, do kterého mají být montována sedadla uvedená v bodu 3.2.2.1.
 3.2.3
 Jedná-li se o opěrku hlavy, která není nedílnou součástí sedadla (viz definice v bodu 2.2.3):
 3.2.3.1
 podrobný popis oblasti konstrukce, k níž má být opěrka hlavy namontována,
 3.2.3.2
 podrobnosti o typu vozidla, do něhož mají být opěrky hlavy namontovány,
 3.2.3.3
 rozměrové výkresy charakteristických částí konstrukce a opěrky hlavy; na výkresu musí být uvedeno místo, kde bude umístěno schvalovací číslo ve vztahu ke kružnici schvalovací značky,
 3.2.4
 rozměrové výkresy charakteristických částí sedadla a opěrky hlavy; na výkresu musí být uvedeno místo, kde bude umístěno schvalovací číslo ve vztahu ke kružnici schvalovací značky.
 3.3
 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu se předloží:
 3.3.1
 je-li opěrka hlavy nedílnou součásti sedadla (viz definice v bodu 2.2.1),


text:
čtyři kompletní sedadla.
 3.3.2
 jedná-li se o „odnímatelnou“ opěrku hlavy (viz definice v bodu 2.2.2):
 3.3.2.1
 dvě sedadla každého typu, na který má být opěrka hlavy namontována,
 3.3.2.2
 4 + 2N opěrek hlavy, kde N je počet typů sedadla, na které má být opěrka hlavy namontována.
 3.3.3
 jedná-li se o opěrku hlavy, která není nedílnou součástí sedadla (viz definice v bodu 2.2.3), tři opěrky hlavy a příslušná část konstrukce vozidla nebo úplné vozidlo.
 3.4
 Technická zkušebna provádějící zkoušky pro schválení typu je oprávněna požadovat:
 3.4.1
 aby jí byly předloženy konkrétní části nebo konkrétní vzorky použitého materiálu, případně
 3.4.2
 aby jí byl předložen typ nebo typy vozidel v souladu s bodem 3.2.2.2.
 4. OZNAČENÍ
 4.1
 Zařízení předložená ke schválení typu musí:
 4.1.1
 být zřetelně a nesmazatelně označena obchodním názvem nebo značkou žadatele o schválení typu,
 4.1.2
 poskytnout na místě označeném na výkresech v souladu s body 3.2.3.3 nebo 3.2.4 odpovídající prostor pro schvalovací značku.
 4.2
 Je-li opěrka hlavy nedílnou součástí sedadla nebo jedná-li se o „odnímatelnou“ opěrku (viz definice v bodech 2.2.1 a 2.2.2), označení v souladu s body 4.1.1 a 4.1.2 lze reprodukovat na štítku, který bude umístěn na místě uvedeném ve výkresech v souladu s bodem 3.2.4.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1
 Pokud typ opěrky hlavy předložený ke schválení v souladu s tímto nařízením splňuje požadavky bodu 6 a 7, bude tento typ opěrky hlavy schválen.
 5.2
 Každému schválenému typu se přiřadí schvalovací číslo. Jeho první dvě číslice (v současnosti to je dvojčíslí 03, které označuje změnovou řadu 03, která vstoupila v platnost dne 20. listopadu 1989) označují změnovou řadu včetně nejnovějších technických změn nařízení v době udělení schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit schvalovací číslo jinému typu opěrky hlavy.
 5.3
 Oznámení o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení nějakého typu opěrky hlavy v souladu s tímto nařízením musí být sděleno stranám dohody z roku 1958, kterou se uplatňuje toto nařízení, prostřednictvím formuláře oznámení v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
 5.4
 Na každé opěrce hlavy, jak jsou definovány v souladu s body 2.2.1, 2.2.2 a 2.2.3, schválené podle tohoto nařízení, bez ohledu na to, zda jsou nedílnou součástí sedadla, musí být upevněna mezinárodní schvalovací značka sestávající z:
 5.4.1
 písmene E v kružnici a rozlišovacího čísla země, kde bylo vozidlo schváleno (2),
 5.4.2
 schvalovacího čísla, a
 5.4.3
 v případě opěrky hlavy, která je součástí opěradla sedadla, čísla tohoto nařízení před schvalovacím číslem, písmene R a pomlčky.
 5.5
 Schvalovací značka je umístěna v souladu s bodem 4.1.2.
 5.6
 Schvalovací značka musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 5.7
 V příloze 2 tohoto nařízení jsou uvedeny příklady uspořádání schvalovacích značek.
 6. OBECNÉ POŽADAVKY
 6.1
 Přítomnost opěrky hlavy ve vozidle nesmí být dodatečnou příčinou nebezpečí pro cestující ve vozidle. Zvláště nesmí v jakékoliv poloze používání vytvářet nebezpečí svou drsností nebo ostrými hranami, které by mohly zvýšit riziko nebo vážnost poranění cestujících. Části opěrky hlavy, které jsou umístěny v oblasti nárazu, musí být schopny pohlcovat energii způsobem popsaným v příloze 6 tohoto nařízení.
 6.1.1
 Oblast nárazu po stranách ohraničují dvě svislé


text:
podélné roviny, po jedné na každé straně uvažovaného sedadla ve vzdálenosti 70 mm od roviny souměrnosti dotyčného sedadla.
 6.1.2
 Oblast nárazu je výškově ohraničena částí opěrky hlavy, která se nachází nad rovinou kolmou k vztažné přímce R a je vzdálena 635 mm od bodu H.
 6.1.3
 Odchylně od výše uvedených ustanovení se požadavek na pohlcení energie nevztahuje na zadní stranu opěrek hlavy u sedadel, za nimiž již žádná další sedadla nejsou.
 6.2
 Části předních a zadních ploch opěrky hlavy, kromě zadních ploch opěrek hlavy, které mají být použity u sedadel, za nimiž již žádná další sedadla nejsou, které se nacházejí vně výše zmíněných svislých podélných rovin, musí být čalouněny tak, aby se zabránilo jakémukoliv přímému styku hlavy se součástmi nosné konstrukce, která musí mít tam, kde přichází v úvahu dotyk s kulovou hlavicí o průměru 165 mm, poloměr zakřivení nejméně 5 mm.
 Tyto součásti mohou být též považovány za uspokojivé, pokud projdou zkouškou pohlcování energie popsanou s příloze 6 tohoto nařízení. Pokud jsou výše uvedené části opěrky hlavy a jejich podpůrná konstrukce pokryty materiálem, který je měkčí než stupeň tvrdosti 50 Shore (A), požadavky tohoto bodu, s výjimkou požadavků týkajících se pohlcování energie v souladu s přílohou 6 tohoto nařízení, se vztahují jen na tuhé části.
 6.3
 Opěrka hlavy musí být uchycena k sedadlu, případně ke konstrukci vozidla takovým způsobem, aby v důsledku tlaku vyvolaného hlavou při zkoušce nevyčnívala z čalounění opěrky hlavy, z uchycení ani z opěradla sedadla žádná tuhá nebo nebezpečná část.
 6.4
 Výška opěrky hlavy, měřená v souladu s požadavky bodu 7.2 níže, musí splňovat následující požadavky:
 6.4.1
 Výška opěrek hlavy se měří v souladu s ustanovením bodu 7.2.
 6.4.2
 Není-li opěrka hlavy výškově seřiditelná, její výška musí činit na předních sedadlech nejméně 800 mm a na ostatních sedadlech nejméně 750 mm.
 6.4.3
 Pokud je opěrka hlavy výškově seřiditelná:
 6.4.3.1
 její výška musí činit na předních sedadlech nejméně 800 mm a na ostatních sedadlech nejméně 750 mm; tato hodnota musí být naměřena v poloze mezi nejvyšším a nejnižším bodem, na který lze opěrku seřídit,
 6.4.3.2
 nesmí být k dispozici žádná „uživatelská poloha“ ve výšce nižší než 750 mm,
 6.4.3.3
 u jiných než předních sedadel je možno opěrky hlavy umístit tak, aby se nacházely níže než 750 mm, pokud je cestujícímu jasně zřejmé, že tato poloha není určena k použití opěrky hlavy,
 6.4.3.4
 u předních sedadel mohou být opěrky hlavy uspořádány tak, že je lze automaticky seřídit na výšku nižší než 750 mm, jestliže sedadlo není používáno, pokud se automaticky vrátí do uživatelské polohy, je-li sedadlo používáno.
 6.4.4
 Rozměry uvedené v bodech 6.4.2 a 6.4.3.1 mohou činit méně než 800 mm na předních sedadlech a 750 mm na jiných sedadlech, aby byla zachována odpovídající vzdálenost mezi opěrkou hlavy a vnitřním povrchem střechy, oken nebo jiné části konstrukce vozidla; tato vzdálenost ale nesmí přesáhnout 25 mm. U sedadel vybavených zařízením pro posuv, případně seřízení, se tato podmínka vztahuje na všechny polohy sedadla. Mimo to nesmí být odchylně od bodu 6.4.3.2 k dispozici žádná „uživatelská poloha“ ve výšce nižší než


text:
700 mm.
 6.4.5
 Odchylně od požadavků na výšku v souladu s body 6.4.2 a 6.4.3.1 musí být výška jakékoli opěrky hlavy určené k použití na prostředních zadních sedadlech nebo místech k sezení nejméně 700 mm.
 6.5
 Výška zařízení, o které se opírá hlava, měřeno v souladu s ustanovením bodu 7.2, musí být v případě výškově seřiditelné opěrky hlavy nejméně 100 mm.
 6.6
 Není-li zařízení výškově seřiditelné, nesmí být mezera mezi opěradlem sedadla a opěrkou hlavy větší než 60 mm.
 6.6.1
 Je-li opěrka hlavy výškově seřiditelná, nesmí být tato mezera u opěrky hlavy v dolní poloze větší než 25 mm od vrcholu opěradla sedadla.
 6.6.2
 V případě opěrky hlavy, která není výškově seřiditelná, se hodnotí tato oblast:
 6.6.2.1
 nad rovinou kolmou k vztažné přímce ve vzdálenosti 540 mm od bodu R, a
 6.6.2.2
 mezi dvěma svislými podélnými rovinami procházejícími ve vzdálenosti 85 mm na obou stranách vztažné přímky.
 V této oblasti je povoleno umístit jednu nebo několik mezer, které bez ohledu na tvar vykazují podle měření v souladu s bodem 7.5 vzdálenost „a“ o hodnotě vyšší než 60 mm, pokud po provedení dodatečné zkoušky v souladu s bodem 7.4.3.4 jsou stále dodržovány požadavky v souladu s bodem 7.4.3.6.
 6.6.3
 Je-li opěrka hlavy výškově seřiditelná, je povoleno umístit jednu nebo několik mezer, které bez ohledu na tvar vykazují podle měření v souladu s bodem 7.5 vzdálenost „a“ o hodnotě vyšší než 60 mm na straně zařízení, která slouží jako opěrka hlavy, pokud po provedení dodatečné zkoušky v souladu s bodem 7.4.3.4 jsou stále dodržovány požadavky v souladu s bodem 7.4.3.6.
 6.7
 Šířka opěrky hlavy musí být taková, aby poskytovala vhodnou oporu hlavy normálně sedící osoby. V rovině měření šířky podle bodu 7.3 musí opěrka hlavy zaujímat oblast sahající nejméně 85 mm na každou stranu od roviny souměrnosti sedadla, pro které je opěrka hlavy určena; tato vzdálenost se měří podle bodu 7.3.
 6.8
 Opěrka hlavy a její uchycení musí být takové, aby maximální posun hlavy směrem dozadu, který dovoluje opěrka hlavy a který se měří statickým postupem podle bodu 7.4, byl menší než 102 mm.
 6.9
 Opěrka hlavy a její uchycení musí být dostatečně pevné, aby bez porušení odolaly zatížení podle bodu 7.4.3.7.
 6.10
 Je-li opěrka hlavy výškově seřiditelná, nesmí mimo oblast nastavení dojít bez záměrné činnosti uživatele ke změně nejvyšší povolené výšky pro použití.
 7. ZKOUŠKY
 7.1 Ověření vztažného bodu sedadla (bod H), jehož je opěrka hlavy nedílnou součástí.
 Tento bod se ověřuje podle požadavků přílohy 3 tohoto nařízení.
 7.2 Stanovení výšky opěrky hlavy
 7.2.1 Všechny čáry se prokládají rovinou souměrnosti uvažovaného sedadla a obrys opěrky hlavy a opěradla sedadla je určen průsečnicí této roviny a sedadla (viz obrázek 1 přílohy 4 tohoto nařízení).
 7.2.2 Figurína o hmotnosti a rozměrech, které nepřekračují 50 % dospělé mužské populace, nebo figurína podle přílohy 3 tohoto nařízení se umístí v obvyklé poloze na sedadlo. Je-li opěradlo sedadla sklopné, zajistí se v poloze odpovídající sklonu vztažné přímky trupu figuríny směrem dozadu co nejblíže úhlu 25o od svislice.
 7.2.3 Do roviny uvedené v bodu 7.2.1 se u


text:
uvažovaného sedadla promítne vztažná přímka figuríny podle přílohy 3. Kolmo ke vztažné přímce se vede tečna S k vrcholu opěrky hlavy.
 7.2.4 Vzdálenost h od bodu H k tečně S je výškou ve smyslu bodu 6.4.
 7.3 Stanovení šířky opěrky hlavy (viz obrázek 2 přílohy 4 tohoto nařízení)
 7.3.1 Rovina S1, která je kolmá k vztažné přímce a leží 65 mm pod tečnou S podle bodu 7.2.3, definuje řez opěrkou hlavy, ohraničený obrysem C. Do roviny S1 se zakreslí směr tečen k obrysu C, které představují průsečnice svislých rovin (P a P’) rovnoběžných s rovinou souměrnosti uvažovaného sedadla s rovinou S1.
 7.3.2 Šířkou opěrky hlavy ve smyslu bodu 6.7 je vzdálenost L mezi průměty rovin P a P’ v rovině S1.
 7.3.3 V případě potřeby se šířka opěrky hlavy rovněž stanoví ve vzdálenosti 635 mm nad vztažným bodem místa k sedění, přičemž se tato vzdálenost měří podél vztažné přímky.
 7.4 Stanovení účinnosti zařízení
 7.4.1 Účinnost opěrky hlavy se ověřuje níže uvedenou statickou zkouškou.
 7.4.2 Příprava zkoušky.
 7.4.2.1
 Není-li opěrka hlavy nedílnou částí sedadla, nastaví se do nejvyšší polohy.
 7.4.2.2
 V případě lavicového sedadla, kde je opěrný rám nebo jeho část (včetně rámu opěrek hlavy) společný pro více míst k sezení, se zkouška provede současně pro všechna místa k sezení.
 7.4.2.3
 Pokud je sedadlo nebo opěradlo sedadla seřiditelné vůči opěrce hlavy namontované na svislou konstrukci vozidla, musí být nastaveno do nejméně příhodné pozice vzhledem k technickému použití.
 7.4.3 Zkoušení
 7.4.3.1
 Všechny přímky se prokládají svislou rovinou souměrnosti uvažovaného sedadla (viz příloha 5 tohoto nařízení).
 7.4.3.2
 Do roviny uvedené v bodu 7.4.3.1 se promítne vztažná přímka R.
 7.4.3.3
 Posunutá vztažná přímka R1 se určí tak, že se na část simulující záda figuríny podle přílohy 3 tohoto nařízení působí počáteční silou vyvozující směrem dozadu moment o velikosti 37,3 daNm k bodu H.
 7.4.3.4
 Kolmo na posunutou vztažnou přímku R1 se ve vzdálenosti 65 mm pod vrcholem opěrky hlavy působí kulovou hlavicí o průměru 165 mm počáteční silou, která vyvolá moment 37,3 daN k bodu H s tím, že vztažná přímka zůstane v posunutém postavení R1 určeném v souladu s požadavky bodu 7.4.3.3.
 7.4.3.4.1
 Pokud nelze kvůli přítomnosti mezery vyvinout výše uvedenou sílu ve vzdálenosti 65 mm od vrcholu opěrky hlavy, lze tuto vzdálenost snížit tak, aby osa působení síly procházela středovou přímkou prvku konstrukce ležícího nejblíže k mezeře.
 7.4.3.4.2
 V případu popsaném v bodu 6.6.2 a 6.6.3 se zkouška zopakuje působením na každou mezeru pomocí kulové hlavice o průměru 165 mm silou:
 procházející těžištěm nejmenšího průřezu mezery podél rovin příčných na vztažnou přímku, která vyvolává moment 37,3 daNm k bodu R.
 7.4.3.5
 Stanoví se tečna y ke kulové hlavici rovnoběžná s posunutou vztažnou přímkou R1.
 7.4.3.6
 Změří se vzdálenost x mezi tečnou y a posunutou vztažnou přímkou R1. Požadavek bodu 6.8 se pokládá za splněný, je-li vzdálenost x menší než 102 mm.
 7.4.3.7
 Pokud je síla uvedená v bodu 7.4.3.4 použita výhradně ve vzdálenosti 65 mm nebo méně pod vrcholem opěrky hlavy, tato síla se zvýší na 89 daN, pokud se dříve neporuší


text:
sedadlo nebo opěradlo sedadla.
 7.5 Stanovení vzdálenosti „a“ mezer opěrky hlavy (viz příloha 7 tohoto nařízení)
 7.5.1 Vzdálenost „a“ se stanoví pro každou jednotlivou mezeru a též ve vztahu k čelní ploše opěrky hlavy pomocí kulové hlavice o průměru 165 mm.
 7.5.2 Kulová hlavice se přiloží k mezeře v té části plochy mezery, kde lze bez zatížení dosáhnout největšího průniku kulové hlavice.
 7.5.3 Vzdálenost mezi dvěma styčnými body mezi kulovou hlavicí a mezerou se rovná vzdálenosti „a“ ve smyslu hodnocení podle bodů 6.6.2 a 6.6.3.
 8. SHODA VÝROBY
 8.1
 Všechny opěrky hlavy nebo sedadla se schvalovací značkou v souladu s přílohou 2 musí odpovídat schválenému typu opěrky hlavy a splňovat podmínky uvedené v bodech 6 a 7.
 8.2
 V zájmu ověření shody, jak je uvedeno výše, je nutno uskutečnit řadu namátkových kontrol sériově vyráběných opěrek hlavy.
 8.3
 Pro účely zkoušek se použijí opěrky hlavy nabízené nebo připravené k prodeji.
 8.4
 Opěrky hlavy vybrané pro ověření shody se schváleným typem se musí přinejmenším podrobit zkoušce podle bodu 7 tohoto nařízení.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1 Schválené opěrky hlavy
 Schválení udělené ohledně nějakého typu opěrky hlavy v souladu s tímto nařízením lze odejmout v případě, že opěrky hlavy, jak jsou definovány v souladu s bodem 5.4, neprojdou namátkovou kontrolou nebo neodpovídají schválenému typu.
 9.2 Pokud některá strana dohody, kterou se uplatňuje toto nařízení, odejme dříve udělené schválení, informuje o tom bezodkladně ostatní strany dohody, kterou se uplatňuje toto nařízení, prostřednictvím formuláře oznámení v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
 10. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU OPĚRKY HLAVY
 10.1
 Každou změnu typu opěrky hlavy je nutno oznámit správnímu orgánu, který daný typ opěrky hlavy schválil. Tento orgán pak buď rozhodne:
 10.1.1
 že uskutečněné změny zřejmě nebudou mít žádný měřitelný nepříznivý vliv a že opěrka hlavy nadále splňuje požadavky, nebo
 10.1.2
 si vyžádá další zkušební protokol od technického útvaru, který provádí zkoušky pro schválení typu.
 10.2
 O potvrzení nebo odmítnutí vydat schválení, včetně popisu změn, musí být strany dohody, kterou se uplatňuje toto nařízení, informovány postupem stanoveným v bodu 5.3.
 10.3
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí rozšíření pořadové číslo a informuje o tom ostatní strany dohody z roku 1958, kterou se uplatňuje toto nařízení, prostřednictvím formuláře sdělení, který odpovídá vzoru v příloze 1 tohoto nařízení.
 11. NÁVOD
 S každým modelem, který se shoduje se schváleným typem opěrky hlavy, dodá výrobce údaje o typech a vlastnostech sedadel, pro které je opěrka hlavy schválena. Jedná-li se o seřiditelnou opěrku hlavy, je třeba v návodu jasně popsat postup seřizování i uvolnění.
 12. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení úplně ukončí výrobu typu opěrky hlavy, schváleného tímto nařízením, je povinen o tom informovat orgán, který vydal schválení. Na základě tohoto oznámení o tom tento orgán informuje ostatní strany dohody z roku 1958, kterou se uplatňuje toto nařízení, prostřednictvím formuláře oznámení v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 13.1
 Od oficiálního data vstupu v platnost změnové řady 04 nesmí žádná strana dohody, kterou se uplatňuje toto nařízení,


text:
odmítnout poskytnout schválení EHK v souladu s tímto nařízením ve znění změnové řady 04.
 13.2
 Po uplynutí 24 měsíců od data vstupu v platnost změnové řady 04 jsou strany dohody, kterou se uplatňuje toto nařízení, povinny poskytnout schválení EHK pouze v tom případě, kdy typ vozidla předloženého ke schválení odpovídá požadavkům tohoto nařízení ve znění změnové řady 04.
 13.3
 Po uplynutí 48 měsíců od data vstupu v platnost změnové řady 04 přestanou platit stávající schválení podle tohoto nařízení, s výjimkou těch typů vozidel, které odpovídají požadavkům tohoto nařízení ve znění změnové řady 04.
 14. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Strany dohody z roku 1958, kterou se uplatňuje toto nařízení, informují sekretariát OSN o názvu a adrese technických útvarů, které provádějí zkoušky pro schválení typu, a správních orgánů, které vydaly schválení, jimž je třeba zasílat formuláře o potvrzení nebo odmítnutí nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.
 (1) Ustanovení tohoto nařízení neplatí pro opěrky hlavy pro vozidla kategorie M1, které splňují ustanovení nařízení č. 17.
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazené), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 (neobsazené), 25 (neobsazené), 26 pro Slovinsko a 27 pro Slovensko. Dalším státům se přidělí následná čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla a pro zařízení a části, které lze montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách vzájemného uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v němž budou k této Dohodě přistupovat. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.
 PŘÍLOHA 1
 OZNÁMENÍ
 (maximální formát A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 (1)
 Schvalovací značka pro opěrky hlavy, které jsou nedílnou součástí sedadla nebo jedná-li se o „odnímatelné“ opěrky hlavy (viz definice v bodech 2.2.1 a 2.2.2 tohoto nařízení).
 Schvalovací značka typu opěrky hlavy, která není nedílnou součástí sedadla (viz definice v bodu 2.2.3 tohoto nařízení).
 (1) Schvalovací číslo musí být uvedeno v blízkosti kružnice, nad písmenem E, nebo pod ním, nebo vlevo, či vpravo od něj.
 PŘÍLOHA 3
 Postup stanovení bodu h a skutečného úhlu trupu míst k sezení v motorových vozidlech
 1. ÚČEL
 Postup popsaný v této příloze se používá ke stanovení polohy bodu H a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo několik míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi změřenými údaji a konstrukčními hodnotami udanými výrobcem vozidla (1).
 2. DEFINICE
 Pro účely této přílohy:
 2.1
 „vztažnými údaji“ se rozumí jedna nebo několik z těchto vlastností místa k sezení:
 2.1.1
 bod H a bod R a jejich vzájemný vztah,
 2.1.2
 skutečný úhel trupu a konstrukční


text:
úhel trupu a jejich vzájemný vztah.
 2.2
 „Trojrozměrným zařízením ke stanovení bodu H“ (zařízením 3DH) se rozumí zařízení používané ke stanovení bodů H a skutečných úhlů trupu. Popis zařízení je uveden v dodatku 1 této přílohy.
 2.3
 „Bodem H“ se rozumí střed otáčení trupu a stehna zařízení 3DH umístěného na sedadle vozidla podle bodu 4. Bod H se nachází ve středu osy zkušebního zařízení, tj. mezi zaměřovači bodu H na obou stranách zařízení 3DH. Bod H teoreticky odpovídá bodu R (dovolené odchylky – viz bod 3.2.2). Jakmile je bod H stanoven postupem podle bodu 4, považuje se za pevný bod ve vztahu k čalounění sedáku a při seřizování sedadla se jím pohybuje.
 2.4
 „Bodem R“ nebo „vztažným bodem místa k sezení“ se rozumí konstrukční bod určený výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený ve vztahu k trojrozměrnému vztažnému systému.
 2.5
 „Čarou trupu“ se rozumí osa tyče trupu zařízení 3DH plně sklopeného vzad.
 2.6
 „Skutečným úhlem trupu“ se rozumí úhel, který svírá svislice procházející bodem H s čárou trupu, změřený pomocí úhloměrné stupnice sklonu zad na zařízení 3DH. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (dovolené odchylky – viz bod 3.2.2).
 2.7
 „Konstrukčním úhlem trupu“ se rozumí úhel, který svírá svislice procházející bodem R s čárou trupu v poloze odpovídající konstrukční poloze opěradla sedadla určené výrobcem.
 2.8
 „Střední rovinou sedící osoby“ C/LO se rozumí střední rovina zařízení 3DH umístěného v každém konstrukčním místě k sezení; je představována souřadnicí bodu H na ose y. U samostatných sedadel je střední rovina sedadla shodná se střední rovinou sedící osoby. U ostatních sedadel je střední rovina sedící osoby stanovena výrobcem.
 2.9
 „Trojrozměrným vztažným systémem“ se rozumí systém popsaný v dodatku 2 této přílohy.
 2.10
 „Výchozími vztažnými značkami“ se rozumí fyzické body (otvory, plošky, značky nebo vruby) na karoserii vozidla určené výrobcem.
 2.11
 „Měřicí polohou vozidla“ se rozumí poloha vozidla určená souřadnicemi výchozích vztažných značek v trojrozměrném vztažném systému.
 3. POŽADAVKY
 3.1 Uvedení údajů.
 Pro každé místo k sezení, u něhož jsou zapotřebí vztažné hodnoty k prokázání souladu s tímto nařízením, musí být ve formuláři podle dodatku 3 této přílohy uvedeny tyto údaje (všechny nebo jejich přiměřený výběr):
 3.1.1
 souřadnice bodu R vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému,
 3.1.2
 konstrukční úhel trupu,
 3.1.3
 veškeré údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle bodu 4.3.
 3.2 Vztah mezi změřenými a konstrukčními hodnotami.
 3.2.1
 Souřadnice bodu H a hodnota skutečného úhlu trupu, získané postupem podle bodu 4, se jednotlivě porovnají se souřadnicemi bodu R a hodnotou konstrukčního úhlu trupu udanými výrobcem vozidla.
 3.2.2
 Vzájemná poloha bodu R a bodu H a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se považují pro dotyčné místo k sezení za uspokojivé, jestliže bod H určený svými souřadnicemi se nachází uvnitř čtverce s vodorovnými a svislými stranami délky 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodu R, a jestliže se skutečný úhel trupu liší od konstrukčního úhlu trupu nejvýše o 5°.
 3.2.3
 Jsou-li tyto podmínky splněny, použije se k prokázání souladu s tímto nařízením bod R a konstrukční


text:
úhel trupu.
 3.2.4
 Jestliže bod H nebo skutečný úhel trupu nesplňují požadavky bodu 3.2.2, stanoví se bod H a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Vyhoví-li výsledky dvou z těchto tří stanovení požadavkům, použijí se požadavky bodu 3.2.3.
 3.2.5
 Jestliže výsledky nejméně dvou ze tří měření podle bodu 3.2.4 nesplňují požadavky bodu 3.2.2 nebo nelze-li provést ověření, protože výrobce vozidla neposkytl údaje týkající se polohy bodu R nebo konstrukčního úhlu trupu, použije se těžiště tří změřených bodů nebo aritmetický průměr tří změřených úhlů; tyto výsledky se považují za použitelné ve všech případech, kdy je v tomto nařízení uveden bod R nebo konstrukční úhel trupu.
 4. POSTUP STANOVENÍ BODU H A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU
 4.1 Vozidlo se podle uvážení výrobce předehřeje na teplotu 20 ± 10 °C, aby bylo zajištěno, že materiál sedadla dosáhl pokojové teploty. Jestliže zkoušené sedadlo dosud nebylo použito k sezení, posadí se na sedadlo osoba hmotnosti 70 kg až 80 kg nebo zkušební zařízení dvakrát po dobu jedné minuty, aby se sedák a opěradlo prohnuly. Požaduje-li to výrobce, zůstanou úplné sestavy sedadel před instalací zařízení 3DH nezatíženy po dobu nejméně 30 min.ut.
 4.2 Vozidlo se umístí do měřicí polohy podle bodu 2.11.
 4.3 Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do krajní zadní obvyklé polohy pro řízení nebo pro jízdu podle údajů výrobce, přičemž se bere v úvahu pouze podélné seřízení sedadla, nikoli posuv sedadla používaný pro jiné účely, než je obvyklá poloha pro řízení nebo jízdu. Existují-li jiné způsoby seřízení (seřízení výšky, úhlu sklonu, opěradla, apod.), nastaví se sedadlo do polohy určené výrobcem vozidla. U odpružených sedadel se pevně nastaví svislá poloha, aby odpovídala obvyklé poloze pro řízení určené výrobcem.
 4.4 Oblast místa k sezení, která přijde do styku se zařízením 3DH, se pokryje bavlněnou tkaninou dostatečné velikosti a vhodné struktury, označenou jako prostá bavlněná tkanina s 18,9 vláken na cm2 a měrnou hmotností 0,228 kg/m2 nebo úpletová či netkaná textilie obdobných vlastností.
 Pokud se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na níž je sedadlo umístěno, tytéž základní vlastnosti (2) jako podlaha vozidla, ve kterém má být sedadlo použito.
 4.5 Sestava sedací a trupové části zařízení 3DH se umístí tak, aby se střední rovina sedící osoby C/LO shodovala se střední rovinou zařízení 3DH. Na žádost výrobce může být zařízení 3DH posunuto směrem dovnitř vozidla oproti C/LO, pokud by natolik vyčnívalo, že by okraj sedadla neumožňoval jeho vyrovnání.
 4.6 Ke skořepině sedací části se připevní sestavy dolních končetin (chodidla a bérce) buď jednotlivě, nebo s použitím tyče T a sestavy dolních končetin. Přímka procházející zaměřovači bodu H musí být rovnoběžná se základnou a kolmá ke střední podélné rovině sedadla.
 4.7 Poloha chodidel a bérců zařízení 3DH se nastaví tímto způsobem:
 4.7.1 Konstrukční místo k sezení: řidič a cestující na vnějším předním sedadle
 4.7.1.1
 Obě sestavy chodidel a bérců se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala přirozenou polohu na podlaze, v případě nutnosti mezi ovládacími pedály. Pokud je to možné, umístí se levé chodidlo přibližně stejně daleko nalevo od střední roviny zařízení 3DH jako


text:
pravé chodidlo napravo. Libela ověřující příčnou orientaci zařízení 3DH se v případě potřeby uvede do vodorovné polohy přestavením skořepiny sedací části nebo posunutím sestav chodidel a bérců směrem dozadu. Přímka, která prochází zaměřovači bodu H, musí zůstat kolmá ke střední podélné rovině sedadla.
 4.7.1.2
 Jestliže levý bérec nelze udržet v poloze rovnoběžné s pravým bércem a levé chodidlo nelze opřít o podlahu karoserie, posune se levé chodidlo tak, aby bylo opřeno. Je nutno zachovat souosost zaměřovačů.
 4.7.2 Konstrukční místo k sezení: cestující na zadních sedadlech.
 U zadních nebo pomocných sedadel se bérce umístí podle určení výrobce. Jestliže chodidla spočívají na částech podlahy v různé úrovni, slouží jako vztažné chodidlo to, které nejdříve přijde do styku s předním sedadlem; druhé chodidlo se nastaví tak, aby se libela udávající příčnou orientaci sedací části zařízení 3DH ustálila ve vodorovné poloze.
 4.7.3 Ostatní konstrukční místa k sezení:
 Použije se obecný postup podle bodu 4.7.1 s tou výjimkou, že chodidla se umístí podle určení výrobce.
 4.8 Nasadí se závaží bérců a stehen a zařízení 3DH se vyrovná.
 4.9 Skořepina zádové části se sklopí dopředu k přednímu dorazu a zařízení 3DH se pomocí tyče T odtáhne od opěradla sedadla. Zařízení 3DH se znovu usadí do polohy na sedadle některým z těchto způsobů:
 4.9.1
 Má-li zařízení 3DH tendenci klouzat dozadu, použije se tento postup: Zařízení 3DH se nechá klouzat dozadu do okamžiku, kdy již není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržující sílu, tj. dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla. V případě potřeby se upraví poloha bérce.
 4.9.2
 Pokud zařízení 3DH nemá tendenci sklouznout dozadu, použije se tento postup: Zařízení 3DH se působením vodorovné síly na tyč T posune směrem dozadu, dokud se skořepina sedací části nedotkne opěradla sedadla (viz obrázek 2 v dodatku 1 této přílohy).
 4.10 Na sestavu skořepin sedací a zádové části zařízení 3DH se v místě měřicího styku v průsečíku kyčelní úhloměrné stupnice a pouzdra T působí silou 100 + 10 N. Směr působení síly se udržuje podél přímky procházející uvedeným průsečíkem k bodu těsně nad pouzdrem stehenní tyče (viz obrázek 2 v dodatku 1 této přílohy). Potom se skořepina zádové části opatrně vrátí na opěradlo sedadla. Během této poslední části postupu je třeba dbát ta to, aby zařízení 3DH nesklouzlo směrem dopředu.
 4.11 Nasadí se pravé a levé závaží sedací části a potom střídavě osm závaží trupu. Je třeba zachovat vodorovné nastavení zařízení 3DH.
 4.12 Skořepina zádové části se sklopí dopředu, aby se uvolnil tlak na opěradlo sedadla. Zařízením 3DH se třikrát kývne ze strany na stranu v rozsahu 10° (5° na každou stranu od svislé střední roviny) a zpět, aby se uvolnilo případné nahromaděné tření mezi zařízením a sedadlem.
 Během kývání může mít tyč T zařízení 3DH tendenci odchýlit se od předepsaného vodorovného a svislého nastavení. Proto je nutno tyč T během kývavých pohybů přiměřenou boční silou přidržet. Během přidržování tyče T a kývání zařízením 3DH je nutno dbát, aby se na zařízení neúmyslně nepůsobilo vnějšími silami ve svislém směru nebo ve směru dopředu a dozadu.
 Chodidla zařízení 3DH nesmějí být při


text:
tomto úkonu přidržována. Pokud se poloha chodidel změní, zatím se v nové poloze ponechají.
 Skořepina zádové části se opatrně vrátí na opěradlo sedadla a ověří se, zda jsou obě libely v nulové poloze. Pokud se během kývavých pohybů zařízení 3DH chodidla posunula, uvedou se znovu do původní polohy takto:
 Postupně se obě chodidla zdvihnou nad podlahu jen do takové výšky, při níž se pohyb chodidel zastaví. Při zdvihání jsou chodidla volně otočná a nesmí na ně působit zatížení zepředu nebo ze strany. Po navrácení chodidel do spodní polohy se paty musí dotýkat příslušné části konstrukce.
 Příčná libela musí být v nulové poloze; v případě potřeby se na horní část skořepiny zádové části ze strany zatlačí, aby se vyrovnala skořepina sedací části zařízení na sedadle.
 4.13 Při přidržování tyče T, aby zařízení 3DH nesklouzlo dopředu po sedáku sedadla, se postupuje tímto způsobem:
 a)
 skořepina zádové části se přisune zpět k opěradlu sedadla,
 b)
 na tyč trupu se přibližně ve výšce středu závaží trupu směrem dozadu střídavě vynakládá a uvolňuje vodorovné zatížení velikosti do 25 N, dokud úhloměrná stupnice úhlu zad neukáže, že se po uvolnění zatížení dosáhlo stabilní polohy. Je třeba zajistit, aby na zařízení 3DH nepůsobilo ze strany nebo směrem dolů žádné vnější zatížení. Je-li nutné další vyrovnání zařízení 3DH, sklopí se skořepina zádové části dopředu, zařízení se vyrovná a postup podle bodu 4.12 se opakuje.
 4.14 Provedou se všechna tato měření:
 4.14.1
 Změří se souřadnice bodu H vzhledem k trojrozměrnému vztažnému systému.
 4.14.2
 Na úhloměrné stupnici úhlu zad zařízení 3DH při tyči trupu v krajní zadní poloze se zjistí skutečný úhel trupu.
 4.15 Je-li třeba zařízení 3DH znovu usadit, ponechá se sestava sedadla před novým usazením po dobu nejméně 30 min bez zatížení. Zařízení 3DH nemá být na sestavě sedadla ponecháno v zatíženém stavu déle, než vyžaduje provedení zkoušky.
 4.16 Je-li možné považovat sedadla v téže řadě za podobná (u lavicového sedadla, shodných sedadel, apod.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod H a jeden skutečný úhel trupu, přičemž zařízení 3DH podle dodatku 1 této přílohy se usadí na místo považované pro dotyčnou řadu za reprezentativní. Tímto místem je:
 4.16.1
 u přední řady sedadlo řidiče,
 4.16.2
 u zadní řady nebo zadních řad některé z krajních sedadel.
 (1) U jiných míst k sezení než předních sedadel, u nichž nelze bod H stanovit pomocí trojrozměrného zařízení ke stanovení bodu H nebo jinými postupy, může být podle uvážení příslušného orgánu jako vztažný bod použit bod R určený výrobcem.
 (2) Úhel sklonu, výškový rozdíl upevnění sedadla, struktura povrchu apod.
 Dodatek 1
 Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu H
 (1)
 (zařízení 3DH)
 1. Skořepiny zádové a sedací části
 Skořepiny zádové a sedací části jsou zhotoveny z vyztuženého plastu a kovu; napodobují lidský trup a stehna a jsou otočně spojeny v bodu H. K tyči trupu otočné v bodu H je připevněna úhloměrná stupnice pro měření skutečného úhlu trupu. Seřiditelná stehenní tyč připevněná ke skořepině sedací části určuje osu stehen a slouží jako základní přímka pro úhloměrnou stupnici kyčelního úhlu.
 2. Prvky těla


text:
a dolních končetin
 Dolní části končetin jsou připojeny k sestavě skořepiny sedací části tyčí T spojující kolena, která je příčným prodloužením seřiditelné stehenní tyče. V segmentech dolních částí končetin jsou zabudovány stupnice pro měření kolenních úhlů. Sestavy obuvi a chodidel jsou kalibrovány pro měření úhlu chodidla. K prostorové orientaci zařízení slouží dvě libely. V těžišti jednotlivých prvků těla jsou umístěna závaží, kterými se vyvolává průhyb sedadla odpovídající muži hmotnosti 76 kg. Veškeré spoje zařízení 3DH je nutno kontrolovat, zda jsou volně pohyblivé bez znatelného tření.
 Toto zařízení odpovídá popisu v normě ISO 6549-1980.
 Obrázek 1
 Prvky zařízení 3DH s popisem
 Obrázek 2
 Rozměry prvků zařízení 3DH a rozložení závaží
 (1) Podrobnosti ohledně konstrukce zařízení 3DH, viz Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.
 Dodatek 2
 TROJROZMĚRNÝ VZTAŽNÝ SYSTÉM
 1.
 Trojrozměrný vztažný systém je definován třemi pravoúhlými rovinami určenými výrobcem vozidla (viz obrázek) (1).
 2.
 Měřicí polohy vozidla se dosáhne jeho postavením na nosnou plochu tak, aby souřadnice vztažných značek odpovídaly hodnotám určeným výrobcem.
 3.
 Souřadnice bodu R a bodu H se stanovují ve vztahu k vztažným značkám určeným výrobcem vozidla.
 Obrázek
 Trojrozměrný vztažný systém
 (1) Vztažný systém odpovídá normě ISO 4130, 1978.
 Dodatek 3
 VZTAŽNÉ ÚDAJE MÍST K SEZENÍ
 1. Kódování vztažných údajů
 Pro každé místo k sezení se sestavuje přehled vztažných údajů. Místa k sezení jsou identifikována dvoumístným kódem. Prvním znakem je arabská číslice, která označuje řadu sedadel zpředu dozadu. Druhým znakem je velké písmeno, které označuje polohu místa k sezení v řadě při pohledu ve směru dopředu se pohybujícího vozidla; používají se tato písmena:
 L
 =
 vlevo
 C
 =
 střední
 R
 =
 vpravo
 2. Popis měřicí polohy vozidla
 2.1 Souřadnice výchozích značek
 x ...
 y ...
 z ...
 3. Přehled vztažných údajů
 3.1 Místo k sezení: ...
 3.1.1 Souřadnice bodu R
 x ...
 y ...
 z ...
 3.1.2 Konstrukční úhel trupu ...
 3.1.3 Seřízení sedadla (1)
 vodorovné: ...
 svislé: ...
 úhlové: ...
 úhel trupu: ...
 Poznámka: Vztažné údaje pro další místa k sezení se v tomto seznamu uvedou pod čísly 3.2, 3.3 atd.
 (1) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 4
 Stanovení výšky a šířky opěrky hlavy
 Obrázek 1
 Výška
 Obrázek 2
 PŘÍLOHA 5
 Znázornění zakreslovaných čar a měření prováděných při zkoušce
 PŘÍLOHA 6
 POSTUP ZKOUŠKY K OVĚŘENÍ POHLCOVÁNÍ ENERGIE
 1. Uspořádání, zkušební přístroj, registrační přístroje a postup
 1.1 Uspořádání
 Opěrka hlavy, včetně materiálu pohlcujícího energii, musí být namontována a zkoušena na sedadle nebo části konstrukce vozidla, jehož je součástí. Prvek konstrukce musí být dobře připevněn ke zkušebnímu zařízení tak, aby se při nárazu nepohnul, a základna, na které stojí, musí být přibližně vodorovná, není-li odůvodněně požadováno něco jiného. Opěradlo sedadla, pokud je seřiditelné, musí být přišroubováno v postavení podle bodu 7.2.2 tohoto nařízení.
 Opěrka hlavy musí být upevněna na opěradlo sedadla tak, jak tomu je ve vozidle. Opěrka hlavy, která není nedílnou součástí sedadla, musí být namontována na díl konstrukce vozidla, na který je namontována za běžných okolností.
 Je-li opěrka hlavy výškově seřiditelná, musí být nastavena do nejméně příhodné polohy, kterou seřízení umožňuje.
 1.2


text:
Zkušební přístroj
 1.2.1
 Zkušební přístroj se skládá z kyvadla, jehož otočný čep je uložen na kuličkových ložiscích a jehož redukovaná hmotnost (1) ve středu nárazu je 6,8 kg. Dolní konec kyvadla je tvořen tuhou maketou hlavy o průměru 165 mm, jejíž střed je shodný se středem nárazu kyvadla.
 1.2.2
 Maketa hlavy je opatřena dvěma měřiči zrychlení a zařízením pro měření rychlosti schopnými měřit hodnoty ve směru nárazu.
 1.3 Registrační přístroje
 Použité registrační přístroje musí umožňovat měření s touto přesností:
 1.3.1
 Zrychlení:
 přesnost = ± 5 % skutečné hodnoty
 frekvenční odezva: CFC 600 odpovídající charakteristice normy ISO 6487 (1987)
 příčná citlivost ≤ 5 % nejnižšího bodu stupnice
 1.3.2
 Rychlost:
 přesnost = ± 2,5 % skutečné hodnoty
 citlivost = 0,5 km/h
 1.3.3
 Registrace času
 přístroje musí být schopné zaznamenat celý průběh zkoušky a odečítat hodnoty v mezích jedné tisíciny sekundy:
 počátek nárazu v okamžiku prvního styku makety hlavy se zkoušenou opěrkou hlavy se zaznamená do záznamů použitých k analýze zkoušky.
 1.4 Postup zkoušky
 1.4.1
 U opěrky hlavy namontované a seřízené v souladu s bodem 1.1 této přílohy musí k nárazu dojít v bodu zvoleném laboratoří v zóně nárazu definované v bodu 6.1 tohoto nařízení a případně i mimo zónu nárazu definovanou v bodu 6.2 tohoto nařízení na plochu s poloměrem zakřivení menším než 5 mm.
 1.4.1.1
 Na zadní ploše musí být směr nárazu zezadu dopředu v podélné rovině pod úhlem 45° k svislici.
 1.4.1.2
 Na přední ploše musí být směr nárazu zepředu dozadu v podélné rovině ve vodorovném směru.
 1.4.1.3
 Přední a zadní plocha jsou ohraničeny vodorovnou rovinou dotýkající se vrcholu opěrky hlavy v souladu s bodem 7.2 tohoto nařízení.
 1.4.2
 Maketa hlavy musí udeřit na zkoušený předmět rychlostí 24,1 km/h, přičemž se této rychlosti dosahuje buď pouhou gravitační energií, nebo použitím doplňkového hnacího zařízení.
 2. Výsledky
 Při zkouškách provedených výše uvedeným postupem nesmí zpomalení makety hlavy překročit 80 g po spojitou dobu delší než tři milisekundy. Hodnota zpomalení se stanoví jako průměr z údajů obou měřičů zpomalení.
 3. Rovnocenné postupy
 3.1
 Použití ekvivalentních zkušebních postupů je přípustné pod podmínkou, že umožňují dosáhnout výsledků podle bodu 2 výše, zvláště pak mohou být prvky zkušebního přístroje nasměrovány jinak, pokud jsou dodrženy vztažné úhly mezi opěrkou hlavy a směrem nárazu.
 3.2
 Osoba, která použije metodu odlišnou od postupu popsaného v bodu 1, odpovídá za prokázání její rovnocennosti.
 (1) Vztah redukované hmotnosti mr k celkové hmotnosti kyvadla „m“ ve vzdálenosti „a“ od středu nárazu do osy otáčení a vzdálenosti l od těžiště do osy otáčení je dán vzorcem: mr = m (l/a).
 PŘÍLOHA 7
 Stanovení rozměru „A“ mezer opěrky hlavy
 (viz body 6.6.2 a 6.6.3 tohoto předpisu)
 Obrázek 1
 Příklad vodorovných mezer
 Obrázek 2
 Příklad svislých mezer


text:
 7.1.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 4/18
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN – o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Změny předpisu Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 23 za rok 2010 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu zpětných světlometů pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla
 Změny předpisu č. 23 zveřejněného v Úř. věst. L 148, 12.6.2010, s. 34.
 Zahrnující:
 doplněk 16 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 9. prosince 2010
 doplněk 17 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 23. června 2011
 Změny v obsahu
 Obsah se mění takto:
 „...
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Sdělení ve věci udělení nebo rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení nebo definitivního ukončení výroby typu zpětného světlometu podle předpisu č. 23
 Příloha 2 –
 Příklady uspořádání značek schválení typu
 Příloha 3 –
 Fotometrická měření
 Příloha 4 –
 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby
 Příloha 5 –
 Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem“
 Změny hlavní části předpisu
 Vkládá se nový bod 5.3.3, který zní:
 „5.3.3
 Modul zdroje světla musí být konstruován tak, aby ani při užití nářadí nebyl mechanicky záměnný s jakýmkoli typově schváleným výměnným zdrojem světla.“
 Bod 8 se nahrazuje tímto:
 „8. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 Barva vyzařovaného světla v mřížce pole rozložení světla definované v bodě 2 přílohy 3 musí být bílá. K ověření těchto kolorimetrických vlastností se použije zkušební postup popsaný v bodě 7 tohoto předpisu. Mimo toto pole nesmí být pozorovány náhlé změny v barvě.
 U svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky a jiné zdroje) by se však kolorimetrické vlastnosti měly ověřovat podle příslušného odstavce bodu 7.1 tohoto předpisu se zdroji světla namontovanými ve svítilně.“
 Bod 9.2 se nahrazuje tímto:
 „9.2
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 4 tohoto předpisu.“
 Odstavec 9.3 se nahrazuje tímto:
 „9.3
 Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků kontrolorem stanovené v příloze 5 tohoto předpisu.“
 Změny příloh
 Příloha 4 se zrušuje.
 Příloha 5 (dřívější) se označuje jako příloha 4.
 V příloze 4 (nové) se bod 2.5 nahrazuje tímto:
 „2.5 Kritéria přijatelnosti
 Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 5 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.“
 Příloha 6 (dřívější) se označuje jako příloha 5.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999D0188
 Úřední věstník L 074 , 15/03/2001 S. 0020 - 0023
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 188/1999ze dne 17. prosince 1999,kterým se mění Protokol 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původuSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Protokol 4 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 45/1999 ze dne 26. března 1999 [1].(2) Definici pojmu "původní výrobky" je třeba upravit tak, aby bylo zajištěno řádné fungování rozšířeného systému kumulace, který umožňuje použití materiálů pocházejících z Evropského společenství, Polska, Maďarska, České republiky, Slovenské republiky, Bulharska, Rumunska, Litvy, Lotyšska, Estonska, Slovinska, Turecka, Evropského hospodářského prostoru (dále jen "EHP"), Islandu, Norska a Švýcarska.(3) Je žádoucí přepracovat články týkající se částek, aby se plně zohlednil vstup eura v platnost.(4) Za účelem zohlednění změn ve způsobech zpracování a nedostatku některých surovin by se měly provést některé změny seznamu požadavků na opracování a zpracování, které musí nepůvodní materiály splnit, aby získaly status původu,ROZHODL TAKTO:Článek 1Protokol 4 k Dohodě se mění takto:1) V článcích 20 a 25 se zkratka "ECU" nahrazuje zkratkou "EUR";2) Článek 30 se nahrazuje tímto:"Článek 30Částky vyjádřené v eurech1. Částky v národní měně státu vývozu odpovídající částkám vyjádřeným v eurech stanoví stát vývozu a sdělí je prostřednictvím Evropské komise ostatním smluvním stranám.2. Přesahují-li částky odpovídající částky stanovené státem dovozu, tento stát je přijme, jsou-li výrobky fakturovány v měně země vývozu. Jsou-li výrobky fakturovány v měně jiné smluvní strany nebo země uvedené v článku 3, uzná stát dovozu částku oznámenou příslušnou zemí.3. Částky, jež mají být použity v některé národní měně, jsou v této národní měně protihodnotou částkám vyjádřeným v eurech k prvnímu pracovnímu dni měsíce října 1999.4. Částky vyjádřené v eurech a jejich protihodnoty v národních měnách členských států ES a států ESVO přezkoumá Smíšený výbor EHP na žádost smluvních stran. Při provádění tohoto přezkoumání zajistí Smíšený výbor EHP, aby se částky, jež mají být použity v některé národní měně, nesnížily, a dále posoudí výhodnost zachování účinků příslušných omezení ve skutečnosti. Za tímto účelem je zmocněn rozhodnout o úpravě částek vyjádřených v eurech."3) Příloha II se mění takto:a) záznam v čísle HS1904se nahrazuje tímto:"1904 | Výrobky z obilovin získané bobtnáním nebo pražením (např. pražené kukuřičné vločky - corn flakes); obiloviny (jiné než kukuřice) ve formě zrn nebo vloček nebo jinak zpracovaných zrn (kromě mouky a krupice), předvařené nebo jinak upravené, jinde neuvedené ani nezahrnuté | Výroba: z materiálů nezařazených v čísle 1806,kde všechny použité obiloviny a mouka (vyjma kukuřice druhu Zea Indurata a pšenice tvrdá a jejich derivátů) musí být zcela získány ahodnota použitých materiálů kapitoly 17 nepřesahuje 30 % ceny výrobku ze závodu | |b) záznam v čísle HS2207se nahrazuje tímto:"2207 | Ethanol nedenaturovaný o obsahu alkoholu nejméně 80 % obj.; ethanol a jiné destiláty denaturované, o jakémkoliv obsahu alkoholu | Výroba: z materiálů nezařazených v číslech 2207 nebo 2208,kde musí být použité hrozny nebo materiály odvozené z


text: hroznů zcela získány nebo, jsou-li všechny ostatní použité materiály již původní, z araku v podílu nejvýše 5 % obj." | |c) záznam v kapitole HS 57 se nahrazuje tímto:"Kap. 57 | Koberce a jiné textilní podlahové krytiny: | | |— Ze vpichované plsti | Výroba z: přírodních vlákennebochemických materiálů nebo textilní buničiny,avšak: polypropylenová nekonečná vlákna čísla 5402,polypropylenová vlákna čísel 5503 nebo 5506nebopolypropylenové kabely čísla 5501, jejichž délková hmotnost je ve všech případech jednotlivých nekonečných vláken nebo vláken menší než 9 decitex, lze používat, pokud jejich hodnota nepřesahuje 40 % ceny výrobku ze závoduJako podklad může být použito jutové vlákno | |— Z ostatní plsti | Výroba z: přírodních vláken nemykaných ani nečesaných ani jinak nepřipravených pro spřádání, nebochemických materiálů nebo textilní buničiny | |— Z ostatních textilních materiálů | Výroba z: kokosových vláken nebo jutové příze,syntetických nebo umělých nití z nekonečného vlákna,přírodních vláken, neboumělých střižových vláken nemykaných ani nečesaných ani jinak nepřipravených pro spřádáníJako podklad může být použito jutové vlákno | |d) záznam v čísle HS8401se nahrazuje tímto:"ex8401 | Palivové články pro jaderné reaktory | Výroba, kde všechny použité materiály jsou zařazeny v jiném čísle než výrobek | Výroba, kde hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 30 % ceny výrobku ze závodu |e) mezi záznamy v číslech HS9606a9612se vkládá nový záznam, který zní:"9608 | Kuličková pera a propisovací tužky; popisovače, značkovače a zvýrazňovače s plstěným hrotem nebo jiným pórovitým hrotem; plnicí pera s perem a jiná plnicí pera; rydla pro rozmnožovače; patentní tužky; násadky na pera, držátka na tužky a podobné výrobky; části a součásti těchto výrobků, včetně ochranných uzávěrů a svorek, kromě výrobků čísla 9609 | Výroba, kde všechny použité materiály jsou zařazeny v jiném čísle než výrobek. Lze však použít pera a hroty per zařazené ve stejném čísle." | |Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2000 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v příloze EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 17. prosince 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 266, 19.10.2000, s. 53.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12006E/PRO/06
 Smlouvy o zalozeni Evropského Společenství (Konsolidované znění) - C. Protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii - Protokol (č. 6) o statutu Soudního dvora (2001)
 Úřední věstník C 321 E , 29/12/2006 S. 0203 - 0224
 Protokol (č. 6)o statutu Soudního dvora (2001)VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI stanovit statut Soudního dvora podle článku 245 Smlouvy o založení Evropského společenství a článku 160 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o založení Evropského společenství a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:Článek 1Soudní dvůr je zřízen a vykonává své funkce v souladu s ustanoveními Smlouvy o Evropské unii (Smlouva o EU), Smlouvy o založení Evropského společenství (Smlouvy o ES) a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o ESAE) a tohoto statutu.HLAVA IPOSTAVENÍ SOUDCŮ A GENERÁLNÍCH ADVOKÁTŮČlánek 2Každý soudce je povinen před nastoupením do své funkce složit na veřejném zasedání přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 3Soudci jsou vyňati z pravomoci soudů. Pokud jde o úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, jsou vyňati z pravomoci soudů i po skončení svých funkcí.Soudní dvůr je může rozhodnutím přijatým v plénu této imunity zbavit.Je-li po zbavení imunity zahájeno proti některému soudci trestní řízení, může být tento soudce v každém členském státě postaven pouze před takový soud, který je příslušný k trestnímu řízení proti soudcům nejvyšších soudních instancí v tomto členském státě.Články 12 až 15 a článek 18 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucího soudní kanceláře a pomocné zpravodaje Soudního dvora, aniž jsou dotčena ustanovení týkající se imunity soudců, která jsou uvedena v předchozích pododstavcích.Článek 4Soudci nesmí vykonávat žádnou politickou nebo správní funkci.Neudělí-li Rada mimořádně výjimku z tohoto pravidla, nesmějí během funkčního období vykonávat žádnou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost.Při svém nástupu se slavnostně zavazují během výkonu své funkce i po jejím skončení zachovávat povinnosti vyplývající z jejich funkce, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání při přijímání některých funkcí nebo některých výhod po tomto skončení funkce.V případě pochybnosti rozhoduje Soudní dvůr.Článek 5Funkce soudce zaniká kromě pravidelných obměn a smrti odstoupením.V případě odstoupení soudce se dopis o odstoupení zasílá předsedovi Soudního dvora s tím, aby jej předložil předsedovi Rady. Jeho uvědoměním se místo uvolňuje.Mimo případy, na které se použije článek 6, zastává každý soudce svou funkci, dokud se jí neujme jeho nástupce.Článek 6Soudce může být zbaven funkce nebo mu může být odňat nárok na důchod nebo jej nahrazující požitky pouze tehdy, nesplňuje-li nadále podle jednomyslného názoru soudců a generálních advokátů Soudního dvora požadované podmínky nebo neplní-li nadále povinnosti vyplývající ze své funkce. Dotyčný soudce se těchto jednání neúčastní.Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora sdělí rozhodnutí Soudního dvora předsedům Evropského parlamentu a Komise a oznámí je předsedovi Rady.V případě rozhodnutí o zbavení


text: některého soudce jeho funkce se místo uvolňuje oznámením tohoto rozhodnutí předsedovi Rady.Článek 7Skončí-li výkon funkce soudce před uplynutím jeho funkčního období, je nahrazen na zbývající část funkčního období.Článek 8Články 2 až 7 se vztahují i na generální advokáty.HLAVA IIORGANIZACEČlánek 9 [1]Částečná obměna soudců, k níž dochází každé tři roky, se střídavě týká třinácti a dvanácti soudců.Částečná obměna generálních advokátů, k níž dochází každé tři roky, se týká vždy čtyř generálních advokátů.Článek 10Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora skládá před Soudním dvorem přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 11Soudní dvůr zajistí zastupování vedoucího soudní kanceláře v případě překážky na jeho straně.Článek 12Soudnímu dvoru jsou přiděleni úředníci a jiní zaměstnanci, aby zajistili jeho chod. Jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora pod dohledem předsedy.Článek 13Na návrh Soudního dvora může Rada jednomyslně rozhodnout o jmenování pomocných zpravodajů a upravit jejich postavení. Pomocní zpravodajové mohou být za podmínek stanovených jednacím řádem povoláni k účasti na přípravném šetření k věcem předloženým Soudnímu dvoru a ke spolupráci se soudcem zpravodajem.Pomocné zpravodaje jmenuje Rada z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti a mají požadovanou právnickou kvalifikaci. Před Soudním dvorem skládají přísahu, že budou svou funkci vykonávat zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že budou zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 14Soudci, generální advokáti a vedoucí soudní kanceláře musí mít bydliště v místě sídla Soudního dvora.Článek 15Soudní dvůr vykonává svou činnost nepřetržitě. Trvání soudních prázdnin stanoví Soudní dvůr s ohledem na své úřední potřeby.Článek 16Soudní dvůr zřizuje senáty složené ze tří a pěti soudců. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Velký senát je složen z třinácti soudců. Předsedá mu předseda Soudního dvora. Členy velkého senátu jsou rovněž předsedové senátů složených z pěti soudců a jiní soudci určení za podmínek stanovených jednacím řádem.Soudní dvůr zasedá ve velkém senátu, požádá-li o to členský stát nebo orgán Společenství, který je účastníkem řízení.Soudní dvůr zasedá v plénu při řízení na základě čl. 195 odst. 2, čl. 213 odst. 2, článku 216 nebo čl. 247 odst. 7 Smlouvy o ES anebo čl. 107d odst. 2, čl. 126 odst. 2, článku 129 nebo čl. 160b odst. 7 Smlouvy o ESAE.Navíc může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude předložena plénu, má-li za to, že věc, kterou se zabývá, má mimořádný význam.Článek 17Soudní dvůr může platně rozhodovat jen v lichém počtu soudců.Rozhodnutí senátů složených ze tří nebo pěti soudců jsou platná, pouze pokud jsou přijata třemi soudci.Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je přítomno devět soudců.Rozhodnutí pléna Soudního dvora jsou platná, pouze pokud je přítomno patnáct soudců.V případě překážky na straně jednoho soudce senátu může být za podmínek stanovených jednacím řádem povolán soudce, který je členem jiného senátu.Článek 18Soudci a generální advokáti se nemohou účastnit rozhodování v žádné věci, ve které dříve vystupovali jako zmocněnci, poradci nebo advokáti některého z účastníků řízení nebo o níž byli povoláni rozhodnout