text:
proti jeho náhodné aktivaci;
 27.2.2 tři vzorky typu imobilizéru se všemi jeho konstrukčními částmi. Každá hlavní konstrukční část musí být zřetelně a nesmazatelně označena obchodním názvem nebo značkou žadatele a označením typu dotyčné konstrukční části;
 27.2.3 vozidlo (vozidla) vybavené imobilizérem, jehož typ má být schválen, zvolené žadatelem po dohodě s technickou zkušebnou odpovědnou za provádění schvalovacích zkoušek.
 27.2.4 Návod ve trojím vyhotovení v souladu s bodem 34. níže.
 28. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ VOZIDLA
 28.1 Jestliže je ve vozidle předaném ke schválení podle části III tohoto předpisu použit imobilizér schválený podle části III tohoto předpisu, není třeba opakovat zkoušky imobilizéru požadované pro udělení schválení vozidla podle části III tohoto předpisu.
 28.2 Žádost o schválení typu vozidla, pokud jde o jeho imobilizéry, předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 28.3 K žádosti musí být přiloženy tyto dokumenty ve trojím vyhotovení a tyto náležitosti:
 28.3.1 podrobný popis typu vozidla a částí vozidla týkajících se namontovaného imobilizéru.
 28.3.2 Seznam konstrukčních částí nezbytných pro identifikaci imobilizérů, které mohou být do vozidla namontovány.
 28.4 Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně.
 28.5 Ke zkouškám může být přijato vozidlo, které nemá všechny konstrukční části příslušející k typu, za předpokladu, že žadatel může ke spokojenosti příslušného orgánu prokázat, že nepřítomnost vynechaných částí nemá vliv na výsledky ověření z hlediska požadavků tohoto předpisu.
 28.6 Jestliže je použit imobilizér schválený podle části III tohoto předpisu, musí být technické zkušebně rovněž dodáno sdělení o schválení typu imobilizérů.
 29. SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRU
 29.1 Schválení typu imobilizéru se udělí, jestliže imobilizér předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 31., 32. a 33. níže.
 29.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro sérii změn 01) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu imobilizéru stejné číslo.
 29.3 Oznámení o udělení, rozšíření nebo zamítnutí schválení typu imobilizéru podle tohoto předpisu musí být sděleno smluvním stranám, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze III tohoto předpisu.
 29.4 Na hlavní konstrukční části (části) imobilizéru, který je shodný s typem imobilizéru schváleného podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 29.4.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (8);
 29.4.2 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, symbol „A“, „I“ nebo „AI“ který udává, zda se jedná o poplašný systém vozidel, imobilizér nebo o kombinaci obojího, pomlčka a číslo schválení v blízkosti kružnice uvedené v bodě 29.4.1.
 29.5 Značka schválení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 29.6 V příloze V tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 29.7 Jako alternativa ke značce schválení podle bodu 29.4. výše se pro každý imobilizér nabízený k prodeji vydá prohlášení o shodě.
 Jestliže výrobce imobilizéru dodává neoznačený schválený imobilizér výrobci vozidla, aby jej použil jako původní vybavení určitého modelu vozidla nebo skupiny modelů vozidel, je


text:
výrobce imobilizéru povinen dodat výrobci vozidla příslušný počet vyhotovení prohlášení o shodě postačující, aby dotyčný výrobce obdržel schválení vozidla podle bodu 30. tohoto předpisu.
 Je-li imobilizér zhotoven z různých konstrukčních částí, musí být jeho hlavní konstrukční část (části) označena (označeny) referenční značkou a k prohlášení o shodě musí být připojen seznam těchto referenčních značek.
 Vzor prohlášení o shodě je uveden v příloze VI tohoto předpisu.
 30. SCHVÁLENÍ VOZIDLA
 30.1 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 31., 32. a 33. níže.
 30.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro sérii změn 01) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu vozidla stejné číslo.
 30.3 Oznámení o udělení, rozšíření nebo zamítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu musí být sděleno smluvním stranám, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze IV tohoto předpisu.
 30.4 Na každém vozidle, které je shodné s typem vozidla schváleného podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 30.4.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (9);
 30.4.2 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, symbol „A“, „I“ nebo „AI“ který udává, zda se bylo vozidlo schváleno s ohledem na svůj poplašný systém, imobilizéry nebo kombinaci obojího, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice uvedené v bodě 30.4.1.
 30.5 Pokud se vozidlo shoduje s typem vozidla schváleným podle jednoho nebo více jiných předpisů, které jsou přílohou dohody, pak se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, nemusí symbol předepsaný v bodě 30.4.1. opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení typu a další symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 30.4.1.
 30.6 Značka schválení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 30.7 Značka schválení se umístí poblíž tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni.
 30.8 V příloze V tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 31. OBECNÉ POŽADAVKY
 31.1 Imobilizér musí být možno nastavit a odstavit v souladu s těmito požadavky.
 31.2 Je-li imobilizér vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 1 náležející k bodu 5.3.), např. EN 300 220–1 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–2 V1.3.1. (2000–09), EN 300 220–3 V1.1.1. (2000–09) a EN 301 489–3 V1.2.1. (2000–08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení imobilizéru musí splňovat doporučení 70–03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 2 náležející k bodu 5.3.) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 3 náležející k bodu 5.3.).
 31.3 Imobilizér a jeho instalace musí být provedeny tak, aby každé

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
vozidlo vybavené imobilizérem nadále splňovalo technické požadavky.
 31.4 Imobilizér nesmí být možno uvést do stavu nastavení, je-li klíček zapalování v poloze pro chod motoru, kromě případů, kdy:
 a)
 je vozidlo vybaveno nebo určeno k vybavení jako vozidlo pro účely záchranné služby, hasičů nebo policie; nebo
 b)
 jeho motor musí:
 i)
 pohánět stroj, který je součástí vozidla nebo je do něj namontován, za jiným účelem, než je jízda s tímto vozidlem; nebo
 ii)
 zachovávat elektrickou energii akumulátorů vozidla na úrovni požadované pro pohon uvedeného stroje nebo zařízení;
 a kdy vozidlo stojí se zataženou ruční brzdou. Je-li uplatňována tato výjimka, je nutno tuto skutečnost uvést v bodu 2 doplňku formuláře sdělení (příloha II tohoto předpisu).
 31.5 Imobilizér nesmí být možno natrvalo vyřadit z činnosti.
 31.6 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby jeho instalace neměla nepříznivý vliv na požadovanou funkci a na bezpečný provoz vozidla, ani v případě poruchy.
 31.7 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby po instalaci do vozidla podle návodu výrobce nemohl být rychle, aniž by to vzbudilo pozornost, vyřazen z provozu nebo zničen, například použitím levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, zařízení nebo přístrojů snadno dostupných veřejnosti. Vyřazení imobilizéru vyjmutím jeho hlavní konstrukční části nebo sestavy musí být obtížné a časově náročné.
 31.8 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby byl schopen po instalaci podle návodu výrobce po dobu přiměřené životnosti odolávat prostředí ve vozidle (zkouška podle bodu 33.). Instalace imobilizéru zejména nesmí nepříznivě ovlivňovat elektrické vlastnosti palubní sítě vozidla (křížení vedení, bezpečnost kontaktů apod.).
 31.9 Imobilizér může být kombinován s jinými systémy vozidla nebo může být do nich zabudován (například do řízení motoru, poplašných systémů).
 31.10 Nesmí být možné, aby imobilizér bránil uvolnění brzd vozidla, kromě v případě imobilizéru, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd (10) a funguje tak, že v běžném provozu nebo při poruše jsou splněny technické požadavky předpisu č. 13 platného v době uplatnění schválení typu podle tohoto předpisu.
 Splnění tohoto bodu neznamená, že imobilizér, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd, nemusí splňovat technické požadavky stanovené v tomto předpisu.
 31.11 Imobilizér nesmí vozidlo brzdit.
 32. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 32.1 Rozsah ochrany
 32.1.1 Imobilizér musí být konstruován tak, aby zabránil provozu vozidla vlastním pohonem nejméně jedním z těchto způsobů:
 32.1.1.1 v případě dodatečné montáže nebo vozidla vybaveného vznětovým motorem přerušením nejméně dvou samostatných okruhů vozidla, které jsou nezbytné pro provoz vozidla vlastním pohonem (například spouštění motoru, zapalování, dodávka paliva, pneumaticky uvolňované pružinové brzdy atd.);
 32.1.1.2 zásahem do kódu nejméně jedné řídicí jednotky nezbytné pro provoz vozidla.
 32.1.2 Imobilizér vozidla vybaveného katalyzátorem nesmí způsobit vstup nespáleného paliva do výfukového traktu.
 32.2 Provozní spolehlivost
 Provozní spolehlivosti je třeba dosáhnout vhodnou konstrukcí imobilizéru se zřetelem ke specifickým podmínkám prostředí ve vozidle (viz body 31.8. a 33.).
 32.3 Provozní bezpečnost
 Je třeba zajistit, aby se následkem zkoušek podle bodu 33. nezměnil stav imobilizéru (nastavení/odstavení).
 32.4 Nastavení imobilizéru
 32.4.1 Imobilizér se musí uvést do stavu nastavení bez dodatečného úkonu řidiče nejméně jedním z těchto způsobů:
 a)
 otočením klíčku zapalování v zámku zapalování do nulové polohy a


text:
aktivací dveří; dále imobilizéry, které se odstavují bezprostředně před běžným nastartováním vozidla nebo během něj, mohou být nastaveny vypnutím zapalování.
 b)
 nejpozději 1 minutu po vyjmutí klíčku ze zámku zapalování.
 32.4.2 Jestliže lze imobilizér uvést do stavu nastavení, když je klíček zapalování v poloze pro chod motoru, jak stanoví bod 34.1., je možné imobilizér rovněž nastavit otevřením dveří řidiče a/nebo záměrným zásahem ze strany oprávněného uživatele.
 32.5 Odstavení
 32.5.1 Odstavení musí být možno dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Jsou přípustná jiná zařízení s rovnocennou úrovní bezpečnosti a s rovnocenným účinkem.
 32.5.1.1 Klávesnice pro vložení individuálně zvoleného kódu s možností nejméně 10 000 variant.
 32.5.1.2 Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 32.5.1.3 Jestliže lze odstavení dosáhnout prostřednictvím dálkového ovládání, musí se imobilizér vrátit zpět do stavu nastavení do 5 minut po odstavení, pokud v okruhu spouštění motoru neproběhla žádná další akce.
 32.6 Indikátor stavu
 32.6.1 Pro podávání informací o stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změna ze stavu nastavení na odstavení a naopak) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 32.6.2 K indikaci krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, se použije optické zařízení podle bodu 32.6.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 33. PROVOZNÍ PARAMETRY A ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 33.1 Provozní parametry
 Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat pokyny bodu 7. tohoto předpisu.
 Tento požadavek se nevztahuje na:
 konstrukční části, které jsou namontovány a zkoušejí se jako konstrukční části vozidla bez ohledu na to, zda je instalován imobilizér (například svítilny), nebo
 konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako konstrukční části vozidla a existují o tom písemné doklady.
 33.2 Zkušební podmínky
 Všechny zkoušky musí být provedeny postupně na jediném imobilizéru. Na základě rozhodnutí zkušebního orgánu však mohou být použity jiné vzorky, pokud to neovlivní výsledky zkoušek.
 33.3 Provozní zkouška
 Po dokončení všech níže uvedených zkoušek se imobilizér vyzkouší za běžných zkušebních podmínek podle bodu 7.2.1.2. tohoto předpisu, aby se ověřilo, zda nadále běžně funguje. V případě potřeby lze před zkouškou vyměnit pojistky.
 Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat body 7.2.2. až 7.2.8. a 7.2.12. tohoto předpisu.
 34. NÁVODY
 (Body 34.1. až 34.3. se týkají pouze systémů dodávaných k dodatečné instalaci.)
 Ke každému imobilizéru musí být poskytnut:
 34.1 návod k instalaci obsahující
 34.1.1 seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno; tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“;
 34.1.2 způsob instalace znázorněný pomocí fotografií a/nebo velmi jasných výkresů;
 34.1.3 podrobný návod k instalaci poskytnutý dodavatelem a vypracovaný takovým způsobem, aby – pokud se pověřená montážní organizace


text:
jeho pokyny přesně řídí – nebyla ovlivněna bezpečnost a spolehlivost vozidla;
 34.1.4 požadavky na elektrické napájení imobilizéru, popřípadě doporučení, aby byla zvýšena kapacita akumulátoru vozidla;
 34.1.5 dodavatel poskytne stanovení postupu kontroly vozidla po instalaci; zvláštní pozornost je třeba věnovat prvkům souvisejícím s bezpečností vozidla;
 34.2 nevyplněný formulář prohlášení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze VII;
 34.3 Obecné pokyny pro kupujícího imobilizéru upozorňující na tyto skutečnosti:
 34.3.1 imobilizér je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce;
 34.3.2 doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce imobilizéru může uvést vhodné montážní organizace);
 34.3.3 montážní organizace má vyplnit formulář prohlášení o instalaci dodaný spolu s imobilizérem.
 34.4 Návod k použití
 34.5 Návod k údržbě
 34.6 Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky imobilizéru; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost prohlášení o instalaci podle bodu 34.2. výše.
 35. ZMĚNA TYPU IMOBILIZÉRU NEBO TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 Každá změna typu imobilizéru nebo typu vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který dotčenému typu imobilizéru vozidel schválení udělil.
 Tento orgán poté může:
 a)
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že imobilizér nebo vozidlo i tak stále splňuje požadavky, nebo
 b)
 si vyžádat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol pro některé nebo všechny zkoušky předepsané v bodech 31., 32. a 33. tohoto předpisu.
 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 29.3. výše.
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému sdělení o rozšíření pořadové číslo.
 36. SHODNOST VÝROBY
 Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 36.1 každý imobilizér nebo vozidlo schválené podle tohoto předpisu, pokud jde o jeho imobilizér, musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodech 31., 32. a 33. výše.
 36.2 Orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžné je provádět taková ověření jednou za dva roky.
 37. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 37.1 Schválení udělené ohledně typu imobilizéru nebo typu vozidla v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že nejsou dodržovány požadavky bodu 36. výše.
 37.2 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzorů v příloze III a příloze IV tohoto předpisu.
 38. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu imobilizéru nebo typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil.
 Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze IV tohoto předpisu.
 39. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 39.1 Schválení typu imobilizéru
 39.1.1 Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 4 k sérii změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení, pouze pokud typ konstrukční části nebo samostatného


text:
technického celku, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 4 série změn 01.
 39.1.2 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále udělovat schválení těm typům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které splňují požadavky původního znění tohoto předpisu ve znění všech předchozích sérií změn za předpokladu, že daná konstrukční část nebo samostatný technický celek je určen jako náhradní díl pro montáž na již používaná vozidla a že by nebylo technicky možné do vozidla namontovat konstrukční část nebo samostatný technický celek, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 4 série změn 01.
 39.2 Schválení typu vozidla
 39.2.1 Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 4 k sérii změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení, pouze pokud typ vozidla, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 4 série změn 01.
 40. NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení a kterým je nutné zasílat formuláře o udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odejmutí schválení typu vydané v jiných zemích.
 (1) Týká se pouze vozidel s elektrickým systémem 12 V.
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (3) ETSI: Evropský institut pro normalizaci v telekomunikacích.
 Jestliže nejsou uvedené normy dostupné v době, kdy tento předpis vstoupí v platnost, použijí se příslušné vnitrostátní požadavky.
 (4) CEPT: Konference evropských správ pošt a telekomunikací.
 ERC: Evropský výbor pro radiokomunikace.
 (5) Smluvní


text:
strany mohou zakázat určitý kmitočet a/nebo výkon a mohou povolit užívání jiného kmitočtu a/nebo výkonu.
 (6) Světla, která jsou používána jako součást optických výstražných zařízení a která patří ke standardnímu systému osvětlení vozidla, nemusí splňovat provozní parametry bodu 7.1. a nemusí být předána ke zkouškám uvedeným v bodu 7.2.
 (7) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (8) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat


text:
a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (9) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (10) Jak stanoví příloha VIII předpisu č. 13 se změnami.
 PŘÍLOHA I
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA II
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA III
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA IV
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA V
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 Vzor A
 Obrázek 1
 Obrázek 2
 Obrázek 3
 Výše uvedená značka schválení na obrázku 1 umístěná na vozidle nebo na poplašném systému vozidla udává, že dotčený typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 97 ve znění série změn 01 pod číslem schválení 011234.
 Výše uvedená značka schválení na obrázku 2 umístěná na vozidle nebo na imobilizéru udává, že dotčený typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 97 ve znění série změn 01 pod číslem schválení 011234.
 Výše uvedená značka schválení na obrázku 3 umístěná na vozidle, na poplašném systému vozidla nebo na imobilizéru udává, že dotčený typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 97 ve znění série změn 01 pod číslem schválení 011234.
 První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 97 ve znění série změn 01.
 Vzor B
 Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že dotčený typ byl schválen, pokud jde


text:
o jeho poplašný systém, v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 18 (1) a 97.
 První dvě číslice čísel schválení udávají, že v den, kdy byla toto schválení udělena, obsahoval předpis č. 18 sérii změn 02 a předpis č. 97 sérii změn 01.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA VI
 VZOR PROHLÁŠENÍ O SHODĚ
 PŘÍLOHA VII
 VZOR PROHLÁŠENÍ O INSTALACI
 PŘÍLOHA VIII
 BODY 7.2.11. A 19.
 Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující
 PŘÍLOHA IX
 ELEKTROMAGNETICKÁ KOMPATIBILITA
 Poznámka: Zkouška elektromagnetické kompatibility musí být provedena v závislosti na zkušebním zařízení buď podle bodu 1. nebo bodu 2.
 1. METODA ISO
 Odolnost proti konduktivnímu rušení z napájecích vodičů
 Pro napájecí vodiče a další spoje poplašných systémů vozidel/poplašných systémů, které mohou být za provozu připojeny k napájecím vodičům, se použijí zkušební impulsy 1, 2, 3a, 3b, 4 a 5 podle mezinárodní normy ISO 7637-1:1990.
 Poplašný systém vozidel/poplašný systém ve stavu odstavení
 Zkušební impulsy 1 až 5 se použijí ve zkušební úrovni III. Požadovaný funkční stav pro všechny použité zkušební impulsy musí být A.
 Poplašný systém vozidel/poplašný systém ve stavu nastavení
 Použijí se zkušební impulsy 1 až 5. Požadovaný funkční stav pro všechny použité zkušební impulsy je uveden v tabulce 1.
 Tabulka 1
 zkušební úroveň/funkční stav (pro napájecí vodiče)
 Číslo zkušebního impulsu
 Zkušební úroveň
 Funkční stav
 1
 III
 C
 2
 III
 A
 3a
 III
 C
 3b
 III
 A
 4
 III
 B
 4
 I
 A
 5
 III
 A
 Odolnost proti rušení indukovanému do signálových vodičů
 Přívody, které nejsou spojeny s napájecími vodiči (např. se zvláštními signálovými vodiči), musí být zkoušeny v souladu s mezinárodní normou ISO ISO/DIS 7637:1993 část 3. Požadovaný funkční stav pro všechny použité zkušební impulsy je uveden v tabulce 2.
 Tabulka 2
 zkušební úroveň/funkční stav (pro signálové vodiče)
 Číslo zkušebního impulsu
 Zkušební úroveň
 Funkční stav
 3a
 III
 C
 3b
 III
 A
 Odolnost proti vyzařovanému vysokofrekvenčnímu rušení
 Zkouška odolnosti poplašného systému vozidel/poplašného systému může být provedena podle instrukcí předpisu č. 10 série změn 02 a zkušebních metod popsaných pro vozidla v příloze VI a pro samostatný technický celek v příloze IX.
 Elektrické rušení elektrostatickými výboji
 Odolnost proti elektrickému rušení musí být zkoušena v souladu s technickou zprávou ISO/TR 10605-1993.
 Vysokofrekvenční vyzařování
 Zkoušky musí být provedeny podle instrukcí předpisu č. 10 série změn 02 a zkušebních metod popsaných pro vozidla v příloze IV a V a pro samostatný technický celek v příloze VII a VIII.
 2. METODA IEC
 Elektromagnetické pole
 Poplašné systémy vozidel/poplašné systémy musí být podrobeny základní zkoušce. Podrobí se zkoušce v elektromagnetickém poli popsané v publikaci IEC 839-1-3-1998 zkouška A-13 ve frekvenčním rozsahu od 20 do 1 000 MHz a pro úroveň intenzity pole 30 V/m.
 Kromě toho se poplašné systémy vozidel/poplašné systémy podrobí konduktivnímu rušení a rušení vazbou popsaným v mezinárodní normě ISO 7637 části 1:1990, 2:1990 a 3:1993, dle potřeby.
 Elektrické rušení elektrostatickými výboji
 Poplašné systémy vozidel/poplašné systémy musí být podrobeny základní zkoušce. Podrobí se zkoušce odolnosti proti elektrostatickým výbojům popsané buď v normě EN 61000-4-2, nebo ve zprávě ISO/TR 10605-1993 podle volby výrobce.
 Vysokofrekvenční vyzařování
 Poplašné


text:
systémy vozidel/poplašné systémy se podrobí zkoušce na rádiové odrušení podle zkoušek popsaných v předpisu č. 10 série změn 02 a podle zkušebních metod popsaných pro vozidla v příloze IV a V a pro samostatný technický celek v příloze VII a VIII.
 PŘÍLOHA X
 POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE SPÍNAČŮ OVLÁDANÝCH MECHANICKÝM KLÍČEM
 1.
 Válcová část vložky spínače nesmí vyčnívat z krytu více než 1 mm a vyčnívající část musí být kuželovitá.
 2.
 Spoj mezi válcem vložky a jeho pouzdrem musí být schopen odolávat tažné síle 600 N a krouticímu momentu 25 Nm.
 3.
 Vložka spínače musí být odolná proti odvrtání.
 4.
 Profil klíče musí mít nejméně 1 000 efektivních permutací.
 5.
 Spínač nesmí být možno ovládat klíčem, který se liší od správného klíče pouze jednou permutací.
 6.
 Otvor pro klíč spínače ovládaného zvnějšku musí být zakryt clonkou nebo jiným způsobem chráněn proti vniknutí nečistoty nebo vody.


text:
 19.3.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 73/38
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 5/2009
 ze dne 5. února 2009,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této Dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 98/2008 ze dne 26. září 2008 (1).
 (2)
 Do Dohody by měla být začleněna směrnice Komise 2008/39/ES ze dne 6. března 2008, kterou se mění směrnice 2002/72/ES o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (2).
 (3)
 Toto rozhodnutí se nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodu 54zzb (směrnice Komise 2002/72/ES) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 L 0039: směrnice Komise 2008/39/ES ze dne 6. března 2008 (Úř. věst. L 63, 7.3.2008, s. 6).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2008/39/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. února 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. února 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 309, 20.11.2008, s. 19.
 (2) Úř. věst. L 63, 7.3.2008, s. 6.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 16.9.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 244/6
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 61/2010
 ze dne 11. června 2010,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 42/2010 ze dne 30. dubna 2010 (1).
 (2)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 42/2010 ze dne 30. dubna 2010.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 1097/2009 ze dne 16. listopadu 2009, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro dimethoát, ethefon, fenamifos, fenarimol, methamidofos, methomyl, omethoát, oxydemeton-methyl, procymidon, thiodikarb a vinklozolin v některých produktech a na jejich povrchu (2), ve znění opravy v Úř. věst. L 307, 21.11.2009, s. 9, by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Směrnice Komise 2009/163/EU ze dne 22. prosince 2009, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES o náhradních sladidlech pro použití v potravinách, pokud jde o neotam, (3) by měla být začleněna do Dohody.
 (5)
 Toto rozhodnutí se nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 R 1097: nařízení Komise (ES) č. 1097/2009 ze dne 16. listopadu 2009 (Úř. věst. L 301, 17.11.2009, s. 6), ve znění opravy v Úř. věst. L 307, 21.11.2009, s. 9.“
 Článek 2
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 54z (směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/35/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 L 0163: směrnice Komise 2009/163/EU ze dne 22. prosince 2009 (Úř. věst. L 344, 23.12.2009, s. 37).“
 2.
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 R 1097: nařízení Komise (ES) č. 1097/2009 ze dne 16. listopadu 2009 (Úř. věst. L 301, 17.11.2009, s. 6), ve znění opravy v Úř. věst. L 307, 21.11.2009, s. 9.“
 Článek 3
 Znění nařízení (ES) č. 1097/2009, ve znění opravy v Úř. věst. L 307, 21.11.2009, s. 9, a směrnice 2009/163/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. června 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí se zveřejňuje v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 11. června 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 181, 15.7.2010, s. 9.
 (2) Úř. věst. L 301, 17.11.2009, s. 6.
 (3) Úř. věst. L 344, 23.12.2009, s. 37.
 (4) Nebyly oznámeny žádné


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0081
 Úřední věstník L 266 , 03/10/2002 S. 0030 - 0031
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 81/2002ze dne 25. června 2002,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 51/2002 ze dne 31. května 2002 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách [2], ve znění opravy v Úř. věst. L 313, 30.11.2001, s. 60, by mělo být začleněno do Dohody.(3) Směrnice Komise 2001/54/ES ze dne 11. července 2001, kterou se zrušuje směrnice 79/1066/EHS o analytických metodách Společenství pro zkoušení kávových a cikorkových extraktů [3], by měla být začleněna do Dohody.(4) Směrnice Komise 2001/101/ES ze dne 26. listopadu 2001, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy [4], by měla být začleněna do Dohody.(5) Nařízení Rady (ES) č. 2375/2001 ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 466/2001, kterým se stanoví maximální hodnoty množství určitých kontaminujících látek v potravinách [5], by mělo být začleněno do Dohody.(6) Rozhodnutí Komise 2001/873/ES ze dne 4. prosince 2001, kterým se opravuje směrnice 2001/22/ES, kterou se stanoví metody odběru vzorků a analýzy pro úřední kontrolu dodržování maximálních limitů olova, kadmia, rtuti a 3-MCPD v potravinách [6], by mělo být začleněno do Dohody.(7) Nařízení (ES) č. 466/2001 zrušuje od 5. dubna 2002 nařízení Komise (ES) č. 194/97 [7], které je začleněno do Dohody a které by proto mělo být v Dohodě zrušeno,ROZHODL TAKTO:Článek 1Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:1. V bodě 18 (směrnice Komise 2000/13/ES) se doplňují slova:"ve znění:— 32001 L 0101: směrnice Komise 2001/101/ES ze dne 26. listopadu 2001 (Úř. věst. L 310, 28.11.2001, s. 19)."2. V bodě 54zj (směrnice Komise 2001/22/ES) se doplňují slova:"ve znění:— 32001 D 0873: rozhodnutí Komise 2001/873/ES ze dne 4. prosince 2001 (Úř. věst. L 325, 8.12.2001, s. 34)."3. Za bod 54zl (směrnice Komise 96/5/ES) se vkládají nové body, které znějí:"54zm. 32001 L 0054: směrnice Komise 2001/54/ES ze dne 11. července 2001, kterou se zrušuje směrnice 79/1066/EHS o analytických metodách Společenství pro zkoušení kávových a cikorkových extraktů (Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 42).54zn. 32001 R 0466: nařízení Komise (ES) č. 466/2001 ze dne 8. března 2001, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1), ve znění opravy v Úř. věst. L 313, 30.11.2001, s. 60, a ve znění:- 32001 R 2375: nařízení Rady (ES) č. 2375/2001 ze dne 29. listopadu 2001 (Úř. věst. L 321, 6.12.2001, s. 1)."4. Bod 22 (směrnice Komise 79/1066/EHS) se zrušuje.5. Bod 54r (nařízení Komise (ES) č. 194/97) se zrušuje.Článek 2Znění směrnic 2001/54/ES a 2001/101/ES, nařízení (ES)


text: č. 466/2001, ve znění opravy v Úř. věst. L 313, 30.11.2001, s. 60, a (ES) č. 2375/2001 a rozhodnutí 2001/873/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. června 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [8].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 25. června 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 238, 5.9.2002, s. 8.[2] Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1.[3] Úř. věst. L 191, 13.7.2001, s. 42.[4] Úř. věst. L 310, 28.11.2001, s. 19.[5] Úř. věst. L 321, 6.12.2001, s. 1.[6] Úř. věst. L 325, 8.12.2001, s. 34.[7] Úř. věst. L 31, 1.2.1997, s. 48.[8] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 8.2.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 32/9
 ROZHODNUTÍ č. 1/2010 SPOLEČNÉHO VÝBORU PRO ZEMĚDĚLSTVÍ ZŘÍZENÉHO DOHODOU MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O OBCHODU SE ZEMĚDĚLSKÝMI PRODUKTY
 ze dne 13. prosince 2010
 o změně dodatků přílohy 4
 (2011/83/EU)
 SPOLEČNÝ VÝBOR PRO ZEMĚDĚLSTVÍ,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, a zejména na článek 11 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Uvedená dohoda vstoupila v platnost dne 1. června 2002.
 (2)
 Účelem přílohy 4 je zjednodušit mezi stranami obchod s rostlinami, rostlinnými produkty a jinými předměty, na které se vztahují rostlinolékařská opatření. Uvedená příloha 4 má být doplněna několika dodatky, jak je uvedeno ve společném prohlášení o provádění přílohy 4 připojeném k dohodě (s výjimkou dodatku 5, který byl přijat v době uzavření dohody).
 (3)
 Dodatky přílohy 4 byly nahrazeny rozhodnutím Společného výboru pro zemědělství č. 1/2004 připojeným k rozhodnutí Komise 2004/278/ES (1) a rozhodnutími Společného výboru pro zemědělství č. 2/2005 (2) a č. 1/2008 (3).
 (4)
 Od vstupu výše uvedených rozhodnutí v platnost byly právní předpisy stran v rostlinolékařské oblasti změněny v oblastech, které se týkají dohody.
 (5)
 K tomu, aby bylo možné tyto různé změny zohlednit, je třeba změnit dodatky 1, 2 a 4 přílohy 4,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Dodatky 1, 2 a 4 přílohy 4 dohody se nahrazují zněním připojeným k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 1. ledna 2011.
 V Bernu dne 13. prosince 2010.
 Za Společný výbor pro zemědělství
 předseda a vedoucí delegace Unie
 Paul VAN GELDORP
 vedoucí delegace Švýcarska
 Jacques CHAVAZ
 tajemnice Společného výboru pro zemědělství
 Małgorzata ŚLIWIŃSKA-KLENNER
 (1) Úř. věst. L 87, 25.3.2004, s. 31.
 (2) Úř. věst. L 78, 24.3.2005, s. 50.
 (3) Úř. věst. L 27, 31.1.2008, s. 21.
 PŘÍLOHA
 „DODATEK 1
 ROSTLINY, ROSTLINNÉ PRODUKTY A JINÉ PŘEDMĚTY
 A. Rostliny, rostlinné produkty a jiné předměty pocházející z území jedné ze stran, pro které obě strany mají obdobné právní předpisy vedoucí k rovnocenným výsledkům a pro které uznávají rostlinolékařský pas
 1. Rostliny a rostlinné produkty
 1.1 Rostliny určené k výsadbě, kromě semen
 Beta vulgaris L.
 Camellia sp.
 Humulus lupulus L.
 Prunus L., kromě Prunus laurocerasus L. a Prunus lusitanica L.
 Rhododendron spp., kromě Rhododendron simsii Planch.
 Viburnum spp.
 1.2 Rostliny kromě plodů a semen, avšak včetně živého pylu k opylování
 Amelanchier Med.
 Chaenomeles Lindl.
 Crataegus L.
 Cydonia Mill.
 Eriobotrya Lindl.
 Malus Mill.
 Mespilus L.
 Pyracantha Roem.
 Pyrus L.
 Sorbus L.
 1.3 Rostliny výběžkatých a hlízovitých druhů určené k výsadbě
 Solanum L. a hybridy
 1.4 Rostliny, kromě plodů
 Vitis L.
 1.5 Dřevo, které si zcela nebo částečně zachovalo svůj přirozený oblý povrch, též odkorněné, nebo které se předkládá ve formě štěpků, třísek, pilin, dřevěných zbytků nebo dřevěného odpadu
 a)
 pokud pochází zcela nebo zčásti z Platanus L., včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch,
 a
 b)
 pokud odpovídá některému z těchto popisů stanovených v příloze I druhé části nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném


text:
celním sazebníku (1):
 Kód KN
 Popis zboží
 4401 10 00
 Palivové dřevo v polenech, špalcích, větvích, otepích nebo v podobných tvarech
 4401 22 00
 Dřevěné štěpky nebo třísky, jiné než jehličnaté
 ex 4401 30 80
 Dřevěné zbytky a dřevěný odpad (kromě pilin), neaglomerované ve tvaru polen, briket, pelet nebo podobných tvarů
 4403 10 00
 Surové dřevo natřené barvou, mořidlem, kreozotem nebo jinými konzervačními prostředky, též odkorněné, zbavené dřevní běli nebo nahrubo opracované
 ex 4403 99
 Jiné než jehličnaté dřevo surové (kromě tropického dřeva uvedeného v poznámce k položkám 1 ke kapitole 44 nebo jiného tropického dřeva, dubového (Quercus spp.) nebo bukového (Fagus spp.) dřeva), též odkorněné, zbavené dřevní běli nebo nahrubo opracované, nenatřené barvou, mořidlem, kreozotem nebo jinými konzervačními prostředky
 ex 4404 20 00
 Štípané tyče z jiného než jehličnatého dřeva: dřevěné kůly a kolíky, zašpičatělé, ale podélně nerozřezané
 ex 4407 99
 Jiné než jehličnaté dřevo (kromě tropického dřeva uvedeného v poznámce k položkám 1 ke kapitole 44 nebo jiného tropického dřeva, dubového (Quercus spp.) nebo bukového (Fagus spp.)), rozřezané nebo štípané podélně, krájené nebo loupané, též hoblované, broušené pískem nebo na koncích spojované, o tloušťce převyšující 6 mm
 2. Rostliny, rostlinné produkty a jiné předměty vyprodukované producenty oprávněnými je prodávat osobám, které se profesionálně zabývají rostlinnou výrobou, kromě rostlin, rostlinných produktů a jiných předmětů připravených k prodeji konečnému spotřebiteli, u nichž je zaručeno, že jejich produkce je přísně oddělena od produkce ostatních produktů
 2.1 Rostliny určené k výsadbě, kromě semen
 Abies Mill.
 Apium graveolens L.
 Argyranthemum spp.
 Aster spp.
 Brassica spp.
 Castanea Mill.
 Cucumis spp.
 Dendranthema (DC) Des Moul.
 Dianthus L. a hybridy
 Exacum spp.
 Fragaria L.
 Gerbera Cass.
 Gypsophila L.
 Impatiens L.: všechny odrůdy hybridů z Nové Guineje
 Lactuca spp.
 Larix Mill.
 Leucanthemum L.
 Lupinus L.
 Pelargonium L’Hérit. ex Ait.
 Picea A. Dietr.
 Pinus L.
 Platanus L.
 Populus L.
 Prunus laurocerasus L. a Prunus lusitanica L.
 Pseudotsuga Carr.
 Quercus L.
 Rubus L.
 Spinacia L.
 Tanacetum L.
 Tsuga Carr.
 Verbena L.
 a ostatní rostliny bylinných druhů, jiné než rostliny čeledi Gramineae, cibule, hlízy a oddenky.
 2.2 Rostliny určené k výsadbě, kromě semen
 Solanaceae, jiné než rostliny uvedené v položce 1.3
 2.3 Zakořeněné rostliny nebo rostliny s ulpělým či připojeným pěstebním substrátem
 Araceae
 Marantaceae
 Musaceae
 Persea spp.
 Strelitziaceae
 2.4 Semena a cibule určené k výsadbě
 Allium ascalonicum L.
 Allium cepa L.
 Allium schoenoprasum L.
 Helianthus annuus L.
 Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.
 Medicago sativa L.
 Phaseolus L.
 2.5 Rostliny určené k výsadbě
 Allium porrum L.
 Rostliny Palmae, které mají průměr kmene u paty větší než 5 cm a patří do těchto rodů nebo druhů:
 Areca catechu L.
 Arenga pinnata (Wurmb) Merr.
 Borassus flabellifer L.
 Brahea Mart.
 Butia Becc.
 Calamus merrillii Becc.
 Caryota maxima Blume ex Mart.
 Caryota cumingii Lodd. ex Mart.
 Chamaerops L.
 Cocos nucifera L.
 Corypha elata Roxb.
 Corypha gebang Mart.
 Elaeis guineensis Jacq.
 Jubaea Kunth.
 Livistona R. Br.
 Metroxylon sagu Rottb.
 Oreodoxa regia Kunth.
 Phoenix L.
 Sabal Adans.
 Syagrus Mart.
 Trachycarpus H. Wendl.
 Trithrinax Mart.
 Washingtonia Raf.
 2.6 Cibule a cibulové oddenky určené k výsadbě
 Camassia Lindl.


text:
Chionodoxa Boiss.
 Crocus flavus Weston cv. Golden Yellow
 Galanthus L.
 Galtonia candicans (Baker) Decne
 Gladiolus Tourn. ex L.: zakrslé formy a jejich hybridy, jako G. callianthus Marais, G. colvillei Sweet, G. nanus hort., G. ramosus hort. a G. tubergenii hort.
 Hyacinthus L.
 Iris L.
 Ismene Herbert (= Hymenocallis Salisb.)
 Muscari Mill.
 Narcissus L.
 Ornithogalum L.
 Puschkinia Adams
 Scilla L.
 Tigridia Juss.
 Tulipa L.
 B. Rostliny, rostlinné produkty a jiné předměty pocházející z jiného území než území stran, u kterých rostlinolékařské předpisy obou stran vztahující se na dovoz vedou k rovnocenným výsledkům a se kterými lze obchodovat mezi stranami s rostlinolékařským pasem, pokud jsou uvedeny v části A tohoto dodatku, nebo volně, pokud v ní uvedeny nejsou
 1. Aniž jsou dotčeny rostliny v části C tohoto dodatku, všechny rostliny určené k výsadbě, kromě semen
 2. Semena
 2.1 Semena pocházející z Argentiny, Austrálie, Bolívie, Chile, Nového Zélandu nebo Uruguaye
 Cruciferae
 Gramineae kromě Oryza spp.
 Trifolium spp.
 2.2 Semena nepocházející z území stran
 Allium ascalonicum L.
 Allium cepa L.
 Allium porrum L.
 Allium schoenoprasum L.
 Capsicum spp.
 Helianthus annuus L.
 Lycopersicon lycopersicum (L.) Karst. ex Farw.
 Medicago sativa L.
 Phaseolus L.
 Prunus L.
 Rubus L.
 Zea mays L.
 2.3 Semena pocházející z Afghánistánu, Indie, Íránu, Iráku, Mexika, Nepálu, Pákistánu, Jižní Afriky nebo Spojených států
 Triticum
 Secale
 X Triticosecale
 3. Části rostlin, kromě plodů a semen
 Acer saccharum Marsh., pocházející ze Spojených států amerických a Kanady
 Apium graveolens L. (listová zelenina)
 Aster spp., pocházející z neevropských zemí (řezané květiny)
 Camellia sp.
 Jehličnany (Coniferales)
 Dendranthema (DC) Des Moul.
 Dianthus L.
 Eryngium L., pocházející z neevropských zemí (řezané květiny)
 Gypsophila L.
 Hypericum L., pocházející z neevropských zemí (řezané květiny)
 Lisianthus L., pocházející z neevropských zemí (řezané květiny)
 Ocimum L. (listová zelenina)
 Orchidaceae (řezané květiny)
 Pelargonium L’Hérit. ex Ait.
 Populus L.
 Prunus L., pocházející z neevropských zemí
 Rhododendron spp., kromě Rhonodendron simsii Planch.
 Rosa L., pocházející z neevropských zemí (řezané květiny)
 Quercus L.
 Solidago L.
 Trachelium L., pocházející z neevropských zemí (řezané květiny)
 Viburnum spp.
 4. Ovoce
 Annona L., pocházející z neevropských zemí
 Cydonia L., pocházející z neevropských zemí
 Diospyros L., pocházející z neevropských zemí
 Malus Mill., pocházející z neevropských zemí
 Mangifera L., pocházející z neevropských zemí
 Momordica L.
 Passiflora L., pocházející z neevropských zemí
 Prunus L., pocházející z neevropských zemí
 Psidium L., pocházející z neevropských zemí
 Pyrus L., pocházející z neevropských zemí
 Ribes L., pocházející z neevropských zemí
 Solanum melongena L.
 Syzygium Gaertn., pocházející z neevropských zemí
 Vaccinium L., pocházející z neevropských zemí
 5. Hlízy jiné než k výsadbě
 Solanum tuberosum L.
 6. Dřevo, které si zcela nebo částečně zachovalo svůj přirozený oblý povrch, též odkorněné, dovážené ve formě štěpků, třísek, pilin, dřevěných zbytků nebo dřevěného odpadu
 a)
 pokud bylo získáno zcela, nebo zčásti z některého z následujících řádů, rodů nebo druhů, kromě dřevěného obalového materiálu v podobě beden, krabic, laťových beden, bubnů a podobných obalů, jednoduchých palet, skříňových palet a jiných nakládacích plošin, nástavců palet, používaného pro přepravu předmětů různého druhu, kromě surového dřeva o tloušťce nepřesahující 6 mm, a kromě zpracovaného dřeva vyrobeného pomocí


text:
klihu, tepla a tlaku či jejich kombinací, původem z jiného území než je území stran:
 —
 Quercus L., včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, pocházející ze Spojených států amerických, kromě dřeva, které odpovídá popisu zboží uvedenému v písmeni b) kódu KN 4416 00 00, a v případě, že existují doložené důkazy o tom, že dřevo bylo zpracováno či vyrobeno pomocí tepelné úpravy, při které je třeba dosahovat minimální teploty 176 °C po dobu 20 minut,
 —
 Platanus L, včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, pocházející ze Spojených států amerických nebo Arménie,
 —
 Populus L., včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, pocházející ze zemí amerického kontinentu,
 —
 Acer saccharum Marsh., včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, pocházející ze Spojených států amerických a Kanady,
 —
 jehličnany (Coniferales), včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, pocházející z neevropských zemí, Kazachstánu, Ruska a Turecka,
 —
 Fraxinus L., Juglans mandshurica Maxim., Ulmus davidiana Planch., Ulmus parvifolia Jacq. a Pterocarya rhoifolia Siebold & Zucc., včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, pocházející z Kanady, Číny, Japonska, Mongolska, Korejské republiky, Ruska, Tchaj-wanu a Spojených států amerických,
 a
 b)
 pokud odpovídá některému z těchto popisů stanovených v příloze I druhé části nařízení (EHS) č. 2658/87:
 Kód KN
 Popis zboží
 4401 10 00
 Palivové dřevo v polenech, špalcích, větvích, otepích nebo v podobných tvarech
 4401 21 00
 Dřevěné štěpky nebo třísky jehličnaté
 4401 22 00
 Dřevěné štěpky nebo třísky, jiné než jehličnaté
 4401 30 40
 Piliny
 ex 4401 30 90
 Dřevěné zbytky a dřevěný odpad (kromě pilin), neaglomerované ve tvaru polen, briket, pelet nebo podobných tvarů
 ex 4403 10 00
 Surové dřevo, natřené barvou, mořidlem, kreozotem nebo jinými konzervačními prostředky, nikoliv odkorněné, zbavené dřevní běli nebo nahrubo opracované
 4403 20
 Jehličnaté surové dřevo, jiné než natřené barvou, mořidlem, kreozotem nebo jinými konzervačními prostředky, též odkorněné, zbavené dřevní běli nebo nahrubo opracované
 4403 91
 Surové dubové dřevo (Quercus spp.), jiné než natřené barvou, mořidlem, kreozotem nebo jinými konzervačními prostředky, též odkorněné, zbavené dřevní běli nebo nahrubo opracované
 ex 4403 99
 Jiné než jehličnaté dřevo surové (kromě tropického dřeva uvedeného v poznámce k položkám 1 ke kapitole 44 nebo jiného tropického dřeva, dubového (Quercus spp.) nebo bukového (Fagus spp.) dřeva), též odkorněné, zbavené dřevní běli nebo nahrubo opracované, nenatřené barvou, mořidlem, kreozotem nebo jinými konzervačními prostředky
 ex 4404
 Štípané tyče: dřevěné kůly, kolíky a výtyčky, zašpičatělé, ale podélně nerozřezané
 4406
 Dřevěné železniční nebo tramvajové pražce (příčné pražce)
 4407 10
 Jehličnaté dřevo rozřezané nebo štípané podélně, krájené nebo loupané, též hoblované, broušené pískem nebo na koncích spojované, o tloušťce převyšující 6 mm
 4407 91
 Dubové dřevo (Quercus spp.) rozřezané nebo štípané podélně, krájené nebo loupané, též hoblované, broušené pískem nebo na koncích spojované, o tloušťce převyšující 6 mm
 ex 4407 93
 Javorové dřevo (Acer saccharum Marsh), rozřezané nebo štípané podélně, krájené nebo loupané, též hoblované, broušené pískem nebo na koncích spojované, o tloušťce převyšující 6 mm
 4407 95
 Jasanové dřevo (Fraxinus spp.), rozřezané nebo štípané podélně,


text:
krájené nebo loupané, též hoblované, broušené pískem nebo na koncích spojované, o tloušťce převyšující 6 mm
 ex 4407 99
 Jiné než jehličnaté dřevo (kromě tropického dřeva uvedeného v poznámce k položkám 1 ke kapitole 44 nebo jiného tropického dřeva, dubového (Quercus spp.), bukového (Fagus spp.), javorového (Acer spp.), třešňového (Prunus spp.) nebo jasanového (Fraxinus spp.) dřeva), rozřezané nebo štípané podélně, krájené nebo loupané, též hoblované, broušené pískem nebo na koncích spojované, o tloušťce převyšující 6 mm
 4415
 Bedny, krabice, laťové bedny, bubny a podobné dřevěné obaly; dřevěné kabelové bubny; jednoduché palety, skříňové palety a jiné nakládací plošiny ze dřeva; nástavce palet ze dřeva
 4416 00 00
 Sudy, džbery, kádě, nádrže, vědra a jiné bednářské výrobky a jejich části a součásti, ze dřeva, včetně dužin (dílů pláště) sudu
 9406 00 20
 Montované stavby ze dřeva
 c)
 —
 dřevěný obalový materiál v podobě beden, krabic, laťových beden, bubnů a podobných obalů, jednoduchých palet, skříňových palet a jiných nakládacích plošin, nástavců palet, používané pro přepravu předmětů různého druhu, kromě surového dřeva o tloušťce nepřesahující 6 mm a zpracovaného dřeva vyrobeného pomocí klihu, tepla a tlaku či jejich kombinací,
 —
 dřevo používané pro podkládání nebo podpírání nedřevěného nákladu, včetně dřeva, které si nezachovalo svůj přirozený oblý povrch, kromě surového dřeva o tloušťce nepřesahující 6 mm a zpracovaného dřeva vyrobeného pomocí klihu, tepla a tlaku či jejich kombinací.
 7. Zemina a pěstební substrát
 a)
 Zemina a pěstební substrát jako takový, tvořený zcela, nebo zčásti zeminou nebo organickou hmotou, jako jsou části rostlin, humus včetně rašeliny nebo kůry, kromě substrátu, který je tvořený výhradně z rašeliny;
 b)
 zemina a pěstební substrát ulpělý na rostlinách nebo připojený k rostlinám, tvořený zcela, nebo zčásti z hmoty uvedené v písmenu a) nebo tvořený zcela, nebo zčásti z jakékoli pevné anorganické hmoty, určený k udržení životaschopnosti rostlin, pocházející z:
 —
 Turecka,
 —
 Běloruska, Gruzie, Moldavska, Ruska nebo Ukrajiny,
 —
 neevropských zemí, jiných než Alžírsko, Egypt, Izrael, Libye, Maroko nebo Tunisko.
 8. Samostatná kůra
 —
 jehličnany (Coniferales), pocházející z neevropských zemí,
 —
 Acer saccharum Marsh., Populus L. a Quercus L., kromě Quercus suber L.,
 —
 Fraxinus L., Juglans mandshurica Maxim., Ulmus davidiana Planch., Ulmus parvifolia Jacq. a Pterocarya rhoifolia Siebold & Zucc., pocházející z Kanady, Číny, Japonska, Mongolska, Korejské republiky, Ruska, Tchaj-wanu a Spojených států amerických.
 9. Obiloviny těchto druhů, pocházející z Afghánistánu, Indie, Íránu, Iráku, Mexika, Nepálu, Pákistánu, Jižní Afriky nebo Spojených států
 Triticum
 Secale
 X Triticosecale
 C. Rostliny, rostlinné produkty a jiné předměty pocházející z území jedné ze stran, pro které strany nemají obdobné právní předpisy a pro které neuznávají rostlinolékařský pas
 1. Rostliny a rostlinné produkty pocházející ze Švýcarska, které musí při dovozu členským státem Společenství doprovázet rostlinolékařské osvědčení
 1.1 Rostliny určené k výsadbě, kromě semen
 Clausena Burm. f.
 Murraya Koenig ex L.
 1.2 Části rostlin, kromě plodů a semen
 1.3 Semena
 Oryza spp.
 1.4 Ovoce
 Citrus L. a hybridy
 Fortunella Swingle a hybridy
 Poncirus Raf. a hybridy
 2. Rostliny a rostlinné produkty pocházející z členského státu Společenství, které musí při dovozu do Švýcarska doprovázet rostlinolékařské osvědčení
 3.


text:
Rostliny a rostlinné produkty pocházející ze Švýcarska, jejichž dovoz do členského státu Společenství je zakázán
 3.1 Rostliny, kromě plodů a semen
 Citrus L. a hybridy
 Fortunella Swingle a hybridy
 Poncirus Raf. a hybridy
 4. Rostliny a rostlinné produkty pocházející z členského státu Společenství, jejichž dovoz do Švýcarska je zakázán
 4.1 Rostliny
 Cotoneaster Ehrh.
 Photinia davidiana (Dcne.) Cardot
 „DODATEK 2
 PRÁVNÍ PŘEDPISY
 (2)
 Předpisy Evropského společenství
 —
 směrnice Rady 69/464/EHS ze dne 8. prosince 1969 o ochraně proti rakovině bramboru
 —
 směrnice Rady 74/647/EHS ze dne 9. prosince 1974 o ochraně proti obaleči hvozdíkovému
 —
 rozhodnutí Komise 91/261/EHS ze dne 2. května 1991, kterým se Austrálie uznává za prostou Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.
 —
 směrnice Komise 92/70/EHS ze dne 30. července 1992, kterou se stanoví podrobná pravidla pro průzkumy prováděné za účelem uznávání chráněných zón ve Společenství
 —
 směrnice Komise 92/90/EHS ze dne 3. listopadu 1992, kterou se stanoví povinnosti, jimž podléhají producenti a dovozci rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, a kterou se stanoví podrobnosti pro jejich registraci
 —
 směrnice Komise 92/105/EHS ze dne 3. prosince 1992, kterou se stanoví míra sjednocení rostlinolékařských pasů užívaných pro přemísťování některých rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů na území Společenství a podrobné postupy pro vydávání těchto rostlinolékařských pasů, jakož i podmínky a podrobné postupy pro jejich nahrazování
 —
 rozhodnutí Komise 93/359/EHS ze dne 28. května 1993, kterým se členské státy opravňují ke stanovení odchylek od některých ustanovení směrnice Rady 77/93/EHS ohledně dřeva Thuja L. pocházejícího ze Spojených států amerických
 —
 rozhodnutí Komise 93/360/EHS ze dne 28. května 1993, kterým se členské státy opravňují ke stanovení odchylek od některých ustanovení směrnice Rady 77/93/EHS ohledně dřeva Thuja L. pocházejícího z Kanady
 —
 rozhodnutí Komise 93/365/EHS ze dne 2. června 1993, kterým se členské státy opravňují ke stanovení odchylek od některých ustanovení směrnice Rady 77/93/EHS ohledně tepelně ošetřeného dřeva jehličnanů pocházejícího z Kanady a kterým se stanoví podrobnosti systému ukazatelů pro tepelně ošetřené dřevo
 —
 rozhodnutí Komise 93/422/EHS ze dne 22. června 1993, kterým se členské státy opravňují ke stanovení odchylek od některých ustanovení směrnice Rady 77/93/EHS ohledně uměle vysušeného dřeva jehličnanů pocházejícího z Kanady a kterým se stanoví podrobnosti systému ukazatelů pro uměle vysušené dřevo
 —
 rozhodnutí Komise 93/423/EHS ze dne 22. června 1993, kterým se členské státy opravňují ke stanovení odchylek od některých ustanovení směrnice Rady 77/93/EHS ohledně uměle vysušeného dřeva jehličnanů pocházejícího ze Spojených států amerických a kterým se stanoví podrobnosti systému ukazatelů pro uměle vysušené dřevo
 —
 směrnice Komise 93/50/EHS ze dne 24. června 1993, kterou se určují některé rostliny neuvedené v příloze V části A směrnice Rady 77/93/EHS, jejichž producenti nebo sklady či expediční střediska v produkčních oblastech těchto rostlin musejí být zapsáni do úředního registru
 —
 směrnice Komise 93/51/EHS ze dne 24. června 1993, kterou se stanoví pravidla pro přemísťování určitých rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů přes chráněnou zónu a pro přemísťování těchto rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů v rámci chráněné zóny, ze které pocházejí
 —
 směrnice Rady 93/85/EHS ze dne 4. října 1993 o ochraně


text:
proti bakteriální kroužkovitosti bramboru
 —
 směrnice Komise 94/3/ES ze dne 21. ledna 1994, kterou se zavádí postup pro oznamování zadržení zásilky nebo škodlivého organismu pocházejících ze třetích zemí a představujících bezprostřední nebezpečí pro zdraví rostlin
 —
 směrnice Komise 98/22/ES ze dne 15. dubna 1998, kterou se stanoví ve Společenství minimální podmínky pro provádění rostlinolékařských kontrol rostlin, rostlinných produktů nebo jiných předmětů, pocházejících ze třetích zemí, na jiných inspekčních místech než jsou místa určení
 —
 směrnice Rady 98/57/ES ze dne 20. července 1998 o ochraně proti Ralstonia solanacearum (Smith) Yabuuchi et al.
 —
 rozhodnutí Komise 98/109/ES ze dne 2. února 1998, kterým se členské státy opravňují k přijetí dočasných mimořádných opatření proti šíření třásněnky Thrips palmi Karny vůči Thajsku
 —
 směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2002/757/ES ze dne 19. září 2002 o dočasných mimořádných rostlinolékařských opatřeních proti zavlékání Phytophthora ramorum Werres, De Cock & Man in ‚t Veld sp. nov. do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2002/499/ES ze dne 26. června 2002, kterým se povolují odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o přirozeně nebo uměle zakrslé rostliny Chamaecyparis Spach, Juniperus L. a Pinus L. původem z Korejské republiky
 —
 rozhodnutí Komise 2002/887/ES ze dne 8. listopadu 2002, kterým se povolují odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o přirozeně nebo uměle zakrslé rostliny Chamaecyparis Spach, Juniperus L. a Pinus L. původem z Japonska
 —
 rozhodnutí Komise 2003/766/ES ze dne 24. října 2003 o mimořádných opatřeních proti šíření Diabrotica virgifera Le Conte na území Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2004/4/ES ze dne 22. prosince 2003, kterým se členské státy opravňují k přijetí dočasných mimořádných opatření proti šíření Pseudomonas solanacearum (Smith) Smith vůči Egyptu
 —
 rozhodnutí Komise 2004/200/ES ze dne 27. února 2004 o opatřeních proti zavlékání viru Pepino mosaic do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
 —
 směrnice Komise 2004/105/ES ze dne 15. října 2004, kterou se stanoví vzory úředních rostlinolékařských osvědčení nebo rostlinolékařských osvědčení pro zpětný vývoz doprovázející rostliny, rostlinné produkty nebo jiné předměty ze třetích zemí uvedené ve směrnici Rady 2000/29/ES
 —
 rozhodnutí Komise 2005/51/ES ze dne 21. ledna 2005, kterým se členským státům povoluje dočasně poskytovat odchylky od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES pro dovoz zeminy zamořené pesticidy nebo perzistentními organickými znečišťujícími látkami za účelem dekontaminace
 —
 rozhodnutí Komise 2005/359/ES ze dne 29. dubna 2005, kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení nařízení Rady 2000/29/ES, pokud jde o špalky z dubu (Quercus L.) s kůrou původem ze Spojených států amerických
 —
 rozhodnutí Komise 2006/133/ES ze dne 13. února 2006, kterým se po členských státech žádá dočasné přijetí doplňujících opatření proti šíření háďátka Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al. z oblastí Portugalska, mimo oblastí, v nichž byla potvrzena jeho nepřítomnost
 —
 rozhodnutí Komise 2006/464/ES ze dne 27. června 2006 o dočasných nouzových opatřeních proti zavlékání organismu Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu do


text:
Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2006/473/ES ze dne 5. července 2006, kterým se některé třetí země a některé oblasti třetích zemí uznávají za prosté Xanthomonas campestris (všech kmenů patogenních pro Citrus), Cercospora angolensis Carv. et Mendes a Guignardia citricarpa Kiely (všech kmenů patogenních pro Citrus)
 —
 směrnice Rady 2006/91/ES ze dne 7. listopadu 2006 o ochraně proti štítence zhoubné (kodifikované znění)
 —
 rozhodnutí Komise 2007/365/ES ze dne 25. května 2007 o dočasných mimořádných opatřeních proti zavlékání organismu Rhynchophorus ferrugineus (Olivier) do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2007/410/ES ze dne 12. června 2007 o opatřeních proti zavlékání viroidu vřetenovitosti hlíz bramboru do Společenství a proti jeho rozšiřování ve Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2007/433/ES ze dne 18. června 2007 o dočasných mimořádných opatřeních proti zavlékání organismu Gibberella circinata Nirenberg & O’Donnell do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
 —
 rozhodnutí Komise 2007/847/ES ze dne 6. prosince 2007, kterým se stanoví odchylka od některých ustanovení směrnice Rady 2000/29/ES, pokud jde o rostliny Vitis L., kromě plodů, pocházející z Chorvatska nebo Bývalé jugoslávské republiky Makedonie
 —
 směrnice Komise 2008/61/ES ze dne 17. června 2008, kterou se stanoví podmínky, na základě kterých lze pro pokusné nebo vědecké účely a pro práci ve šlechtění odrůd dovážet některé škodlivé organismy, rostliny, rostlinné produkty a jiné předměty uvedené v přílohách I až V směrnice Rady 2000/29/ES do Společenství nebo některých chráněných zón Společenství nebo je na těchto územích přemísťovat
 —
 rozhodnutí Komise 2008/840/ES ze dne 7. listopadu 2008 o mimořádných opatřeních proti zavlékání organismu Anoplophora chinensis (Forster) do Společenství a proti jeho rozšiřování na území Společenství
 Předpisy Švýcarska
 —
 nařízení ze dne 28. února 2001 o ochraně rostlin (RS 916.20)
 —
 nařízení DFE ze dne 15. dubna 2002 o zakázaných rostlinách (RS 916205.1)
 —
 nařízení OFAG ze dne 25. února 2004 o dočasných rostlinolékařských opatřeních (RS 916202.1)
 „DODATEK 4 (3)
 OBLASTI UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 A ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY, KTERÉ SE NA NĚ VZTAHUJÍ
 Oblasti uvedené v článku 4 a zvláštní požadavky, které se na ně vztahují a kterým musí vyhovět obě strany, jsou vymezeny v příslušných právních a správních předpisech obou stran uvedených níže.
 Předpisy Evropského společenství
 —
 směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství
 —
 nařízení Komise (ES) č. 690/2008 ze dne 4. července 2008, kterým se uznávají chráněné zóny ve Společenství, v nichž je zdravotní stav rostlin vystaven zvláštnímu ohrožení
 Předpisy Švýcarska
 —
 Příloha 4 část B nařízení ze dne 28. února 2001 o ochraně rostlin (RS 916.20)
 (1) Úř. věst. L 256, 7.9.1987, s. 1.“
 (2) Není-li uvedeno jinak, považuje se odkaz na jakýkoli předpis za odkaz na tento předpis ve znění ke dni 30. dubna 2010.“
 (3) Není-li uvedeno jinak, považuje se odkaz na jakýkoli předpis za odkaz na tento předpis ve znění ke dni 30. dubna 2010.“


text:
 7.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 93/31
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 2/2011
 ze dne 11. února 2011,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha IV (Energetika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 124/2009 ze dne 4. prosince 2009 (1).
 (2)
 Příloha IV Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 69/2010 ze dne 11. června 2010 (2).
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 859/2009 ze dne 18. září 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 244/2009, pokud jde o požadavky na ekodesign pro ultrafialové záření u nesměrových světelných zdrojů pro domácnost (3), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 10 (nařízení Komise (ES) č. 244/2009) kapitoly IV přílohy II Dohody se doplňují slova:
 „ve znění:
 —
 32009 R 0859: nařízení Komise (ES) č. 859/2009 ze dne 18. září 2009 (Úř. věst. L 247, 19.9.2009, s. 3).“
 Článek 2
 V bodě 33 (nařízení Komise (ES) č. 244/2009) přílohy IV Dohody se doplňují slova:
 „ve znění:
 —
 32009 R 0859: nařízení Komise (ES) č. 859/2009 ze dne 18. září 2009 (Úř. věst. L 247, 19.9.2009, s. 3).“
 Článek 3
 Znění nařízení (ES) č. 859/2009 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. února 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí se zveřejňuje v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 11. února 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 úřadující předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 62, 11.3.2010, s. 9.
 (2) Úř. věst. L 244, 16.9.2010, s. 22.
 (3) Úř. věst. L 247, 19.9.2009, s. 3.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/1
 PROTOKOL (č. 28)
 O HOSPODÁŘSKÉ, SOCIÁLNÍ A ÚZEMNÍ SOUDRŽNOSTI
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘIPOMÍNAJÍCE, že článek 3 Smlouvy o Evropské unii zahrnuje cíl podpory hospodářské, sociální a územní soudržnosti a solidarity mezi členskými státy a že tato soudržnost patří mezi oblasti sdílené pravomoci Unie podle čl. 4 odst. 2 písm. c) Smlouvy o fungování Evropské unie,
 PŘIPOMÍNAJÍCE, že ustanovení části třetí hlavy XVIII o hospodářské, sociální a územní soudržnosti ve svém celku představují právní základ pro upevňování a další rozvíjení činnosti Unie v oblasti hospodářské, sociální a územní soudržnosti, zejména pro vytvoření nového fondu,
 PŘIPOMÍNAJÍCE, že článek 177 Smlouvy o fungování Evropské unie stanoví zřízení Fondu soudržnosti,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropská investiční banka (EIB) půjčuje značné a stále se zvyšující částky ve prospěch chudších regionů,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ přání dosáhnout větší pružnosti v přidělování prostředků ze strukturálních fondů,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ přání rozlišovat podíl účasti Unie na programech a projektech v určitých zemích,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ návrh věnovat v systému vlastních zdrojů více pozornosti relativnímu blahobytu členských států,
 ZNOVU POTVRZUJÍ, že podpora hospodářské, sociální a územní soudržnosti je životně důležitá pro celkový rozvoj a trvalý úspěch Unie,
 ZNOVU POTVRZUJÍ své přesvědčení, že strukturální fondy by měly i nadále hrát významnou roli při dosahování cílů Unie v oblasti soudržnosti,
 ZNOVU POTVRZUJÍ své přesvědčení, že EIB by měla i nadále věnovat většinu svých prostředků na podporu hospodářské, sociální a územní soudržnosti, a prohlašují, že jsou připraveny přezkoumat kapitálové potřeby EIB, jakmile to bude pro tento účel nezbytné,
 SHODUJÍ SE V TOM, že Fond soudržnosti poskytne finanční příspěvky Unie na projekty v oblasti životního prostředí a transevropských sítí v členských státech, jejichž HNP na hlavu je nižší, než je 90 % průměru dosahovaného v Unii, a které uskutečňují program pro splnění podmínek hospodářské konvergence stanovených v článku 126 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 VYHLAŠUJÍ svůj úmysl umožnit větší míru pružnosti v přidělování prostředků ze strukturálních fondů pro zvláštní potřeby, které nejsou zahrnuty v rámci stávajících předpisů o strukturálních fondech,
 VYHLAŠUJÍ svou ochotu rozlišovat podíl účasti Unie v rámci programů a projektů strukturálních fondů ve snaze vyhnout se nadměrnému zvyšování rozpočtových výdajů v méně prosperujících členských státech,
 UZNÁVAJÍ potřebu pravidelně sledovat pokrok v oblasti hospodářské, sociální a územní soudržnosti a vyjadřují svou připravenost zabývat se veškerými nezbytnými opatřeními v této oblasti,
 VYHLAŠUJÍ svůj záměr ve větší míře zohledňovat možnosti jednotlivých členských států přispívat do systému vlastních zdrojů a svůj záměr zkoumat prostředky, které umožňují méně prosperujícím členským státům usměrňovat regresivní prvky stávajícího systému vlastních zdrojů,
 SOUHLASÍ s připojením tohoto protokolu ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie.


text:
 30.7.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 202/46
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 193/2014
 ze dne 25. září 2014,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2015/1261]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 69/2014 ze dne 27. ledna 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 748/2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 70/2014 ze dne 27. ledna 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 1178/2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 71/2014 ze dne 27. ledna 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 965/2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodě 66ne (nařízení Komise (EU) č. 1178/2011) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0070: nařízení Komise (EU) č. 70/2014 ze dne 27. ledna 2014 (Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 25).“
 2.
 V bodě 66nf (nařízení Komise (EU) č. 965/2012) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0071: nařízení Komise (EU) č. 71/2014 ze dne 27. ledna 2014 (Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 27).“
 3.
 V bodě 66p (nařízení Komise (EU) č. 748/2012) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0069: nařízení Komise (EU) č. 69/2014 ze dne 27. ledna 2014 (Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 12).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 69/2014, (EU) č. 70/2014 a (EU) č. 71/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 12.
 (2) Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 25.
 (3) Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 27.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22004A0430(03)
 Úřední věstník L 150 , 30/04/2004 S. 0046 - 0086
 Dohodamezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými o vzájemném uznávání certifikátů shody pro námořní zařízeníPREAMBULEEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ a SPOJENÉ STÁTY AMERICKÉ, dále jen "strany",MAJÍCE NA ZŘETELI tradiční vzájemné přátelské vazby mezi Spojenými státy americkými (USA) a Evropským společenstvím (ES),VEDENY PŘÁNÍM usnadnit vzájemnou obchodní výměnu námořního zařízení a zvýšit účinnost regulačních opatření každé ze stran,UZNÁVAJÍCE možnosti, které jsou regulátorům poskytovány odstraněním zbytečného zdvojování jejich činností,VZHLEDEM KE společnému závazku stran, pokud jde o práci Mezinárodní námořní organizace (IMO),MAJÍCE NA ZŘETELI, že cílem stran je zvýšit bezpečnost na moři a zabraňovat znečišťování moří,UZNÁVAJÍCE na jedné straně, že dohody o vzájemném uznávání mohou pozitivně přispět k hlubší mezinárodní harmonizaci norem,VĚDOMY SI na druhé straně, že stanovení rovnocennosti musí zajistit, aby byly plně respektovány regulační cíle stran, a nesmí vést ke snížení jejich úrovně bezpečnosti a ochrany,UZNÁVAJÍCE, že vzájemné uznávání certifikátů shody na základě rovnocennosti předpisů ES a USA o námořním zařízení je důležitým prostředkem pro usnadnění vzájemného přístupu na trh obou stran,UZNÁVAJÍCE, že dohody, kterými se sjednává vzájemné uznávání, jsou zejména v zájmu malých a středních podniků v USA a v ES,UZNÁVAJÍCE, že jakékoli vzájemné uznávání vyžaduje také důvěru v trvalou spolehlivost posuzování shody druhou stranou,VĚDOMY SI, že Dohoda o technických překážkách obchodu, jež je přílohou k Dohodě o založení Světové obchodní organizace (WTO), vede členy WTO k tomu, aby zahájili jednání s cílem uzavřít dohody o vzájemném uznávání výsledků posuzování shody, a rovněž aby příznivě zvažovali přijetí technických předpisů jiných členů jako rovnocenných, pokud se přesvědčí, že tyto předpisy vhodným způsobem splňují cíle jejich vlastních předpisů,SE DOHODLY NA TOMTO:KAPITOLA 1DEFINICE A ÚČELČlánek 1Definice1. Pro účely této dohody se rozumí:a) "regulačním orgánem" státní orgán nebo subjekt, který je oprávněn vydávat předpisy týkající se otázek bezpečnosti na moři a předcházení znečišťování moře, je ze zákona zmocněný ke kontrole použití nebo prodeje námořního zařízení v pravomoci strany a může přijmout vynucovací opatření, aby zajistil, že výrobky uváděné na trh v jeho pravomoci splňují příslušné právní požadavky. Regulační orgány jednotlivých stran jsou uvedeny v příloze III;b) "subjektem posuzování shody" právní subjekt, jímž může být regulační orgán nebo jiný veřejný nebo soukromý subjekt, který je zmocněn vydávat certifikáty shody podle vnitrostátních právních předpisů a nařízení strany. Pro účely této dohody jsou subjekty posuzování shody jednotlivých stran subjekty podle článku 6.c) "technickými předpisy" závazné požadavky na výrobky, zkušební a výkonnostní normy a postupy posuzování shody stanovené v právních a správních předpisech stran týkajících se námořního zařízení, a rovněž jakékoli pokyny pro jejich používání;d) "certifikátem shody" dokument nebo dokumenty vydané subjektem posuzování shody jedné strany, kterým se potvrzuje, že výrobek splňuje příslušné právní a správní předpisy této strany. V USA se jedná o certifikát schválení typu, který vydává "United States Coast Guard". V ES se jedná o certifikáty, schválení a prohlášení podle směrnice 96/98/ES;e) "rovnocenností technických předpisů" fakt, že technické přepisy stran týkající se určitého výrobku jsou dostatečně srovnatelné, aby bylo zajištěno, že jsou splněny cíle předpisů každé strany. Rovnocennost technických předpisů nevyžaduje, aby byly


text: dotyčné technické předpisy totožné;f) "mezinárodním právním nástrojem" příslušné mezinárodní úmluvy, usnesení, předpisy a oběžníky Mezinárodní námořní organizace (IMO) a příslušné mezinárodní zkušební normy.2. Ostatní pojmy týkající se posuzování shody použité v této dohodě mají význam uvedený jinde v této dohodě nebo v definicích obsažených v pokynu Mezinárodní organizace pro normalizaci (ISO) a Mezinárodní elektrotechnické komise (IEC) Guide 2 (vydání z roku 1996). V případě nesrovnalostí mezi pokynem ISO/IEC Guide 2 a definicemi v této dohodě mají přednost definice v této dohodě.Článek 2Účel dohody1. Tato dohoda stanoví podmínky, za nichž regulační orgán dovážející strany přijme certifikáty shody, které vydaly subjekty posuzování shody vyvážející strany v souladu s technickými předpisy vyvážející strany, dále jen "vzájemné uznávání".2. Tato dohoda rovněž stanoví rámec pro spolupráci v oblasti regulace s cílem udržovat a podporovat vzájemné uznávání příslušných předpisů pro námořní zařízení mezi ES a USA, podporovat zlepšování a další vývoj předpisů pro zvýšení bezpečnosti na moři a k předcházení znečišťování moře a zajistit důsledné používání této dohody. Při této spolupráci bude plně respektována autonomie stran v oblasti regulace a rozvíjení jejich politiky a předpisů, a rovněž jejich společný závazek, pokud jde o rozvíjení mezinárodních právních nástrojů.3. Tato dohoda by se měla rozvíjet souběžně s programy a politikami stran. Strany budou tuto dohodu pravidelně přezkoumávat s cílem posoudit pokrok a určit možná zlepšení této dohody v souvislosti s tím, jak se budou dále vyvíjet politiky USA a ES. Zvláštní pozornost bude také věnována vývoji mezinárodních právních nástrojů.KAPITOLA 2VZÁJEMNÉ UZNÁVÁNÍČlánek 3Základní povinnosti1. U každého výrobku uvedeného v příloze II přijmou Spojené státy bez dalšího posuzování shody certifikáty shody, které vydaly subjekty posuzování shody v ES podle právních a správních předpisů ES, jako certifikáty splňující právní a správní předpisy USA uvedené v příloze I.2. U každého výrobku uvedeného v příloze II přijme Evropské společenství a jeho členské státy bez dalšího posuzování shody certifikáty shody, které vydal subjekt posuzování shody v USA podle právních a správních předpisů Spojených států, jako certifikáty splňující právní a správní předpisy ES a jeho členských států uvedené v příloze I.3. Technické předpisy, které jsou v rámci této dohody použitelné v USA a v ES pro každý takový výrobek, jsou uvedeny v příloze II.Článek 4Rovnocennost technických předpisů1. Povinnosti vzájemného uznávání podle článku 3 jsou založeny na prohlášení obou stran, že technické předpisy použitelné pro každý výrobek uvedený v příloze II jsou rovnocenné.2. Prohlášení rovnocennosti technických předpisů stran je založeno na tom, že strany zavedou do svých právních a správních předpisů příslušné mezinárodní právní nástroje s výjimkou případů, kdy jedna ze stran považuje právní nástroj za neúčinný nebo nevhodný pro uskutečnění svých cílů v oblasti regulace. V takovém případě se rovnocennost prohlašuje na vzájemně přijatelném základě.Článek 5OznačováníStrany si mohou ponechat své vlastní požadavky na označování, číslování a identifikaci výrobků. Pokud jde o výrobky uvedené v příloze II, mají subjekty posuzování shody v ES právo používat označování a číslování požadované právními předpisy a nařízeními USA, které jim přidělila "US Coast Guard". Subjekt posuzování shody v USA obdrží identifikační číslo podle směrnice 96/98/ES, které je mu přiděleno Komisí


text: Evropských společenství a které musí být uvedeno vedle značky požadované uvedenou směrnicí.Článek 6Subjekty posuzování shody1. Pro vydávání certifikátů shody v souladu s touto dohodou platí tato ustanovení:a) USA uznává oznámené subjekty, které byly jmenovány členskými státy ES podle směrnice 96/98/ES, jako subjekty posuzování shody;b) ES a jeho členské státy uznávají "United States Coast Guard" a laboratoře, které tento orgán schválil podle zákona 46 CFR 159010, jako subjekty posuzování shody.2. Každá ze stran uznává, že subjekty posuzování shody druhé strany jsou oprávněny v souvislosti s právními a správními předpisy uvedenými v příloze I provádět tyto postupy:a) zkoušení a vydávání protokolů o zkouškách;b) certifikace funkcí nebo systémů zabezpečování kvality.3. Regulační orgány stran odpovídají za následující postupy, z nichž některé nebo všechny však mohou převést na subjekty posuzování shody:a) přezkoumání návrhu zařízení a výsledků zkoušek z hlediska určitých norem;b) vydávání certifikátů shody.4. Před vstupem této dohody v platnost si strany vymění své seznamy subjektů posuzování shody. Strany si neprodleně navzájem oznámí změny ve svých seznamech subjektů posuzování shody. Strany povedou aktualizované seznamy svých subjektů posuzování shody na síti World Wide Web.5. Každá strana vyžaduje, aby její subjekty posuzování shody zaznamenávaly a uchovávaly podrobnosti o svých šetřeních týkajících se způsobilosti smluvních dodavatelů a plnění stanovených požadavků z jejich strany a aby vedly rejstřík všech smluvních zadání. Tyto podrobnosti budou na požádání k dispozici druhé straně.6. Každá strana vyžaduje, aby její subjekty posuzování shody na žádost regulačního orgánu druhé strany uvedeného v příloze III daly regulačním orgánům k dispozici kopie certifikátů shody, které vydaly, a související technickou dokumentaci.KAPITOLA 3SMÍŠENÝ VÝBORČlánek 7Smíšený výbor1. Strany zřizují smíšený výbor sestávající ze zástupců obou stran. Smíšený výbor je odpovědný za účinné fungování této dohody.2. Každá ze stran má ve smíšeném výboru jeden hlas. Smíšený výbor přijímá rozhodnutí jednomyslně. Smíšený výbor si stanoví svůj vlastní jednací řád.3. Smíšený výbor může projednávat jakoukoli záležitost týkající se účinného fungování této dohody. Smíšený výbor je oprávněn přijímat rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě. Strany přijmou nezbytná opatření k provádění takových rozhodnutí smíšeného výboru. Smíšený výbor je odpovědný zejména zaa) vypracování a vedení seznamu v příloze II obsahujícího výrobky a související právní a správní předpisy, které strany prohlásily za rovnocenné;b) projednávání otázek a řešení problémů, které mohou vzniknout v souvislosti s prováděním této dohody, včetně otázek, zda technické předpisy stran, které se vztahují na určitý výrobek uvedený v příloze II, jsou nadále rovnocenné;c) projednávání otázek z oblasti techniky, posuzování shody a technologie s cílem zajistit jednotné používání této dohody, zejména v souvislosti s příslušnými mezinárodními právními nástroji;d) pozměňování příloh;e) poradenství a podle potřeby přípravu pokynů s cílem usnadnit úspěšné zavedení a používání této dohody;f) stanovení a vedení pracovního plánu srovnání a harmonizace technických předpisů stran.4. Smíšený výbor může zřídit smíšené pracovní skupiny složené ze zástupců příslušných regulačních orgánů a příslušných expertů, jejichž účast považuje za nezbytnou; tyto skupiny se budou zabývat specifickými otázkami fungování této dohody a budou radit smíšenému výboru.KAPITOLA 4SPOLUPRÁCE V OBLASTI PŘEDPISŮČlánek 8Zachování regulační pravomociŽádné ustanovení této dohody nemá být chápáno jako omezení pravomoci strany stanovit prostřednictvím svých právních a