text: vycházet z vynořujících se vyvýšenin v pásmu odlivu, pokud na nich nejsou zřízeny majáky nebo jiná podobná zařízení nacházející se trvale nad hladinou moře, kromě případů, kdy vytyčení základních linií k těmto nebo od takových vyvýšenin bylo všeobecně mezinárodně uznáno.5. Tam, kde se používá metody přímých základních linií podle odstavce 1, je možno přihlédnout při určování jednotlivých základních linií ke zvláštním hospodářským zájmům dotčené oblasti, jejichž existence a důležitost jsou zřejmě prokazatelné na základě dlouhodobého užívání.6. Systému přímých základních linií nemůže stát používat takovým způsobem, který by oddělil teritoriální moře jiného státu od volného moře nebo výlučné ekonomické zóny.Článek 8Vnitřní vody1. Nestanoví-li část IV jinak, vody prostírající se směrem k pevnině od základní linie teritoriálního moře tvoří část vnitřních vod státu.2. Tam, kde vytyčení přímé základní linie metodou stanovenou v článku 7 má za následek, že do vnitřních vod jsou zahrnuty oblasti, u kterých tomu tak dříve nebylo, trvá právo pokojného proplutí těmito vodami tak, jak je stanoveno v této úmluvě.Článek 9Ústí řekJestliže se řeka vlévá přímo do moře, je základní linií přímá linie napříč ústím řeky mezi body jejích břehů na linii největšího odlivu.Článek 10Zálivy1. Tento článek se vztahuje pouze na zálivy, jejichž pobřeží náleží jedinému státu.2. Pro účely této úmluvy se zálivem rozumí zřetelný zářez, jehož proniknutí do pevniny je v takovém poměru k šířce jeho ústí, že obsahuje vody obklopené pevninou a představuje více než pouhý záhyb pobřeží. Zářez se však nepovažuje za záliv, není-li jeho plocha stejně velká nebo větší než plocha polokruhu, jehož průměrem je přímka vedená napříč ústím zářezu.3. Pro účely měření se za oblast zářezu považuje oblast ležící mezi linií největšího odlivu podél pobřeží zářezu a přímkou, která spojuje body největšího odlivu při jeho přirozeném ústí. Kde však vzhledem k existenci ostrovů má zářez více než jedno ústí, vytyčí se polokruh na linii, jejíž délka odpovídá úplnému součtu délek spojnic vedených přes různá ústí. Ostrovy v zářezu se započítávají tak, jako by byly součástí vodní plochy zářezu.4. Jestliže vzdálenost mezi body největšího odlivu při přirozeném ústí zálivu nepřesahuje 24 námořní míle, lze vytyčit mezi těmito dvěma body vymezující linii a takto ohraničené vody se považují za vnitřní vody.5. Pokud vzdálenost mezi body největšího odlivu při přirozeném ústí zálivu přesahuje 24 námořní míle, lze v zálivu vytyčit přímou základní linii v délce 24 námořních mil takovým způsobem, aby zahrnula největší množství vodní plochy, které je možné oddělit linií této délky.6. Předcházející ustanovení se nevztahují na tzv. "historické" zálivy ani na ty případy, kdy se užívá metoda přímých základních linií podle článku 7.Článek 11PřístavyStálá přístavní zařízení, která nejdále vybíhají do moře a tvoří nedílnou součást přístavního systému, se pro účely vymezení teritoriálního moře považují za součást pobřeží. Příbřežní zařízení a umělé ostrovy se nepovažují za stálé přístavní zařízení.Článek 12RejdyRejdy, kterých se normálně používá pro nakládání, vykládání a kotvení plavidel a které by se jinak nacházely zcela nebo částečně za vnější hranicí teritoriálního moře, jsou považovány za součást teritoriálního moře.Článek 13Vynořující se vyvýšeniny1. Vynořující se vyvýšenina je přírodou vytvořená část země, která je obklopena vodou a


text: vyčnívá nad ní za největšího odlivu, avšak je jí zaplavována za největšího přílivu. Tam, kde vynořující se vyvýšenina leží zcela nebo částečně v takové vzdálenosti od pevniny nebo ostrova, která nepřesahuje šíři teritoriálního moře, může být linie největšího odlivu této vyvýšeniny použita za základní linii pro měření šíře teritoriálního moře.2. Leží-li vynořující se vyvýšenina zcela ve vzdálenosti od pevniny nebo ostrova, která přesahuje šíři teritoriálního moře, nemá své vlastní teritoriální moře.Článek 14Kombinace metod při vytyčování základních liniíPobřežní stát může vytyčovat základní linie, s přihlédnutím k rozdílným podmínkám, střídavě pomocí kterékoli metody uvedené v předcházejících článcích.Článek 15Vymezení teritoriálního moře mezi protilehlými nebo sousedícími státyTam, kde pobřeží dvou států leží naproti sobě nebo vzájemně sousedí, není žádný z obou států oprávněn rozšířit své teritoriální moře za střední linii, není-li mezi nimi dohoda v opačném smyslu. Střední linie je taková linie, jejíž každý bod je ve stejné vzdálenosti od nejbližších bodů na základních liniích, od nichž se měří šíře teritoriálního moře každého z obou států. Toto ustanovení se však nepoužije tam, kde z historických důvodů anebo pro jiné zvláštní okolnosti je nutné vymezit hranice pobřežních moří těchto dvou států odlišným způsobem.Článek 16Námořní mapy a seznamy zeměpisných souřadnic1. Základní linie pro měření šíře pobřežních moří stanovené v souladu s články 7, 9 a 10 anebo hranice z nich odvozené a rozhraničující linie vytyčené v souladu s články 12 a 15 musí být znázorněny na námořních mapách takového měřítka nebo měřítek, která jsou přiměřená pro určení jejich polohy. Jako náhrada může být použit seznam zeměpisných souřadnic bodů specifikujících geodetické údaje.2. Pobřežní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy zeměpisných souřadnic a uloží kopii každé takové mapy nebo seznamu u generálního tajemníka Organizace spojených národů.Oddíl 3POKOJNÉ PROPLUTÍ TERITORIÁLNÍM MOŘEMPododdíl AUstanovení vztahující se na všechna plavidlaČlánek 17Právo pokojného proplutíS výhradou této úmluvy mají plavidla všech států, ať pobřežních, nebo vnitrozemských, právo pokojného proplutí teritoriálním mořem.Článek 18Pojem proplutí1. Proplutí znamená plavbu teritoriálním mořem za účelem:a) proplutí tímto mořem, aniž by plavidlo vplulo do vnitřních vod nebo se zastavilo v rejdě nebo v přístavním zařízení nacházejícím se mimo vnitřní vody; nebob) veplutí do vnitřních vod nebo vyplutí z nich anebo zastávky plavidla v takové rejdě nebo v přístavním zařízení.2. Proplutí musí být nepřerušované a rychlé. Zahrnuje však zastavení a kotvení, ale jen potud, pokud souvisejí s běžnou plavbou nebo se staly nezbytnými z důvodu vyšší moci či nouze anebo za účelem poskytnutí pomoci osobám, plavidlům nebo letadlům v nebezpečí či v nouzi.Článek 19Pojem pokojného proplutí1. Proplutí je pokojné, pokud neohrožuje mír, veřejný pořádek nebo bezpečnost pobřežního státu. Takové proplutí probíhá v souladu s touto úmluvou a s jinými pravidly mezinárodního práva.2. Proplutí cizího plavidla se považuje za ohrožující mír, veřejný pořádek nebo bezpečnost pobřežního státu, zahrnuje-li v teritoriálním moři některou z těchto činností:a) jakoukoli hrozbu silou nebo použití síly proti svrchovanosti, územní celistvosti nebo politické nezávislosti pobřežního státu nebo jakýmkoli jiným způsobem porušující zásady mezinárodního práva zakotvené v Chartě Organizace spojených národů;b) jakékoli cvičení nebo výcvik se zbraněmi všeho druhu;c) jakoukoli činnost zaměřenou na shromažďování informací k újmě

type: contracts

jurisdiction: EU


text: obrany nebo bezpečnosti pobřežního státu;d) jakoukoli propagandu zaměřenou na působení na obranu nebo bezpečnost pobřežního státu;e) vypouštění, přistávání nebo braní na palubu jakýchkoli letadel;f) vypouštění, přistávání nebo braní na palubu jakéhokoli vojenského zařízení;g) naloďování nebo vyloďování jakéhokoli zboží, měny nebo osoby v rozporu s celními, finančními, přistěhovaleckými nebo zdravotnickými právními předpisy pobřežního státu;h) jakýkoli čin úmyslného a závažného znečištění, který je v rozporu s touto úmluvou;i) jakoukoli rybolovnou činnost;j) provádění jakékoli výzkumné nebo průzkumné činnosti;k) jakýkoli čin zaměřený na zasahování do kterýchkoli spojových systémů nebo jiných zařízení pobřežního státu;l) jakoukoli jinou činnost, která nemá přímý vztah k proplutí.Článek 20Ponorky a jiná podmořská plavidlaV teritoriálním moři jsou ponorky a jiná podmořská plavidla povinna plout na povrchu a vztyčit svou vlajku.Článek 21Právní a správní předpisy pobřežního státu týkající se pokojného proplutí1. Pobřežní stát může, v souladu s ustanoveními této úmluvy a s jinými pravidly mezinárodního práva, které se týkají pokojného proplutí teritoriálním mořem, přijímat právní a správní předpisy, pokud jde o:a) bezpečnost plavby a regulaci námořní dopravy;b) ochranu zařízení a pomocných systémů navigace a jiných zařízení a vybavení;c) ochranu kabelů a potrubí;d) zachovávání živých zdrojů moře;e) zabraňování porušování právních a správních předpisů o rybolovu pobřežního státu;f) ochranu životního prostředí pobřežního státu a zabraňování, snížení a kontrolu jeho znečišťování;g) mořský vědecký výzkum a hydrografický průzkum;h) zabraňování porušování celních, finančních, přistěhovaleckých nebo zdravotnických právních předpisů pobřežního státu.2. Takové právní a správní předpisy se nevztahují na projektování, konstrukci, anebo vybavení cizích plavidel, pokud se jimi neprovádějí všeobecně přijatá mezinárodní pravidla nebo normy.3. Pobřežní stát všechny tyto právní a správní předpisy řádně zveřejní.4. Cizí plavidla, která uplatňují právo pokojného proplutí teritoriálním mořem, se podřídí všem těmto právním a správním předpisům a všem obecně přijatým mezinárodním předpisům, které se týkají zabraňování námořním srážkám.Článek 22Námořní koridory a systémy odděleného provozu v pobřežním moři1. Je-li to nutné s ohledem na bezpečnost plavby, pobřežní stát může požádat cizí plavidla, která uplatňují právo pokojného proplutí teritoriálním mořem, aby použila námořních koridorů a systémů odděleného provozu, které určí nebo stanoví za účelem regulace proplouvání plavidel.2. Zvláště u tankerů, plavidel s jaderným pohonem a plavidel vezoucích jaderné nebo jiné svou povahou nebezpečné nebo škodlivé látky nebo materiály může být požadováno, aby omezily svoje proplutí na takové námořní koridory.3. Při určování námořních koridorů a stanovování systémů odděleného provozu podle tohoto článku vezme pobřežní stát v úvahu:a) doporučení příslušných mezinárodních organizací;b) veškeré námořní trasy obvykle používané pro mezinárodní plavbu;c) zvláštní charakteristiku určitých plavidel a plavebních drah ad) hustotu provozu.4. Pobřežní stát zřetelně vyznačí takové námořní koridory a systémy odděleného provozu na námořních mapách, které budou řádně zveřejněny.Článek 23Cizí plavidla s jaderným pohonem a plavidla vezoucí jaderné nebo jiné svou povahou nebezpečné nebo škodlivé látkyCizí plavidla s jaderným pohonem a plavidla vezoucí jaderné nebo jiné svou povahou nebezpečné nebo škodlivé látky musí při uplatňování práva pokojného proplutí teritoriálním mořem s sebou vézt doklady a dodržovat zvláštní preventivní opatření stanovená pro taková plavidla mezinárodními dohodami.Článek 24Povinnosti pobřežního státu1. Pokud to není v souladu s touto úmluvou, pobřežní stát nesmí bránit pokojnému proplouvání cizích plavidel teritoriálním mořem. Pobřežní


text: stát při používání této úmluvy nebo jakýchkoli právních předpisů přijatých v souladu s touto úmluvou zvláště nesmí:a) klást vůči cizím plavidlům požadavky, jež by ve skutečnosti vedly k odepření nebo omezení práva pokojného proplutí těmto plavidlům;b) formálně nebo fakticky diskriminovat plavidla kteréhokoli státu nebo plavidla vezoucí náklad do kteréhokoli státu z kteréhokoli státu anebo jménem takového státu.2. Pobřežní stát musí náležitým způsobem oznámit veškerá nebezpečí pro plavbu v jeho teritoriálním moři, jichž si je vědom.Článek 25Práva ochrany pobřežního státu1. Pobřežní stát může učinit ve svém teritoriálním moři nezbytná opatření, aby zabránil proplutí, které není pokojné.2. V případě plavidel plujících do vnitřních vod nebo zastavujících v přístavních zařízeních vně vnitřních vod má pobřežní stát rovněž právo učinit nezbytná opatření, aby zabránil jakémukoli porušení podmínek, kterým podléhá vpuštění těchto plavidel do vnitřních vod nebo do takového přístavního zařízení.3. Pobřežní stát může, aniž by formálně nebo fakticky diskriminoval cizí plavidla, dočasně pozastavit v určitých oblastech svého teritoriálního moře pokojné proplouvání cizích plavidel, je-li takové pozastavení nezbytné k ochraně jeho bezpečnosti, čítajíc v to vojenská cvičení. Takové pozastavení vstoupí v platnost až po náležitém zveřejnění.Článek 26Poplatky, které lze ukládat cizím plavidlům1. Cizím plavidlům nesmějí být ukládány žádné poplatky z důvodu jejich pouhého proplutí teritoriálním mořem.2. Poplatky mohou být cizím plavidlům proplouvajícím teritoriálním mořem ukládány pouze jako platba za zvláštní služby poskytnuté plavidlu. Tyto poplatky musí být ukládány bez diskriminace.Pododdíl BPravidla vztahující se na obchodní a státní plavidla používané k obchodním účelůmČlánek 27Trestněprávní jurisdikce na palubě cizího plavidla1. Trestněprávní jurisdikce pobřežního státu nebude vykonávána na palubě cizího plavidla proplouvající teritoriálním mořem za účelem zatčení nějaké osoby nebo vedení vyšetřování v souvislosti s trestným činem spáchaným na palubě plavidla v době jejího proplutí s výjimkou těchto případů:a) jestliže následky trestného činu postihují pobřežní stát;b) jestliže trestný čin je takového druhu, že může narušit klid v zemi nebo pořádek v teritoriálním moři;c) jestliže si pomoc místních úřadů vyžádal velitel plavidla anebo diplomatický zástupce nebo konzulární úředník státu vlajky anebod) jestliže taková opatření jsou nezbytná pro potlačení nezákonného obchodu s omamnými jedy nebo psychotropními látkami.2. Předcházející ustanovení se nedotýkají práva pobřežního státu podniknout jakákoli opatření stanovená jeho zákony za účelem zatčení nebo vyšetřování na palubě cizího plavidla, která proplouvá teritoriálním mořem po opuštění vnitřních vod.3. V případech uvedených v odstavci 1 a 2 vyrozumí pobřežní stát na žádost velitele diplomatického zástupce nebo konzulárního úředníka státu vlajky předtím, než podnikne jakákoli opatření, a usnadní navázání styku mezi tímto zástupcem nebo úředníkem a posádkou plavidla. V naléhavých případech lze oznámení učinit během podnikaných opatření.4. Při posuzování, zda a jak má být zatčení provedeno, vezmou místní úřady náležitě v úvahu zájmy plavby.5. S výjimkou ustanovení části XII anebo v případech porušení právních předpisů stanovených v souladu s částí V, pobřežní stát nesmí podniknout na palubě cizího plavidla proplouvající teritoriálním mořem žádná opatření za účelem zatčení osoby nebo vyšetřování v souvislosti s jakýmkoli trestným činem spáchaným předtím, než plavidlo vplulo do teritoriálního moře, jestliže toto plavidlo vyplulo z cizího přístavu a pouze proplouvá teritoriálním mořem, aniž vpluje do vod vnitřních.Článek 28Soukromoprávní jurisdikce


text: vůči cizím plavidlům1. Pobřežní stát nesmí zadržet cizí plavidlo proplouvající teritoriálním mořem ani změnit směr její plavby za účelem výkonu soukromoprávní jurisdikce vůči některé osobě na palubě plavidla.2. Pobřežní stát nesmí provést výkon rozhodnutí nebo zajištění plavidla za účelem soukromoprávního řízení, ledaže by byla tato opatření učiněna v důsledku soukromých závazků nebo odpovědnosti, které plavidlo převzalo nebo které na něm vznikly v době plavby nebo za účelem plavby vodami pobřežního státu.3. Odstavec 2 se nedotýká práva pobřežního státu provést výkon rozhodnutí nebo zajištění soukromoprávního řízení v souladu s jeho zákony vůči cizího plavidla, která kotví v teritoriálním moři nebo proplouvá teritoriálním mořem po opuštění vnitřních vod.Pododdíl CPravidla vztahující se na válečná plavidla a jiná státní plavidla používané k neobchodním účelůmČlánek 29Definice válečných plavidelPro účely této úmluvy "válečné plavidlo" znamená plavidlo, která přísluší k ozbrojeným silám státu, nese vnější znaky označující státní příslušnost takového plavidla, podléhá velení vládou státu řádně pověřeného důstojníka, jehož jméno je uvedeno v příslušném služebním seznamu nebo rovnocenném dokumentu, a jejíž posádka je podrobena disciplíně pravidelných ozbrojených sil.Článek 30Nedodržování právních předpisů pobřežního státu válečnými plavidlyNepodrobí-li se válečné plavidlo právním předpisům pobřežního státu, které se týkají průjezdu teritoriálním mořem, a nebere-li ohled na žádost, aby se tak stalo, může pobřežní stát požadovat, aby okamžitě opustila teritoriální moře.Článek 31Odpovědnost státu vlajky za škody způsobené válečným plavidlem nebo jiným státním plavidlem používaným k neobchodním účelůmStát vlajky nese mezinárodní odpovědnost za jakoukoli újmu nebo škodu způsobenou pobřežnímu státu, která plyne z nedodržení právních předpisů pobřežního státu týkajících se proplutí teritoriálním mořem nebo z nedodržení ustanovení této úmluvy nebo jiných pravidel mezinárodního práva válečným plavidlem nebo jiným státním plavidlem používaným k neobchodním účelům.Článek 32Imunita válečných plavidel a jiných státních plavidel používaných k neobchodním účelůS výhradou výjimek obsažených v pododdílu A a v článcích 30 a 31, žádné z ustanovení této úmluvy se nedotýká imunity válečných plavidel a jiných státních plavidel používaných k neobchodním účelům.Oddíl 4PŘILEHLÁ ZÓNAČLÁNEK 33Přilehlá zóna1. V pásmu přiléhajícím k teritoriálnímu moři, označovaném jako přilehlá zóna, pobřežní stát může provádět kontrolu potřebnou k tomu, aby:a) bylo zabráněno porušování jeho celních, finančních, přistěhovaleckých nebo zdravotnických předpisů na jeho území nebo v teritoriálním moři;b) bylo trestáno porušení uvedených předpisů, k němuž došlo na jeho území nebo v teritoriálním moři.2. Přilehlá zóna se nesmí prostírat dále než 24 námořní míle od základních linií, od kterých se měří šíře teritoriálního moře.ČÁST IIIPRŮLIVY POUŽÍVANÉ PRO MEZINÁRODNÍ PLAVBUOddíl 1OBECNÁ USTANOVENÍČlánek 34Právní režim vod tvořících průlivy používané pro mezinárodní plavbu1. Režim proplutí průlivy používanými pro mezinárodní plavbu či přeletu nad nimi, stanovený v této části, se v žádném jiném ohledu nedotýká právního režimu vod takové průlivy tvořících ani výkonu svrchovanosti nebo jurisdikce států hraničících s průlivy nad takovými vodami a jejich vzdušným prostorem, mořským dnem a podzemím.2. Svrchovanost nebo jurisdikce států hraničících s průlivy se vykonává podle ustanovení této části a jiných pravidel mezinárodního práva.Článek 35Rozsah působnosti této částiŽádné z ustanovení této části se nedotýká:a) oblasti vnitřních vod uvnitř průlivu s výjimkou případů, kde vytyčení přímé základní linie v souladu s metodou popsanou v článku 7 vymezuje


text: jako vnitřní vody ty oblasti, které za takové dříve nebyly považovány;b) právního režimu vod za teritoriálním mořem států hraničících s průlivy jako výlučných ekonomických zón nebo volného moře;c) právního režimu průlivů, v nichž jsou proplutí či přelet zcela nebo zčásti upraveny dřívějšími mezinárodními úmluvami, které se takových průlivů zvláště týkají a jsou stále platné.Článek 36Trasy na volném moři nebo trasy ve výlučných ekonomických zónách, které vedou průlivy užívanými pro mezinárodní plavbuTato část se nevztahuje na průlivy používané pro mezinárodní plavbu, jestliže těmito průlivy vede trasa přes volné moře nebo přes výlučnou ekonomickou zónu, která má stejně vhodnou plavební a hydrografickou povahu; na takové trasy se vztahují jiné příslušné části této úmluvy, včetně ustanovení o svobodě plavby či přeletu.Oddíl 2TRANZITNÍ PROPLUTÍ ČI PŘELETČlánek 37Rozsah působnosti tohoto oddíluTento oddíl se vztahuje na průlivy, kterých se používá pro mezinárodní plavbu mezi jednou částí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny a jinou částí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny.Článek 38Právo tranzitního proplutí či přeletu1. V průlivech zmíněných v článku 37 požívají všechna plavidla a letadla právo tranzitního proplutí či přeletu, kterému nesmí být bráněno; to neplatí tam, kde je průliv tvořen ostrovem státu hraničícího s průlivem a jeho pevninskou částí, kdy se nepoužije tranzitního proplutí či přeletu, jestliže je zde stejně vhodná trasa po volném moři nebo ve výlučné ekonomické zóně, která má stejně vhodné plavební a hydrografické podmínky.2. V souladu s touto částí se tranzitním proplutím či přeletem rozumí výkon svobody plavby či přeletu výlučně za účelem nepřerušovaného a rychlého tranzitu průlivem mezi jednou částí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny a jinou částí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny. Požadavek nepřerušovaného a rychlého tranzitu však nevylučuje proplutí průlivem či přelet nad ním za účelem vstupu, výstupu nebo návratu ze státu hraničícího s průlivem s výhradou dodržení podmínek vstupu do tohoto státu.3. Jakákoli činnost, která není výkonem práva tranzitního proplutí průlivem či přeletu nad ním, zůstává upravena jinými použitelnými ustanoveními této úmluvy.Článek 39Povinnosti plavidel a letadel během tranzitního proplutí či přeletu1. Při výkonu práva tranzitního proplutí či přeletu plavidla a letadla musí:a) proplout průliv či přeletět nad ním bez prodlení;b) zdržet se jakékoli hrozby silou nebo použití síly proti svrchovanosti, územní celistvosti nebo politické nezávislosti států hraničících s průlivy anebo jakéhokoli jiného způsobu porušování zásad mezinárodního práva zakotvených v Chartě Organizace spojených národů;c) zdržet se jakékoli jiné činnosti než činnosti související s normálními způsoby nepřerušovaného a urychleného proplutí či přeletu, s výjimkou případů vyvolaných vyšší mocí anebo stavem nouze;d) podřídit se jiným příslušným ustanovením této části.2. Plavidla se při tranzitním proplutí musí:a) podřídit obecně uznávaným mezinárodním předpisům, postupům a zvyklostem týkajícím se bezpečnosti na moři, včetně mezinárodních pravidel pro předcházení námořním srážkám;b) podřídit obecně uznávaným mezinárodním předpisům, postupům a zvyklostem týkajícím se předcházení, snížení a kontroly znečišťování z plavidel.3. Letadla při tranzitním přeletu musí:a) dodržovat pravidla týkající se vzdušné dopravy stanovená Mezinárodní organizací pro civilní letectví, pokud se týkají civilních letadel; státní letadla se běžně podřizují takovým bezpečnostním opatřením a vždy létají s náležitým ohledem na bezpečnost plavby;b) vždy sledovat rádiovou frekvenci určenou


text: příslušným mezinárodně stanoveným orgánem pro kontrolu letecké dopravy nebo příslušnou mezinárodní rádiovou frekvenci pro stav nouze.Článek 40Výzkumná a průzkumná činnostBěhem svého tranzitního průjezdu nesmí cizí plavidla, včetně plavidel pro mořský vědecký výzkum a hydrografický průzkum, provádět žádnou výzkumnou nebo průzkumnou činnost bez předchozího povolení států hraničících s průlivy.Článek 41Námořní koridory a systémy odděleného provozu v průlivech užívaných pro mezinárodní plavbu1. V souladu s touto částí mohou státy hraničící s průlivy určit námořní koridory a stanovit systémy odděleného provozu pro plavbu v průlivech, kde je to nutné pro bezpečný průjezd plavidel.2. Takové státy mohou, vyžadují-li to okolnosti a po řádném zveřejnění, nahradit námořní koridory nebo systémy odděleného provozu, které dříve určily nebo stanovily, jinými námořními koridory nebo systémy odděleného provozu.3. Takové námořní koridory nebo systémy odděleného provozu musí odpovídat všeobecně uznávaným mezinárodním předpisům.4. Před určením nebo nahrazením námořních koridorů nebo před stanovením nebo nahrazením systémů odděleného provozu předloží státy hraničící s průlivy návrhy příslušné mezinárodní organizaci za účelem jejich schválení. Organizace může schválit jen takové námořní koridory a systémy odděleného provozu, o kterých se dohodne se státy hraničící s průlivy, načež je státy mohou určit, stanovit anebo nahradit.5. Jde-li o průliv, kde jsou navrhovány námořní koridory nebo systémy odděleného provozu procházející vodami dvou nebo více států hraničících s průlivem, dotčené státy jsou povinny spolupracovat při formulování návrhu a konzultovat jej s příslušnou mezinárodní organizací.6. Státy hraničící s průlivy zřetelně vyznačí veškeré námořní koridory a systémy odděleného provozu jimi určené nebo stanovené na námořních mapách, které budou řádně zveřejněny.7. Plavidla jsou při tranzitním proplutí povinna dodržovat stávající námořní koridory a systémy odděleného provozu zřízené v souladu s tímto článkem.Článek 42Právní předpisy států hraničících s průlivy týkající se tranzitního proplutí či přeletu1. S výhradou tohoto oddílu, státy hraničící s průlivy mohou přijímat právní a správní předpisy týkající se tranzitního proplutí průlivy či přeletu nad nimi, pokud jde o:a) bezpečnost plavby a regulaci námořního provozu v souladu s článkem 41;b) zabraňování, snížení a kontrolu znečišťování prováděním příslušných mezinárodních předpisů týkajících se vypouštění ropy, ropného odpadu a jiných škodlivých látek v průlivu;c) zabraňování rybolovu, včetně uskladnění rybářské výstroje, s ohledem na rybářská plavidla;d) nakládání nebo vykládání jakéhokoli zboží, finančních prostředků nebo osob v rozporu s celními, finančními, přistěhovaleckými nebo zdravotnickými právními a správními předpisy států hraničících s průlivem.2. Takové právní a správní předpisy nesmějí formálně nebo fakticky diskriminovat cizí plavidla ani nesmí ve skutečnosti vést k odepření, porušení nebo omezení práva tranzitního proplutí či přeletu, jak je vymezeno v tomto oddíle.3. Státy hraničící s průlivy řádně zveřejní všechny takové právní a správní předpisy.4. Cizí plavidla, které požívají práva tranzitního proplutí, se musí takovým právním a správním předpisům podřídit.5. Stát vlajky plavidla nebo stát registrace letadla, který má nárok na vynětí z pravomoci soudů a který jedná způsobem odporujícím takovým právním předpisům nebo jiným ustanovením této části, nese mezinárodní odpovědnost za jakoukoli ztrátu nebo škodu, které vzniknou státům hraničícím s průlivy.Článek 43Plavební a bezpečnostní zařízení, jiná zlepšení a předcházení, snižování a kontrola znečišťováníUživatelské státy a státy hraničící s průlivy by měly po dohodě spolupracovat:a) při zřizování


text: a údržbě potřebného plavebního a bezpečnostního zařízení v průlivu a jiných zlepšení na pomoc mezinárodní plavbě ab) při předcházení, snižování a kontrole znečišťování z plavidel.Článek 44Povinnosti států hraničících s průlivyStáty hraničící s průlivy nesmějí bránit tranzitnímu průjezdu či přeletu a jsou povinny náležitě oznámit veškerá nebezpečí, o kterých vědí a která ohrožují plavbu průlivem nebo přelet nad ním. Tranzitní proplutí či přelet nesmějí být zastaveny.Oddíl 3POKOJNÉ PROPLUTÍČlánek 45Pokojné proplutí1. Režim pokojného proplutí v souladu s částí II, oddílem 3, se vztahuje na průlivy užívané pro mezinárodní plavbu, které:a) jsou podle čl. 38 odst. 1 vyňaty z použití režimu tranzitního proplutí nebob) se rozkládají mezi oblastí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny a teritoriálním mořem cizího státu.2. Pokojné proplutí takovými průlivy nesmí být zastaveno.ČÁST IVSOUOSTROVNÍ STÁTYČlánek 46Používané výrazyPro účely této úmluvy:a) "souostrovní stát" znamená stát, který se skládá z jednoho nebo více souostroví a může zahrnovat další ostrovy;b) "souostroví" znamená skupinu ostrovů, včetně částí ostrovů, vzájemně spojených vodami a jinými přírodními útvary, které navzájem tak úzce souvisejí, že takové ostrovy, vody a jiné přírodní útvary tvoří jediný zeměpisný, hospodářský a politický celek nebo byly za takový celek historicky považovány.Článek 47Souostrovní základní linie1. Souostrovní stát může vytyčit přímé základní linie spojující nejzazší body nejzazších ostrovů a osýchajících útesů souostroví za podmínky, že takové základní linie budou zahrnovat hlavní ostrovy a oblast, kde se poměr vodní plochy a souše, včetně atolů, pohybuje mezi 1ku1 a 9 ku1.2. Délka takových základních linií nesmí přesáhnout 100 námořních mil s tou výjimkou, že až 3 % celkového počtu základních linií uzavírajících souostroví mohou tuto délku překročit až do maximální délky 125 námořních mil.3. Vytyčení takových základních linií se nesmí podstatněji odchylovat od celkové konfigurace souostroví.4. Takové základní linie nesmějí být vytyčovány od vynořujících se vyvýšenin a k nim, pokud na nich nebyly postaveny majáky nebo podobná zařízení, která jsou trvale nad úrovní moře, nebo kde vynořující se vyvýšenina leží zcela nebo zčásti v takové vzdálenosti od nejbližšího ostrova, která nepřesahuje šíři teritoriálního moře.5. Systému takových základních linií nesmí být použito souostrovním státem takovým způsobem, který by teritoriální moře jiného státu oddělil od volného moře nebo výlučné ekonomické zóny.6. Jestliže část souostrovních vod souostrovního státu leží mezi dvěma částmi bezprostředně přilehlého sousedního státu, budou zachovávána a dodržována stávající práva a veškeré jiné oprávněné zájmy, které tento druhý stát tradičně měl v těchto vodách, jakož i veškerá práva zakotvená v dohodě mezi těmito státy.7. Pro účely vypočtení poměru vody k souši podle odstavce 1, souš může zahrnovat vody ležící mezi okrajovými útesy ostrovůa atolů včetně té strany příkré oceánské plošiny, která je uzavřena nebo téměř uzavřena řetězem vápencových ostrovů a osýchajících útesů ležících na obvodu plošiny.8. Základní linie vytyčené v souladu s tímto článkem musí být znázorněny na námořních mapách takového měřítka nebo měřítek, která jsou přiměřená pro určení jejich polohy. Jako náhrada může být použit seznam zeměpisných souřadnic bodů specifikujících geodetické údaje.9. Souostrovní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy zeměpisných souřadnic a uloží kopii každé takové mapy nebo seznamu u generálního tajemníka Organizace spojených národů.Článek


text: 48Měření šíře teritoriálního moře, přilehlé zóny, výlučné ekonomické zóny a kontinentálního šelfuŠíře teritoriálního moře, přilehlé zóny, výlučné ekonomické zóny a kontinentálního šelfu se měří od souostrovních základních linií v souladu s článkem 47.Článek 49Právní režim souostrovních vod, vzdušného prostoru nad souostrovními vodami a jejich mořského dna a podzemí1. Svrchovanost souostrovního státu se rozšiřuje na vody ohraničené základními liniemi vytyčenými v souladu s článkem 47, které se bez ohledu na jejich hloubku nebo vzdálenost od pobřeží označují jako souostrovní vody.2. Tato svrchovanost se rozšiřuje na vzdušný prostor nad souostrovními vodami, jakož i na jejich mořské dno a podzemí a na zdroje v nich obsažené.3. Tato svrchovanost se vykonává za podmínek stanovených v této části.4. Režim proplutí či přeletu souostrovními námořními koridory stanovený v této části se v jiných ohledech nedotýká režimu souostrovních vod, včetně námořních koridorů nebo výkonu svrchovanosti souostrovního státu nad těmito vodami a jejich vzdušným prostorem, mořským dnem a podzemím a zdroji v nich obsaženými.Článek 50Vymezení vnitřních vodUvnitř svých souostrovních vod může souostrovní stát vytyčit uzavírající linie pro vymezení vnitřních vod v souladu s články 9, 10 a 11.Článek 51Stávající dohody, tradiční práva rybolovu a stávající podmořské kabely1. Aniž je dotčen článek 49, souostrovní stát dodržuje stávající dohody s jinými státy a uznává tradiční práva rybolovu a jinou oprávněnou činnost bezprostředně přilehlých sousedních států v určitých oblastech tvořících součást jeho souostrovních vod. Způsoby a podmínky výkonu takových práv a činností, včetně jejich povahy, rozsahu a oblastí, na něž se vztahují, budou na žádost kteréhokoli z dotčených států upraveny dvoustrannými dohodami mezi nimi. Taková práva nesmějí být převáděna na třetí státy nebo jejich státní příslušníky nebo s nimi sdílena.2. Souostrovní stát dodržuje stávající podmořské kabely položené jinými státy a procházející jeho vodami, aniž by se dotýkaly jeho břehu. Souostrovní stát povolí údržbu a výměnu takových kabelů poté, co obdrží řádné oznámení o umístění takových kabelů a o záměru je opravovat nebo vyměňovat.Článek 52Právo pokojného proplutí1. S výhradou článku 53 a aniž je dotčen článek 50, plavidla všech států požívají práva pokojného proplutí souostrovními vodami v souladu s částí II, oddílem 3.2. Souostrovní stát může, aniž by formálně nebo fakticky diskriminoval cizí plavidla, dočasně pozastavit pokojné proplouvání určitými oblastmi svých souostrovních vod, je-li takové pozastavení nezbytné k ochraně jeho bezpečnosti. Takové pozastavení vstoupí v platnost až po řádném zveřejnění.Článek 53Právo proplutí souostrovními námořními koridory1. Souostrovní stát může určit námořní koridory a letecké koridory nad nimi, které jsou vhodné pro nepřerušované a rychlé proplutí cizích plavidel jeho souostrovními vodami a přilehlým teritoriálním mořem a pro přelet letadel nad nimi.2. Všechna plavidla požívají práva proplutí takovými souostrovními námořními koridory a všechna letadla práva přeletu takovými leteckými koridory.3. Proplutí souostrovními námořními koridory či přelet nad nimi znamená výkon práva plavby či přeletu v souladu s touto úmluvou, obvyklým způsobem výhradně za účelem nepřerušovaného, rychlého a nebráněného tranzitu mezi jednou částí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny a jinou částí volného moře nebo výlučné ekonomické zóny.4. Takové námořní a letecké koridory procházejí souostrovními vodami a přilehlými teritoriálními vodami a zahrnují všechny obvyklé průjezdní trasy užívané


text: jako trasy pro mezinárodní plavbu nebo pro přelet nad souostrovními vodami a uvnitř takových tras zahrnují, pokud jde o plavidla, všechny obvyklé plavební kanály za podmínky, že zdvojování stejně vhodných tras mezi týmiž vstupními a výstupními body nebude nutné.5. Námořní a letecké koridory jsou určeny sérií nepřerušovaných axiálních linií od vstupních bodů průjezdových tras k výstupním bodům. Plavidla proplouvající námořními koridory a letadla přelétávající leteckými koridory nad nimi se neodchýlí od axiální linie více než o 25 námořních mil na jednu či druhou stranu. Nesmějí se však přitom dostat k pobřeží na vzdálenost bližší, než je 10 % vzdálenosti mezi nejbližšími body na ostrovech hraničících s námořním koridorem.6. Souostrovní stát, který v souladu s tímto článkem určí námořní koridor, může k zajištění bezpečného průjezdu rovněž stanovit systémy odděleného provozu plavidel úzkými plavebními kanály v takovém koridoru.7. Souostrovní stát může, vyžadují-li to okolnosti a po řádném zveřejnění, nahradit námořní koridory nebo systémy odděleného provozu, které byl dříve určil nebo stanovil, jinými námořními koridory nebo systémy odděleného provozu.8. Takové námořní koridory nebo systémy odděleného provozu musí odpovídat všeobecně uznávaným mezinárodním předpisům.9. Při určování nebo nahrazování námořních koridorů nebo při stanovování nebo nahrazování systémů odděleného provozu souostrovní stát předloží návrhy příslušné mezinárodní organizaci za účelem jejich schválení. Organizace může schválit jen takové námořní koridory a systémy odděleného provozu, o kterých se dohodne se souostrovním státem, načež je souostrovní stát může určit, stanovit nebo nahradit.10. Souostrovní stát zřetelně vyznačí osu námořních koridorů jím určených a systémy odděleného provozu jím stanovené na námořních mapách, které budou řádně zveřejněny.11. Plavidla jsou při tranzitním proplutí povinny dodržovat stávající námořní koridory a systémy odděleného provozu zřízené v souladu s tímto článkem.12. Neurčí-li souostrovní stát námořní nebo letecké koridory, může být právo proplutí souostrovními námořními koridory či přeletu nad nimi vykonáváno po trasách obvykle používaných pro mezinárodní plavbu.Článek 54Povinnosti plavidel a letadel během proplutí či přeletu, výzkumné a průzkumné činnosti, povinnosti souostrovního státu a právní předpisy souostrovního státu vztahující se na proplutí souostrovními námořními koridory či přelet nad nimiČlánky 39, 40, 42 a 44 se přiměřeně použijí na proplutí souostrovními námořními koridory či přelet nad nimi.ČÁST VVÝLUČNÁ EKONOMICKÁ ZÓNAČlánek 55Zvláštní právní režim výlučné ekonomické zónyVýlučná ekonomická zóna je oblast nacházející se za teritoriálním mořem a k němu přilehlá, která podléhá zvláštnímu právnímu režimu stanovenému v této části, podle něhož se právo a jurisdikce pobřežního státu a práva a svobody jiných států řídí podle příslušných ustanovení této úmluvy.Článek 56Práva, jurisdikce a povinnosti pobřežního státu ve výlučné ekonomické zóně1. Ve výlučné ekonomické zóně má pobřežní stát:a) svrchovaná práva za účelem průzkumu a využívání přírodních zdrojů, ať živých či neživých, mořského dna a podzemí a vod nad nimi ležících, jejich uchovávání a hospodaření s nimi, a svrchovaná práva, pokud jde o jiné činnosti týkající se hospodářského průzkumu a využívání zóny, jako je výroba energie pomocí vody, proudů a větrů;b) jurisdikci v souladu s příslušnými ustanoveními této úmluvy, pokud jde o:i) zřizování a využívání umělých ostrovů, zařízení a staveb;ii) mořský vědecký výzkum;iii) ochranu a uchování mořského prostředí;c) jiná práva a povinnosti stanovené touto


text: úmluvou.2. Při výkonu svých práv a plnění svých povinností ve výlučné ekonomické zóně podle této úmluvy musí pobřežní stát náležitě přihlížet k právům a povinnostem jiných států a jednat způsobem slučitelným s ustanoveními této úmluvy.3. Práva, která se týkají mořského dna a podzemí, stanovená v tomto článku, se vykonávají v souladu s částí VI.Článek 57Šíře výlučné ekonomické zónyVýlučná ekonomická zóna nesmí být širší než 200 námořních mil od základních linií, od nichž se měří šíře teritoriálního moře.Článek 58Práva a povinnosti jiných států ve výlučné ekonomické zóně1. S výhradou příslušných ustanovení této úmluvy, všechny státy, ať pobřežní či vnitrozemské, požívají ve výlučné ekonomické zóně svobod zmíněných v článku 87, a sice svobodu plavby, přeletu, kladení podmořských kabelů a potrubí, jakož i jiných způsobů využívání moře týkajících se těch mezinárodním právem uznávaných svobod, které jsou spojeny s provozem plavidel, letadel, podmořských kabelů a potrubí a jež jsou slučitelné s ostatními ustanoveními této úmluvy.2. Články 88 až 115 a ostatní související pravidla mezinárodního práva se použijí na výlučnou ekonomickou zónu potud, pokud nejsou neslučitelná s touto částí.3. Při výkonu svých práv a plnění svých povinností ve výlučné ekonomické zóně podle této úmluvy musí státy náležitě přihlížet k právům a povinnostem pobřežního státu a jsou povinny podřídit se zákonům a předpisům, které pobřežní stát přijal v souladu s ustanoveními této úmluvy a s jinými pravidly mezinárodního práva potud, pokud nejsou neslučitelné s touto částí.Článek 59Urovnávání sporů týkajících se přiznávání práv a jurisdikce ve výlučné ekonomické zóněV případech, kdy tato úmluva nepřiznává pobřežnímu státu nebo jiným státům ve výlučné ekonomické zóně práva nebo jurisdikci a dojde-li ke střetu mezi zájmy pobřežního státu a kteréhokoli jiného státu nebo států, měl by být tento střet vyřešen na základě spravedlnosti a ve světle všech příslušných okolností a s ohledem na poměrnou důležitost dotčených zájmů stran, jakož i mezinárodního společenství jako celku.Článek 60Umělé ostrovy, zařízení a stavby ve výlučné ekonomické zóně1. Ve výlučné ekonomické zóně má pobřežní stát výlučné právo budovat, povolovat a řídit stavbu, činnost a užívání:a) umělých ostrovů;b) zařízení a staveb pro účely předvídané článkem 56 a pro jiné hospodářské účely;c) zařízení a staveb, které mohou zasahovat do výkonu práv pobřežního státu v této zóně.2. Pobřežní stát má výlučnou jurisdikci nad takovými umělými ostrovy, zařízeními a stavbami, včetně jurisdikce, pokud jde o celní, finanční, zdravotnické, bezpečnostní a přistěhovalecké předpisy.3. Budování těchto umělých ostrovů, zařízení a staveb musí být náležitě oznámeno a musí být rovněž udržovány stálé výstražné prostředky upozorňující na jejich existenci. Jakékoli stavby nebo zařízení, které jsou opuštěny či se nepoužívají, musí být odstraněny, aby byla zajištěna bezpečnost plavby s ohledem na jakékoli všeobecně přijaté mezinárodní normy stanovené v tomto směru příslušnou mezinárodní organizací. Takové odstranění bude také brát náležitý ohled na rybolov, ochranu mořského prostředí a na práva a povinnosti jiných států. Údaje o hloubce umístění a velikosti jakýchkoli zařízení nebo staveb, které nejsou zcela odstraněny, budou řádně zveřejněny.4. Pobřežní stát může v případě potřeby vytvořit přiměřená bezpečnostní pásma kolem takových umělých ostrovů, zařízení a staveb, ve kterých může provádět náležitá opatření pro zajištění jak


text: bezpečnosti plavby, tak umělých ostrovů, zařízení a staveb.5. Šíři bezpečnostních pásem stanoví pobřežní stát, který přitom vezme v úvahu platné mezinárodní normy. Taková pásma musí být vyznačena tak, aby bylo zajištěno, že přiměřeně odpovídají povaze a funkci umělých ostrovů, zařízení a staveb. Nesmějí přesahovat vzdálenost 500 metrů kolem nich a měřenou od každého bodu jejich vnějšího kraje, s výjimkou případů, kde to připouštějí všeobecně přijaté mezinárodní normy nebo doporučují příslušné mezinárodní organizace. Rozsah bezpečnostních pásem se řádně oznámí.6. Všechna plavidla musí tato bezpečnostní pásma dodržovat a podřídit se všeobecně přijatým mezinárodním normám, které se týkají plavby v blízkosti umělých ostrovů, zařízení a staveb a bezpečnostních pásem.7. Umělé ostrovy, zařízení a stavby a bezpečnostní pásma kolem nich nesmějí být zřizovány tam, kde by to mohlo narušit užívání uznávaných námořních tras důležitých pro mezinárodní plavbu.8. Umělé ostrovy, zařízení a stavby nemají status ostrovů. Nemají vlastní teritoriální moře a jejich existence se nedotýká vymezování teritoriálního moře, výlučné ekonomické zóny nebo kontinentálního šelfu.Článek 61Zachovávání živých zdrojů1. Pobřežní stát určí přípustný odlov živých zdrojů ve své výlučné ekonomické zóně.2. Pobřežní stát zajišťuje, s ohledem na nejlepší vědecké údaje, které má k dispozici, prostřednictvím příslušných opatření v oblasti ochrany a řízení, aby zachovávání živých zdrojů ve výlučné ekonomické zóně nebylo ohroženo jejich nadměrnou těžbou. Za tímto účelem pobřežní stát podle potřeby spolupracuje s příslušnými podoblastními, oblastními a univerzálními mezinárodními organizacemi.3. Taková opatření se rovněž zaměřují na udržení nebo obnovení populace lovných druhů na úrovních, které mohou zabezpečit maximálně dosažitelný výtěžek určený příslušnými faktory životního prostředí a faktory ekonomickými, včetně hospodářských potřeb pobřežních rybářských společenství a zvláštních požadavků rozvojových států, a budou brát v úvahu způsoby rybolovu, vzájemnou závislost populací a veškeré všeobecně doporučované podoblastní, oblastní nebo univerzální minimální mezinárodní normy.4. Při provádění takových opatření pobřežní stát bere v úvahu důsledky pro ty druhy, které žijí v symbióze s lovnými druhy anebo jsou na nich závislé, za účelem jejich udržení nebo obnovení nad úroveň, pod kterou by byla vážně ohrožena jejich reprodukce.5. Dostupné vědecké informace, statistiky o odlovech a o intenzitě rybolovu a jiné údaje důležité pro zachovávání rybích populací se tam, kde je to vhodné, za účasti všech dotčených států, jejichž státním příslušníkům je povolen rybolov ve výlučné ekonomické zóně, poskytují a pravidelně vyměňují prostřednictvím podoblastních, oblastních a univerzálních mezinárodních organizací.Článek 62Využití živých zdrojů1. Aniž je dotčen článek 61, pobřežní stát podporuje optimální využití živých zdrojů ve výlučné ekonomické zóně.2. Pobřežní stát určuje svoji rybolovnou kapacitu živých zdrojů ve výlučné ekonomické zóně. Tam, kde pobřežní stát nemá rybolovnou kapacitu na odlov celého přípustného množství, poskytne prostřednictvím dohod či jiných ujednání jiným státům přístup k přebytkům přípustného odlovu, v souladu s podmínkami, požadavky a právními předpisy zmíněnými v odstavci 4 a se zvláštním zřetelem k ustanovením článků 69 a 70, zejména ve vztahu k rozvojovým státům tam zmíněným.3. Při povolování přístupu jiných států do své výlučné ekonomické zóny podle tohoto článku bere pobřežní stát v úvahu veškeré závažné faktory, mimo jiné význam živých zdrojů oblasti pro ekonomiku dotčeného pobřežního státu a jeho jiné státní zájmy, ustanovení článků


text: 69 a 70, požadavky rozvojových států podoblasti nebo oblasti na odlov části přebytku a na potřebu snížit na minimum nepříznivé hospodářské důsledky pro státy, jejichž státní příslušníci obvykle lovili v zóně anebo které vyvinuly podstatné úsilí při výzkumu a zjišťování populací.4. Státní příslušníci jiných států, kteří provozují rybolov ve výlučné ekonomické zóně, se musí podřídit předběžným opatřením a jiným podmínkám a požadavkům stanoveným právními předpisy pobřežního státu. Tyto právní předpisy musí být v souladu s ustanoveními této úmluvy a mohou se, mimo jiné, týkat:a) vystavování povolení rybářům, rybářským plavidlům a zařízením včetně placení poplatků a jiných forem plateb, které v případě rozvojových pobřežních států mohou spočívat v přiměřeném vyrovnání v oblasti financování, vybavení a techniky týkající se odvětví rybolovu;b) určení druhů, jejichž odlov je povolen, a určení kvót odlovu, ať už se tyto kvóty týkají určitých populací nebo skupin populací, nebo odlovu prováděného každým plavidlem v průběhu stanoveného období anebo odlovu prováděného státními příslušníky určitého státu v průběhu stanoveného období;c) stanovení sezón a oblastí rybolovu, typů, velikostí a množství rybářských zařízení a typů, velikostí a počtu rybářských plavidel, které mohou být používány;d) určení stáří a velikosti rybích a jiných druhů, které mohou být loveny;e) určení informací požadovaných od rybářských plavidel, včetně statistik o odlovu a intenzitě rybolovu a hlášení o poloze plavidel;f) žádostí o provádění zvláštních rybolovných výzkumných programů se zmocněním a pod kontrolou pobřežního státu, řízení takového výzkumu včetně odběru vzorků z odlovu a uspořádání vzorků, jakož i oznamování příslušných vědeckých údajů;g) umísťování pozorovatelů nebo stážistů pobřežního státu na palubu takových plavidel;h) uskladňování celého či části výtěžku takových plavidel v přístavech pobřežního státu;i) požadavků a podmínek, které se vztahují ke společným podnikům nebo jiným ujednáním o spolupráci;j) požadavků na výcvik personálu a předávání rybářské technologie včetně zvyšování schopnosti pobřežního státu provádět rybolovný výzkum;k) donucovacích postupů.5. Pobřežní státy řádně zveřejní právní předpisy týkající se ochrany a řízení.Článek 63Populace vyskytující se ve výlučné ekonomické zóně dvou nebo více pobřežních států nebo jak ve výlučné ekonomické zóně tak v oblasti za touto zónou k ní přilehlé1. V případech, kdy se stejné populace anebo populace symbiotických druhů vyskytují ve výlučných ekonomických zónách dvou nebo více pobřežních států, usilují tyto státy buď přímo, nebo prostřednictvím podoblastních nebo oblastních organizací, aby dosáhly dohody o nutných opatřeních ke koordinaci a zajištění zachovávání a rozvoje takových populací, aniž jsou dotčena ostatní ustanovení této části.2. V případech, kdy se stejné populace anebo populace symbiotických druhů vyskytují jak ve výlučné ekonomické zóně, tak i v oblasti za touto zónou a k ní přilehlé, pobřežní státy a státy takové populace v přilehlé oblasti lovící budou usilovat buď přímo, nebo prostřednictvím podoblastních nebo oblastních organizací, aby dosáhly dohody o nutných opatřeních k zachovávání těchto populací v přilehlé oblasti.Článek 64Vysoce stěhovavé druhy1. Pobřežní státy a jiné státy, jejichž státní příslušníci loví v oblasti vysoce stěhovavé druhy vyjmenované v příloze I, spolupracují přímo nebo prostřednictvím příslušných mezinárodních organizací se záměrem zajistit zachovávání a podporu cíle optimálního odlovu takových druhů v oblasti, a to jak ve výlučné ekonomické zóně, tak za ní. V oblastech,


text: kde není žádná příslušná mezinárodní organizace, pobřežní státy a jiné státy, jejichž státní příslušníci loví tyto druhy v oblasti, spolupracují se záměrem vytvořit takovou organizaci a budou se účastnit její činnosti.2. Ustanovení odstavce 1 se použijí jako doplnění ostatních ustanovení této části.Článek 65Mořští savciŽádné z ustanovení této části neomezuje právo pobřežního státu nebo pravomoc mezinárodní organizace v případě potřeby zakázat, upravit nebo omezit odlov mořských savců přísněji, než stanoví tato část. Státy spolupracují za účelem ochrany těchto mořských savců. Pokud jde o velryby, zvláště napomáhají prostřednictvím příslušných mezinárodních organizací jejich ochraně, hospodaření s nimi a jejich studiu.Článek 66Anadromní druhy1. Státy, v jejichž řekách mají původ anadromní druhy, mají prvořadý podíl na těchto druzích a odpovědnost za ně.2. Stát původu anadromních druhů zajistí jejich zachovávání vytvořením vhodných regulačních opatření pro rybolov ve všech vodách od vnějších hranic své výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině a pro rybolov stanovený v odst. 3 písm. b). Stát původu může po konzultaci s jinými státy, které jsou zmíněny v odstavcích 3 a 4 a loví tyto druhy, určit celkový přípustný odlov druhů, které mají původ v jeho řekách.3. a) Rybolov anadromních druhů se provádí jen ve vodách od vnějších hranic výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině, s výjimkou případů, kde by toto ustanovení vedlo k narušení hospodářství jiného státu, než je stát původu. Pokud jde o takový rybolov za vnějšími hranicemi výlučné ekonomické zóny, povedou dotčené státy konzultace se záměrem dosáhnout dohody o způsobu a podmínkách takovéhoto rybolovu, a to s náležitým ohledem na požadavek zachovávání těchto druhů a s ohledem na potřeby státu jejich původu.b) Stát původu spolupracuje tak, aby docházelo k minimálnímu narušování hospodářství jiných států, které loví tyto druhy, a s ohledem na obvyklý odlov a způsob odlovu těchto států, jakož i na všechny oblasti, v nichž se takový odlov provádí.c) Státy podle písmene b), které se na základě dohody se státem původu účastní na opatřeních k obnovování anadromních druhů, zejména vynaložením nákladů na tento účel, vezme stát původu při lovení druhů, které mají původ v jeho řekách, zvláště v úvahu.d) Právní předpisy, které se týkají anadromních druhů vně výlučné ekonomické zóny, se používají podle dohody mezi státem původu a jinými dotčenými státy.4. V případech, kde se anadromní druhy stěhují do vod nebo vodami od vnějších hranic výlučné ekonomické zóny jiného státu, než je stát původu, směrem k pevnině, bude takový stát za účelem zachovávání těchto druhů a hospodaření s nimi spolupracovat se státem původu.5. Stát původu anadromních druhů a jiné státy, které loví tyto druhy, se dohodnou na opatřeních pro provádění ustanovení tohoto článku, a to prostřednictvím regionálních organizací tam, kde je to vhodné.Článek 67Katadromní druhy1. Pobřežní stát, v jehož vodách tráví katadromní druhy větší část svého životního cyklu, je odpovědný za hospodaření s těmito druhy a zajistí vstup a výstup stěhujících se ryb.2. Odlov katadromních druhů se provádí pouze ve vodách od vnějších hranic výlučné ekonomické zóny směrem k pevnině. Bude-li odlov prováděn ve výlučných ekonomických zónách, bude prováděn za podmínek stanovených v tomto článku a jiných ustanoveních této úmluvy,


text: která se týkají rybolovu v těchto zónách.3. V případech, kdy se katadromní ryby stěhují výlučnou ekonomickou zónou do jiného státu nebo států, ať už jde o potěr anebo o dospívající ryby, hospodaření s takovými rybami včetně jejich odlovu upravuje dohoda mezi státem zmíněným v odstavci 1 a dotčeným státem nebo státy. Taková dohoda zajišťuje racionální hospodaření s těmito druhy a bere ohled na odpovědnost státu zmíněného v odstavci 1 za udržování těchto druhů.Článek 68Přisedlé druhyTato část se nevztahuje na přisedlé druhy vymezené v čl. 77 odst. 4.Článek 69Právo vnitrozemských států1. Vnitrozemské státy mají právo účastnit se na spravedlivém základě využívání příslušné části nadbytku živých zdrojů ve výlučných ekonomických zónách pobřežních států stejné podoblasti nebo oblasti s ohledem na hospodářské a zeměpisné okolnosti všech dotčených států a v souladu s ustanoveními tohoto článku a článků 61 a 62.2. Způsoby a podmínky takové účasti stanoví dotčený stát prostřednictvím podoblastních nebo oblastních dohod, berouc přitom v úvahu, mimo jiné:a) nutnost vyhnout se škodlivým následkům pro rybářská společenství nebo odvětví rybolovu pobřežního státu;b) rozsah, v němž se vnitrozemský stát v souladu s ustanoveními tohoto článku účastní nebo je oprávněn účastnit podle stávajících dvoustranných, podoblastních nebo oblastních dohod na využívání živých zdrojů výlučných ekonomických zón jiných pobřežních států;c) rozsah, v němž se jiné vnitrozemské státy a státy zeměpisně znevýhodněné účastní na využívání živých zdrojů výlučné ekonomické zóny pobřežního státu, a z toho vyplývající nutnost vyhnout se určitému znevýhodnění jakéhokoli pobřežního státu nebo jeho části;d) potřeby výživy obyvatelstva těchto států.3. Blíží-li se rybolovná kapacita pobřežního státu k bodu, který by mu umožňoval získat celý přípustný odlov živých zdrojů v jeho výlučné ekonomické zóně, budou pobřežní stát a jiné dotčené státy spolupracovat na dvoustranném, podoblastním nebo oblastním základě se záměrem vypracovat spravedlivá ujednání, která by umožňovala účast rozvojových vnitrozemských států stejné podoblasti nebo oblasti při využívání živých zdrojů výlučných ekonomických zón pobřežních států podoblasti nebo oblasti přiměřeným způsobem, za okolností a podmínek uspokojivých pro všechny strany. Při používání tohoto ustanovení budou rovněž brány v úvahu faktory zmíněné v odstavci 2.4. Rozvinuté vnitrozemské státy jsou oprávněny, v souladu s ustanoveními tohoto článku, účastnit se na využívání živých zdrojů pouze ve výlučných ekonomických zónách rozvinutých pobřežních států stejné podoblasti nebo oblasti s ohledem na rozsah, ve kterém pobřežní stát při poskytování přístupu jiným státům k živým zdrojům své výlučné ekonomické zóny vzal v úvahu potřebu snížit na minimum škodlivé následky pro rybářská společenství a narušení hospodářství států, jejichž státní příslušníci obvykle v zóně lovili.5. Uvedená ustanovení se nedotýkají ujednání dosažených v podoblastech nebo oblastech, kde pobřežní stát může udělit vnitrozemským státům stejné podoblasti nebo oblasti rovná nebo přednostní práva na využívání živých zdrojů ve výlučných ekonomických zónách.Článek 70Právo států zeměpisně znevýhodněných1. Státy zeměpisně znevýhodněné mají právo se na spravedlivém základě účastnit na využívání přiměřené části přebytku živých zdrojů výlučných ekonomických zón pobřežních států stejné podoblasti nebo oblasti, s ohledem na příslušné hospodářské a zeměpisné podmínky všech dotčených států, a to v souladu s ustanoveními tohoto článku a článků 61 a 62.2. Pro účely této úmluvy se "státy zeměpisně znevýhodněnými"


text: rozumějí pobřežní státy včetně států hraničících s uzavřenými nebo polouzavřenými moři, jejichž zeměpisná poloha je činí závislými při zajišťování odpovídající dodávky ryb pro výživu obyvatelstva nebo jeho části na využívání živých zdrojů výlučných ekonomických zón jiných států podoblasti nebo oblasti, a pobřežní státy, které nemohou uplatňovat nárok na vlastní výlučnou ekonomickou zónu.3. Způsoby a podmínky takové účasti stanoví dotčené státy prostřednictvím dvoustranných, podoblastních nebo oblastních dohod, berouce přitom v úvahu, mimo jiné:a) nutnost vyhnout se škodlivým následkům pro rybářská společenství nebo odvětví rybolovu pobřežního státu;b) rozsah, ve kterém se zeměpisně znevýhodněný stát v souladu s ustanoveními tohoto článku účastní nebo je oprávněn účastnit na využívání živých zdrojů ve výlučných ekonomických zónách jiných pobřežních států podle stávajících dvoustranných, podoblastních nebo oblastních dohod;c) rozsah, ve kterém se zeměpisně znevýhodněné a vnitrozemské státy účastní na využívání živých zdrojů výlučné ekonomické zóny pobřežního státu, a z toho vyplývající nutnost vyhnout se určitému znevýhodnění jakéhokoli pobřežního státu nebo jeho části;d) potřeby výživy obyvatelstva těchto států.4. Blíží-li se rybolovná kapacita pobřežního státu k bodu, který by mu umožňoval získat celý přípustný odlov živých zdrojů v jeho výlučné ekonomické zóně, budou pobřežní stát a jiné dotčené státy spolupracovat na dvoustranném, podoblastním nebo oblastním základě se záměrem vypracovat spravedlivá ujednání, která by umožňovala účast zeměpisně znevýhodněných rozvojových států stejné podoblasti nebo oblasti na využívání živých zdrojů výlučných ekonomických zón pobřežních států podoblasti nebo oblasti za okolností a podmínek uspokojivých pro všechny strany. Při používání tohoto ustanovení budou rovněž brány v úvahu faktory zmíněné v odstavci 3.5. Rozvinuté zeměpisně znevýhodněné státy jsou v souladu s ustanoveními tohoto článku oprávněny k účasti na využívání živých zdrojů pouze ve výlučných ekonomických zónách rozvinutých pobřežních států stejné podoblasti nebo oblasti s ohledem na rozsah, ve kterém pobřežní stát při poskytování přístupu jiným státům k živým zdrojům své výlučné ekonomické zóny vzal v úvahu potřebu snížit na minimum škodlivé následky pro rybářská společenství a narušení hospodářství států, jejichž státní příslušníci obvykle v zóně lovili.6. Uvedená ustanovení se nedotýkají ujednání dosažených v podoblastech nebo oblastech, kde pobřežní stát může udělit zeměpisně znevýhodněným státům stejné podoblasti nebo oblasti rovná nebo přednostní práva na využívání živých zdrojů ve výlučných ekonomických zónách.Článek 71Případy, kdy se články 69 a 70 nepoužijíVůči pobřežnímu státu, jehož hospodářství je převážně závislé na využívání živých zdrojů jeho výlučné ekonomické zóny, se ustanovení článků 69 a 70 nepoužijí.Článek 72Omezení převodu práv1. Práva na využívání živých zdrojů uvedená v článcích 69 a 70 jsou nepřevoditelná, přímo i nepřímo, na třetí státy nebo na jejich státní příslušníky prostřednictvím pronájmu nebo licence, vytvářením společných podniků ani jakýmkoli jiným způsobem, který má povahu takového převodu, pokud se dotčené státy nedohodly jinak.2. Předchozí ustanovení nebrání dotčeným státům získávat pro usnadnění výkonu práv podle článků 69 a 70 technickou nebo finanční pomoc od třetích států nebo mezinárodních organizací za předpokladu, že to nemá za následek převod podle odstavce 1.Článek 73Používání právních předpisů pobřežního státu1. Pobřežní stát může při výkonu svých svrchovaných práv na průzkum, využívání, zachovávání živých zdrojů a hospodaření s nimi provádět ve výlučné ekonomické zóně taková opatření,


text: která mohou být nezbytná pro zajištění dodržování právních předpisů jím přijatých v souladu s ustanoveními této úmluvy, včetně vstupu na plavidlo, inspekce, zabavení a zahájení soudního řízení.2. Zabavené plavidlo a jeho posádka budou neprodleně propuštěny po složení příslušné záruky nebo jiné jistoty.3. Sankce pobřežního státu za porušení právních předpisů o rybolovu ve výlučné ekonomické zóně nesmějí zahrnovat uvěznění, neexistuje-li mezi dotčenými státy dohoda v opačném smyslu, ani žádnou jinou formu fyzického trestu.4. V případě zabavení nebo zadržení cizího plavidla pobřežní stát okamžitě vhodným způsobem vyrozumí stát vlajky o provedené akci a o následně uložených sankcích.Článek 74Vymezení výlučné ekonomické zóny mezi státy, které mají protilehlá nebo sousedící pobřeží1. Vymezení výlučné ekonomické zóny mezi státy, které mají protilehlá nebo sousedící pobřeží, se stanoví dohodou na základě mezinárodního práva, jak je uvedeno v článku 38 statutu Mezinárodního soudního dvora, tak, aby bylo dosaženo spravedlivého řešení.2. Není-li možné dosáhnout dohody v rozumné lhůtě, přistoupí dotčené státy k postupům stanoveným v části XV.3. Než bude uzavřena dohoda podle odstavce 1, budou dotčené státy v duchu vzájemného porozumění a spolupráce všemožně usilovat o to, aby dosáhly prozatímního ujednání praktické povahy, a o to, aby během tohoto přechodného období neohrozily konečnou dohodu nebo nezabránily jejímu dosažení. Taková ujednání nejsou na újmu konečnému vymezení.4. Kde je mezi dotčenými státy v platnosti dohoda, budou otázky týkající se vymezení výlučné ekonomické zóny upraveny v souladu s ustanoveními takové dohody.Článek 75Námořní mapy a seznamy zeměpisných souřadnic1. S výhradou této části musí být vnější linie výlučné ekonomické zóny a vymezující linie vytyčené v souladu s článkem 74 znázorněny na námořních mapách takového měřítka nebo měřítek, která jsou přiměřená pro určení jejich polohy. Jako náhrada může být použit seznam zeměpisných souřadnic bodů specifikujících geodetické údaje.2. Pobřežní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy zeměpisných souřadnic a uloží kopii každé takové mapy nebo seznamu u generálního tajemníka Organizace spojených národů.ČÁST VIKONTINENTÁLNÍ ŠELFČlánek 76Definice kontinentálního šelfu1. Kontinentální šelf pobřežního státu zahrnuje mořské dno a podzemí podmořských oblastí, které leží za hranicemi jeho teritoriálního moře po celém přirozeném prodloužení jeho pevninského území k vnější hranici kontinentálního okraje anebo do vzdálenosti 200 námořních mil od základních linií, od kterých se měří šíře teritoriálního moře tam, kde vnější hranice kontinentálního okraje této vzdálenosti nedosahuje.2. Kontinentální šelf pobřežního státu nesmí přesahovat hranice stanovené v odstavcích 4 až 6.3. Kontinentální okraj zahrnuje ponořené prodloužení pevninské hmoty pobřežního státu a skládá se z mořského dna a podzemí šelfu, svahu a stoupání. Nezahrnuje hlubokomořské oceánské dno s jeho oceánským hřebenem ani jeho podzemí.4. a) Pro účely této úmluvy pobřežní stát stanoví vnější hranici kontinentálního okraje všude tam, kde okraj přesahuje 200 námořních mil od základních linií, od kterých se měří šíře teritoriálního moře, pomocí:i) linie vytyčené v souladu s odstavcem 7 k nejvzdálenějším pevným bodům, na každém z nichž činí tloušťka usazených hornin nejméně jednu setinu nejkratší vzdálenosti od takového bodu k úpatí kontinentálního svahu neboii) linie vytyčené v souladu s odstavcem 7 k pevným bodům, které nejsou dále než 60 námořních mil od úpatí kontinentálního svahu.b) Není-li prokázán opak, stanoví


text: se úpatí kontinentálního svahu jako bod maximální změny ve sklonu na jeho základně.5. Pevné body tvořící linii vnějších hranic kontinentálního šelfu na mořském dně, vytyčené v souladu s odst. 4 písm. a) body i) a ii), buď nepřesáhnou 350 námořních mil od základní linie, od níž se měří šíře teritoriálního moře, anebo 100 námořních mil od izobáty 2500 metrů, což je linie spojující body v hloubce 2500 metrů.6. Aniž je dotčen odstavec 5 o podmořských hřebenech, nepřekročí vnější hranice kontinentálního šelfu 350 námořních mil od základní linie, od níž se měří šíře teritoriálního moře. Tento odstavec se nevztahuje na podmořské vyvýšeniny, které jsou přirozenou součástí kontinentálního okraje, jako jsou jeho plošiny, vyvýšeniny, vršky, prahy a výběžky.7. Pobřežní stát vytyčí vnější hranici svého kontinentálního šelfu tam, kde tento šelf přesahuje 200 námořních mil od základních linií, od kterých se měří šíře teritoriálního moře, přímými liniemi, které nepřesahují svou délkou 60 námořních mil a které spojují pevné body určené souřadnicemi zeměpisné šířky a délky.8. Pobřežní stát předá Komisi pro hranice kontinentálního šelfu, zřízené podle zásady spravedlivého zeměpisného zastoupení podle přílohy II, informace o hranicích kontinentálního šelfu přesahujícího 200 námořních mil od základních linií, od kterých se měří šíře teritoriálního moře. Komise činí pobřežním státům doporučení ve věcech týkajících se stanovení vnějších hranic jejich kontinentálního šelfu. Hranice šelfu stanovené pobřežním státem s ohledem na tato doporučení jsou konečné a závazné.9. Pobřežní stát uloží u generálního tajemníka Organizace spojených národů námořní mapy a příslušné informace včetně geodetických údajů, které trvale znázorňují vnější hranice jeho kontinentálního šelfu. Generální tajemník je řádně zveřejní.10. Ustanovení tohoto článku se nedotýkají otázky vymezení kontinentálního šelfu mezi protilehlými nebo sousedícími státy.Článek 77Práva pobřežního státu nad kontinentálním šelfem1. Pobřežní stát vykonává nad kontinentálním šelfem svrchovaná práva za účelem jeho průzkumu a využívání jeho přírodních zdrojů.2. Práva uvedená v odstavci 1 jsou výlučná v tom smyslu, že neprovádí-li pobřežní stát průzkum kontinentálního šelfu nebo nevyužívá-li jeho přírodních zdrojů, nemůže nikdo provádět takovou činnost bez výslovného souhlasu pobřežního státu.3. Práva pobřežního státu nad kontinentálním šelfem nejsou vázána na skutečnou nebo pomyslnou okupaci nebo na jakékoli výslovné prohlášení.4. Přírodní zdroje zmíněné v této části zahrnují nerostné a jiné neživé zdroje mořského dna a jeho podzemí, jakož i živé organismy, které náleží mezi přisedlé druhy, tedy mezi organismy, které ve stavu, kdy je možno je lovit, buď nehybně spočívají na dně mořském, nebo pod ním anebo jsou neschopné se přemísťovat jinak než ve stálém fyzickém kontaktu s mořským dnem nebo podzemím.Článek 78Právní režim vod a vzdušného prostoru a práva a svobody jiných států1. Práva pobřežního státu nad kontinentálním šelfem se nedotýkají právního režimu vod ani vzdušného prostoru nad těmito vodami.2. Výkon práv pobřežního státu nad kontinentálním šelfem nesmí ohrozit plavbu a jiná práva a svobody ostatních států stanovené touto úmluvou ani vyústit v neoprávněné zasahování do nich.Článek 79Podmořské kabely a potrubí na kontinentálním šelfu1. Všechny státy jsou oprávněny klást podmořské kabely a potrubí na kontinentálním šelfu v souladu s ustanoveními tohoto článku.2. Pobřežní stát nesmí bránit kladení nebo udržování kabelů nebo potrubí na kontinentálním šelfu,


text: s výhradou svého práva činit rozumná opatření k průzkumu kontinentálního šelfu, využívání jeho přírodních zdrojů a zabraňování, omezování a kontroly znečišťování z potrubí.3. Vytyčení směru kladení takového potrubí na kontinentálním šelfu podléhá souhlasu pobřežního státu.4. Žádné z ustanovení této části se nedotýká práva pobřežního státu stanovit podmínky pro kladení kabelů nebo potrubí vstupujícího na jeho území nebo do jeho teritoriálního moře, nebo jeho jurisdikce nad kabely a potrubím vybudovanými anebo používanými v souvislosti s průzkumem jeho kontinentálního šelfu, využíváním jeho zdrojů anebo používáním umělých ostrovů, zařízení nebo staveb podléhajících jeho jurisdikci.5. Při kladení podmořských kabelů nebo potrubí státy budou brát náležitý ohled na již uložené kabely nebo potrubí. Zejména nebudou ohroženy možnosti opravy stávajících kabelů anebo potrubí.Článek 80Umělé ostrovy, zařízení a stavby na kontinentálním šelfuČlánek 60 se přiměřeně použije na umělé ostrovy, zařízení a stavby na kontinentálním šelfu.Článek 81Vrty na kontinentálním šelfuPobřežní stát má výlučné právo povolovat a řídit vrty na kontinentálním šelfu k jakýmkoli účelům.Článek 82Platby nebo nepeněžní příspěvky spojené s využíváním kontinentálního šelfu přesahujícího 200 námořních mil1. Pokud jde o využívání neživých zdrojů kontinentálního šelfu přesahujícího 200 námořních mil od základních linií, od nichž se měří šíře teritoriálního moře, pobřežní stát odvádí platby nebo poskytuje příspěvky ve vytěžených surovinách.2. Platby a příspěvky z veškeré produkce na určitém místě se odvádějí a poskytují každoročně po uplynutí prvních pěti let produkce na tomto místě. Šestý rok činí sazba platby nebo příspěvku 1 % hodnoty nebo objemu produkce na tomto místě. Tato sazba se zvyšuje každý následující rok až do dvanáctého roku o 1 % a poté zůstane na 7 %. Produkce nezahrnuje zdroje využívané v souvislosti s těžbou.3. Rozvojový stát, který je čistým dovozcem nerostných zdrojů produkovaných z jeho kontinentálního šelfu, je osvobozen od takovýchto plateb nebo příspěvků z těchto nerostných zdrojů.4. Platby a příspěvky se odvádějí prostřednictvím Úřadu, který je rozděluje účastnickým státům na základě kritérií spravedlivého rozdělování a s ohledem na zájmy a potřeby rozvojových států, z nich pak zejména nejméně rozvinutých a vnitrozemských.Článek 83Vymezení kontinentálního šelfu mezi státy, které mají protilehlá nebo sousedící pobřeží1. Vymezení kontinentálního šelfu mezi státy, které mají protilehlá nebo sousedící pobřeží, se stanoví dohodou na základě mezinárodního práva, jak je uvedeno v čl. 38 statutu Mezinárodního soudního dvora, tak, aby bylo dosaženo spravedlivého řešení.2. Není-li možné dosáhnout dohody v rozumné lhůtě, přistoupí dotčené státy k postupům stanoveným v části XV.3. Než bude uzavřena dohoda podle odstavce 1, budou dotčené státy v duchu porozumění a spolupráce všemožně usilovat o to, aby dosáhly prozatímního ujednání praktické povahy, a o to, aby během tohoto přechodného období neohrozily konečnou dohodu nebo nezabránily jejímu dosažení. Taková ujednání nejsou na újmu konečnému vymezení.4. Kde je mezi dotčenými státy v platnosti dohoda, budou otázky týkající se vymezení kontinentálního šelfu upraveny v souladu s ustanoveními takové dohody.Článek 84Námořní mapy a seznamy zeměpisných souřadnic1. S výhradou s této části, vnější linie kontinentálního šelfu a vymezující linie vytyčené v souladu s článkem 83 musí být znázorněny na námořních mapách takového měřítka nebo měřítek, která jsou přiměřená pro určení jejich polohy. Jako náhrada může


text: být použit seznam zeměpisných souřadnic bodů specifikujících geodetické údaje.2. Pobřežní stát řádně zveřejní takové námořní mapy nebo seznamy zeměpisných souřadnic a uloží kopii každé takové mapy nebo seznamu u generálního tajemníka Organizace spojených národů, a pokud jde o námořní mapy a seznamy zeměpisných souřadnic, které znázorňují vnější hranice kontinentálního šelfu, u generálního tajemníka Úřadu.Článek 85Stavba tunelůTato část není na újmu právu pobřežního státu na využívání podzemí k stavbě tunelů, nehledě na hloubku vody nad podzemím.ČÁST VIIVOLNÉ MOŘEOddíl 1OBECNÁ USTANOVENÍČlánek 86Rozsah působnosti této částiUstanovení této části se vztahují na všechny části moře, které nejsou zahrnuty do výlučné ekonomické zóny, do teritoriálního moře anebo do vnitrozemských vod státu či do souostrovních vod souostrovního státu. Z tohoto článku nevyplývá žádné omezení svobod požívaných všemi státy ve výlučné ekonomické zóně v souladu s článkem 58.Článek 87Svoboda volného moře1. Volné moře je otevřeno všem státům, ať pobřežním nebo vnitrozemským. Svoboda volného moře se uplatňuje za podmínek stanovených touto úmluvou a jinými pravidly mezinárodního práva. Zahrnuje, mimo jiné, pro pobřežní i vnitrozemské státy:a) svobodu plavby;b) svobodu přeletu;c) svobodu kladení podmořských kabelů a potrubí, s výhradou části VI;d) svobodu budování umělých ostrovů a jiných zařízení dovolených mezinárodním právem, s výhradou části VI;e) svobodu rybolovu v souladu s podmínkami stanovenými v oddílu 2;f) svobodu vědeckého výzkumu v souladu s částmi VI a XIII.2. Tyto svobody užívají všechny státy s náležitým ohledem na zájmy jiných států při užívání svobody volného moře a rovněž s náležitým ohledem na práva, která se podle úmluvy vztahují na činnosti v oblasti.Článek 88Určení volného moře pro mírové účelyVolné moře je určeno pro mírové účely.Článek 89Neplatnost nároků na svrchovanost nad volným mořemŽádný stát si nemůže činit platné nároky na podrobení kterékoli části volného moře své svrchovanosti.Článek 90Právo plavbyKaždý stát, ať pobřežní nebo vnitrozemský, má právo, aby na volném moři plula plavidla pod jeho vlajkou.Článek 91Státní příslušnost plavidel1. Každý stát stanoví podmínky pro udělení své státní příslušnosti plavidlům, pro registraci plavidel na svém území a pro právo plout pod jeho vlajkou. Plavidla mají státní příslušnost toho státu, pod jehož vlajkou jsou oprávněny plout, musí zde však být skutečné pouto mezi státem a plavidlem.2. Každý stát vydává plavidlům, kterým poskytl právo plout pod svou vlajkou, příslušné doklady.Článek 92Právní postavení plavidel1. Plavidla plují pod vlajkou pouze jediného státu a až na výjimečné případy, výslovně uvedené v mezinárodních smlouvách nebo v této úmluvě, podléhají na volném moři jeho výlučné jurisdikci. V průběhu cesty nebo zastávky v přístavu nesmí plavidlo změnit svou vlajku s výjimkou případu skutečného převodu vlastnictví nebo změny registrace.2. Plavidlo plující pod vlajkami dvou nebo více států, kterých používá podle své libosti, nemůže uplatňovat vůči kterémukoli třetímu státu žádnou z těchto státních příslušností a může být považováno za plavidlo bez státní příslušnosti.Článek 93Plavidla plující pod vlajkou Organizace spojených národů, jejích odborných organizací a Mezinárodní agentury pro atomovou energiiPředchozí články se nedotýkají otázky plavidel používaných pro služební účely Organizace spojených národů, jejími odbornými organizacemi anebo Mezinárodní agenturou pro atomovou energii, které plují pod vlajkou takové organizace.Článek 94Povinnosti státu vlajky1. Každý stát účinně uplatňuje svou jurisdikci a kontrolu ve


text: správních, technických a sociálních záležitostech nad plavidly, která plují pod jeho vlajkou.2. Každý stát zejména:a) vede lodní rejstřík obsahující jména a další údaje o plavidlech plujících pod jeho vlajkou s výjimkou těch, která jsou vyňata ze všeobecně přijatých mezinárodních předpisů vzhledem k jejich malé velikosti ab) uplatňuje jurisdikci podle svého vnitrostátního práva nad každým plavidlem plujícím pod jeho vlajkou a nad jeho velitelem, důstojníky a posádkou ve správních, technických a sociálních záležitostech, které se plavidla týkají.3. Každý stát činí ve vztahu k plavidlům plujícím pod jeho vlajkou taková opatření, která jsou nezbytná pro zajištění bezpečnosti na moři, mimo jiné, pokud jde o:a) konstrukci a vybavení plavidel a jejich způsobilost pro plavbu na moři;b) osazení plavidel posádkou, pracovní podmínky a výcvik posádek, s přihlédnutím k platným mezinárodním předpisům;c) používání signálů, udržování spojů a zabraňování srážkám.4. Taková opatření zahrnují opatření nezbytná k zajištění toho, aby:a) každé plavidlo před registrací a po ní bylo v náležitých intervalech prohlédnuto kvalifikovaným lodním inspektorem a mělo na palubě takové mapy, námořní publikace, navigační vybavení a přístroje, které jsou potřebné pro bezpečnou plavbu plavidla;b) každé plavidlo bylo řízeno velitelem a důstojníky majícími náležitou kvalifikaci, zejména v námořnickém umění, plavbě, spojích a lodním strojnictví, a aby posádka měla náležitou kvalifikaci a její početnost odpovídala typu, velikosti, strojnímu zařízení a vybavení plavidla;c) velitel, důstojníci a v náležitém rozsahu posádka byli plně obeznámeni s platnými mezinárodními předpisy, které se týkají bezpečnosti života na moři, předcházení srážkám, zabraňování, omezování a kontroly znečišťování moře a udržování rádiového spojení, a aby byli vedeni k povinnosti je dodržovat.5. Při provádění opatření podle odstavců 3 a 4 se od každého státu vyžaduje, aby se řídil všeobecně přijatými mezinárodními předpisy, postupy a praxí a aby učinil veškeré nezbytné kroky k zajištění jejich dodržování.6. Stát, který má zcela zjevné důvody se domnívat, že nebyla vykonána řádná jurisdikce a kontrola týkající se určitého plavidla, může podat zprávu o těchto skutečnostech státu vlajky. Po obdržení takové zprávy stát vlajky záležitost vyšetří a v případě potřeby učiní nezbytná opatření k nápravě daného stavu.7. Každý stát zabezpečí vyšetření každé námořní nehody nebo plavební nehody na volném moři týkající se plavidla, které pluje pod jeho vlajkou a způsobilo ztrátu na životě nebo vážné zranění státních příslušníků jiného státu anebo závažné škody plavidlům nebo zařízením jiného státu nebo mořskému prostředí, a to řádně kvalifikovanou osobou nebo osobami nebo pod jejich vedením. Stát vlajky a druhý stát spolupracují při provádění jakéhokoli vyšetřování takového námořního neštěstí nebo plavební nehody tímto druhým státem.Článek 95Imunita válečných plavidel na volném mořiVálečná plavidla jsou plně vyňata z jurisdikce kteréhokoli jiného státu, než je stát vlajky.Článek 96Imunita plavidel používaných pouze k neobchodní státní služběPlavidla, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je stát a která jsou používána pouze k neobchodní státní službě, jsou plně vyňata z jurisdikce kteréhokoli jiného státu, než je stát vlajky.Článek 97Trestněprávní jurisdikce v případě srážky nebo jakékoli jiné plavební nehody1. V případě srážky nebo jakékoli jiné plavební nehody při plavbě plavidla na volném moři, která zakládá trestněprávní nebo disciplinární odpovědnost velitele nebo kterékoli jiné osoby ve službě na plavidle,


text: může být proti těmto osobám zahájeno trestněprávní nebo disciplinární řízení výhradně před soudními nebo správními úřady buď toho státu, pod jehož vlajkou plavidlo plulo, anebo státu, jehož je dotyčná osoba státním příslušníkem.2. V disciplinárních záležitostech je stát, který vydal velitelský průkaz či osvědčení způsobilosti anebo povolení, jediný příslušný k tomu, aby se po řádném právním řízení vyslovil o odnětí těchto dokladů, a to i tehdy, když jejich držitel není státním příslušníkem státu, který je vydal.3. Žádné jiné úřady než úřady státu vlajky nemohou nařídit zabavení nebo zadržení plavidla, a to ani pro účely vyšetřování.Článek 98Povinnost poskytnout pomoc1. Každý stát je povinen požadovat od velitele plavidla plujícího pod jeho vlajkou, aby, pokud tak může učinit bez vážného ohrožení plavidla, jeho posádky nebo cestujících:a) poskytl pomoc kterékoli osobě nalezené na moři, která je v nebezpečí života;b) se s největší rychlostí vydal na záchranu osob, které jsou v nebezpečí, je-li zpraven o tom, že potřebují pomoc, a pokud lze takový jeho zákrok rozumně očekávat;c) po srážce poskytl pomoc druhého plavidla, jeho posádce a jeho cestujícím, a pokud je to možné, sdělil druhému plavidlu jméno svého plavidla, jeho domovský přístav a nejbližší přístav, do něhož pluje.2. Všechny pobřežní státy napomáhají vytvoření, provozu a udržování přiměřené a účinné pátrací záchranné služby za účelem zajištění bezpečnosti na moři a nad mořem a tam, kde to vyžadují okolnosti, sjednávají za tím účelem oblastní dohody o vzájemné spolupráci se sousedními státy.Článek 99Zákaz přepravy otrokůKaždý stát podnikne účinná opatření k zabraňování a k potrestání přepravy otroků na plavidlech, která jsou oprávněna plout pod jeho vlajkou, a k zabraňování zneužití své vlajky k tomuto účelu. Každý otrok, který se uchýlí na palubu některého plavidla, bez ohledu na to, pod jakou vlajkou pluje, nabývá bez dalšího svobody.Článek 100Povinnost spolupracovat při potírání pirátstvíVšechny státy v co největší míře spolupracují při potírání pirátství na volném moři nebo na jakémkoli jiném místě, které nepodléhá jurisdikci žádného státu.Článek 101Definice pirátstvíZa pirátství se považují následující činy:a) jakýkoli protiprávní čin násilí nebo zadržení anebo jakýkoli loupežný čin spáchaný k soukromým účelům posádkou nebo cestujícími soukromého plavidla nebo soukromého letadla namířené:i) na volném moři proti jinému plavidlu nebo letadlu anebo proti osobám nebo majetku na jejich palubě;ii) proti plavidlu, letadlu, osobám nebo majetku v místě, které nepodléhá jurisdikci žádného státu;b) jakýkoli čin dobrovolné účasti při použití plavidla nebo letadla, jestliže ten, kdo se jich dopouští, ví o skutečnostech, které vtiskují tomuto plavidlu nebo tomuto letadlu charakter pirátského plavidla nebo letadla;c) jakýkoli čin, který má za účel podněcovat nebo úmyslně usnadňovat čin uvedený v písmenu a) nebo b).Článek 102Pirátství válečného plavidla, státního plavidla nebo státního letadla, kterých se zmocnila vzbouřená posádkaPirátské činy, tak jak jsou vymezeny v článku 101, spáchané válečným plavidlem, státním plavidlem nebo státním letadlem, kterých se zmocnila vzbouřená posádka, se považují za činy spáchané soukromým plavidlem.Článek 103Definice pirátského plavidla nebo letadlaZa pirátská jsou považovány plavidla nebo letadla, která jsou osobami, pod jejichž skutečnou kontrolou se nacházejí, určena ke spáchání některého z činů uvedených v článku 101. To platí i pokud jde o plavidla nebo letadla, kterých


text: bylo použito k spáchání takových činů, jestliže zůstávají pod kontrolou osob, které se těchto činů dopustily.Článek 104Zachování nebo ztráta státní příslušnosti pirátského plavidla nebo letadlaPlavidlo nebo letadlo si může ponechat svou státní příslušnost i přesto, že se přeměnilo v pirátské plavidlo nebo letadlo. Zachování nebo ztrátu státní příslušnosti se řídí vnitrostátním právem státu, který udělil tuto státní příslušnost.Článek 105Zabavení pirátského plavidla nebo letadlaNa volném moři nebo na kterémkoli jiném místě, které nepodléhá jurisdikci žádného státu, může každý stát zabavit pirátské plavidlo nebo letadlo anebo plavidlo nebo letadlo uchvácené piráty a jsoucí v jejich moci a zatknout osoby a zabavit majetek na palubě. Soudy státu, který provedl zabavení, mohou rozhodnout o sankcích, které mají být uloženy, jakož i o opatřeních, která mají být učiněna, pokud jde o tato letadla, plavidla a majetek, s výhradou práv třetích stran jednajících v dobré víře.Článek 106Odpovědnost za zabavení bez dostatečných důvodůStát, který bez dostatečného důvodu zabavil plavidlo nebo letadlo podezřelé z pirátství, je odpovědný státu, jehož státní příslušnost zabavené plavidlo nebo letadlo mělo, za všechny ztráty nebo škody zabavením způsobené.Článek 107Plavidla a letadla, která jsou oprávněna provést zabavení z důvodu pirátstvíZabavení z důvodu pirátství může být provedeno pouze válečnými plavidly nebo vojenskými letadly anebo jinými plavidly a letadly, která jsou zřetelně označena a lze je považovat za plavidla nebo letadla ve státní službě a k tomuto účelu zmocněná.Článek 108Nedovolený obchod s omamnými jedy nebo psychotropními látkami1. Všechny státy spolupracují při potírání nedovoleného obchodu s omamnými jedy a psychotropními látkami provozovaném na volném moři v rozporu s mezinárodními úmluvami.2. Jakýkoli stát, který má rozumné důvody se domnívat, že plavidlo plující pod jeho vlajkou se zabývá nedovoleným obchodem s omamnými jedy nebo psychotropními látkami, může požádat jiné státy o spolupráci při potlačení takového obchodu.Článek 109Neoprávněné vysílání z volného moře1. Všechny státy spolupracují při potlačování neoprávněného vysílání z volného moře.2. Pro účely této úmluvy "neoprávněné vysílání" znamená přenos zvukového rádiového anebo televizního vysílání z plavidla nebo ze zařízení na volném moři, které je určeno pro příjem širokou veřejností a v rozporu s mezinárodními předpisy, s výjimkou tísňového volání.3. Jakákoli osoba, která se zabývá neoprávněným vysíláním, může být stíhána soudem:a) státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje;b) státu, u něhož je zařízení registrováno;c) státu, jehož je tato osoba státním příslušníkem;d) jakéhokoli státu, kde vysílání může být zachyceno; neboe) jakéhokoli státu, jehož oprávněné rádiové spoje jsou tím rušeny.4. Na volném moři může stát mající jurisdikci v souladu s odstavcem 3 zadržet podle článku 110 kteroukoli osobu nebo plavidlo, která se zabývá neoprávněným vysíláním, a zabavit vysílací přístroj.Článek 110Právo na prohlídku plavidla1. S výjimkou případů, kdy se činy vměšování zakládají na oprávněních daných smlouvou, nemůže válečné plavidlo, které nepatří mezi plavidla požívající plné imunity v souladu s články 95 a 96, provádět zjišťování totožnosti tohoto plavidla, ledaže je důvodné podezření, že:a) toto plavidlo je používáno k provozování pirátství;b) toto plavidlo je používáno k provozování obchodu s otroky;c) toto plavidlo je používáno k provozování neoprávněného vysílání a stát vlajky zmíněného válečného plavidla má jurisdikci podle článku 109;d) toto plavidlo je bez státní příslušnosti


text: neboe) plavidlo plující pod cizí vlajkou nebo odmítající vztyčit svou vlajku má ve skutečnosti tutéž státní příslušnost jako zmíněné válečné plavidlo.2. V případech uvedených v odstavci 1 může válečné plavidlo přikročit k ověření práva plavidla používat vlajku, pod kterou pluje. Za tím účelem může k podezřelého plavidla vyslat člun pod velením důstojníka. Trvá-li podezření i po prohlédnutí dokladů, může přikročit k další prohlídce na palubě plavidla, přičemž musí být zachovávána co největší ohleduplnost.3. Ukáže-li se, že podezření bylo neodůvodněné a že se zadržené plavidlo nedopustilo žádného činu, který by takové podezření ospravedlňoval, musí být odškodněno za všechny ztráty nebo škody, které utrpělo.4. Tato ustanovení se přiměřeně použijí na vojenská letadla.5. Tato ustanovení se vztahují i k jakýmkoli řádně zmocněným plavidlům nebo letadlům, která jsou zřetelně označena a lze je považovat za plavidla nebo letadla ve státní službě.Článek 111Právo na pronásledování bez přerušení1. Cizí plavidlo může být pronásledováno, jestliže se příslušné orgány pobřežního státu důvodně domnívají, že plavidlo porušilo právní předpisy tohoto státu. Toto pronásledování musí začít v okamžiku, kdy je cizí plavidlo nebo jeden z jejích člunů uvnitř vnitrozemských vod, souostrovních vod, v teritoriálním moři nebo v pásmu přilehlém pronásledujícího státu a může pokračovat mimo hranice teritoriálního moře nebo pásma přilehlého jen za podmínky, že nebylo přerušeno. Není nutné, aby plavidlo, které nařídí cizímu plavidlu plujícímu v teritoriálním moři nebo v pásmu přilehlém, aby zastavilo, se tam rovněž nacházelo v okamžiku, kdy zmíněné plavidlo obdrží tento příkaz. Je-li cizí plavidlo uvnitř pásma přilehlého, jak je vymezeno v článku 33, může být pronásledování zahájeno pouze tehdy, došlo-li k porušení práv, k jejichž ochraně bylo toto pásmo zřízeno.2. Právo na pronásledování bez přerušení se přiměřeně vztahuje na porušování právních předpisů pobřežního státu použitelných v souladu s touto úmluvou, které se týkají výlučné ekonomické zóny nebo kontinentálního šelfu včetně bezpečnostních pásem kolem zařízení na kontinentálním šelfu, k nimž došlo ve výlučné ekonomické zóně nebo na kontinentálním šelfu včetně těchto bezpečnostních pásem.3. Právo na pronásledování zaniká, jakmile pronásledované plavidlo vpluje do teritoriálního moře svého vlastního státu nebo třetího státu.4. Pronásledování se považuje za zahájené jen za podmínky, že se pronásledující plavidlo přesvědčilo takovými vhodnými prostředky, které má k dispozici, že pronásledované plavidlo nebo jeden z jeho člunů nebo jiné čluny tvořící skupinu a používající pronásledované plavidlo jako plavidlo mateřské jsou uvnitř hranic teritoriálního moře nebo popřípadě v přilehlém pásmu nebo ve výlučné ekonomické zóně nebo nad kontinentálním šelfem. Pronásledování může být zahájeno teprve poté, když byl dán vizuální anebo zvukový signál k zastavení, a to ze vzdálenosti umožňující cizímu plavidlu, aby jej vidělo anebo slyšelo.5. Právo na pronásledování může být vykonáváno pouze válečnými plavidly nebo vojenskými letadly anebo jinými plavidly nebo letadly určenými pro státní službu a zvláště k tomuto účelu zmocněnými.6. Je-li pronásledování prováděno letadlem:a) ustanovení odstavců 1 až 4 se přiměřeně použijí na tento způsob pronásledování;b) letadlo, které dává příkaz k zastavení, musí samo aktivně pronásledovat plavidlo, dokud nějaké plavidlo nebo jiné letadlo pobřežního státu, přivolané letadlem, se nedostaví na místo, aby pokračovalo v pronásledování v případě, že by letadlo samo nebylo