text:
Unie, členský stát však mohou snížit minimální věk pomocníků řidičů na 16 let za předpokladu, že snížení je za účelem odborné přípravy a že jsou dodržena omezení uložená Spojeným královstvím a, v případě Unie, vnitrostátními předpisy daného členského státu v oblasti zaměstnanosti.
 Článek 4
 Doby řízení
 1. Denní doba řízení nesmí přesáhnout devět hodin.
 Nejvýše dvakrát za týden může být prodloužena na 10 hodin.
 2. Týdenní doba řízení nesmí přesáhnout 56 hodin a nesmí být překročena maximální týdenní pracovní doba ve výši 60 hodin.
 3. Celková doba řízení nesmí přesáhnout 90 hodin za období dvou po sobě následujících týdnů.
 4. Denní a týdenní doba řízení zahrnuje celkovou dobu řízení na území stran.
 5. Řidič zaznamená jako jinou práci dobu strávenou podle čl. 2 písm. c) tohoto oddílu a rovněž dobu řízení vozidla používaného k obchodním účelům, není-li povinen zaznamenávat dobu řízení, a dále zaznamená dobu pracovní pohotovosti, jak je definována v části B oddílu 3 čl. 2 bodě 2, v souladu s částí B oddílem 4 čl. 6 odst. 5 písm. b) bodem iii). Tento zápis provede ručně na záznamový list nebo výtisk, anebo zadá ručně na záznamovém zařízení.
 Článek 5
 Přestávky v řízení
 Po čtyřech a půl hodinách řízení musí mít řidič nepřerušenou přestávku nejméně 45 minut, pokud mu nezačíná doba odpočinku.
 Tato přestávka v řízení může být nahrazena přestávkou v délce nejméně 15 minut, po níž následuje přestávka v délce nejméně 30 minut, které jsou v období rozloženy tak, aby byly v souladu prvním pododstavcem.
 Řidič, který se zapojuje do provozu s více řidiči, může čerpat přestávku v řízení v délce 45 minut ve vozidle řízeném jiným řidičem, pokud tomuto řidiči právě nepomáhá.
 Článek 6
 Odpočinek
 1. Řidič musí dodržovat denní a týdenní doby odpočinku.
 2. V průběhu každých 24 hodin po skončení předchozí denní nebo týdenní doby odpočinku musí mít řidič novou denní dobu odpočinku.
 Je-li denní doba odpočinku v průběhu těchto 24 hodin alespoň devět hodin, ale kratší než 11 hodin, považuje se dotyčná denní doba odpočinku za zkrácenou.
 3. Denní dobu odpočinku lze prodloužit na běžnou nebo zkrácenou týdenní dobu odpočinku.
 4. Mezi dvěma týdenními dobami odpočinku smí mít řidič nanejvýš tři zkrácené denní doby odpočinku.
 5. Odchylně od článku 2, jsou-li ve vozidle přítomni nejméně dva řidiči, musí mít každý z nich denní odpočinek nejméně 9 hodin za každé období 30 hodin od skončení denní nebo týdenní doby odpočinku.
 6. Ve kterýchkoli dvou po sobě následujících týdnech musí mít řidič nejméně:
 a)
 dvě běžné týdenní doby odpočinku nebo
 b)
 jednu běžnou týdenní dobu odpočinku a jednu zkrácenou týdenní dobu odpočinku v délce nejméně 24 hodin.
 Týdenní doba odpočinku musí začít nejpozději po uplynutí šesti 24hodinových časových úseků od skončení předchozí týdenní doby odpočinku.
 7. Odchylně od odstavce 6 může řidič vykonávající mezinárodní přepravu zboží mimo území strany podnikatele v silniční nákladní dopravě nebo, v případě řidičů podnikatelů v silniční nákladní dopravě z Unie, mimo území členského státu podnikatele v silniční nákladní dopravě mít dvě po sobě jdoucí zkrácené týdenní doby odpočinku za předpokladu, že


text:
řidič ve všech čtyřech po sobě následujících týdnech čerpá nejméně čtyři týdenní doby odpočinku, z nichž alespoň dvě jsou běžné týdenní doby odpočinku.
 Pro účely tohoto odstavce se má za to, že řidič vykonává mezinárodní přepravu, pokud zahájí dvě po sobě jdoucí zkrácené týdenní doby odpočinku mimo území strany podnikatele v silniční nákladní dopravě a mimo své bydliště nebo, v případě Unie, mimo území členského státu podnikatele v silniční nákladní dopravě a zemi svého bydliště.
 Jakékoli zkrácení týdenní doby odpočinku musí být nahrazeno odpovídající dobou odpočinku čerpanou vcelku před koncem třetího týdne následujícího po dotyčném týdnu.
 Pokud byly čerpány dvě po sobě následující zkrácené týdenní doby odpočinku v souladu třetím pododstavcem, předchází následující týdenní době odpočinku doba odpočinku čerpaná náhradou za tyto dvě zkrácené týdenní doby odpočinku.
 8. Každá doba odpočinku vybraná náhradou za zkrácení týdenní doby odpočinku musí bezprostředně navazovat na jinou dobu odpočinku trvající nejméně devět hodin.
 9. Běžné týdenní doby odpočinku a jakoukoli týdenní dobu odpočinku delší než 45 hodin čerpané náhradou za předchozí zkrácené týdenní doby odpočinku nelze čerpat ve vozidle. Čerpají se ve vhodném genderově vstřícném ubytování s náležitým vybavením pro spaní a hygienu.
 Veškeré náklady na ubytování mimo vozidlo hradí zaměstnavatel.
 10. Dopravci organizují práci řidiče takovým způsobem, aby se řidič mohl v průběhu každých čtyř po sobě následujících týdnů vrátit do provozovny zaměstnavatele, kde má obvyklou základnu a kde jeho týdenní doba odpočinku začíná, ve Spojeném království a, v případě Unie, v členském státě usazení zaměstnavatele nebo do svého bydliště s cílem strávit tam nejméně jednu běžnou týdenní dobu odpočinku nebo týdenní dobu odpočinku delší než 45 hodin čerpanou náhradou za zkrácenou týdenní dobu odpočinku.
 Pokud však řidič čerpal dvě po sobě jdoucí zkrácené týdenní doby odpočinku v souladu s odstavcem 7, organizuje dopravce práci řidiče takovým způsobem, aby se řidič mohl vrátit před zahájením běžné týdenní doby odpočinku trvající déle než 45 hodin čerpané náhradou.
 Dopravce dokumentuje plnění této povinnosti a uchovává dokumentaci ve svých prostorách, aby ji mohl předložit na žádost kontrolních orgánů.
 11. Týdenní doba odpočinku, která začíná v jednom týdnu a pokračuje do týdne následujícího, může být připojena k jednomu nebo druhému z těchto týdnů, avšak nikoli k oběma.
 12. Odchylně může být běžná denní doba odpočinku nebo zkrácená týdenní doba odpočinku, pokud řidič doprovází vozidlo přepravované na trajektu nebo po železnici, přerušena nanejvýš dvakrát jinými činnostmi, které nepřesahují celkem jednu hodinu. Během běžné denní doby odpočinku nebo zkrácené týdenní doby odpočinku musí mít řidič k dispozici spací kabinu, lůžko nebo lehátko.
 Pokud jde o běžné týdenní doby odpočinku, vztahuje se tato výjimka pouze na cesty trajektem nebo vlakem, pokud:
 a)
 cesta je naplánována na 8 nebo více hodin a
 b)
 řidič má přístup ke spací kabině na trajektu nebo ve vlaku.
 13. Jakákoli doba, kterou řidič stráví na cestě do místa nebo z místa, kde se ujme vozidla, které spadá do působnosti tohoto oddílu a které se nenachází v místě řidičova bydliště ani v provozovně zaměstnavatele, kde má řidič obvyklou základnu, se nezapočítává jako doba odpočinku, pokud se

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
řidič nenachází na trajektu nebo ve vlaku a nemá přístup ke spací kabině, lůžku nebo lehátku.
 14. Jakákoli doba, kterou řidič stráví řízením vozidla, které nespadá do působnosti tohoto oddílu, k vozidlu nebo od vozidla, které spadá do působnosti tohoto oddílu a které se nenachází v místě řidičova bydliště ani v provozovně zaměstnavatele, kde má řidič obvyklou základnu, se započítává jako jiná práce.
 Článek 7
 Odpovědnost podnikatelů v silniční nákladní dopravě
 1. Podnikatel v silniční nákladní dopravě strany nesmí odměňovat řidiče, jež zaměstnává nebo jejichž služeb využívá, a to ani prémiovým zvýhodněním nebo příplatky, za ujetou vzdálenost, rychlost dodání nebo objem přepravovaného zboží, pokud by tyto odměny mohly vést k ohrožení bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích nebo by podněcovaly k porušování tohoto oddílu.
 2. Podnikatel v silniční nákladní dopravě strany organizuje silniční dopravu a poskytuje členům osádky řádné pokyny, aby byli schopni dodržovat ustanovení tohoto oddílu.
 3. Podnikatel v silniční nákladní dopravě strany odpovídá za porušení, kterých se dopustí jeho řidiči, a to i tehdy, pokud k tomuto porušení došlo na území druhé strany.
 Aniž je dotčeno právo stran považovat podnikatele v silniční nákladní dopravě za plně odpovědné, mohou strany podmínit tuto odpovědnost porušením odstavců 1 a 2 daným podnikatelem. Členské státy mohou zvážit jakýkoli důkaz, že podnikatele v silniční nákladní dopravě nelze důvodně považovat za odpovědného za porušení, ke kterému došlo.
 4. Podnikatelé v silniční nákladní dopravě, zasílatelé, speditéři, hlavní dodavatelé, subdodavatelé a agentury zprostředkovávající zaměstnání řidičům zajistí, aby byly smluvně dohodnuté přepravní plány v souladu s tímto oddílem.
 5. Podnikatel v silniční nákladní dopravě, který používá vozidla vybavená záznamovým zařízením podle čl. 2 písm. f), g) nebo h) části B oddílu 4, jež spadají do působnosti tohoto oddílu, zajistí, aby
 i)
 veškeré údaje se pravidelně stahovaly z celku ve vozidle a karty řidiče, jak to stanoví daná strana, a aby se odpovídající údaje stahovaly častěji, aby se zajistilo, že jsou staženy údaje o všech činnostech, které podnikatel v silniční nákladní dopravě provedl nebo které pro něj byly provedeny, a
 ii)
 veškeré údaje stažené z celku ve vozidle a z karty řidiče byly uchovávány po dobu nejméně 12 měsíců po jejich zaznamenání a na žádost kontrolora byly tyto údaje dostupné z provozovny podnikatele v silniční nákladní dopravě, přímo nebo dálkově.
 Pro účely tohoto odstavce je pojem „stahování“ vykládán v souladu s definicí stanovenou v části C oddílu 2 čl. 2 odst. 2 písm. h).
 Maximální časový úsek pro stahování příslušných údajů podle bodu i) tohoto odstavce činí 90 dnů v případě údajů z celku ve vozidle a 28 dnů v případě údajů z karty řidiče.
 Článek 8
 Výjimky
 1. Řidič se může odchýlit od článků 4, 5 a 6 pouze v míře nezbytné pro dojetí na vhodné místo zastávky tak, aby zajistil bezpečnost osob, vozidla, které řídí, nebo jeho nákladu, pokud neohrozí bezpečnost provozu na pozemních komunikacích. Řidič uvede důvod odchylky ručně na záznamovém listu záznamového zařízení, na výtisku ze záznamového zařízení nebo ve svém pracovním plánu nejpozději po dojetí na vhodné místo zastávky.
 2. Pokud tím není ohrožena


text:
bezpečnost silničního provozu, může se řidič za výjimečných okolností odchýlit rovněž od čl. 4 odst. 1 a 2 a od čl. 6 odst. 2 tím, že překročí denní a týdenní dobu řízení až o jednu hodinu, aby dojel do provozovny zaměstnavatele nebo do svého bydliště a čerpal týdenní dobu odpočinku.
 Za stejných podmínek může řidič překročit denní a týdenní dobu řízení až o dvě hodiny, aby dojel do provozovny zaměstnavatele nebo do svého bydliště a čerpal běžnou týdenní dobu odpočinku, pokud bezprostředně před dodatečnou jízdou čerpal nepřerušenou přestávku v délce 30 minut.
 Řidič uvede důvod této odchylky ručně na záznamovém listu záznamového zařízení, na výtisku ze záznamového zařízení nebo ve svém pracovním plánu nejpozději po dojetí do cílového místa nebo na vhodné místo zastávky.
 Jakákoli doba prodloužení musí být nahrazena odpovídající dobou odpočinku čerpanou vcelku společně s jakoukoliv dobou odpočinku před koncem třetího týdne následujícího po dotyčném týdnu.
 3. Pokud tím není ohrožena bezpečnost silničního provozu, může kterákoli ze stran, a, v případě Unie, členský stát, udělit výjimky z článků 3 až 6 a stanovit pro ně individuální podmínky na svém území nebo, po dohodě s druhou stranou, na území druhé strany, pokud jde o dopravu:
 a)
 vozidly ve vlastnictví orgánů veřejné moci nebo jimi najatými bez řidiče a používanými k silniční dopravě, pokud tyto orgány veřejné moci nevstupují do hospodářské soutěže se soukromými podnikateli v silniční nákladní dopravě;
 b)
 vozidly používanými nebo najatými bez řidiče zemědělskými, pěstitelskými, lesnickými, chovatelskými podniky a podniky rybolovu pro přepravu zboží jako součást jejich podnikatelské činnosti na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla;
 c)
 zemědělskými a lesnickými traktory používanými pro zemědělské a lesnické činnosti na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla, který vozidlo vlastní, najímá nebo najímá s následnou koupí;
 d)
 vozidly nebo kombinacemi vozidel, jejichž maximální přípustná hmotnost nepřekračuje 7,5 tuny a která používají poskytovatelé všeobecných služeb za účelem doručování zásilek v rámci všeobecných služeb. Tato vozidla se smějí používat pouze na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla a za podmínky, že řízení vozidla nepředstavuje řidičovu hlavní činnost;
 e)
 vozidly provozovanými výlučně na ostrovech s rozlohou do 2 300 km2, které nejsou spojeny se zbytkem území státu mostem, brodem nebo tunelem, který by mohl být používán motorovými vozidly;
 f)
 vozidly používanými pro přepravu zboží na tratích v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla s pohonem na zemní nebo zkapalněný plyn nebo elektřinu, jejichž maximální přípustná hmotnost včetně hmotnosti přívěsu nebo návěsu nepřesahuje 7,5 tuny;
 g)
 vozidly používanými v souvislosti s kanalizačními sítěmi, ochranou před povodněmi, údržbou rozvodů vody, plynu a elektřiny, údržbou a kontrolou silnic, odvozem a likvidací domovního odpadu, telegrafními a telefonními službami, rozhlasovým a televizním vysíláním a detekcí rozhlasových nebo televizních vysílačů nebo přijímačů;
 h)
 specializovanými vozidly přepravujícími cirkusy a lunaparky;
 i)
 speciálně vybavenými vozidly pro mobilní projekty, jejichž hlavním účelem po zaparkování je využití k vzdělávacím účelům;
 j)
 vozidly používanými pro svoz mléka z hospodářství či zpětnou přepravu nádob na mléko nebo


text:
mléčných výrobků určených pro krmení zvířat do hospodářství;
 k)
 specializovanými vozidly přepravujícími peníze nebo cennosti;
 l)
 vozidly používanými pro přepravu zvířecích odpadů nebo zvířecích těl neurčených k lidské spotřebě;
 m)
 vozidly používanými výhradně na komunikacích uvnitř distribučních center jako přístavy, překladiště nebo železniční terminály;
 n)
 vozidly používanými pro přepravu živých zvířat z hospodářství na místní trhy a naopak nebo z trhů na místní jatka ve vzdálenosti do 100 km;
 o)
 vozidly nebo kombinací vozidel převážejícími stavební stroje pro stavební podnik v okruhu do 100 km od provozovny podniku, pokud řízení těchto vozidel nepředstavuje řidičovu hlavní činnost, a
 p)
 vozidly používanými pro dodávky betonu připraveného k lití.
 4. Pokud nejsou ohroženy pracovní podmínky řidičů a bezpečnost silničního provozu a jsou dodržena omezení stanovená v části B oddílu 3 článku 3, může každá ze stran, a, v případě Unie, členský stát, udělit dočasné výjimky z použití článků 4, 5 a 6 tohoto oddílu v případě přepravy provozované za mimořádných okolností v souladu s postupem použitelným u dané strany.
 Dočasné výjimky musí být řádně zdůvodněny a neprodleně oznámeny druhé straně. Způsoby uvedeného oznámení upřesní specializovaný výbor pro silniční dopravu. Každá ze stran tyto informace neprodleně zveřejní na veřejných internetových stránkách a zajistí, aby její činnosti v oblasti prosazování povinností zohledňovaly výjimku udělenou druhou stranou.
 ODDÍL 3
 PRACOVNÍ DOBA MOBILNÍCH PRACOVNÍKŮ
 Článek 1
 Oblast působnosti
 1. Tento oddíl se vztahuje na mobilní pracovníky zaměstnané podnikateli v silniční nákladní dopravě stran, kteří provádějí cesty uvedené v článku 462 této dohody.
 Tento oddíl se vztahuje rovněž na samostatně výdělečně činné řidiče.
 2. Pokud tento oddíl obsahuje konkrétnější ustanovení ohledně mobilních pracovníků vykonávajících činnosti v silniční dopravě, má přednost před příslušnými ustanoveními článku 387 této dohody.
 3. Tento oddíl doplňuje ustanovení části B oddílu 2, která mají přednost před ustanoveními tohoto oddílu.
 4. Kterákoli ze stran může upustit od uplatňování tohoto oddílu v případě mobilních pracovníků a samostatně výdělečně činných řidičů, kteří provádějí nejvýše dvě zpáteční cesty v souladu s článkem 462 této dohody v kalendářním měsíci.
 5. Pokud některá ze stran upustí od uplatňování tohoto oddílu podle odstavce 4, oznámí to druhé straně.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 1)
 „pracovní dobou“:
 a)
 v případě mobilních pracovníků: doba od začátku do konce pracovní činnosti, během níž se mobilní pracovník nachází na svém pracovišti, je k dispozici svému zaměstnavateli a vykonává své funkce nebo činnosti, to znamená:
 —
 doba věnovaná všem činnostem v silniční dopravě, kdy jde zejména o tyto činnosti:
 i)
 řízení;
 ii)
 nakládka a vykládka;
 iii)
 pomoc cestujícím při nastupování a vystupování z vozidla;
 iv)
 čištění a technická údržba a
 v)
 všechny ostatní práce prováděné s cílem zajistit bezpečnost vozidla, a jeho nákladu nebo plnit zákonné a správní povinnosti přímo související s probíhající dopravní operací včetně sledování nakládky a vykládky, vyřizování správních náležitostí nezbytných ve styku s orgány policie, celními a přistěhovaleckými orgány atd.;
 —
 doba, během níž nemůže řidič volně nakládat se svým časem a vyžaduje se od něj, aby byl přítomen na svém pracovišti kdykoliv připraven započít obvyklou práci v


text:
rámci konkrétních úkolů, které souvisejí s jeho pracovní činností, zejména v době čekání na nakládku nebo vykládku, jejíž doba trvání není předem známa, to znamená buď před odjezdem, nebo bezprostředně před skutečným začátkem této doby, nebo na základě obecných podmínek sjednaných mezi sociálními partnery nebo podmínek stanovených právními předpisy stran;
 b)
 v případě samostatně výdělečně činných řidičů se stejná definice použije na celou dobu od zahájení do ukončení pracovní činnosti, během níž je samostatně výdělečně činný řidič přítomen na svém pracovišti k dispozici svému zákazníkovi a vykonává funkce nebo činnosti jiné než obecné administrativní práce nesouvisející přímo s probíhající konkrétní dopravní činností.
 Do pracovní doby se nezahrnují doby přestávek uvedené v článku 4, doby odpočinku uvedené v článku 5, a aniž jsou dotčeny právní předpisy stran nebo dohody mezi sociálními partnery, které stanoví, že tyto doby by měly být nahrazeny nebo omezeny, doby pracovní pohotovosti uvedené v bodě 2 tohoto článku;
 2)
 „dobami pracovní pohotovosti“:
 —
 jiné doby, než doby přestávek v práci a doby odpočinku, během nichž se od mobilního pracovníka nevyžaduje, aby pobýval na svém pracovišti, ale během nichž musí být k dispozici, aby byl na pokyn připraven zahájit jízdu či pokračovat v řízení nebo provádět jinou práci. Tyto doby pracovní pohotovosti zejména zahrnují doby, během nichž mobilní pracovník doprovází vozidlo přepravované trajektem nebo vlakem, čekací doby na hranicích a čekací doby z důvodu zákazu jízdy.
 —
 Tyto doby a jejich předpokládané trvání musí být známy mobilnímu pracovníkovi předem, to znamená buď před odjezdem, nebo bezprostředně před skutečným začátkem takové doby, nebo na základě obecných podmínek sjednaných mezi sociálními partnery nebo podmínek stanovených právními předpisy stran,
 —
 u mobilních pracovníků, kteří jsou členy osádky vozidla, doby strávené za jízdy na sedadle vedle řidiče nebo na lehátku;
 3)
 „pracovištěm“:
 —
 hlavní provozovna podnikatele v silniční nákladní dopravě, pro který osoba vykonávající mobilní činnosti v silniční dopravě plní úkoly, jakož i různé vedlejší provozovny bez ohledu na to, zda jsou vázány na sídlo podniku nebo hlavní provozovnu,
 —
 vozidlo, které osoba vykonávající mobilní činnosti v silniční dopravě používá při plnění úkolů, a
 —
 každé jiné místo, v němž jsou prováděny činnosti související s dopravou;
 4)
 „mobilním pracovníkem“ pro účely tohoto oddílu každý pracovník, který je členem osádky, včetně stážistů a učňů, a který je ve službách podniku provozujícího přepravu osob nebo zboží po silnici na území druhé strany;
 5)
 „samostatně výdělečně činným řidičem“ každá osoba, jejímž hlavním povoláním je přepravovat zboží po silnici na cizí účet nebo za úplatu, která je oprávněna pracovat na vlastní účet a není vázána na žádného zaměstnavatele prostřednictvím pracovní smlouvy nebo jakéhokoliv jiného pracovního vztahu, která má nezbytnou volnost při organizaci uvedené pracovní činnosti, jejíž příjem závisí přímo na zisku a která může mít obchodní vztahy s více zákazníky sama nebo prostřednictvím spolupráce s dalšími samostatně výdělečně činnými řidiči.
 Pro účely tohoto oddílu mají řidiči nesplňující tato kritéria stejné povinnosti a stejná práva jako jsou ty, které stanoví tento oddíl pro mobilní pracovníky;
 6)
 „osobou vykonávající mobilní činnosti v silniční dopravě“ každý mobilní pracovník nebo


text:
samostatně výdělečně činný řidič, který tyto činnosti vykonává;
 7)
 „týdnem“ doba od 00.00 hodin v pondělí do 24.00 hodin v neděli;
 8)
 „noční dobou“ doba nejméně čtyř hodin, vymezená vnitrostátními právními předpisy, mezi 00.00 hodinou a 07.00 hodinou, a
 9)
 „noční prací“ každá práce prováděná v průběhu noční doby.
 Článek 3
 Maximální týdenní pracovní doba
 1. Každá ze stran přijme nezbytná opatření, aby průměrná týdenní pracovní doba nepřekračovala 48 hodin. Maximální týdenní pracovní dobu je možné prodloužit na 60 hodin, pokud za čtyři měsíce průměr nepřevýší 48 hodin;
 2. Každá ze stran přijme nezbytná opatření, aby pracovní doba odpracovaná pro různé zaměstnavatele byla součtem pracovních hodin. Zaměstnavatel písemně požádá mobilního pracovníka o soupis hodin odpracovaných pro jiného zaměstnavatele. Mobilní pracovník poskytne tyto informace písemně.
 Článek 4
 Přestávky v řízení
 Aniž jsou dotčena ustanovení části B oddílu 2 této přílohy, přijme každá ze stran nezbytná opatření, aby osoby vykonávající mobilní činnosti v silniční dopravě nepracovaly bez přestávky déle než šest za sebou následujících hodin. Pracovní doba se přeruší přestávkou trvající alespoň 30 minut, pokud celková pracovní doba trvá šest až devět hodin, a alespoň 45 minut, pokud celková pracovní doba je delší než devět hodin.
 Přestávky je možné rozdělit na nejméně 15 minut.
 Článek 5
 Doby odpočinku
 Pro účely tohoto oddílu se na stážisty a učně, kteří jsou ve službách podniku provozujícího přepravu osob nebo zboží po silnici na území druhé strany, vztahují stejná ustanovení o době odpočinku jako na jiné mobilní pracovníky podle části B oddílu 2 této přílohy.
 Článek 6
 Noční práce
 Každá ze stran přijme nezbytná opatření, aby:
 a)
 je-li práce vykonávána v noci, nepřekročila denní pracovní doba deset hodin za každých 24 hodin, a
 b)
 noční práce byla odměňována v souladu s vnitrostátními právními předpisy, kolektivními smlouvami, dohodami mezi sociálními partnery nebo v souladu s vnitrostátními zvyklostmi, a to pod podmínkou, že odměna není takové povahy, aby ohrozila bezpečnost silniční dopravy.
 Článek 7
 Odchylky
 1. Z objektivních nebo technických důvodů nebo důvodů týkajících se organizace práce je možné přijmout odchylky od článků 3 a 6 prostřednictvím kolektivních smluv, dohod mezi sociálními partnery, nebo není-li toto možné, prostřednictvím právních a správních předpisů za předpokladu, že byli konzultováni zástupci dotyčných sociálních partnerů a bylo vyvinuto úsilí k podpoře všech příslušných forem sociálního dialogu.
 2. Pro výpočet průměrné maximální týdenní pracovní doby čtyřiceti osmi hodin nesmí možnost odchýlit se od článku 3 vést k zavedení referenčního období, které je delší než šest měsíců.
 3. O odchylkách uplatňovaných některou ze stran podle odstavce 1 je informován specializovaný výbor pro silniční dopravu.
 Článek 8
 Informace a záznamy
 Každá ze stran zajistí, aby:
 a)
 mobilní pracovníci byli informováni o příslušných vnitrostátních požadavcích, vnitřních předpisech podnikatele v silniční nákladní dopravě a dohodách mezi sociálními partnery, zejména o kolektivních smlouvách a jakýchkoli podnikových dohodách, které byly uzavřeny na základě tohoto oddílu, a
 b)
 byly vedeny záznamy o pracovní době osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě. Záznamy se uchovávají po dobu alespoň dvou roků po skončení období, kterého se týkají. Za vedení záznamů o pracovní


text:
době mobilních pracovníků odpovídají zaměstnavatelé. Zaměstnavatel musí poskytnout mobilním pracovníkům na jejich žádost opisy záznamů o jejich odpracovaných hodinách.
 Článek 9
 Příznivější ustanovení
 Tento oddíl se nedotýká práva každé ze stran uplatňovat nebo zavést právní a správní předpisy, které jsou příznivější pro ochranu zdraví a bezpečnosti osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě, nebo napomáhat nebo umožnit uplatňování kolektivních smluv nebo jiných dohod uzavřených mezi sociálními partnery, které jsou příznivější pro ochranu zdraví a bezpečnosti mobilních pracovníků. Uvedená pravidla jsou uplatňována nediskriminačním způsobem.
 ODDÍL 4
 POUŽÍVÁNÍ TACHOGRAFŮ ŘIDIČI
 Článek 1
 Předmět a zásady
 Tento oddíl stanoví požadavky na řidiče spadající do oblasti působnosti části B oddílu 2, pokud jde o používání tachografů uvedených v čl. 465 odst. 1 písm. b) této dohody.
 Článek 2
 Definice
 1. Pro účely tohoto oddílu se použijí definice uvedené v části B oddílu 2 článku 2.
 2. Vedle definic uvedených v odstavci 1 se pro účely tohoto oddílu použijí tyto definice:
 a)
 „tachografem“ nebo „záznamovým zařízením“ se rozumí zařízení určené k montáži do silničních vozidel a k automatickému či poloautomatickému zobrazování, záznamu, tisku, ukládání a výstupu podrobných informací o pohybu, včetně rychlosti, těchto vozidel a podrobných informací o některých dobách činnosti jejich řidičů;
 b)
 „záznamovým listem“ se rozumí list určený k přijímání a uchování zaznamenaných údajů, který se vkládá do analogového tachografu a na němž zapisovací zařízení analogového tachografu průběžně zapisuje informace, které mají být zaznamenány;
 c)
 „kartou tachografu“ se rozumí čipová karta určená k použití s tachografem, která umožňuje identifikaci role držitele karty a přenos a ukládání údajů tachografem;
 d)
 „kartou řidiče“ se rozumí karta tachografu vystavená orgány některé ze stran konkrétnímu řidiči, která identifikuje řidiče a umožňuje ukládání údajů o jeho činnostech;
 e)
 „analogovým tachografem“ se rozumí tachograf splňující specifikace v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 165/2014 (3) ve znění úpravy z dodatku 31-B-4-1;
 f)
 „digitálním tachografem“ se rozumí tachograf splňující jeden z těchto souborů specifikací ve znění úpravy z dodatku 31-B-4-2:
 —
 přílohu IB nařízení (EHS) č. 3821/85 s použitelností do 30. září 2011;
 —
 přílohu IB nařízení (EHS) č. 3821/85 s použitelností od 1. října 2011; nebo
 —
 přílohu IB nařízení (EHS) č. 3821/85 s použitelností od 1. října 2012;
 g)
 „inteligentním tachografem 1“ se rozumí tachograf splňující požadavky přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 (4) s použitelností od 15. června 2019, ve znění úpravy z dodatku 31-B-4-3;
 h)
 „inteligentním tachografem 2“ se rozumí tachograf splňující tyto požadavky:
 —
 automatické zaznamenávání překročení hranic,
 —
 zaznamenávání nakládek a vykládek,
 —
 zaznamenávání toho, zda je vozidlo používáno k přepravě zboží nebo cestujících, a
 —
 splňující specifikace, které mají být stanoveny v prováděcích aktech uvedených v čl. 11 prvním pododstavci nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 165/2014 (5), ve znění úpravy z rozhodnutí specializovaného výboru pro silniční dopravu;
 i)
 „událostí“ se rozumí mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena pokusem o podvod;
 j)
 „neplatnou kartou“ se rozumí karta, která byla zjištěna jako vadná nebo u které se úvodní prokázání pravosti nezdařilo, jejíž doba platnosti dosud nezačala


text:
nebo jejíž doba platnosti uplynula.
 Článek 3
 Používání karet řidiče
 1. Karta řidiče je osobní.
 2. Řidič smí být držitelem pouze jedné platné karty řidiče a je oprávněn používat pouze vlastní osobní kartu řidiče. Řidič nesmí používat kartu řidiče, která je vadná nebo jejíž platnost skončila.
 Článek 4
 Vydávání karet řidiče
 1. Kartu řidiče vydá příslušný orgán strany, v níž má řidič obvyklé bydliště.
 2. Pro účely tohoto článku se „obvyklým bydlištěm“ rozumí místo, kde osoba obvykle, tj. nejméně 185 dní v každém kalendářním roce, žije z důvodů osobních a profesních vazeb nebo v případě osoby bez profesních vazeb z důvodu osobních vazeb, z nichž vyplývá úzké spojení této osoby s místem, kde žije.
 Za obvyklé bydliště osoby, jejíž profesní vazby jsou jinde než vazby osobní, a která tedy střídavě pobývá na různých místech na území dvou stran, se však považuje místo jejích osobních vazeb, pokud se tam pravidelně vrací. Tato poslední podmínka nemusí být splněna, pokud osoba pobývá v některé ze stran, aby zde vykonávala časově omezený úkol.
 3. Řidiči prokazují obvyklé bydliště jakýmkoli vhodným dokladem, například průkazem totožnosti nebo jakýmkoli jiným platným dokladem.
 Článek 5
 Obnova karet řidiče
 Jestliže si řidič přeje obnovit svou kartu řidiče, podá žádost příslušným orgánům strany, v níž má obvyklé bydliště, nejpozději 15 pracovních dní před skončením platnosti karty.
 Článek 6
 Používání karet řidiče a záznamových listů
 1. Řidiči používají záznamové listy nebo kartu řidiče každý den, kdy řídí, od okamžiku, kdy převezmou vozidlo. Záznamový list nebo karta řidiče nesmějí být vyjmuty před koncem denní pracovní doby, pokud není jejich vyjmutí jinak povoleno nebo není nezbytné pro zapsání symbolu země po překročení hranice. Žádný záznamový list nebo karta řidiče se nesmějí používat po dobu delší, než pro kterou jsou určeny.
 2. Řidiči vhodným způsobem chrání záznamové listy nebo karty řidiče a nesmí používat ušpiněné nebo poškozené záznamové listy nebo karty řidiče. S ohledem na dobu trvání přepravy řidič zajistí, aby v případě kontroly mohly být na žádost kontrolora správně vytištěny údaje z tachografu.
 3. Jestliže se řidič vzdálí od vozidla, a v důsledku toho nemůže tachograf zabudovaný do vozidla používat, musí být časové úseky uvedené v odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv):
 a)
 zaznamenány na záznamovém listu ručně, automatickým záznamem nebo jinými prostředky čitelně a bez znečištění záznamového listu, je-li vozidlo vybaveno analogovým tachografem, nebo
 b)
 zadány na kartu řidiče zařízením k ručnímu zadávání údajů v tachografu, je-li vozidlo vybaveno digitálním tachografem, inteligentním tachografem 1 či inteligentním tachografem 2.
 Žádná ze stran neuloží řidičům povinnost předkládat formuláře dokládající jejich činnost za dobu, kdy se od vozidla vzdálili.
 4. Nachází-li se ve vozidle vybaveném digitálním tachografem, inteligentním tachografem 1 či inteligentním tachografem 2 více než jeden řidič, každý řidič zajistí, aby jeho karta řidiče byla vložena do správného otvoru v tachografu.
 Nachází-li se ve vozidle vybaveném analogovým tachografem více než jeden řidič, mění řidiči záznamové listy tak, aby příslušné informace byly zaznamenány na záznamovém listu řidiče, který v danou dobu skutečně řídil.
 5. Řidiči:
 a)
 zajistí, aby doba zaznamenaná na záznamovém


text:
listu souhlasila s úředním časem v zemi registrace vozidla;
 b)
 zachází s přepínacím mechanismem tak, aby byly časové úseky zaznamenány odděleně, zřetelně a takto:
 i)
 pod značkou : doba řízení;
 ii)
 pod značkou: „jiná práce“, kterou se rozumí jakákoli činnost, kromě řízení ve smyslu části B oddílu 3 čl. 2 písm. a), a také jakákoli práce pro stejného či jiného zaměstnavatele v odvětví dopravy či v jiném odvětví;
 iii)
 pod značkou: „pracovní pohotovost“, jak je definována v části B oddílu 3 čl. 2 písm. b);
 iv)
 pod značkou: přestávka v řízení, doba odpočinku, řádná dovolená nebo volno z důvodu nemoci a
 v)
 pod značkou „trajekt/vlak“: vedle značky: doba odpočinku strávená na trajektu nebo ve vlaku, jak požaduje část B oddíl 2 čl. 6 odst. 12.
 6. Každý řidič vozidla vybaveného analogovým tachografem zapíše na svůj záznamový list tyto informace:
 a)
 na počátku používání záznamového listu své příjmení a jméno;
 b)
 datum a místo začátku a konce použití záznamového listu;
 c)
 registrační značku každého vozidla, ke kterému je řidič přidělen, jak na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu, tak i v okamžiku, kdy dojde ke změně vozidla v průběhu používání záznamového listu;
 d)
 stav počitadla ujetých kilometrů:
 i)
 na začátku první jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
 ii)
 na konci poslední jízdy zaznamenané na záznamovém listu,
 iii)
 při změně vozidla během pracovního dne stav počitadel v prvním a v dalším vozidle, ke kterému byl řidič přidělen;
 e)
 případně dobu, kdy dojde k výměně vozidla, a
 f)
 symboly zemí, ve kterých začala a skončila jeho denní pracovní doba. Řidič zapíše rovněž symbol země, do níž vstoupí po překročení hranice členského státu EU a Spojeného království, a to na začátku první zastávky řidiče v tomto členském státě nebo ve Spojeném království. Tato první zastávka se uskuteční na nejbližším možném místě zastávky na hranici nebo po jejím překročení. Pokud k překročení hranice dojde na trajektu nebo ve vlaku, řidič symbol země zapíše v přístavu nebo stanici příjezdu.
 7. Řidič do digitálního tachografu zapíše symboly zemí, ve kterých začala a skončila jeho denní pracovní doba.
 Od 2. února 2022 řidič zapíše rovněž symbol země, do níž vstoupí po překročení hranice členského státu a Spojeného království, a to na začátku první zastávky řidiče v tomto členském státě nebo ve Spojeném království. Tato první zastávka se uskuteční na nejbližším možném místě zastávky na hranici nebo po jejím překročení. Pokud k překročení hranice dojde na trajektu nebo ve vlaku, řidič symbol země zapíše v přístavu nebo stanici příjezdu.
 Členský stát nebo Spojené království může požadovat od řidičů vozidel, která na jeho území provozují dopravu, aby k symbolu země připojili přesnější zeměpisné údaje, jestliže tyto přesnější zeměpisné údaje oznámí některá ze stran předem druhé straně.
 Řidič nemusí informace uvedené v první větě prvního pododstavce zaznamenávat, pokud tachograf tyto údaje o poloze automaticky zaznamenává.
 Článek 7
 Správné používání tachografů
 1. Dopravci a řidiči zajistí správné fungování a náležité používání digitálních tachografů a karet řidiče. Dopravci a řidiči používající analogové tachografy zajistí jejich správné fungování a náležité používání záznamových listů.
 2.


text:
Je zakázáno falšovat, skrývat, potlačovat nebo ničit údaje zaznamenané na záznamovém listu nebo uchovávané v tachografu nebo na kartě řidiče nebo na výstupních sestavách vytištěných tachografem. Rovněž je zakázána jakákoli manipulace s tachografem, záznamovým listem nebo kartou řidiče, která může mít za následek falšování údajů nebo vytištěných informací, jejich potlačení nebo zničení. Ve vozidle se nesmí nacházet žádný přístroj umožňující provádět takové manipulace.
 Článek 8
 Odcizené, ztracené nebo vadné karty řidiče
 1. Vydávající orgány stran vedou záznamy o vydaných, odcizených, ztracených nebo vadných kartách řidiče po dobu, která se rovná nejméně době jejich platnosti.
 2. Jestliže je karta řidiče poškozena nebo nefunguje správně, vrátí ji řidič příslušnému orgánu země, ve které má obvyklé bydliště. Krádež karty řidiče musí být formálně oznámena příslušným orgánům státu, ve kterém ke krádeži došlo.
 3. Každá ztráta karty řidiče musí být oznámena formálním prohlášením příslušným orgánům strany, která kartu vydala, a příslušným orgánům strany, v níž se nachází obvyklé bydliště řidiče, pokud se tyto strany liší.
 4. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně nebo je ztracena či odcizena, požádá řidič během sedmi dnů o její náhradu příslušné orgány strany, v níž má své obvyklé bydliště.
 5. Nastanou-li okolnosti uvedené v odstavci 4, smí řidič pokračovat v řízení bez karty řidiče nejdéle po dobu 15 dnů nebo déle, je-li to nezbytné vzhledem k návratu vozidla na místo jeho obvyklého odstavení, pokud může tento řidič během této doby prokázat nemožnost kartu předložit nebo používat.
 Článek 9
 Poškozené karty řidiče nebo záznamové listy
 1. V případě poškození záznamového listu obsahujícího záznamy nebo karty řidiče připojí řidič poškozený záznamový list nebo kartu řidiče k jakémukoli rezervnímu záznamovému listu použitému jako jeho náhrada.
 2. Jestliže je karta řidiče poškozena, nefunguje správně, je ztracena nebo odcizena, řidič:
 a)
 na začátku jízdy vytiskne údaje o vozidle, které řídí, a na výtisk zaznamená:
 i)
 údaje, které umožní identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu, a
 ii)
 časové úseky uvedené v čl. 6 odst. 5 písm. b) bodech ii), iii) a iv);
 b)
 na konci jízdy vytiskne informace o časových úsecích zaznamenaných tachografem, zaznamená dobu jiné práce, dobu pracovní pohotovosti a odpočinku od vyhotovení výtisku při zahájení jízdy, nejsou-li zaznamenány tachografem, a uvede na tomto dokumentu údaje k identifikaci řidiče (jméno, číslo karty řidiče nebo řidičského oprávnění), včetně svého podpisu.
 Článek 10
 Záznamy, které musí mít řidič u sebe
 1. Řídí-li řidič vozidlo vybavené analogovým tachografem, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
 i)
 záznamové listy pro daný den a pro předcházejících 28 dní;
 ii)
 kartu řidiče, pokud je jejím držitelem, a
 iii)
 veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené daný den a v předcházejících 28 dnech.
 2. Řídí-li řidič vozidlo vybavené digitálním tachografem, inteligentním tachografem 1 či inteligentním tachografem 2, musí být schopen kdykoliv na žádost pověřeného kontrolora předložit:
 i)
 svou kartu řidiče
 ii)
 veškeré ručně provedené záznamy a výtisky pořízené daný den a v předcházejících 28 dnech. a
 iii)
 záznamové listy, které odpovídají stejnému období jako v bodě ii), během kterého řídil vozidlo vybavené


text:
analogovým tachografem.
 Od 31. prosince 2024 se lhůta 28 dnů uvedená v odst. 1 bodech i) a iii) a v odst. 2 bodě ii) nahrazuje lhůtou 56 dnů.
 3. Pověřený kontrolor může ověřit dodržování části B oddílu 2 analýzou záznamových listů a zobrazených, vytištěných nebo stažených údajů, které zaznamenal tachograf nebo karta řidiče, nebo není-li to možné, jakéhokoli jiného podkladového dokumentu, který zdůvodňuje nedodržení některého ustanovení uvedeného oddílu.
 Článek 11
 Článek 11 – Postupy v případě selhání zařízení
 V době, kdy je tachograf mimo provoz nebo nefunguje správně, uvede řidič údaje umožňující jeho identifikaci (jméno, číslo karty řidiče nebo číslo řidičského průkazu) včetně podpisu, jakož i informace o různých časových úsecích, které už tachografem nebyly zaznamenávány nebo tištěny správně:
 a)
 na záznamovém listu nebo listech nebo
 b)
 na prozatímním listu, který je třeba připojit k záznamovému listu nebo uchovávat společně s kartou řidiče.
 Článek 12
 Donucovací opatření
 1. Každá ze stran přijme veškerá vhodná opatření k zajištění dodržování ustanovení části B oddílů 2, 3 a 4, zejména každoročním zajišťováním odpovídající úrovně silničních kontrol a kontrol prováděných v provozovnách dopravců, jež zahrnují významnou a reprezentativní část mobilních pracovníků, řidičů, podniků a vozidel všech kategorií dopravy spadajících do oblasti působnosti těchto oddílů.
 Příslušné orgány každé ze stran organizují kontroly tak, aby:
 i)
 v každém kalendářním roce musí být zkontrolováno minimálně 3 % pracovních dnů řidičů vozidel spadajících do oblasti působnosti části B oddílu 2; a
 ii)
 nejméně 30 % z celkového počtu kontrolovaných pracovních dnů se kontroluje na silnici a nejméně 50 % v provozovnách podniků.
 Prvky silničních kontrol zahrnují:
 i)
 denní a týdenní doby řízení, přerušení řízení a denní a týdenní doby odpočinku;
 ii)
 záznamové listy z předchozích dnů, které se nacházejí ve vozidle, nebo údaje uložené po stejnou dobu na kartě řidiče nebo v paměti tachografu nebo na výtiscích, je-li to vyžadováno, a
 iii)
 řádné fungování tachografu.
 Tyto kontroly se provádějí bez diskriminace mezi vozidly, podniky a řidiči bez ohledu na to, zda mají bydliště či nikoli, a bez ohledu na původ nebo místo určení cesty nebo typ tachografu.
 Kromě prvků, které jsou předmětem silničních kontrol, zahrnují prvky kontrol v provozovnách podniků:
 i)
 týdenní doby odpočinku a doby řízení mezi uvedenými dobami odpočinku;
 ii)
 čtrnáctidenní doby řízení;
 iii)
 náhradu za zkrácené týdenní doby odpočinku v souladu s čl. 6 odst. 6 a . 7 části B oddílu 2; a
 iv)
 používání záznamových listů nebo údajů z celku ve vozidle a karty řidiče a jejich výtisků nebo úpravy pracovní doby řidičů.
 2. Jestliže zjištění silniční kontroly řidiče vozidla registrovaného na území druhé strany vedou k podezření, že došlo k protiprávnímu jednání, které nelze při silniční kontrole odhalit, protože chybějí nezbytné údaje, poskytnou si příslušné orgány každé ze stran při objasňování situace vzájemnou pomoc. V případech, kdy příslušné orgány některé ze stran za tímto účelem provedou kontrolu v prostorách podniku, sdělí výsledky této kontroly příslušným orgánům druhé strany.
 3. Příslušné orgány stran spolupracují při organizování koordinovaných silničních kontrol.
 4. Každá ze stran zavede systém hodnocení rizika podniků na základě relativního počtu a


text:
závažnosti porušení uvedených v dodatku 31-A-1-1 nebo porušení uvedených na seznamu vypracovaném specializovaným výborem pro silniční dopravu podle části A oddílu 1 čl. 6 odst. 3, kterých se jednotlivý podnik dopustil.
 5. Podniky s vyšším stupněm rizika budou kontrolovány důkladněji a častěji.
 6. Každá ze stran a, v případě Unie, každý členský stát umožní svým příslušným orgánům uložit podnikateli v silniční nákladní dopravě a/nebo řidiči sankci za porušení platných předpisů o době řízení, přestávkách v řízení a dobách odpočinku zjištěných na jejím/jeho území, za něž dosud sankce nebyla uložena, a to i v případě, že k tomuto porušení došlo na území druhé strany nebo, v případě Unie, na území členského státu nebo třetí země.
 Dodatek 31-B-4-1
 Úpravy technických specifikací analogového tachografu
 Příloha I nařízení (EU) č. 165/2014 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 a)
 V oddílu III (Konstrukční požadavky na záznamové zařízení) pododdílu c) (Zapisovací přístroje) bodu 4.1 se slova „čl. 34 odst. 5 písm. b) body ii), iii) a iv) tohoto nařízení“ nahrazují slovy „čl. 6 odst. 5 písm. b) bodů ii), iii) a iv) oddílu 4 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 b)
 V oddílu III (Konstrukční požadavky na záznamové zařízení) pododdílu c) (Zapisovací přístroje) bodu 4.2 se slova „článku 34 tohoto nařízení“ nahrazují slovy „čl. 6 odst. 5 oddílu 4 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 c)
 V oddílu IV (Záznamové listy) pododdílu a) (Všeobecně) bodu 1 třetím pododstavci se slova „článku 34 tohoto nařízení“ nahrazují slovy „čl. 6 odst. 6 oddílu 4 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 d)
 V oddílu V (Montáž záznamového zařízení) bodu 5 prvním pododstavci se slova „tohoto nařízení“ nahrazují slovy „oddílu 4 části B a oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 e)
 V oddílu V (Montáž záznamového zařízení) bodu 5 třetím pododstavci se slova „části A přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES“ nahrazují slovy „Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3)“ a slova „tímto nařízením“ nahrazují slovy „oddílem 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 f)
 V oddílu VI (Ověřování a kontroly) se do textu před bodem 1 za slova „Členské státy“ vkládají slova „a Spojené království“.
 g)
 V oddílu VI (Ověřování a kontroly) bodu 1 (Udělování osvědčení novým nebo opraveným zařízením) druhém pododstavci se za slova


text:
„Členské státy“ vkládají slova „a Spojené království“ a slova „tohoto nařízení“ nahrazují slovy „oddílu 4 části B a oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 h)
 V oddílu VI (Ověřování a kontroly) bodu 3 (Periodické kontroly) písm. b) se za slova „členský stát“ vkládají slova „a Spojené království“.
 Dodatek 31-B-4-2
 Úpravy technických specifikací digitálního tachografu
 Příloha IB nařízení (EHS) č. 3821/85 včetně jejích dodatků, zavedená nařízením (ES) č. 2135/98 (6), se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 1.
 V případě Spojeného království se odkazy na „členský stát“ nahrazují odkazem na „stranu“, kromě odkazů v bodě 174 pododdílu IV (Konstrukční a funkční požadavky na karty tachografu) a v bodě 268a pododdílu VII (Vydávání karet).
 2.
 Slova „nařízení Rady (EHS) č. 3820/85“ a „nařízení (ES) č. 561/2006“ se nahrazují slovy „oddíl 2 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 Oddíl I (Definice) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 3.
 Písmeno u) se nahrazuje tímto:
 „u)
 „účinným obvodem kol“ rozumí průměrná vzdálenost ujetá každým z kol pohánějících vozidlo (poháněná kola) v průběhu jedné ukončené otáčky. Tyto vzdálenosti jsou měřeny za normálních zkušebních podmínek, jak stanoví požadavek 414, a vyjadřují se ve tvaru: „l = ... mm“. Výrobci vozidla mohou měření těchto vzdáleností nahradit teoretickým výpočtem, který bere v úvahu rozložení hmotností na nápravy pro nenaložené vozidlo v provozním stavu, a to zejména s chladicí kapalinou, mazivy, palivem, nářadím, rezervním kolem a řidičem. Postupy pro tyto teoretické výpočty podléhají schválení příslušného orgánu některé ze stran a mohou být provedeny výhradně před aktivací tachografu;“.
 4.
 V písmenu bb) se slova „směrnicí Rady 92/6/EHS“ nahrazují slovy „použitelnými právními předpisy každé ze stran“.
 5.
 Písmeno ii) se nahrazuje tímto:
 „ii) „certifikací bezpečnosti“ rozumí: postup, kterým osvědčuje orgán pro certifikaci všeobecných kritérií, že zkoumané záznamové zařízení (nebo jeho součást) nebo karta tachografu splňuje bezpečnostní požadavky stanovené v dodatku 10 (Všeobecné požadavky na bezpečnost);“
 6.
 V písmenu mm) se slova „směrnice 92/23/EHS“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 54“.
 7.
 V písmenu nn) se poznámka pod čarou 17 nahrazuje tímto:
 „„identifikačním číslem vozidla“ se rozumí pevná kombinace znaků přiřazených každému vozidlu výrobcem, která se skládá ze dvou částí: z prvního, složeného z nejvýše šesti znaků (písmen nebo číslic) označujícího obecné vlastnosti vozidla, zejména typ a model; z druhého, složeného z osmi znaků, z nichž první čtyři mohou být písmena nebo číslice a další čtyři jsou pouze číslice, zajišťující spolu s prvním oddílem přesné rozlišení jednotlivého vozidla.“
 8.
 V písmenu rr) se první odrážka nahrazuje tímto:
 „–
 zabudováno a užíváno pouze ve vozidlech typu M1 a N1 podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3),“.
 Oddíl II (Obecné vlastnosti a funkce záznamového zařízení) přílohy IB nařízení


text:
(EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 9.
 V bodě 004 se zrušuje poslední pododstavec.
 Oddíl III (Konstrukční a funkční požadavky na záznamové zařízení) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 10.
 V bodě 065 se slova „směrnice 2007/46/ES“ nahrazují slovy „Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3)“.
 11.
 V bodě 162 se slova „směrnici 95/54/ES ze dne 31. října 1995, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 72/245/EHS“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 10“.
 Oddíl IV (Konstrukční a funkční požadavky na karty tachografu) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 12.
 V bodě 174 se slova „UK: Spojené království“ nahrazují slovy „V případě Spojeného království je rozlišovací značkou UK“.
 13.
 V bodě 185 se slova „území Společenství“ nahrazují slovy „území Unie a Spojeného království“.
 14.
 V bodě 188 se slova „směrnice Společenství 95/54/ES ze dne 31. října 1995“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 10“.
 15.
 V bodě 189 se zrušuje poslední pododstavec.
 Oddíl V (Instalace záznamového zařízení) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 16.
 V bodě 250a se slova „nařízením (ES) č. 68/2009“ nahrazují slovy „dodatkem 12 této přílohy“.
 Oddíl VI (Kontroly, inspekce a opravy) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 17.
 Úvodní věta se nahrazuje tímto:
 „Požadavky týkající se okolností, za kterých mohou být odstraněny pečetě uváděné v čl. 5 odst. 5 oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé, jsou definované v kapitole V(3) této přílohy.“.
 18.
 V pododdílu 1 (Schvalování montérů nebo servisních dílen) se odkaz na „čl. 12 odst. 1 tohoto nařízení“ nahrazuje odkazem na „čl. 5 odst. 1 oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 Oddíl VII (Vydávání karet) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 19.
 V bodě 268a se za všechny formy slov „členské státy“ vkládají v příslušné formě slova „a Spojené království“.
 Oddíl VIII (Schválení typu záznamového zařízení a karet tachografu) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 20.
 V bodě 271 se neuvádějí slova „v souladu s článkem 5 tohoto nařízení“.
 Dodatek 1 (Slovník dat) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 21.
 V bodě 2.111 se slova „směrnice 92/23/EHS ze dne 31. 3. 1992 (Úř. věst. L 129, s. 95)“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 54“.
 Dodatek 9 (Schválení typu — minimální rozsah požadovaných zkoušek) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 22.
 V podbodě 5.1 oddílu 2 (Funkční zkoušky celku ve vozidle) se slova „směrnice 95/54/ES“ nahrazují slovy „předpisu EHK


text:
OSN č. 10“.
 23.
 V podbodě 5.1 oddílu 3 (Funkční zkoušky snímačů pohybu) se slova „směrnice 95/54/ES“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 10“.
 Dodatek 12 (Adaptér pro vozidla kategorie M1 a N1) přílohy IB nařízení (EHS) č. 3821/85 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 24.
 V oddílu 4 (Konstrukční a funkční požadavky na adaptér) v bodě 4.5 (Funkční charakteristiky) v ADA_023 se slova „směrnicí Komise 2006/28/ES, kterou se za účelem přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Rady 72/245/EHS“ nahrazují slovy „předpisem EHK OSN č. 10“.
 25.
 V bodě 5.1 tabulky v pododdílu 7.2 (Osvědčení o funkčnosti) se slova „směrnicí 2006/28/ES“ nahrazují slovy „předpisem EHK OSN č. 10“.
 Dodatek 31-B-4-3
 Úpravy technických specifikací inteligentního tachografu
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/799, včetně jeho příloh a dodatků, se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 1.
 V případě Spojeného království se odkazy na „členský stát“ nahrazují odkazem na „stranu“ v příslušném mluvnickém tvaru, kromě odkazů v bodě 229 pododdílu 4.1 a v bodě 424 oddílu 7.
 2.
 Slova „nařízení (EHS) č. 3820/85“ a „nařízení (ES) č. 561/2006“ se nahrazují slovy „oddíl 2 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 3.
 Slova „nařízení (EU) č. 165/2014“ se nahrazují slovy „oddíl 4 části B a oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé, s výjimkou odkazů v bodě 402 pododdílu 5.3 a bodě 424 oddílu 7“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 4.
 Slova „směrnice (EU) 2015/719“ a „směrnice Rady 96/53/ES“ se nahrazují slovy „oddíl 1 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 Oddíl 1 (Definice) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 5.
 Písmeno u) se nahrazuje tímto:
 „u)
 „účinným obvodem kol“:
 průměrná vzdálenost ujetá každým z kol pohánějících vozidlo (poháněná kola) v průběhu jedné ukončené otáčky. Tyto vzdálenosti jsou měřeny za normálních zkušebních podmínek, jak stanoví požadavek 414, a vyjadřují se ve tvaru: „l = ... mm“. Výrobci vozidla mohou měření těchto vzdáleností nahradit teoretickým výpočtem, který bere v úvahu rozložení hmotností na nápravy pro nenaložené vozidlo v provozním stavu, a to zejména s chladicí kapalinou, mazivy, palivem, nářadím, rezervním kolem a řidičem. Postupy pro tyto teoretické výpočty podléhají schválení příslušného orgánu některé ze stran a mohou být provedeny výhradně před aktivací tachografu;“.
 6.
 V písmenu hh) se slova „směrnice Rady 92/6/EHS“ nahrazují slovy „použitelnými právními předpisy každé ze strany“.
 7.
 V písmenu uu) se slova „směrnice 92/23/EHS“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 54“.
 8.
 V písmenu vv) se poznámka pod čarou 9 nahrazuje tímto:
 „„identifikačním číslem vozidla“ se rozumí pevná kombinace znaků


text:
přiřazených každému vozidlu výrobcem, která se skládá ze dvou částí: z prvního, složeného z nejvýše šesti znaků (písmen nebo číslic) označujícího obecné vlastnosti vozidla, zejména typ a model; z druhého, složeného z osmi znaků, z nichž první čtyři mohou být písmena nebo číslice a další čtyři jsou pouze číslice, zajišťující spolu s prvním oddílem přesné rozlišení jednotlivého vozidla.“
 9.
 V písmenu yy) se první odrážka nahrazuje tímto:
 „–
 zabudováno a užíváno pouze ve vozidlech typu M1 a N1 podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3),“.
 10.
 Písmeno aaa) se zrušuje.
 11.
 V písmenu ccc) se první pododstavec nahrazuje slovy „15. červen 2019“.
 Oddíl 2 (Obecné vlastnosti a funkce záznamového zařízení) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 12.
 V pododdílu 2.1se v bodě 7 zrušuje poslední pododstavec.
 Oddíl 3 (Konstrukční a funkční požadavky na záznamové zařízení) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 13.
 V pododdílu 3.20 se v bodě 200 se zrušuje druhá věta třetího pododstavce.
 14.
 V pododdílu 3.20 se bod 201 nahrazuje tímto:
 „Celek ve vozidle může být také schopen dodat, prostřednictvím příslušného vyhrazeného sériového spojení nezávislého na přídavném připojení sběrnice CAN (ISO 11898 Silniční vozidla — Výměna digitálních informací — Oblast sítě řídících obvodů pro rychlou komunikaci), výstupní signál odpovídající následujícím údajům, což umožní jejich elektronické zpracování dalšími elektronickými jednotkami instalovanými ve vozidle:
 —
 aktuální datum a čas UTC,
 —
 rychlost vozidla,
 —
 celková vozidlem ujetá vzdálenost (měřič ujeté vzdálenosti),
 —
 současně navolená činnost řidiče a druhého řidiče,
 —
 informace o jakékoliv kartě tachografu současně vložené do řidičova otvoru pro vkládání karty a otvoru druhého řidiče a (pokud přichází v úvahu) identifikační data karty (číslo karty a země, která kartu vydala).
 Další data mohou být k dispozici jako doplněk tohoto minimálního výčtu.
 Jestliže je zapnuto zapalování vozidla, musí být uvedená data neustále k dispozici na výstupní lince. Jestliže je zapalování vypnuto, musí být minimálně indikovány jakékoliv změny činnosti řidiče nebo druhého řidiče nebo jakékoliv vyjmutí nebo vložení karty tachografu musí vyvolat odpovídající výstupní datový signál. V případě, že výstupní datový signál není k dispozici při vypnutém zapalování vozidla, musí se tyto údaje zpřístupnit okamžitě po zapnutí zapalování vozidla.
 V případě přenášení osobních údajů je však stále nezbytný souhlas řidiče.“
 Oddíl 4 (Konstrukční a funkční požadavky na karty tachografu) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 15.
 V bodě 229 pododdílu 4.1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „V případě Spojeného království je rozlišovací značkou UK“.
 16.
 V bodě 237 se slova „článku 26.4 nařízení (EU) č. 165/2014“ nahrazují slovy „čl. 9 odst. 2 oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 17.
 V bodě 241 pododdílu 4.4. kapitoly 4 této přílohy se slova „území Společenství“ nahrazuje slovy „území Unie a Spojeného království“.
 18.
 V pododdílu 4.5 se


text:
zrušuje bod 246.
 Oddíl 5 (Montáž záznamového zařízení) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 19.
 V pododdílu 5.2 se první podostavec bodu 397 nahrazuje tímto:
 „397)
 Pouze u vozidel kategorií M1 a N1, která jsou vybavena adaptérem v souladu s dodatkem 16 této přílohy a u kterých není možné zahrnout všechny potřebné informace podle požadavku 396, může být použit druhý doplňkový štítek. V takových případech musí tento doplňkový štítek obsahovat alespoň informace uvedené v posledních čtyřech odrážkách požadavku 396.“
 20.
 V bodě 402 pododdílu 5.3 se slova „čl. 22 odst. 3 nařízení (EU) č. 165/2014“ nahrazují slovy „čl. 5 odst. 3 oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 Oddíl 6 (Kontroly, inspekce a opravy) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 21.
 Úvodní věta se nahrazuje tímto:
 „Požadavky týkající se okolností, za kterých mohou být odstraněny plomby, jsou definovány v kapitole 5.3 této přílohy.“
 Oddíl 7 (Vydávání karet) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 22.
 V bodě 424 se za slova „Členské státy“ vkládají slova „a Spojené království“ a odkaz týkající se „článku 31 nařízení (EU) č. 165/2014“ se nahrazuje slovy „článkem 13 oddílu 2 části C přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 Dodatek 1 (Datový slovník) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 23.
 V bodě 2.163 se slova „směrnice 92/23/EHS“ nahrazují slovy „předpisu EHK OSN č. 54“.
 Dodatek 11 (společné bezpečnostní mechanismy) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 24.
 V bodě 9.1.4 (Úroveň zařízení: celky ve vozidle) se v první poznámce pod CSM_78 slova „nařízení (EU) č. 581/2010“ nahrazují slovy „čl. 7 odst. 5 oddílu 2 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 25.
 V bodě 9.1.5 (Úroveň zařízení: karty tachografu) se v poznámce pod CSM_89 slova „nařízení (EU) č. 581/2010“ nahrazují slovy „čl. 7 odst. 5 oddílu 2 části B přílohy 31 Dohody o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé“.
 Dodatek 12 (Určování polohy na základě globálního družicového navigačního systému (GNSS) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 26.
 V oddílu 1 (Úvod) se zrušuje druhý pododstavec.
 27.
 V oddílu 2 (Specifikace přijímače GNSS) se odkaz na „slučitelnost se službami poskytovanými v rámci programů Galileo a EGNOS podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1285/2013“


text:
nahrazuje odkazem na „slučitelnost se systémy s družicovým rozšířením (SBAS)“.
 Dodatek 16 (Adaptér pro vozidla kategorie M1 a N1) přílohy IC prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/799 se pro účely tohoto oddílu upravuje takto:
 28.
 V bodě 5.1 tabulky v oddílu 7 (Schválení typu záznamového zařízení při použití adaptéru) se odkaz týkající se „směrnice 2006/28/ES“ nahrazuje slovy „předpisem EHK OSN č. 10“.
 ČÁST C
 Požadavky na vozidla používaná pro přepravu zboží v souladu s článkem 466 této dohody
 ODDÍL 1
 HMOTNOSTI A ROZMĚRY
 Článek 1
 Předmět a zásady
 Maximální hmotnosti a rozměry vozidel, která mohou být použita při cestách uvedených v článku 462 této dohody, jsou stanoveny v dodatku 31-C-1-1.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „vozidlem“ rozumí každé vozidlo poháněné silou, které jezdí po silnici vlastní silou;
 b)
 „přívěsem“ rozumí každé vozidlo konstruované a vybavené k přepravě zboží určené k připojení k motorovému vozidlu, kromě návěsu;
 c)
 „návěsem“ rozumí každé vozidlo konstruované a vybavené k přepravě zboží určené ke spřažení s motorovým vozidlem tak, že jeho část spočívá na motorovém vozidle, přičemž je podstatná část jeho hmotnosti a nákladu nesena motorovým vozidlem;
 d)
 „soupravou vozidel“ rozumí buď
 —
 přívěsová souprava skládající se z motorového vozidla spřaženého s přívěsem, nebo
 —
 návěsová souprava skládající se z motorového vozidla spřaženého s návěsem;
 e)
 „klimatizovaným vozidlem“ rozumí každé vozidlo, jehož pevné nebo pohyblivé nástavby jsou speciálně vybaveny pro přepravu zboží při řízených teplotách a jehož boční stěny včetně izolace jsou nejméně 45 mm silné;
 f)
 „maximálními přípustnými rozměry“ rozumí maximální rozměry pro použití vozidla;
 g)
 „maximálními přípustnou hmotností“ rozumí maximální hmotnost využitelná naloženým vozidlem;
 h)
 „maximálním přípustným zatížením nápravy“ rozumí maximální zatížení nápravy nebo skupiny náprav;
 i)
 „tunou“ pro účely zatížení nápravy rozumí váha vyvinutá hmotností jedné tuny, která odpovídá hodnotě 9,8 kilonewtonů (kN);
 j)
 „nedělitelným nákladem“ rozumí náklad, který pro účely přepravy po silnici nelze rozdělit na dva nebo více nákladů bez nepřiměřených nákladů nebo nebezpečí poškození a který vzhledem ke svým rozměrům nebo hmotnosti nemůže být přepravován motorovým vozidlem, přívěsem, přívěsovou soupravou ani kloubovým vozidlem vyhovujícím tomuto oddílu ve všech ohledech;
 k)
 „alternativními palivy“ rozumí paliva nebo zdroje energie, které slouží alespoň zčásti jako náhrada zdrojů fosilní ropy v dodávkách energie pro dopravu a které mají potenciál přispět k její dekarbonizaci a zvýšit environmentální výkonnost odvětví dopravy. Patří mezi ně:
 i)
 elektřina spotřebovávaná ve všech typech elektrických vozidel;
 ii)
 vodík,
 iii)
 zemní plyn, včetně biomethanu, v plynné formě (stlačený zemní plyn – CNG) a ve zkapalněné formě (zkapalněný zemní plyn – LNG);
 iv)
 zkapalněného ropného plynu (LPG),
 v)
 mechanická energie ze zásobníku/zdroje ve vozidle, včetně tepelné energie z odpadu;
 l)
 „vozidlem na alternativní paliva“ rozumí motorové vozidlo, které je úplně nebo zčásti poháněné alternativním palivem;
 m)
 „vozidlem s nulovými emisemi“ rozumí těžké nákladní vozidlo bez spalovacího motoru, nebo se spalovacím motorem, který vypouští méně než 1 g CO2/kWh, a
 n)
 „operací intermodální přepravy“ rozumí přeprava jednoho nebo více kontejnerů nebo výměnných nástaveb o délce nepřesahující 45 stop, při níž nákladní automobil, přívěs, návěs (s tahačem nebo bez


text:
něj), výměnná nástavba nebo kontejner využívá silnici v počátečním a/nebo konečném úseku cesty a na druhém úseku železniční nebo vnitrozemskou vodní nebo námořní dopravu.
 Článek 3
 Zvláštní povolení
 Vozidlo nebo soupravy vozidel přesahující maximální hmotnosti nebo rozměry stanovené v dodatku 31-C-1-1 mohou být vpuštěny do provozu pouze na základě zvláštních nediskriminujících povolení vydaných příslušnými orgány nebo na základě podobných nediskriminujících opatření schválených jednotlivě těmito orgány pro vozidla nebo soupravy vozidel přepravující nedělitelný náklad nebo určené k jeho přepravě.
 Článek 4
 Místní omezení
 Tento oddíl nevylučuje nediskriminační uplatňování platných předpisů o silničním provozu v kterékoli ze stran, které dovolují omezit hmotnost nebo rozměry vozidel na určitých silnicích nebo inženýrských stavbách.
 V tom je zahrnuta možnost stanovit místní omezení pro maximální přípustné rozměry nebo hmotnosti vozidel, která mohou být použita v určitých oblastech nebo na určitých silnicích, kde infrastruktura je nezpůsobilá pro dlouhá a těžká vozidla, například v centrech měst, v malých městech nebo v místech se zvláštním zájmem o ochranu přírody.
 Článek 5
 Aerodynamická zařízení připevněná k zadní části vozidel nebo souprav vozidel
 1. Vozidla nebo soupravy vozidel vybavené aerodynamickými zařízeními mohou překročit maximální délky stanovené v bodě 1.1 dodatku 31-C-1-1, aby bylo možné přidat tato zařízení k zadní části vozidel nebo soupravám vozidel. Vozidla nebo soupravy vozidel vybavené těmito zařízeními musí být v souladu s bodem 1.5 dodatku 31-C-1-1 a v důsledku překročení maximální délky nesmí dojít ke zvýšení nákladové délky těchto vozidel nebo souprav vozidel.
 2. Aerodynamická zařízení uvedená v odstavci 1 musí splňovat tyto provozní požadavky:
 a)
 za okolností, kdy je ohrožena bezpečnost ostatních účastníků silničního provozu nebo řidiče, řidič tato zařízení složí, stáhne nebo odstraní;
 b)
 pokud délka aerodynamických zařízení a vybavení v pracovní poloze překračuje 500 mm, musí je být možné stáhnout nebo složit;
 c)
 při jejich používání v rámci městské a meziměstské silniční infrastruktury se zohlední zvláštní charakteristika oblastí, v nichž je nejvyšší povolená rychlost 50 km/h nebo nižší a v nichž je vyšší pravděpodobnost přítomnosti zranitelných účastníků silničního provozu, a
 d)
 ve složeném/staženém stavu nesmí překračovat maximální povolenou délku o více než 20 cm.
 Článek 6
 Aerodynamické kabiny
 Vozidla nebo soupravy vozidel mohou překročit maximální délky stanovené v bodě 1.1 dodatku 31-C-1-1 za předpokladu, že jejich kabiny vykazují zlepšené aerodynamické vlastnosti, vyšší energetickou účinnost a bezpečnost. Vozidla nebo soupravy vozidel vybavené takovými kabinami musí být v souladu s bodem 1.5 dodatku 31-C-1-1 této směrnice a v důsledku překročení maximální délky nesmí dojít ke zvýšení nosnosti těchto vozidel.
 Článek 7
 Operace intermodální přepravy
 1. Maximální délky stanovené v bodě 1.1 dodatku 31-C-1-1, případně s výhradou článku 6, a maximální vzdálenost stanovená v bodě 1.6 dodatku 31-C-1-1 mohou být překročeny o 15 cm u vozidel nebo souprav vozidel používaných k přepravě kontejnerů o délce 45 stop nebo výměnných nástaveb o délce 45 stop, prázdných nebo naložených, pokud je silniční přeprava dotyčného kontejneru nebo výměnné nástavby je součástí operace intermodální přepravy prováděné v souladu s podmínkami stanovenými každou ze stran.
 2. U operací intermodální přepravy může být maximální přípustná hmotnost pro návěsové soupravy s pěti nebo šesti


text:
nápravami překročena o dvě tuny u kombinace stanovené v bodě 2.2.2 písm. a) dodatku 31-C-1-1 a o čtyři tuny u kombinace stanovené v bodě 2.2.2 písm. b) dodatku 31-C-1-1. Maximální přípustná hmotnost těchto vozidel nesmí překročit 44 tun.
 Článek 8
 Důkaz shody
 1. Jako důkaz shody s tímto oddílem musí být vozidla, na která se vztahuje, opatřena jedním z těchto důkazů:
 a)
 kombinací těchto dvou štítků:
 —
 povinného štítku výrobce, což je štítek nebo tabulka připevněná na vozidlo výrobcem, na které jsou uvedeny základní technické údaje nezbytné k identifikaci vozidla a která uvádí pro informaci příslušných orgánů nezbytné informace týkající se maximálních přípustných hmotností, a
 —
 štítku týkajícího se rozměrů, který je pokud možno připevněn vedle povinného štítku výrobce a obsahuje tyto informace:
 i)
 název výrobce,
 ii)
 identifikační číslo vozidla,
 iii)
 délku motorového vozidla, přívěsu nebo návěsu (L),
 iv)
 šířku motorového vozidla, přívěsu nebo návěsu (W) a
 v)
 údaje o měření délky soupravy vozidel:
 —
 vzdálenost (a) mezi předním čelem motorového vozidla a středem spojovacího zařízení (hák spřáhla nebo sedlo tahače návěsů); v případě sedlové spojky s několika spojovacími místy musí být udány nejmenší a největší hodnoty (amin a amax);
 —
 vzdálenost (b) mezi středem spojovacího zařízení přívěsu (čep sedla tahače) nebo návěsu (čep sedla návěsu) a zadním čelem přívěsu nebo návěsu; v případě zařízení s více spojovacími místy musí být udány nejmenší a největší hodnoty ((bmin a bmax).
 Délka soupravy vozidel je délka motorového vozidla a přívěsu nebo návěsu umístěných v rovné linii za sebou;
 b)
 jedním štítkem obsahujícím informace z obou štítků uvedených v písmenu a); nebo
 c)
 jedním dokladem vydaným příslušnými orgány některé ze stran nebo, v případě Unie, členského státu, ve kterém je vozidlo registrováno nebo uvedeno do provozu, obsahujícím stejné informace jako štítky uvedené v písmenu a). Je uchováván na místě snadno dostupném kontrole a přiměřeně chráněn.
 2. Pokud již vlastnosti vozidla neodpovídají vlastnostem uvedeným v důkazu shody, přijme strana nebo, v případě Unie, členský stát, v níž nebo v němž je vozidlo registrováno nebo uvedeno do provozu, nezbytná opatření ke změně důkazu shody.
 3. Štítky a doklady uvedené v odstavci 1 jsou uznávány stranami jako důkaz shody stanovený tímto oddílem.
 Článek 9
 Prosazování právních předpisů
 1. Každá ze stran přijme zvláštní opatření pro identifikaci vozidel nebo souprav vozidel v provozu, které pravděpodobně překročily maximální přípustnou hmotnost, a u nichž by proto měly příslušné orgány provést kontrolu s cílem zajistit soulad s požadavky tohoto oddílu. Lze to provést pomocí automatických systémů zřízených v silniční infrastruktuře, nebo pomocí palubního zařízení pro zjišťování hmotnosti instalovaného ve vozidlech. Toto palubní zařízení pro zjišťování hmotnosti musí být přesné a spolehlivé, plně interoperabilní a kompatibilní se všemi typy vozidel.
 2. Jedna strana nevyžaduje instalaci palubního zařízení pro zjišťování hmotnosti ve vozidlech nebo soupravách vozidel registrovaných v druhé straně.
 3. Pokud se k zjištění porušení tohoto oddílu a k uložení sankcí používají automatické systémy, musí být tyto automatické systémy certifikovány. Používají-li se automatické systémy pouze pro účely identifikace, certifikace u nich není nutná.
 4. Strany v souladu s článkem 14 oddílu


text:
1 části A zajistí, aby si jejich příslušné orgány vyměňovaly informace o porušeních a sankcích v souvislosti s tímto článkem.
 Dodatek 31-C-1-1
 Maximální hmotnosti a rozměry a související charakteristiky vozidel
 1. Maximální přípustné rozměry vozidel (v metrech; „m“)
 1.1
 Maximální délka:
 —
 motorové vozidlo
 12,00 m
 —
 přívěs
 12,00 m
 —
 návěsová souprava
 16,50 m
 —
 přívěsová souprava
 18,75 m
 1.2
 Maximální šířka:
 a)
 všechna vozidla s výjimkou vozidel uvedených v písmenu b)
 2,55 m
 b)
 nástavby klimatizovaných vozidel nebo klimatizované kontejnery nebo výměnné nástavby přepravované vozidly
 2,60 m
 1.3
 Maximální výška (všechna vozidla) 4,00 m
 1.4
 Výměnné nástavby a standardní nákladní položky jako kontejnery jsou zahrnuty v rozměrech upřesněných v bodech 1.1, 1.2, 1.3, 1.6, 1.7, 1.8 a 4.4.
 1.5
 Každé pohybující se motorové vozidlo, nebo pohybující se souprava vozidel musí být schopné otočit se v kruhu, ve kterém nejsou překážky, o vnějším poloměru 12,50 m a vnitřním poloměru 5,30 m.
 1.6
 Největší vzdálenost mezi osou čepu sedla a zadním čelem návěsu 12,00 m
 1.7
 Největší vzdálenost měřená souběžně s podélnou osou přívěsové soupravy od nejpřednějšího vnějšího bodu nákladového prostoru za kabinou k nejzadnějšímu vnějšímu bodu přívěsu soupravy vozidel, minus vzdálenost mezi zadním čelem táhnoucího vozidla a předním čelem přívěsu 15,65 m
 1.8
 Největší vzdálenost měřená souběžně s podélnou osou přívěsové soupravy od nejpřednějšího vnějšího bodu nákladového prostoru za kabinou k nejzadnějšímu vnějšímu bodu přívěsu soupravy vozidel 16,40 m
 2. Maximální přípustná hmotnost vozidla (v tunách)
 2.1
 Vozidla tvořící část soupravy vozidel
 2.1.1
 Dvounápravový přívěs
 18 tun
 2.1.2
 Třínápravový přívěs
 24 tun
 2.2
 Soupravy vozidel
 V případě kombinací vozidel včetně vozidel na alternativní paliva nebo vozidel s nulovými emisemi se maximální přípustná hmotnost stanovená v tomto oddílu zvyšuje o dodatečnou hmotnost technologie alternativních paliv nebo nulových emisí, a to nejvýše o 1 tunu v případě technologie alternativních paliv a o 2 tuny v případě nulových emisí.
 2.2.1
 Přívěsové soupravy s pěti, nebo šesti nápravami
 a)
 dvounápravové motorové vozidlo s třínápravovým přívěsem
 40 tun
 b)
 třínápravové motorové vozidlo s dvounápravovým, nebo třínápravovým přívěsem
 40 tun
 2.2.2
 Návěsová souprava s pěti nebo šesti nápravami
 a)
 dvounápravové motorové vozidlo s třínápravovým návěsem
 40 tun
 b)
 třínápravové vozidlo s dvounápravovým, nebo tří nápravovým návěsem
 40 tun
 2.2.3
 Přívěsová souprava o čtyřech nápravách skládající se z dvounápravového motorového vozidla a dvounápravového přívěsu 36 tun
 2.2.4
 Návěsové soupravy se čtyřmi nápravami skládající se z dvounápravového motorového vozidla a dvounápravového návěsu, je-li vzdálenost mezi nápravami návěsu:
 —
 1,3 m nebo větší, ale ne více než 1,8 m
 36 tun
 —
 větší než 1,8 m
 36 tun
 (+ 2 tuny navíc, je-li dodržena maximální přípustná hmotnost motorového vozidla (18 tun) a maximální přípustná hmotnost tandemové nápravy návěsu (20 tun) a hnací náprava je vybavena dvojitými pneumatikami a pneumatickým zavěšením, nebo rovnocenným zavěšením).
 2.3
 Motorová vozidla
 V případě vozidel na alternativní paliva nebo vozidel s nulovými emisemi se maximální přípustná hmotnost stanovená v pododdílech 2.3.1 a 2.3.2 zvyšuje o dodatečnou hmotnost technologie alternativních paliv nebo nulových emisí, a to nejvýše o 1 tunu v případě technologie alternativních paliv


text:
a o 2 tuny v případě nulových emisí.
 2.3.1
 Dvounápravová motorová vozidla 18 tun
 2.3.2
 Třínápravová motorová vozidla 25 tun (26 tun, je-li hnací náprava vybavena dvojitými pneumatikami a pneumatickým zavěšením nebo rovnocenným zavěšením, nebo je-li každá hnací náprava vybavena dvojitými pneumatikami a maximální zatížení každé nápravy nepřesahuje 9,5 tuny).
 2.3.3
 Čtyřnápravová motorová vozidla se dvěma řízenými nápravami 32 tun, je-li hnací náprava vybavena dvojitými pneumatikami a pneumatickým zavěšením nebo rovnocenným zavěšením, nebo je-li každá hnací náprava vybavena dvojitými pneumatikami a maximální zatížení každé nápravy nepřesahuje 9,5 tuny.
 3. Maximální přípustné zatížení nápravy vozidel (v tunách)
 3.1
 Jednotlivé nápravové
 Jedna náprava, která není hnací 10 tun
 3.2
 Tandemové nápravy přívěsů a návěsů
 Součet zatížení na tandemovou nápravu nesmí přesáhnout hodnotu v pravém sloupci, je-li vzdálenost (d) mezi nápravami:
 —
 menší než 1 m (d < 1,0)
 11 tun
 —
 od 1,0 m do 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3)
 16 tun
 —
 od 1,3 m do 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8)
 18 tun
 —
 1,8 m nebo více (1,8 ≤ d)
 20 tun
 3.3
 Třínápravové přívěsy a návěsy
 Součet zatížení trojnápravy nesmí přesáhnout hodnotu v pravém sloupci, je-li vzdálenost (d) mezi nápravami:
 1,3 m nebo méně (d ≤ 1,3)
 21 tun
 nad 1,3 m do 1,4 m (1,3 < d ≤ 1,4)
 24 tun
 3.4
 Hnací náprava
 Hnací náprava vozidel podle bodů 2.2 a 2.3 11,5 tun
 3.5
 Tandemové nápravy motorových vozidel
 Součet zatížení na tandemovou nápravu nesmí přesáhnout hodnotu v pravém sloupci, je-li vzdálenost (d) mezi nápravami:
 —
 menší než 1 m (d < 1,0)
 11,5 tun
 —
 1,0 m nebo větší, ale méně než 1,3 m (1,0 ≤ d < 1,3)
 16 tun
 —
 1,3 m nebo větší, ale méně než 1,8 m (1,3 ≤ d < 1,8)
 18 tun (19 tun, je-li hnací náprava vybavena dvojitými pneumatikami a pneumatickým zavěšením, nebo rovnocenným zavěšením, nebo je-li každá hnací náprava vybavena dvojitými pneumatikami a maximální zatížení každé nápravy nepřesahuje 9,5 tuny)
 4. Ostatní charakteristiky vozidel
 4.1
 Všechna vozidla
 Zatížení hnací nápravy, nebo hnací nápravy vozidla nebo soupravy vozidel, nesmí být nižší než 25 % maximální přípustné hmotnosti vozidla, nebo soupravy vozidel.
 4.2
 Přívěsové soupravy
 Vzdálenost mezi zadní nápravou motorového vozidla a přední nápravou přívěsu nesmí být menší než 3,00 m.
 4.3
 Maximální přípustná hmotnost v závislosti na rozvoru kol
 Maximální přípustná hmotnost čtyřnápravového motorového vozidla v tunách nesmí překročit pětinásobnou vzdálenost v metrech mezi nejzadnější přední a nejzadnější zadní nápravou vozidla.
 4.4
 Návěsy
 Vzdálenost měřená horizontálně mezi osou čepu sedla tahače a kterýmkoliv bodem vpředu návěsu nesmí překročit 2,04 m.
 ODDÍL 2
 POŽADAVKY NA TACHOGRAFY, KARTY ŘIDIČE A KARTY DÍLNY
 Článek 1
 Předmět a zásady
 Tento oddíl stanoví požadavky na vozidla spadající do oblasti působnosti oddílu 2 části B této přílohy, pokud jde o montáž, testování a kontrolu tachografů uvedených v čl. 466 odst. 2 této dohody.
 Článek 2
 Definice
 1. Pro účely tohoto oddílu se použijí definice uvedené v oddílu 2 článku 2 a části B oddílu 4 článku 2 této přílohy.
 2. Vedle definic


text:
uvedených v odstavci 1 se pro účely tohoto oddílu použijí tyto definice:
 a)
 „celkem ve vozidle“ se rozumí tachograf s výjimkou snímače pohybu a kabelů připojujících snímač pohybu. Celkem ve vozidle může být buď jediný celek, nebo několik celků rozmístěných ve vozidle za předpokladu, že splňuje bezpečnostní požadavky tohoto oddílu; celek ve vozidle zahrnuje mimo jiné řídící jednotku, datovou paměť, funkci měření času, dvě čtecí zařízení čipových karet pro řidiče a druhého řidiče, tiskárnu, zobrazení, konektory a zařízení pro vkládání uživatelských údajů;
 b)
 „snímačem pohybu“ se rozumí část tachografu vysílající signál odpovídající rychlosti vozidla a/nebo vzdálenosti ujeté vozidlem;
 c)
 „kontrolní kartou“ se rozumí karta tachografu vydaná orgány některé ze stran příslušnému vnitrostátnímu kontrolnímu orgánu, která identifikuje kontrolní subjekt a případně kontrolora a která umožňuje přístup k údajům uloženým v datové paměti nebo na kartě řidiče a případně na kartách dílny pro čtení, tisk a/nebo stahování;
 d)
 „kartou dílny“ se rozumí karta tachografu vydaná orgány některé ze stran pověřenému personálu výrobce tachografů, montéra, výrobce vozidel nebo dílny schválených touto stranou, která identifikuje držitele karty a umožňuje zkoušení, kalibraci a aktivaci tachografů a/nebo stahování údajů z nich;
 e)
 „aktivací“ se rozumí fáze, v níž se tachograf stává plně funkčním a v níž provádí veškeré funkce, včetně bezpečnostních, za použití karty dílny;
 f)
 „kalibrací“ se rozumí ve vztahu k digitálnímu tachografu aktualizace nebo potvrzení parametrů vozidla, včetně identifikace a vlastností vozidla, které je třeba chovat v datové paměti za použití karty dílny;
 g)
 „stahováním“ z digitálního nebo inteligentního tachografu se rozumí kopírování, společně s digitálním podpisem, části souborů údajů nebo úplné sady souborů údajů uložených v paměti údajů celku ve vozidle nebo v paměti karty tachografu za předpokladu, že se tímto postupem žádné uložené údaje nezmění ani nevymažou;
 h)
 „závadou“ se rozumí mimořádná činnost zjištěná digitálním tachografem, která může být způsobena chybnou funkcí nebo poruchou zařízení;
 i)
 „montáží“ se rozumí zabudování tachografu do vozidla;
 j)
 „pravidelnou kontrolou“ se rozumí řada operací s cílem zkontrolovat, že tachograf funguje správně, že jeho seřízení odpovídá parametrům vozidla a že k němu nejsou připojeny žádné manipulační přístroje;
 k)
 „opravou“ se rozumí oprava snímače pohybu nebo celku ve vozidle, která vyžaduje jeho odpojení od napájení nebo od jiných součástí tachografu nebo otevření snímače pohybu či celku ve vozidle;
 l)
 „interoperabilitou“ se rozumí kapacita systémů a základních funkčních procesů pro výměnu údajů a sdílení informací;
 m)
 „rozhraním“ se rozumí zařízení mezi systémy, jehož prostřednictvím dochází k jejich propojení a interakci;
 n)
 „měřením času“ se rozumí trvalý digitální záznam koordinovaného světového data a času (UTC) a
 o)
 „systémem předávání zpráv TACHOnet“ se rozumí systém předávání zpráv, který splňuje technické specifikace stanovené v přílohách I až VII prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/68 (7).
 Článek 3
 Montáž
 1. Tachografy uvedené v odstavci 2 musí být instalovány ve vozidlech:
 a)
 pokud maximální přípustná hmotnost vozidla včetně návěsu nebo přívěsu překračuje 3,5 tuny; nebo
 b)
 od 1. července 2026, pokud maximální přípustná hmotnost vozidla včetně návěsu nebo přívěsu překračuje 2,5 tuny.
 2. Těmito tachografy je:
 a)
 u vozidel poprvé uvedených do provozu před 1.


text:
květnem 2006, analogový tachograf;
 b)
 u vozidel poprvé uvedených do provozu mezi 1. květnem 2006 a 30. zářím 2011, první verze digitálního tachografu;
 c)
 u vozidel poprvé uvedených do provozu mezi 1. říjnem 2011 a 30. zářím 2012, druhá verze digitálního tachografu;
 d)
 u vozidel poprvé uvedených do provozu mezi 1. říjnem 2012 a 14. červnem 2019, třetí verze digitálního tachografu;
 e)
 u vozidel poprvé registrovaných od 15. června 2019 a do dvou let od vstupu v platnost podrobných specifikací uvedených v části B oddílu 4 čl. 2 odst. 2 písm. g), inteligentní tachograf 1; a
 f)
 u vozidel poprvé registrovaných déle než dva roky od vstupu v platnost podrobných specifikací uvedených v části B oddílu 4 čl. 2 odst. 2 písm. h), inteligentní tachograf 2.
 3. Každá ze stran může vyjmout z uplatňování tohoto oddílu vozidla uvedená v části B oddílu 2 čl. 8 odst. 3 této přílohy.
 4. Každá ze stran může vyjmout z uplatňování tohoto oddílu vozidla používaná pro dopravu, pro kterou byla udělena výjimka podle části B oddílu 2 čl. 8 odst. 4 této přílohy. O případném použití tohoto odstavce se obě strany navzájem okamžitě vyrozumí.
 5. Nejpozději tři roky od konce roku, kdy vstoupily v platnost podrobné technické specifikace inteligentního tachografu 2, musí být vozidla uvedená v odst. 1 písm. a), která jsou vybavena analogovým nebo digitálním tachografem, vybavena inteligentním tachografem 2, jsou-li provozována na území jiné strany než strany, v níž jsou registrována.
 6. Nejpozději čtyři roky po vstupu podrobné technické specifikace inteligentního tachografu 2 v platnost musí být vozidla uvedená v odst. 1 písm. a), která jsou vybavena inteligentním tachografem 1, vybavena inteligentním tachografem 2, jsou-li provozována na území jiné strany než strany, v níž jsou registrována.
 7. Od 1. července 2026 musí být vozidla uvedená v odst. 1 písm. b) vybavena inteligentním tachografem 2, jsou-li provozována na území jiné strany než strany, v níž jsou registrována.
 8. Žádným ustanovením tohoto oddílu není na území Unie dotčeno uplatňování pravidel Unie o záznamovém zařízení v silniční dopravě pro podnikatele v silniční nákladní dopravě v Unii.
 Článek 4
 Ochrana údajů
 1. Každá ze stran zajistí, aby zpracování osobních údajů v souvislosti s tímto oddílem bylo prováděno pouze pro účely ověření souladu s tímto oddílem.
 2. Každá ze stran zejména zajistí, aby byly osobní údaje chráněny proti jinému použití, než které souvisí výhradně s použitím uvedeným v odstavci 1, v souvislosti s:
 a)
 používáním globálního družicového navigačního systému (GNSS) pro záznam údajů o poloze podle technické specifikace pro inteligentní tachograf 1 a inteligentní tachograf 2;
 b)
 elektronickou výměnou informací o kartách řidiče podle článku 13, a zejména s přeshraniční výměnou takových údajů se třetími stranami, a
 c)
 uchováváním záznamů podnikateli v silniční nákladní dopravě podle článku 15.
 3. Digitální tachografy musí být zkonstruovány tak, aby zajišťovaly soukromí. Zpracovávány smějí být pouze údaje nezbytné pro účely uvedené v odstavci 1.
 4. Vlastníci vozidel, podnikatelé v silniční nákladní dopravě a jakékoli další dotčené subjekty musí dodržovat příslušná ustanovení o ochraně osobních údajů.
 Článek 5
 Montáž a oprava
 1.


text:
Montovat a opravovat tachografy jsou oprávněni pouze montéři, dílny nebo výrobci vozidel schválení pro tento účel v souladu s článkem 7 příslušnými orgány některé ze stran.
 2. Schválení montéři, dílny nebo výrobci vozidel tachograf zaplombují poté, co ověří jeho správné fungování, a zejména takovým způsobem, aby žádný manipulační přístroj nemohl do zaznamenaných údajů neoprávněně zasahovat nebo je měnit.
 3. Schválený montér, dílna nebo výrobce vozidel opatří připevněné plomby zvláštní značkou a navíc v případě digitálních tachografů, inteligentních tachografů 1 a 2 zapíše elektronické bezpečnostní údaje pro ověřování pravosti. Každá ze stran vede a zveřejňuje seznam používaných značek a elektronických bezpečnostních údajů a nezbytné informace o používaných elektronických bezpečnostních údajích.
 4. Skutečnost, že montáž tachografu byla provedena v souladu s požadavky tohoto oddílu, se potvrzuje připevněním montážního štítku tak, aby byl jasně viditelný a snadno přístupný.
 5. Části tachografu se zaplombují. Zaplombována musí být všechna spojení tachografu, u nichž by mohlo docházet k nedovolenému zasahování, včetně spojení mezi snímačem pohybu a převodovou skříní, a případně montážní štítek.
 Plomba smí být odstraněna či porušena pouze:
 —
 montéry nebo dílnami schválenými příslušnými orgány podle článku 7 pro účely opravy, údržby či opětovné kalibrace tachografu nebo řádně vyškolenými a tam, kde je to vyžadováno, oprávněnými kontrolory pro účely kontroly, nebo
 —
 pro účely opravy vozidla či změny, která má dopad na plombu. V takových případech musí být ve vozidle uloženo písemné prohlášení s uvedením dne a času, kdy byla plomba porušena, a s uvedením důvodů pro odstranění plomby.
 Schválený montér nebo dílna odstraněné nebo porušené plomby nahradí bez zbytečného prodlení a nejpozději sedm dnů po jejich odstranění nebo porušení. Pokud byly plomby odstraněny nebo porušeny pro kontrolní účely, může je bez zbytečného prodlení nahradit kontrolor vybavený plombovacím zařízením a jedinečnou zvláštní značkou.
 Pokud kontrolor plombu odstraní, musí být v tachografu po dobu od odstranění plomby až do dokončení kontroly, a to i v případě umísťování nové plomby, vložena kontrolní karta. Kontrolor vydá písemné prohlášení obsahující alespoň tyto informace:
 —
 identifikační číslo vozidla,
 —
 jméno kontrolora,
 —
 kontrolní orgán a země,
 —
 číslo kontrolní karty,
 —
 číslo odstraněné plomby,
 —
 datum a čas odstranění plomby a
 —
 číslo nové plomby, pokud ji kontrolor umístil.
 Před nahrazením plomb provede schválená dílna ověření a kalibraci tachografu, s výjimkou případů, kdy byla plomba odstraněna nebo porušena pro kontrolní účely a byla nahrazena kontrolorem.
 Článek 6
 Kontroly tachografů
 1. Tachografy musí být pravidelně kontrolovány schválenými dílnami. Pravidelné kontroly se provádějí alespoň jednou za dva roky.
 2. Při kontrolách uvedených v odstavci 1 se ověřuje alespoň to, zda:
 —
 je tachograf správně namontován a odpovídá danému vozidlu,
 —
 tachograf správně funguje,
 —
 je tachograf opatřen značkou schválení typu,
 —
 je připevněn montážní štítek,
 —
 jsou všechny plomby neporušené a účinné,
 —
 nejsou k tachografu připojeny žádné manipulační přístroje a zda nejsou ani nalezeny žádné stopy po použití takových přístrojů, a
 —
 odpovídá velikost pneumatik a skutečný obvod pneumatik.
 3. V případech, kdy muselo být opraveno nesprávné fungování tachografu, ať již na základě výsledku pravidelné kontroly nebo kontroly provedené na konkrétní