text:
za obvyklé současné použití vláken.
 (3) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označovanou symbolem CMC. NaCMC užívaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce (DS) 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.
 (4) Tato tolerance má umožnit získání takové směsi nečistot, která se bude dobře nanášet na všechna rozptylová skla z plastu.
 (5) Bod 50 V leží 375 mm pod bodem HV na svislé přímce V-V na měřicí stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m.
 PŘÍLOHA 5
 Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby
 1. OBECNĚ
 1.1 Shodnost s požadavky podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:
 1.2.1 žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:
 B 50 L (nebo R):
 0,2 lx odpovídá 20 %
 0,3 lx odpovídá 30 %
 Pásmo III:
 0,3 lx odpovídá 20 %
 0,45 lx odpovídá 30 %
 nebo pokud
 1.2.2.1 jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;
 1.2.2.2 a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %.
 1.2.3 Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla podélně nevychýlí o více než 1° doprava nebo doleva (2).
 1.2.4 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky světlometu se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.3 Pro ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:
 Jeden ze vzorků světlometu se třikrát po sobě podrobí cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 4, a pak se odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.
 Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.
 1.4 Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.
 Fotometrické vlastnosti světlometu vyzařujícího selektivně žluté světlo, když je vybaven bezbarvou žárovkou, musí vykazovat hodnoty uvedené v tomto předpise vynásobené koeficientem 0,84.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 U každého typu světlometu je držitel značky schválení


text:
povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.
 Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.
 2.1 Podstata zkoušek
 Zkoušky shodnosti dle tohoto předpisu zahrnují fotometrické vlastnosti a ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.
 2.2 Použité zkušební metody
 2.2.1 Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.
 2.2.2 Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.
 2.2.3 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.
 2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků.
 2.3 Způsob výběru vzorků
 Vzorky světlometů se vybírají náhodně z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních metod výrobce.
 Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může vést společné záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a stejné kontrole jakosti.
 2.4 Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti
 U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených tímto předpisem; odečty se v případě dálkového světla provedou pouze u bodů Emax, HV (3), HL, HR (4), v případě potkávacího světla u bodů B 50 L (nebo R), HV, 50 V, 75 R (nebo L) a 25 L (nebo R) (viz obrázek v příloze 3).
 2.5 Kritéria přípustnosti
 Aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 12.1 tohoto předpisu, je výrobce odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a ve spolupráci s příslušným orgánem za definici kritérií přípustnosti svých výrobků.
 Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první výběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.
 (1) Písmena v závorkách platí pro světlomety určené pro levostranný provoz.
 (2) Viz odpovídající poznámku pod čarou ve znění předpisu.
 (3) Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je bod HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.
 (4) HL a HR: body na přímce hh umístěnéve vzdálenosti 1,125 m nalevo a napravo do bodu HV.
 PŘÍLOHA 6
 Požadavky na svítilny s rozptylovými skly z plastu – zkoušení rozptylových skel nebo vzorků materiálu a úplných svítilen
 1. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 1.1 Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí vyhovovat požadavkům uvedeným níže v bodech 2.1 až 2.5.
 1.2 Oba vzorky úplných svítilen poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.
 1.3 Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se společně s odražečem, na který se případně mají namontovat, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, které je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.
 1.4 Pokud však výrobce svítilny může prokázat,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
že výrobek již prošel zkouškami předepsanými dále v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B v dodatku 1.
 2. ZKOUŠKY
 2.1 Odolnost proti změnám teploty
 2.1.1 Zkoušky
 Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) podle následujícího programu:
 3 hodiny při 40 °C ± 2 °C a RH 85–95 %,
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,
 15 hodin při –30 °C ± 2 °C,
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %, 3 hodiny při 80 °C ± 2 °C,
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %.
 Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.
 Pozn.: Jednohodinové fáze při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnují dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k teplotnímu šoku.
 2.1.2 Fotometrická měření
 2.1.2.1 Metoda
 Fotometrická měření na vzorcích se provedou před zkouškou a po ní.
 Při měření se používá standardní svítilna a měří se v těchto bodech:
 B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů určených pro levostranný provoz);
 bod Emax v případě dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu.
 2.1.2.2 Výsledky
 Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.
 2.2 Odolnost vůči atmosférickým a chemickým vlivům
 2.2.1 Zkouška odolnosti vůči atmosférickým vlivům
 Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby výsledná světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř tohoto prostoru musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Z důvodů zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 1/min.
 Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:
 ostřikování:
 5 minut,
 sušení:
 25 minut.
 2.2.2 Zkouška odolnosti proti chemickým vlivům
 Po zkoušce popsané v bodě 2.2.1 výše a měření provedeném podle bodu 2.2.3.1 níže, se vnější povrch těchto tří vzorků ošetří způsobem popsaným v bodě 2.2.2.2 směsí, jejíž složení je uvedeno níže v bodě 2.2.2.1.
 2.2.2.1 Zkušební směs
 Zkušební směs je složena z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % etyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylénu a 6 % xylénu (jedná se o procenta objemová).


text:
2.2.2.2 Aplikace zkušební směsi
 Kus bavlněné látky (podle ISO 105) se nasytí směsí popsanou výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se jím po dobu 10 minut potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.
 Během této desetiminutové periody se látkový polštářek znovu napouští směsí, aby skladba nanášené tekutiny byla stále totožná s předepsaným zkušebním roztokem.
 Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek, aby se předešlo jeho popraskání.
 2.2.2.3 Očištění
 Po nanesení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči čistícím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C. Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.
 2.2.3 Výsledky
 2.2.3.1 Po zkoušce odolnosti vůči povětrnostním vlivům musí být vnější povrch vzorků prostý trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti
 Δt = (T2 – T3)/T2 měřená na třech vzorcích postupem podle dodatku 2 k této příloze nesmí překročit hodnotu 0,020
 (Δtm ≤ 0,020).
 2.2.3.2 Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musejí být vzorky prosté jakýchkoliv stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna Δd = (T5 – T4)/T2 stanovená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020
 (Δdm ≤ 0,020).
 2.3 Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům
 2.3.1 Odolnost vůči čistícím prostředkům
 Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a na pět minut se ponoří do směsi tvořené 99 díly destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a 1 dílem alkylarylsulfonátu temperované na teplotu 23 °C ± 5 °C.
 Po skončení zkoušky se vzorky usuší při teplotě 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.
 2.3.2 Odolnost vůči uhlovodíkům
 Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce tře bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %), a pak se nechá oschnout na volném vzduchu.
 2.3.3 Výsledky
 Po postupném provedení obou výše uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti Δt = (T2 – T3)/T2 měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 k této příloze překračovat hodnotu 0,010
 (Δtm ≤ 0,010).
 2.4 Odolnost vůči mechanickému poškození
 2.4.1 Postup mechanického poškozování
 Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického poškozování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze.
 2.4.2 Výsledky
 Po této zkoušce se změny:
 propustnosti: Δ t = (T2 – T3)/T2
 a rozptylu: Δ d = (T5 – T4)/T2,
 měří postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4.1.1 tohoto předpisu. Průměrná hodnota z těchto tří vzorků musí splňovat hodnoty: Δ tm ≤ 0,100, Δ dm ≤ 0,050.
 2.5 Zkouška přilnavosti případných nátěrů
 2.5.1 Příprava vzorku
 Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm × 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o


text:
velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.
 2.5.2 Popis zkoušky
 Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ± 20 % měřeno za standardizovaných podmínek podle dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, která musí být alespoň 25 mm široká, se přitiskne nejméně na pět minut na povrch upravený dle bodu 2.5.1.
 Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. Za tohoto stavu se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3 Výsledky
 Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.
 2.6 Zkoušky úplné svítilny s rozptylovým sklem z plastu
 2.6.1 Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému poškození
 2.6.1.1 Zkoušky
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.4.1.
 2.6.1.2 Výsledky
 Výsledky fotometrických měření světlometu podle tohoto předpisu nesmí po zkoušce překročit maximální hodnoty předepsané pro body B 50 L a HV o více než 30 % a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro bod 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se to týká bodů B 50 R, HV a 75 L).
 2.6.2 Zkouška přilnavosti případných nátěrů
 Rozptylové sklo vzorku svítilny č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.5.
 3. OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se světlomety ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže:
 3.1.1 po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, které by byly viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);
 3.1.2 po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 jsou fotometrické hodnoty v bodech měření podle bodu 2.6.1.2 v mezích stanovených tímto předpisem pro shodnost výroby.
 3.2 Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkově vybraných světlometů.
 DODATEK 1
 ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 A. Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané dle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).
 Zkoušky vzorků
 Rozptylová skla nebo vzorky materiálu
 Rozptylová skla
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 1.1
 Omezená fotometrie
 (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.1.1
 Změna teploty
 (bod 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.1.2
 Omezená fotometrie
 (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.2.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3
 Atmosférické vlivy
 (bod 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.4
 Chemické vlivy
 (bod 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.5
 Čistící prostředky
 (bod 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6
 Uhlovodíky
 (bod 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7
 Poškození
 (bod 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7.2
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.8
 Přilnavost
 (bod 2.5)
 x
 B.


text:
Zkoušky úplných svítilen (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu).
 Zkoušky
 Vzorek č.
 1
 2
 2.1
 Poškození (bod 2.6.1.1)
 x
 2.2
 Fotometrie (bod 2.6.1.2)
 x
 2.3
 Přilnavost (bod 2.6.2)
 x
 DODATEK 2
 Metoda měření rozptylu a propustnosti světla
 1. ZAŘÍZENÍ
 (viz obrázek)
 Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí β/2 = 17,4 x 10-4 rd je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.
 Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonku DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°.
 Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clonka DD o úhlech αo/2 = 1° a αmax/2 = 12°.
 Nepropustná středová část clonky je nezbytná pro vyloučení světla přicházejícího přímo ze zdroje světla. Středovou část clonky musí být možno odstranit tak, aby se mohla vrátit zpět do přesně stejné polohy.
 Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2
 (1) čočky L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.
 Pokud je počáteční dopadající tok světla považován za 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost všech odečtů lepší než 1 jednotka.
 2. MĚŘENÍ
 Odečítá se:
 Odečet
 Se vzorkem
 Se středovou částí DD
 Zjišťovaná hodnota
 T1
 ne
 ne
 Dopadající tok světla při počátečním odečtu
 T2
 ano (před zkouškou)
 ne
 Tok světla propuštěný novým materiálemv poli 24 °C
 T3
 ano (po zkoušce)
 ne
 Tok světla propuštěný zkoušeným materiálemv poli 24 °C
 T4
 ano (před zkouškou)
 ano
 Tok světla rozptýlený novým materiálem
 T5
 ano (po zkoušce)
 ano
 Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem
 (1) Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.
 DODATEK 3
 METODA ZKOUŠENÍ OSTŘIKEM
 1. Zkušební zařízení
 1.1 Stříkací pistole
 Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar –0 + 0,5 bar průtok 0,24 ± 0,02 l/min.
 Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu vystaveném poškozování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.
 1.2 Zkušební směs
 Zkušební směs musí být tvořena:
 křemenným pískem o tvrdosti 7 podle Mohrovy stupnice se zrnitostí mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozložením a s úhlovým činitelem 1,8 až 2;
 vodou o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 pro směs sestávající z 25 g písku na 1 litr vody.
 2. Zkouška
 Vnější povrch rozptylového skla svítilen se jedenkrát nebo vícekrát vystaví proudu písku podle výše uvedeného popisu. Proud musí být nastřikován téměř kolmo ke zkoušenému povrchu.
 Poškození se zkouší za pomoci jednoho nebo více referenčních vzorků skla umístěných v blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku:
 K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.
 DODATEK 4
 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY
 1. ÚČEL
 Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce.
 2. PRINCIP
 Měření síly potřebné k odlepení


text:
lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.
 3. URČENÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY
 Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost (RH) 65 ± 15 %.
 4. ZKOUŠENÉ KUSY
 Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných okolních podmínek (viz bod 3 výše).
 Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů dlouhých 400 mm. Tyto zkušební kusy se ze svitku odeberou po odstranění prvních tří obvodů.
 5. POSTUP
 Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.
 Pět zkušebních vzorků odeberte radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, pak je do 15 s nalepte takto:
 Postupně nalepte pásku na sklo jemným podélným pohybem prstu tam a zpět bez nadměrného tlaku tak, aby se mezi páskou a skleněnou deskou netvořily vzduchové kapsy.
 Soustavu ponechte po dobu 10 minut v určených atmosférických podmínkách.
 Kolmo k ose zkoušeného kusu odlepte od desky zhruba 25 mm zkušební pásky. Upevněte desku a ohněte volný konec pásky zpět o 90°. Působte silou tak, aby čára oddělování pásky od desky byla kolmá na tuto sílu a kolmá na desku.
 Zatáhněte za pásku tak, aby se odlepila rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenejte sílu, která je k tomu zapotřebí.
 6. VÝSLEDKY
 Získaných pět hodnot se seřadí a jejich průměrná hodnota se bere za výsledek měření. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.
 PŘÍLOHA 7
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNĚ
 1.1 Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:
 1.2.1 žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:
 B 50 L (nebo R): 0,2 lx odpovídá 20 %
 0,3 lx odpovídá 30 %
 Pásmo III: 0,3 lx odpovídá 20 %
 0,45 lx odpovídá 30 %
 nebo pokud
 1.2.2.1 jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;
 1.2.2.2 a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. Referenční značka se nebere v úvahu.
 1.2.3 Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla se nevychýlí


text:
podélně o více než 1° doprava nebo doleva.
 1.2.4 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.2.5 Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.2.6 Referenční značka se nebere v úvahu.
 1.3 Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.
 Naměřené fotometrické hodnoty světlometů, které jsou vybaveny bezbarvou žárovkou a vyzařují selektivně žluté světlo, se vynásobí koeficientem 0,84.
 2. PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ
 Při prvním výběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.
 2.1 Shodnost není zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u světlometů následující:
 2.1.1.1 1 vzorek A
 A1:
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 A2:
 oba světlomety o více než 0 %,
 ale ne více než o 20 %
 přejít ke vzorku B
 2.1.1.2 vzorek B
 B1:
 oba světlomety o 0 %
 2.1.2 nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.2 Shodnost je zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 2.2.1.1 vzorek A
 A3:
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 jeden světlomet o více než 20 %,
 ale ne více než o 30 %
 2.2.1.2 vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jeden světlomet o více než 0 %,
 ale ne více než o 20 %
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 B3:
 v případě A2
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet o více než 20 %,
 ale ne více než o 30 %
 2.2.2 nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.3 Odnětí schválení typu
 Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 13, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 2.3.1 vzorek A
 A4:
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 jeden světlomet o více než 30 %
 A5:
 oba světlomety o více než 20 %
 2.3.2 vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jeden světlomet o více než 0 %,
 ale ne více než o 20 %
 jeden světlomet o více než 20 %
 B5:
 v případě A2
 oba světlomety o více než 20 %
 B6:
 v případě A2
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet o více než 30 %
 2.3.3 nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3. OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů a čtvrtý vzorek D dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.
 3.1 Shodnost není zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze se shodnost sériově


text:
vyráběných světlometů nezpochybní, pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 3.1.1.1 vzorek C
 C1:
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 C2:
 oba světlomety o více než 0 %,
 ale ne více než o 20 %
 přejít ke vzorku D
 3.1.1.2 vzorek D
 D1:
 v případě vzorku C2 oba světlomety 0 %
 3.1.2 nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.2 Shodnost je zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 3.2.1.1 vzorek D
 D2:
 v případě vzorku C2
 jeden světlomet o více než 0 %,
 ale ne více než o 20 %
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 3.2.1.2 nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.3 Odnětí schválení typu
 Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 14, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.3.1 vzorek C
 C3:
 jeden světlomet ne více než o 20 %
 jeden světlomet o více než 20 %
 C4:
 oba světlomety o více než 20 %
 3.3.2 vzorek D
 D3:
 v případě vzorku C2
 jeden světlomet 0 % nebo více než 0 %
 jeden světlomet o více než 20 %
 3.3.3 nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.
 4. ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ
 Pro kontrolu změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:
 Jeden ze světlometů vzorku A po výběru podle obrázku 1 v této příloze se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům podle bodu 2.2.2 přílohy 4 odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4. Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota překročí 1,5 mrad, ale není větší než 2,0 mrad, podrobí se druhý světlomet ze vzorku A zkoušce, po které průměrná hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 1,5 mrad.
 Pokud však tato hodnota u vzorku A neplní hodnotu 1,5 mrad, podrobí se oba vzorky světlometů souboru B témuž postupu a hodnota Δr žádného z obou vzorků nesmí překročit 1,5 mrad.
 Obrázek 1


text:
 7.2.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 36/37
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 90/2017
 ze dne 5. května 2017,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2019/202]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2016/1726 ze dne 27. září 2016, kterým se mění příloha IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o karvon, hydrogenfosforečnan amonný, Saccharomyces cerevisiae kmen LAS02 a syrovátku (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech a potravinách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I a v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech a potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Přílohy I a II Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 R 1726: nařízení Komise (EU) 2016/1726 ze dne 27. září 2016 (Úř. věst. L 261, 28.9.2016, s. 3).“
 Článek 2
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 R 1726: nařízení Komise (EU) 2016/1726 ze dne 27. září 2016 (Úř. věst. L 261, 28.9.2016, s. 3).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU) 2016/1726 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. května 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. května 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 261, 28.9.2016, s. 3.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 5.3.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 68/74
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 318/2019
 ze dne 13. prosince 2019,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2020/336]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti a systém poplatků v jednotném evropském nebi a kterým se ruší prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcím nařízením (EU) 2019/317 se s účinkem ode dne 1. ledna 2020 zrušují prováděcí nařízení Komise (EU) č. 390/2013 (2) a (EU) č. 391/2013 (3), která jsou začleněna do Dohody o EHP, a která by proto měla být v Dohodě o EHP zrušena.
 (3)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 Za bod 66xj (prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/123) se doplňuje nový bod, který zní:
 „66xk.
 32019 R 0317: prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti a systém poplatků v jednotném evropském nebi a kterým se ruší prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013 (Úř. věst. L 56, 25.2.2019, s. 1).
 Pro účely této dohody se uvedené prováděcí nařízení upravuje takto:
 a)
 Aniž jsou dotčena ustanovení protokolu 1 k dohodě, zahrnuje výraz „členský stát“ nebo „členské státy“ v příslušném mluvnickém tvaru kromě významu uvedeného v prováděcím nařízení také státy ESVO.
 b)
 Výrazem „manažer struktury vzdušného prostoru“ se s ohledem na státy ESVO rozumí manažer struktury vzdušného prostoru jmenovaný Stálým výborem států ESVO.
 c)
 Výrazem „orgán pro kontrolu výkonnosti“ se s ohledem na státy ESVO rozumí orgán pro kontrolu výkonnosti jmenovaný Stálým výborem států ESVO.
 d)
 V čl. 14 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Jsou-li předmětem posouzení plány výkonnosti a výkonnostní cíle týkající se jednoho či více členských států EU a jednoho či více států ESVO, provede posouzení Kontrolní úřad ESVO u státu (států) ESVO a Komise u členského státu (členských států) EU. Komise a Kontrolní úřad ESVO v tomto ohledu spolupracují za účelem přijetí shodných postojů během celého postupu podle tohoto článku.“
 e)
 V čl. 15 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Jsou-li předmětem posouzení a přezkumu plány výkonnosti a výkonnostní cíle týkající se jednoho či více členských států EU a jednoho či více států ESVO, provede posouzení Kontrolní úřad ESVO u státu (států) ESVO a Komise u členského státu (členských států) EU. Komise a Kontrolní úřad ESVO v tomto ohledu spolupracují za účelem přijetí shodných postojů během celého postupu podle tohoto článku.“
 f)
 V čl. 18 odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Jsou-li předmětem odůvodněné žádosti výkonnostní cíle týkající se jednoho či více členských států EU a jednoho či více států ESVO, provede posouzení Kontrolní úřad ESVO u


text:
státu (států) ESVO a Komise u členského státu (členských států) EU. Komise a Kontrolní úřad ESVO v tomto ohledu spolupracují za účelem přijetí shodných postojů během celého postupu podle tohoto článku.“
 g)
 V čl. 19 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Pokud se plán výkonnosti sítě vztahuje jak na manažera struktury vzdušného prostoru jmenovaného Komisí, tak i na manažera struktury vzdušného prostoru jmenovaného Stálým výborem států ESVO, spolupracují Komise a Kontrolní úřad ESVO za účelem přijetí shodných postojů.“
 h)
 V čl. 19 odst. 1, 3 a 4 se s ohledem na státy ESVO slovo „Komise“ nahrazuje slovy „Kontrolní úřad ESVO“ v příslušném mluvnickém tvaru.“
 2.
 Znění bodu 66xf (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 390/2013) a bodu 66wm (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 391/2013) se zrušují s účinkem ode dne 1. ledna 2020.
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) 2019/317 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. prosince 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo dnem vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 317/2019 ze dne 13. prosince 2019 (4), podle toho, co nastane později.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. prosince 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gunnar PÁLSSON
 (1) Úř. věst. L 56, 25.2.2019, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 128, 9.5.2013, s. 1.
 (3) Úř. věst. 128, 9.5.2013, s. 31.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (4) Viz strana 72 v tomto čísle Úředního věstníku.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22005A0705(01)
 Dohody mezi Ukrajinou a Evropskou unií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací
 Official Journal L 172 , 05/07/2005 P. 0084 - 0086
 PŘEKLADDohodymezi Ukrajinou a Evropskou unií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informacíUKRAJINAna jedné straněEvropská unie, dále jen "EU", zastoupená předsednictvím Rady Evropské unie,na straně druhé,dále jen "strany",UZNÁVAJÍCE, že plná a účinná konzultace a spolupráce mohou vyžadovat přístup k utajovaným informacím a materiálům Ukrajiny a EU a výměnu utajovaných informací a souvisejících materiálů mezi Ukrajinou a EU;VĚDOMY SI TOHO, že tento přístup k utajovaným informacím a souvisejícím materiálům a jejich výměna vyžadují vhodná bezpečnostní opatření,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Pro splnění cílů posílení bezpečnosti každé strany všemi způsoby se tato dohoda vztahuje na utajované informace nebo materiály v jakékoli podobě poskytované nebo vyměňované mezi stranami.Článek 2Pro účely této dohody se utajovanou informací rozumí každá informace (poznatek, který může být jakýmkoli způsobem sdělován) nebo materiál, pro které je stanoveno, že vyžadují ochranu proti nedovolenému vyzrazení, a které byly takto označeny bezpečnostním stupněm utajení (dále jen "utajované informace").Článek 3Pro účely této dohody se "EU" rozumí Rada Evropské unie (dále jen "Rada"), generální tajemník/vysoký představitel a generální sekretariát Rady a Komise Evropských společenství.Článek 4Každá strana:a) chrání a zabezpečuje utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda a které jí poskytla nebo předala výměnou druhá strana;b) zajistí, aby si utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda a které se poskytují nebo vyměňují, zachovaly stupeň bezpečnostního utajení, které jim přidělila poskytující strana. Přijímající strana chrání a zabezpečuje utajované informace podle ustanovení vlastních bezpečnostních předpisů pro informace nebo materiály, které jsou opatřeny rovnocenným stupněm utajení, jak je stanoveno v bezpečnostních pravidlech zavedených podle článku 11;c) nepoužije utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, pro jiné účely, než ke kterým je jejich původce určil a ke kterým je poskytl nebo předal výměnou;d) nevyzradí tyto utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, bez předchozího souhlasu původce třetím stranám ani žádnému orgánu nebo subjektu EU, který není uveden v článku 3.Článek 51. Utajované informace může jedna strana ("poskytující strana") zpřístupnit nebo uvolnit v souladu se zásadou kontroly původcem druhé straně ("přijímající straně").2. Pro předání jiným příjemcům než stranám této dohody přijme přijímající strana rozhodnutí o zpřístupnění či uvolnění utajovaných informací pouze po souhlasu poskytující strany v souladu se zásadou kontroly původcem tak, jak je stanovena v bezpečnostních předpisech poskytující strany.3. Při provádění odstavců 1 a 2 je uvolňování souborů určitých kategorií utajených informací týkajících se operačních požadavků možné, pouze pokud mezi sebou strany zavedou a dohodnou náležité postupy.Článek 6Ukrajina a EU a subjekty EU definované v článku 3 budou mít bezpečnostní organizaci, bezpečnostní předpisy a bezpečnostní programy spočívající na základních zásadách a minimálních bezpečnostních normách, které budou zahrnuty do bezpečnostních systémů stran vypracovaných podle článku 11, aby bylo zajištěno, že na utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda, bude uplatňována rovnocenná úroveň ochrany.Článek 71. Strany zajistí, že všechny osoby, které při výkonu svých úředních povinností potřebují přístup k utajovaným informacím poskytovaným nebo vyměňovaným podle této dohody nebo jejichž povinnosti


text: nebo funkce mohou přístup k nim umožňovat, musí projít odpovídajícími bezpečnostními prověrkami dříve, než jim je k těmto informacím udělen přístup.2. Postupy bezpečnostní prověrky budou stanoveny tak, aby určily, zda smí osoba mít přístup k utajovaným informacím, s přihlédnutím k požadavkům, včetně těm týkajícím se její oddanosti, důvěryhodnosti a spolehlivosti, stanoveným v nařízeních a pokynech vydaných každou ze stran.Článek 8Strany si poskytují vzájemnou pomoc v záležitostech bezpečnosti utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, a ve věcech společného bezpečnostního zájmu. Pro posouzení účinnosti bezpečnostních pravidel v mezích své pravomoci, zavedených podle článku 11, provádějí úřady určené v článku 11 vzájemné bezpečnostní konzultace a kontroly.Článek 91. Pro účely této dohody:a) co se týče EU:veškerá korespondence se zasílá Radě na adresu:Council of the European UnionChief Registry OfficerRue de la Loi/Wetstraat, 175B-1048 Brussels.Vedoucí spisovny Rady předá veškerou korespondenci členským státům a Komisi Evropských společenství s výhradou odstavce 2;b) co se týče Ukrajiny:veškerá korespondence se zasílá vedoucímu Ústřední spisovny dokumentace EU Ministerstva zahraničních věcí Ukrajiny na adrese:Ministry of Foreign Affairs of UkraineChief of the EU Documentation Central Registry OfficeMykhailivska square, 101018 KievUkraine.2. Výjimečně může být z provozních důvodů korespondence od jedné strany, která je přístupná pouze určeným příslušným úředníkům, orgánům nebo službám této strany, zaslána a zpřístupněna těmto určeným příslušným úředníkům, orgánům nebo službám druhé strany konkrétně označeným jako příjemci, s ohledem na jejich příslušnost a při dodržení zásady "vědět jen to nejnutnější". Taková korespondence bude náležitě označena. Co se týče EU, bude tato korespondence předávána prostřednictvím vedoucího spisovny Rady. Co se týče Ukrajiny, bude tato korespondence předávána prostřednictvím vedoucího Ústřední spisovny dokumentace EU Ministerstva zahraničních věcí Ukrajiny.Článek 10Ministerstvo zahraničních věcí Ukrajiny a generální tajemníci Rady a Komise Evropských společenství dohlížejí na provádění této dohody.Článek 111. Pro provádění této dohody budou vypracována bezpečnostní pravidla mezi třemi úřady uvedenými v odstavcích 2 až 4, aby byly stanoveny normy vzájemné bezpečnostní ochrany pro utajované informace, na které se vztahuje tato dohoda.2. Bezpečnostní služba Ukrajiny, jednající jménem Ukrajiny a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních pravidel uvedených v odstavci 1 pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných Ukrajině podle této dohody.3. Bezpečnostní kancelář generálního sekretariátu Rady, pod vedením a z pověření generálního tajemníka Rady, jednajícího jménem Rady a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních pravidel uvedených v odstavci 1 pro ochranu a zabezpečení utajovaných informací poskytovaných EU podle této dohody.4. Bezpečnostní ředitelství Komise Evropských společenství, jednající jménem Komise a z jejího zmocnění, odpovídá za vypracování bezpečnostních pravidel uvedených v odstavci 1 pro ochranu utajovaných informací poskytovaných nebo vyměňovaných podle této dohody v rámci Komise a jejích prostor.5. Na straně EU podléhají tyto normy schválení Bezpečnostním výborem Rady.Článek 12Úřady definované v článku 11 stanoví postupy, podle kterých se bude postupovat v případech prokázaného nebo předpokládaného ohrožení utajených informací, na které se vztahuje tato dohoda.Článek 13Před poskytnutím utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, mezi stranami si musí příslušné bezpečnostní úřady definované v článku 11 vzájemně potvrdit, že přijímající strana je schopna chránit a zabezpečit informace, na které se vztahuje tato dohoda, způsobem, který odpovídá


text: pravidlům zavedeným podle článku 11.Článek 14Tato dohoda nijak nebrání stranám v uzavření jiných dohod týkajících se poskytování nebo výměny utajovaných informací, na které se vztahuje tato dohoda, za předpokladu, že nejsou v rozporu s ustanoveními této dohody.Článek 15Veškeré spory mezi EU a Ukrajinou vzniklé výkladem nebo uplatňováním této dohody se řeší jednáním mezi stranami.Článek 161. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po tom, co si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů potřebných k tomuto účelu.2. Tato dohoda může být přezkoumána pro zvážení případných změn na návrh kterékoliv strany.3. Jakákoli změna této dohody může být učiněna pouze písemně a vzájemnou dohodou stran. Vstoupí v platnost po vzájemném oznámení, jak je stanoveno v odstavci 1.Článek 17Tato dohoda může být vypovězena písemnou výpovědí jedné strany doručenou druhé straně. Výpověď nabývá účinku šest měsíců po převzetí oznámení druhou stranou, nedotkne se však žádných závazků, které již podle této dohody byly převzaty. Zejména veškeré utajované informace poskytnuté nebo získané výměnou podle této dohody budou i nadále chráněny v souladu s ustanoveními této dohody.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Lucemburku dne 13. června 2005 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém.Za UkrajinuZa Evropskou unii--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999D0722(02)
 Úřední věstník L 189 , 22/07/1999 S. 0054 - 0055
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 83/98ze dne 25. září 1998,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 71/98 ze dne 31. července 1998 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Rady 97/41/ES ze dne 25. června 1997, kterou se mění směrnice 76/895/EHS, 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS o stanovení maximálních limitů reziduí pesticidů v ovoci a zelenině, obilovinách, potravinách živočišného původu a v některých produktech rostlinného původu, včetně ovoce a zeleniny, a na jejich povrchu [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 13 (směrnice Rady 76/895/EHS) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 397 L 0041: směrnice Rady 97/41/ES ze dne 25. června 1997 (Úř. věst. L 184, 12.7.1997, s. 33)."Článek 2V bodě 38 (směrnice Rady 86/362/EHS) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 397 L 0041: směrnice Rady 97/41/ES ze dne 25. června 1997 (Úř. věst. L 184, 12.7.1997, s. 33)."Článek 3V bodě 39 (směrnice Rady 86/363/EHS) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 397 L 0041: směrnice Rady 97/41/ES ze dne 25. června 1997 (Úř. věst. L 184, 12.7.1997, s. 33)."Článek 4V bodě 54 (směrnice Rady 90/642/EHS) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 397 L 0041: směrnice Rady 97/41/ES ze dne 25. června 1997 (Úř. věst. L 184, 12.7.1997, s. 33)."Článek 5Znění směrnice 97/41/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 6Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 7Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 25. září 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 172, 8.7.1999, s. 50.[2] Úř. věst. L 184, 12.7.1997, s. 33.--------------------------------------------------


text:
 23.6.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/46
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 20/2005
 ze dne 8. února 2005,
 kterým se mění Příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 175/2004 ze dne 3. prosince 2004 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 642/2004 ze dne 6. dubna 2004 o požadavcích na přesnost údajů shromažďovaných v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1172/98 o statistickém vykazování silniční přepravy zboží (2) by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 753/2004 ze dne 22. dubna 2004, kterým se provádí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1608/2003/ES, pokud jde o statistiku v oblasti vědy a techniky (3), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XXI Dohody se mění takto:
 1.
 Za bod 7f (nařízení Rady (ES) č. 1172/98) se vkládá nový bod, který zní:
 „7fa. 32004 R 0642: Nařízení Komise (ES) č. 642/2004 ze dne 6. dubna 2004 o požadavcích na přesnost údajů shromažďovaných v souladu s nařízením Rady (ES) č. 1172/98 o statistickém vykazování silniční přepravy zboží (Úř. věst. L 102, 7. 4. 2004, s. 26).
 Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 Toto nařízení se nevztahuje na Island.“
 2.
 Za bod 29 (rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1608/2003/ES) se doplňuje nový bod, který zní:
 „30.
 32004 R 0753: Nařízení Komise (ES) č. 753/2004 ze dne 22. dubna 2004, kterým se provádí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1608/2003/ES, pokud jde o statistiku v oblasti vědy a techniky (Úř. věst. L 118, 23. 4. 2004, s. 23).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 642/2004 v norském jazyce a nařízení (ES) č. 753/2004 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. února 2005 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. února 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Richard WRIGHT
 (1) Úř. věst. L 133, 26.5.2005, s. 29.
 (2) Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 26.
 (3) Úř. věst. L 118, 23.4.2004, s. 23.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.10.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 277/45
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 91/2009
 ze dne 3. července 2009,
 kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protokol 31 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 40/2009 ze dne 17. března 2009 (1).
 (2)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody, aby zahrnovala rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1298/2008/ES ze dne 16. prosince 2008, kterým se zavádí akční program Erasmus Mundus 2009–2013 pro zlepšování kvality vysokoškolského vzdělávání a pro podporu mezikulturního porozumění prostřednictvím spolupráce se třetími zeměmi (2).
 (3)
 Protokol 31 k Dohodě by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2009,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Článek 4 protokolu 31 k Dohodě se mění takto:
 1)
 Vkládá se nový odstavec, který zní:
 „2m. Ode dne 1. ledna 2009 se státy ESVO účastní akcí 1 a 3 tohoto programu:
 —
 32008 D 1298: rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1298/2008/ES ze dne 16. prosince 2008, kterým se zavádí akční program Erasmus Mundus 2009–2013 pro zlepšování kvality vysokoškolského vzdělávání a pro podporu mezikulturního porozumění prostřednictvím spolupráce se třetími zeměmi (Úř. věst. L 340, 19.12.2008, s. 83).“
 2)
 Znění odstavce 3 se nahrazuje tímto:
 „Státy ESVO finančně přispívají podle čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody na programy a akce uvedené v odstavcích 1, 2, 2a, 2b, 2c, 2d, 2e, 2f, 2g, 2h, 2i, 2j, 2k, 21 a 2m.“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bylo Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Použije se ode dne 1. ledna 2009.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. července 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 130, 28.5.2009, s. 36.
 (2) Úř. věst. L 340, 19.12.2008, s. 83.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 23.9.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 337/24
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 234/2018
 ze dne 5. prosince 2018,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2021/1501]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1032 ze dne 20. července 2018, kterým se povoluje rozšíření použití oleje z mikrořas Schizochytrium sp. jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1293 ze dne 26. září 2018, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2017/2470, pokud jde o podmínky použití nové potraviny laktitol (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (4)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodě 124b (prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „–
 32018 R 1032: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1032 ze dne 20. července 2018 (Úř. věst. L 185, 23.7.2018, s. 9),
 –
 32018 R 1293: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1293 ze dne 26. září 2018 (Úř. věst. L 243, 27.9.2018, s. 2).“
 2.
 Za bod 138 (prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1018) se doplňují nové body, které znějí:
 „139.
 32018 R 1032: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1032 ze dne 20. července 2018, kterým se povoluje rozšíření použití oleje z mikrořas Schizochytrium sp. jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (Úř. věst. L 185, 23.7.2018, s. 9).
 140.
 32018 R 1293: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1293 ze dne 26. září 2018, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) 2017/2470, pokud jde o podmínky použití nové potraviny laktitol (Úř. věst. L 243, 27.9.2018, s. 2).“
 Článek 2
 Znění prováděcích nařízení (EU) 2018/1032 a (EU) 2018/1293 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. prosince 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. prosince 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda HelenSLETNES
 tajemníci
 Smíšeného výboru EHP
 Hege M.HOFF
 MikołajKARŁOWSKI
 (1) Úř. věst. L 185, 23.7.2018, s. 9.
 (2) Úř. věst. L 243, 27.9.2018, s. 2.


text:
 12.9.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 235/5
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 84/2019
 ze dne 29. března 2019,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP [2019/1400]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1129 ze dne 14. června 2017 o prospektu, který má být uveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, a o zrušení směrnice 2003/71/ES (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení (EU) 2017/1129 zrušuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (2), která je začleněna do Dohody o EHP, a která by proto měla být s účinkem ode dne 21. července 2019 v Dohodě zrušena.
 (3)
 Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha IX Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 Bod 29b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES) se s účinkem od 21. července 2019 zrušuje.
 2.
 Za bod 29bc (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/301) se vkládá nový bod, který zní:
 „29bd.
 32017 R 1129: Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1129 ze dne 14. června 2017 o prospektu, který má být uveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování na regulovaném trhu, a o zrušení směrnice 2003/71/ES (Úř. věst. L 168, 30.6.2017, s. 12).
 Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:
 a)
 Bez ohledu na ustanovení protokolu 1 k této dohodě a není-li v této dohodě stanoveno jinak, se má za to, že se „členskými státy“ a „příslušnými orgány“ rozumějí kromě významu stanoveného v nařízení také státy ESVO a jejich příslušné orgány.
 b)
 odkazy na jiné akty v nařízení jsou považovány za významné v rozsahu, v jakém jsou tyto akty začleněny do Dohody;
 c)
 V čl. 9 odst. 3 se za slova „21. července 2019“ vkládají slova „nebo ode dne vstupu rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 84/2019 ze dne 29. března 2019 podle toho, co nastane dříve“.
 d)
 V čl. 22 odst. 11 se slova „právních předpisů Unie“ nahrazují slovy „Dohody o EHP“.
 e)
 V čl. 33 odst. 5 druhé větě se za slovo „ESMA“ vkládají slova „nebo případně Kontrolní úřad ESVO“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 f)
 V čl. 34 odst. 1 se s ohledem na státy ESVO za slova „Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy“ vkládají nová slova, která znějí: „a Kontrolnímu úřadu ESVO“.
 g)
 V čl. 35 odst. 2 se slova „na základě ustanovení práva Unie“ nahrazují slovy „na základě ustanovení Dohody o EHP“.
 h)
 V čl. 37 odst. 3 druhé větě se za slovo „ESMA“ vkládají slova „nebo případně Kontrolní úřad ESVO“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 i)
 V čl. 38 odst. 2 písm. d) se slova „příslušným právem Unie“ nahrazují slovy „ustanoveními Dohody o EHP“.
 j)
 V čl. 46 odst. 3 se za slova „21. července 2019“ vkládají slova „nebo ode dne vstupu rozhodnutí


text:
Smíšeného výboru EHP č. 84/2019 ze dne 29. března 2019 v platnost podle toho, co nastane dříve“.
 k)
 V čl. 49 odst. 2 a 3 se za slova „21. července 2019“ vkládají slova „nebo ode dne vstupu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 84/2019 ze dne 29. března 2019 v platnost podle toho, co nastane dříve“.
 l)
 V čl. 49 odst. 2 se slovy „21. července 2018“ a „20. července 2017“ rozumí „ode dne vstupu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 84/2019 ze dne 29. března 2019 v platnost“.“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2017/1129 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 30. března 2019 nebo prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1) podle toho, co nastane později.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. března 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 168, 30.6.2017, s. 12.
 (2) Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 64.
 (*1) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 31.8.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 230/1
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 13-H – Jednotná ustanovení pro schvalování osobních automobilů z hlediska brzdění
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 dodatek 9 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 17. března 2010
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Požadavky
 6.
 Zkoušky
 7.
 Změny typu vozidla nebo jeho brzdového zařízenía rozšíření schválení typu
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Definitivní ukončení výroby
 11.
 Názvy a adresy technických zkušebenodpovědných za provádění schvalovacích zkoušek,názvy a adresy správních orgánů
 12.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Oznámení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla z hlediska brzdění dle předpisu č. 13-H.
 Příloha 2 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 3 –
 Zkoušky brzd a účinek brzdových systémů
 Dodatek –
 Postup sledování stavu nabití baterie
 Příloha 4 –
 Ustanovení týkající se zdrojů a zásobníků energie (akumulátorů energie)
 Příloha 5 –
 Rozložení brzdných sil mezi nápravy vozidel
 Dodatek 1 –
 Metoda zkoušky pořadí blokování kol
 Dodatek 2 –
 Metoda zkoušky s dynamometrickými koly
 Příloha 6 –
 Podmínky, kterými se řídí zkoušky vozidel s protiblokovacími systémy
 Dodatek 1 –
 Symboly a definice
 Dodatek 2 –
 Využití adheze
 Dodatek 3 –
 Brzdný účinek na površích s rozdílnou adhezí
 Dodatek 4 –
 Metoda volby povrchu s nízkým součinitelem adheze
 Příloha 7 –
 Postup zkoušky brzdových obložení na setrvačníkovém dynamometru
 Příloha 8 –
 Zvláštní požadavky týkající se bezpečnostních hledisek komplexních elektronických řídicích systémů vozidel
 Příloha 9 –
 Systémy elektronického řízení stability a brzdové asistenční systémy
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.1
 Tento předpis se týká brzdění motorových vozidel kategorií M1 a N1 (1).
 1.2
 Oblast působnosti tohoto předpisu nezahrnuje:
 1.2.1
 vozidla, jejichž konstrukční rychlost nemůže přesáhnout 25 km/h;
 1.2.2
 vozidla zařízená pro řízení osobami se zdravotním postižením.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 2.1
 „Schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska brzdění.
 2.2
 „Typem vozidla“ se rozumí kategorie vozidel, která se mezi sebou neliší v takových podstatných rozdílech, jako jsou:
 2.2.1
 maximální hmotnost, definovanou níže v bodě 2.11;
 2.2.2
 rozložení hmotnosti mezi nápravy;
 2.2.3
 nejvyšší konstrukční rychlost;
 2.2.4
 brzdové zařízení rozdílného typu, zejména obsahuje-li nebo neobsahuje-li zařízení pro brzdění přípojného vozidla, nebo obsahuje-li nebo neobsahuje-li elektrický brzdový systém;
 2.2.5
 typ motoru;
 2.2.6
 počet převodových stupňů a jejich převodové poměry;
 2.2.7
 poměr stálého převodu hnací nápravy;
 2.2.8
 rozměry pneumatik.
 2.3
 „Brzdovým zařízením“ se rozumí soubor částí, jejichž funkcí je postupné zmenšování rychlosti jedoucího vozidla nebo jeho zastavení nebo jeho udržení v nehybném stavu, jestliže je již zastaveno; tyto funkce jsou specifikovány dále v bodě 5.1.2. Zařízení se skládá z ovládacího orgánu, z převodu brzdy a z vlastní brzdy.
 2.4
 „Ovládacím orgánem“ se


text:
rozumí část, kterou řidič přímo ovládá dodávku energie do převodu brzdy, potřebnou pro brzdění nebo jeho ovládání. Touto energií může být svalová energie řidiče nebo jiný zdroj energie ovládaný řidičem, nebo kombinace těchto různých druhů energie.
 2.5
 „Převodem“ se rozumí soubor součástí mezi ovládacím orgánem a brzdou, který je spojuje funkčním způsobem. Převod může být mechanický, hydraulický, pneumatický, elektrický nebo smíšený. Jestliže je brzdění zajišťováno nebo posilováno zdrojem energie nezávislým na řidiči, zásoba energie, kterou zařízení obsahuje, je rovněž součástí převodu.
 Převod se dělí na dvě navzájem nezávislé funkce: převod ovládání a převod energie. Vždy, když se v tomto předpise užije samotný výraz „převod“, rozumí se jím oba tyto převody, tj. „převod ovládání“ a „převod energie“:
 2.5.1
 „Převodem ovládání“ se rozumí soubor součástí převodu, který řídí činnost brzd, včetně řídící funkce a zásoby energie potřebné pro převod ovládání.
 2.5.2
 „Převodem energie“ se rozumí soubor součástí, který dodává do brzd energii potřebnou k jejich funkci, včetně zásoby energie potřebné k činnosti brzd.
 2.6
 „Brzdou“ se rozumí konstrukční část, kde se vyvíjejí síly, které kladou odpor pohybu vozidla. Brzda může být třecí (jestliže síly vznikají třením mezi dvěma vzájemně se pohybujícími částmi vozidla); elektrická (jestliže síly vznikají elektromagnetickým účinkem mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi vozidla, které se nedotýkají); hydrodynamická (jestliže síly vznikají účinkem kapaliny, která se nachází mezi dvěma navzájem se pohybujícími částmi vozidla); motorová (jestliže síly vznikají z umělého zvýšení brzdného účinku motoru, který se přenáší na kola).
 2.7
 „Brzdovými zařízeními různých typů“ se rozumí zařízení, lišící se navzájem podstatnými rozdíly, zejména pokud jde o:
 2.7.1
 součásti s rozdílnými vlastnostmi;
 2.7.2
 součásti vyrobené z materiálů s rozdílnými vlastnostmi nebo součásti s rozdílnými tvary nebo rozměry;
 2.7.3
 zařízení, jejichž součásti jsou rozdílně kombinovány.
 2.8
 „Součástí brzdového zařízení“ se rozumí jeden z jednotlivých dílů, jejichž soubor tvoří brzdové zařízení.
 2.9
 „Odstupňovatelným brzděním“ se rozumí brzdění, při němž v rámci normální činnosti brzdového zařízení a při brzdění (viz bod 2.16 dále):
 2.9.1.
 může řidič v každém okamžiku zvětšit nebo zmenšit brzdnou sílu působením na ovládací orgán;
 2.9.2.
 brzdná síla se mění úměrně působení na ovládací orgán (monotónní funkce);
 2.9.3.
 brzdnou sílu je možné snadno a dostatečně přesně regulovat.
 2.10.
 „Naloženým vozidlem“ se rozumí, pokud není uvedeno jinak, vozidlo naložené tak, že dosahuje své „maximální hmotnosti“.
 2.11.
 „Maximální hmotností“ se rozumí maximální technicky přípustná hmotnost podle prohlášení výrobce (tato hmotnost může být vyšší, než je „maximální povolená hmotnost“, stanovená vnitrostátním orgánem).
 2.12.
 „Rozdělením hmotnosti mezi nápravy“ se rozumí rozdělení působení tíže na hmotnost vozidla a/nebo na jeho náklad mezi nápravy.
 2.13.
 „Zatížením kola/nápravy“ se rozumí svislá statická reakce (síla) na povrchu vozovky v místě styku kola/kol nápravy s vozovkou.
 2.14.
 „Maximálním statickým zatížením kola nebo nápravy“ se rozumí statické zatížení kola nebo nápravy odpovídající podmínkám zatíženého vozidla.
 2.15.
 „Hydraulickým brzdovým zařízením s akumulovanou energií“ se rozumí brzdové zařízení, v němž energii pro jeho činnost dodává tlaková kapalina nahromaděná v jednom nebo ve více akumulátorech, které jsou plněny jedním nebo více tlakovými čerpadly, z nichž každé je opatřeno regulátorem omezujícím tlak na největší určenou hodnotu.


text:
Tuto hodnotu stanovuje výrobce.
 2.16.
 „Ovládáním“ se rozumí působení na ovládací orgán i jeho uvolnění.
 2.17.
 „Elektrickým rekuperačním brzdovým systémem“ se rozumí brzdový systém, který při zpomalování zajišťuje přeměnu kinetické energie vozidla v elektrickou energii.
 2.17.1.
 „Ovládacím orgánem elektrického rekuperačního brzdění“ se rozumí zařízení, které řídí činnost elektrického rekuperačního brzdového systému;
 2.17.2.
 „Elektrickým rekuperačním brzdovým systémem kategorie A“ se rozumí elektrický rekuperační brzdový systém, který není částí systému provozního brzdění;
 2.17.3.
 „Elektrickým rekuperačním brzdovým systémem kategorie B“ se rozumí elektrický rekuperační brzdový systém, který je částí systému provozního brzdění;
 2.17.4.
 „Stavem nabití“ se rozumí okamžitý poměr množství elektrické energie akumulované v trakční baterii vzhledem k maximálnímu množství elektrické energie, kterou je možno v této baterii akumulovat.
 2.17.5.
 „Trakční baterií“ se rozumí soubor akumulátorů tvořících zásobník energie k napájení trakčního motoru/motorů vozidla.
 2.18.
 „Fázovaným brzděním“ se rozumí způsob, který se může použít tam, kde se dva nebo více zdrojů energie pro brzdění ovládají společným ovládacím orgánem, přičemž jeden ze zdrojů může být použit jako první tím, že použití dalšího zdroje/zdrojů je zpožděno tak, aby byl potřebný větší pohyb ovládacího orgánu k uvedení těchto dalších zdrojů do činnosti.
 2.19.
 Definice „jmenovité hodnoty“ pro referenční brzdné účinky jsou požadované k určení hodnoty přenosové funkce brzdového zařízení, která je poměrem výstupu ke vstupu, pro jednotlivá vozidla.
 2.19.1.
 „Jmenovitá hodnota“ je definována jako charakteristika, kterou lze prokázat při schválení typu a která vyjadřuje poměr poměrné brzdné síly vozidla samého k proměnné, jež je vstupem k brzdění.
 2.20.
 „Automaticky ovládaným brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se uvádí do činnosti brzdový systém/y nebo brzdy určitých náprav za účelem vyvinout zpomalení vozidla přímým zásahem řidiče nebo bez jeho zásahu, kdy aktivování této funkce je výsledkem automatického vyhodnocení informací předaných palubním systémem vozidla.
 2.21.
 „Selektivním brzděním“ se rozumí funkce komplexního elektronického ovládacího systému, kterou se automatickými prostředky uvádějí do činnosti jednotlivé brzdy, přičemž zpomalení vozidla je sekundární vzhledem ke změně dynamického chování vozidla.
 2.22.
 „Signálem brzdění“ se rozumí logický signál, který udává brzdění, jak je specifikováno v bodě 5.2.22.
 2.23.
 „Signálem tísňového brzdění“ se rozumí logický signál, který udává tísňové brzdění, jak je specifikováno v bodě 5.2.23.
 2.24.
 „Ackermanovým úhlem řízení“ se rozumí úhel, jehož tangentou je rozvor dělený poloměrem zatáčení při velmi nízké rychlosti.
 2.25.
 „Systémem elektronického řízení stability“ neboli „systémem ESC“ se rozumí systém, který má všechny následující vlastnosti:
 2.25.1.
 zlepšuje směrovou stabilitu vozidla tím, že má alespoň schopnost automaticky řídit brzdné momenty individuálně na levém a pravém kole každé nápravy nebo jedné nápravy v každé skupině náprav (2) za účelem vytvářet korekční moment stáčení na základě vyhodnocení skutečného chování vozidla v porovnání s určeným chováním vozidla požadovaným řidičem;
 2.25.2.
 je řízen počítačem s použitím algoritmu pracujícího v uzavřeném okruhu k omezení přetáčivosti vozidla a k omezení nedotáčivosti vozidla a zakládajícího se na vyhodnocení skutečného chování vozidla v porovnání s chováním vozidla požadovaným řidičem;
 2.25.3.
 má prostředky k přímému určení hodnoty rychlosti stáčení vozidla a k vyhodnocení bočního skluzu vozidla nebo změny bočního skluzu v závislosti na čase;
 2.25.4.
 má prostředky k monitorování


text:
vstupů řidiče do řízení a dále
 2.25.5.
 má algoritmus k určení nutnosti změny hnacího momentu a prostředky k provedení potřebné změny, aby měl řidič podporu při ovládání vozidla.
 2.26.
 „Bočním zrychlením“ se rozumí složka vektoru zrychlení určitého bodu vozidla kolmá na osu x vozidla (podélnou) a rovnoběžnou s rovinou vozovky.
 2.27.
 „Přetáčivostí“ se rozumí stav, při kterém je rychlost stáčení vozidla větší než rychlost stáčení, ke které by došlo při rychlosti vozidla dané Ackermanovým úhlem řízení.
 2.28.
 „Bočním skluzem nebo úhlem bočního skluzu“ se rozumí arcustangens poměru boční rychlosti k podélné rychlosti těžiště vozidla.
 2.29.
 „Nedotáčivostí“ se rozumí stav, při kterém je rychlost stáčení vozidla menší než rychlost stáčení, ke které by došlo při rychlosti vozidla dané Ackermanovým úhlem řízení.
 2.30.
 „Rychlostí stáčení“ se rozumí rychlost změny směrového úhlu vozidla měřená ve stupních na vteřinu rotace okolo svislé osy procházející těžištěm vozidla.
 2.31.
 „Maximálním brzdným koeficientem“ se rozumí koeficient tření mezi pneumatikou a povrchem vozovky změřený při maximálním zpomalení valící se pneumatiky.
 2.32.
 „Společnou zobrazovací plochou“ se rozumí plocha, na které se může zobrazit více než jeden sdělovač, indikátor, identifikační symbol, nebo jiná zpráva, avšak nikoliv současně.
 2.33.
 „Faktorem statické stability“ se rozumí polovina rozchodu vozidla dělená výškou jeho těžiště, což lze vyjádřit jako SSF = T/2H, kde T = rozchod (u vozidel s více než jedním rozchodem se použije střední hodnota; u vozidel s dvojitou montáží kol se použijí k výpočtu hodnoty T vnější kola) a H = výška těžiště vozidla.
 2.34.
 „Brzdovým asistenčním systémem (BAS)“ se rozumí funkce brzdového systému, která ze způsobu, kterým řidič ovládá brzdění, odvodí nutnost nouzového brzdění, a v tom případě:
 a)
 pomáhá řidiči k vytvoření maximálního dosažitelného brzdného účinku, nebo
 b)
 umožňuje vyvolat plné cyklování protiblokovacího brzdového systému.
 2.34.1.
 „Kategorií A brzdového asistenčního systému“ se rozumí systém, který detekuje stav nouzového brzdění na základě síly, kterou řidič působí na brzdový pedál.
 2.34.2.
 „Kategorií B brzdového asistenčního systému“ se rozumí systém, který detekuje stav nouzového brzdění na základě rychlosti, kterou řidič sešlapuje brzdový pedál.
 2.34.3.
 „Kategorií C brzdového asistenčního systému“ se rozumí systém, který detekuje stav nouzového brzdění na základě více kritérií, z nichž jedním musí být způsob, kterým se působí na brzdový pedál.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1.
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska brzdění předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2.
 K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty v trojím vyhotovení a s následujícími údaji:
 3.2.1.
 popis typu vozidla, podle položek uvedených výše v bodě 2.2. Musí být uvedeny čísla a/nebo symboly, identifikující typ vozidla a typ motoru;
 3.2.2.
 seznam řádně identifikovaných součástí, které tvoří brzdové zařízení;
 3.2.3.
 schéma úplného brzdového zařízení s vyznačením polohy jeho částí na vozidle;
 3.2.4.
 podrobné výkresy každé součásti, aby bylo možno snadno určit jejich umístění a identifikovat je.
 3.3.
 Vozidlo představující typ vozidla určeného ke schválení musí být předáno pověřené technické zkušebně provádějící zkoušky.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1.
 Jestliže vozidlo, které bylo přistaveno ke schválení podle tohoto předpisu, vyhoví požadavkům podle následujících bodů 5 a 6, udělí se pro tento typ vozidla schválení.


text:
4.2.
 Každému schvalovanému typu se přidělí číslo schválení, jehož první dvě číslice udávají sérii změn, které včleňují nejposlednější závažné technické změny předpisu v době udělení schválení. Táž smluvní strana nesmí udělit totéž číslo témuž typu vozidla, vybavenému jiným typem brzdového zařízení nebo jinému typu vozidla.
 4.3.
 Schválení nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám Dohody, které používají tento předpis, a to na formuláři podle vzoru v příloze 1 k tomuto předpisu a souhrnem informací, obsažených v dokumentech, uvedených v bodech 3.2.1 až 3.2.4, přičemž výkresy, dodané žadatelem o schválení, musí mít formát maximálně A4 (210 × 297 mm) nebo musí být na tento formát složeny a být ve vhodném měřítku.
 4.4.
 Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se zřetelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:
 4.4.1.
 písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (3), a z
 4.4.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané výše v bodě 4.4.1.
 4.4.3.
 U vozidla, které splňuje požadavky na elektronické řízení stability a na brzdový asistenční systém, stanovené v příloze 9 tohoto předpisu, se vyznačí doplňková písmena „ESC“ bezprostředně vpravo za písmenem „R“ uvedeným v bodě 4.4.2.
 4.4.4.
 U vozidla, které splňuje požadavky na stabilitní funkci vozidla (Vehicle Stability Function) stanovené v příloze 21 předpisu č. 13 a požadavky na brzdový asistenční systém stanovené v příloze 9 tohoto předpisu, se vyznačí doplňková písmena „VSF“ bezprostředně vpravo za písmenem „R“ uvedeným v bodě 4.4.2.
 4.5.
 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisu, čísla schválení typu a doplňkové symboly všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení typu ve státě, který udělil schválení typu podle tohoto předpisu, musejí umístit ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6.
 Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.7.
 Značka schválení typu musí být umístěna v blízkosti štítku s údaji o vozidle nebo na tomto štítku.
 4.8.
 Příloha 2 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značek schválení.
 5. POŽADAVKY
 5.1. Všeobecně
 5.1.1. Brzdové zařízení
 5.1.1.1.
 Brzdové zařízení musí být konstruováno, vyrobeno a namontováno takovým způsobem, aby za normálních provozních podmínek mohlo vozidlo vyhovět ustanovením tohoto předpisu, a to i při vibracích, kterým může být vystaveno.
 5.1.1.2.
 Zvláště musí být brzdové zařízení konstruováno, vyrobeno a namontováno tak, aby odolávalo korozi a stárnutí, kterým je vystaveno.
 5.1.1.3.
 Brzdová obložení nesmějí obsahovat azbest.
 5.1.1.4.
 Účinnost brzdového zařízení nesmí být nepříznivě ovlivňována magnetickými nebo elektrickými poli. (To je nutno prokázat splněním požadavků předpisu č. 10 ve znění série změn 02.)
 5.1.1.5.
 Signál zjišťování závad může přerušit na okamžik (< 10 ms) požadovaný signál v ovládacím převodu, za předpokladu, že se tím nezmenší brzdný účinek.
 5.1.2. Funkce brzdového zařízení
 Brzdové zařízení, definované


text:
v bodě 2.3 tohoto předpisu, musí splňovat následující funkce:
 5.1.2.1.
 Systém provozního brzdění
 Provozní brzdění musí umožňovat ovládání pohybu vozidla a jeho zastavení bezpečným, rychlým a účinným způsobem, bez ohledu na rychlost, zatížení nebo velikost sklonu stoupání nebo klesání. Musí být odstupňovatelné. Řidič musí být schopen ovládat brzdění ze svého sedadla, aniž by sejmul ruce z ovládacího orgánu řízení.
 5.1.2.2.
 Systém nouzového brzdění
 Nouzové brzdění musí umožňovat zastavení vozidla v přiměřené vzdálenosti v případě selhání provozního brzdění. Musí být odstupňovatelné. Řidič musí být schopen takto brzdit ze svého sedadla, aniž by sejmul ruce z ovládacího orgánu řízení. Pro účely tohoto ustanovení se má za to, že současně se nemůže vyskytovat více než jedna porucha v systému provozního brzdění.
 5.1.2.3.
 Systém parkovacího brzdění
 Parkovací brzdění musí umožňovat udržet vozidlo v nehybném stavu na stoupajícím nebo klesajícím sklonu i v nepřítomnosti řidiče, přičemž brzdící součásti musí být udržovány v poloze pro zabrzdění čistě mechanickým zařízením. Řidič musí mít možnost provést toto brzdění ze svého sedadla.
 5.1.3. Požadavky přílohy 8 platí pro bezpečnostní hlediska všech komplexních elektronických systémů vozidla, které zajišťují nebo tvoří část ovládacího převodu funkcí brzdění, včetně funkcí, které používají brzdový systém/y pro automaticky ovládané brzdění nebo selektivní brzdění.
 Na systémy či funkce, které využívají brzdový systém jako prostředku pro dosahování požadovaných účinků vyšší úrovně, se však příloha 8 vztahuje pouze v případě, že mají na brzdový systém přímý vliv. Je-li vozidlo takovými systémy vybaveno, nesmějí být během zkoušek brzdového systému pro schválení typu deaktivovány.
 5.1.4. Ustanovení pro periodické technické prohlídky brzdových systémů
 5.1.4.1.
 Musí být možno snadno kontrolovat stav součástí provozní brzdy, které podléhají opotřebení, např. třecí obložení a bubny nebo kotouče (u bubnů nebo kotoučů nemusí být opotřebení při periodické technické prohlídce nutně kontrolováno). Metoda k provádění výše uvedené kontroly je uvedena v bodě 5.2.11.2 tohoto předpisu.
 5.1.4.2.
 Musí být možné snadno ověřit správný provozní stav komplexních elektronických systémů, které řídí brzdění. Jsou-li zapotřebí zvláštní informace, musí k nim být zajištěn volný přístup.
 5.1.4.2.1.
 V průběhu schválení musí být předána důvěrná informace o zavedených prostředcích ochrany proti jednoduché neoprávněné změně funkce kontrolních prostředků zvolených výrobcem (např. výstražný signál). Alternativně je splněn tento požadavek na ochranu tím, že existuje další prostředek ke kontrole správného provozního stavu.
 5.1.4.3.
 Musí být možné vyvinout maximální brzdné síly za statických podmínek na setrvačníkovém dynamometru nebo na válcové zkoušečce stavu brzd.
 5.2. Vlastnosti brzdových systémů
 5.2.1. Soubor brzdových zařízení, jimiž je vozidlo vybaveno, musí splňovat požadavky na provozní, nouzové a parkovací brzdění.
 5.2.2. Systémy zajišťující provozní, nouzové a parkovací brzdění mohou mít společné součásti, pokud vyhoví následujícím ustanovením:
 5.2.2.1.
 musí mít nejméně dva na sobě nezávislé ovládací orgány, které jsou řidičem snadno dosažitelné z jeho normální polohy při jízdě. Každý ovládací orgán brzd musí být konstruován tak, aby se při uvolnění vrátil do výchozí klidové polohy. Tento požadavek neplatí pro ovládací orgán parkovací brzdy, pokud je mechanicky zajištěn v poloze pro brzdění;
 5.2.2.2.
 ovládací orgán systému provozního brzdění musí být nezávislý na ovládacím orgánu systému parkovacího brzdění;
 5.2.2.3.
 vlastnosti spojení mezi ovládacím orgánem systému provozního


text:
brzdění a různými částmi převodů se nesmějí po určité době používání změnit;
 5.2.2.4.
 systém parkovacího brzdění musí být konstruován tak, aby se mohl uvést v činnost i za jízdy vozidla. Tento požadavek se může splnit i uvedením do činnosti, a to i jen částečné, systému provozního brzdění vozidla prostřednictvím pomocného ovládacího orgánu;
 5.2.2.5.
 aniž by tím byly dotčeny požadavky bodu 5.1.2.3 tohoto předpisu, systémy provozního brzdění a parkovacího brzdění mohou používat společné části v jejich převodu (převodech) za podmínky, že při poruše kterékoli části převodu (převodů) je stále zajištěno plnění požadavků na nouzové brzdění;
 5.2.2.6.
 při porušení kterékoliv součásti jiné, než jsou brzdy (ve smyslu bodu 2.6 tohoto předpisu), nebo součásti uvedené dále v bodě 5.2.2.10, nebo při jakékoliv jiné poruše v systému provozního brzdění (špatná funkce, částečné nebo celkové vyčerpání zásobníku energie), musí být ta část systému provozního brzdění, která není dotčena poruchou, schopna zastavit vozidlo za podmínek požadovaných pro nouzové brzdění;
 5.2.2.7.
 jestliže je provozní brzdění zajišťováno účinkem svalové energie řidiče posilované z jednoho nebo více zásobníků energie, musí být nouzové brzdění v případě selhání tohoto posílení zajištěno svalovou energií řidiče, posilovanou popřípadě ze zásobníků energie, které nejsou dotčeny selháním, přičemž síla na ovládací orgán nesmí přesáhnout předepsaná maxima;
 5.2.2.8.
 jestliže brzdná síla a převod při provozním brzdění jsou zajišťovány výhradně energií ze zásobníku, ovládanou řidičem, musí být k dispozici nejméně dva zcela nezávislé zásobníky energie, opatřené rovněž nezávislými vlastními převody; každý z nich smí působit jen na brzdy dvou nebo více kol zvolených tak, aby mohly samy zajistit nouzové brzdění za předepsaných podmínek a aniž tím bude porušena stabilita vozidla při brzdění; kromě toho každý z těchto zásobníků energie musí být opatřen výstražným zařízením definovaným dále v bodě 5.2.14;
 5.2.2.9.
 jestliže brzdná síla při provozním brzdění a převod jsou zajišťovány výhradně energií ze zásobníku, pokládá se jeden zásobník pro převod za postačující za podmínky, že předepsaný účinek nouzového brzdění je zajištěn svalovou energií řidiče působící na ovládací orgán provozního brzdění a že jsou splněny požadavky bodu 5.2.5;
 5.2.2.10.
 určité součásti, jako je pedál a jeho uchycení, hlavní válec a jeho píst nebo písty, brzdič, mechanismus spojující pedál a hlavní válec nebo brzdič, brzdové válce a jejich písty a páky a klíče brzdových ústrojí se nepovažují za sestavy součástí náchylné k porušení, pokud jsou dostatečně dimenzované, snadno přístupné pro údržbu a vykazují bezpečnostní charakteristiky přinejmenším rovnocenné těm, které jsou požadovány pro jiná důležitá ústrojí vozidel (např. táhla a páky mechanismu řízení). Jestliže selhání jediné z těchto částí by znemožnilo brzdění vozidla s účinkem odpovídajícím nejméně účinku požadovanému pro nouzové brzdění, musí být tato část z kovu nebo z materiálu s rovnocennými vlastnostmi a nesmí se při normální funkci brzdových systémů znatelně deformovat.
 5.2.3. Porucha části systému hydraulického převodu musí být signalizována řidiči zařízením, dávajícím výstražný signál červeným světlem, které se rozsvítí před tím nebo při tom, když vznikne mezi neporušeným a porušeným systémem tlakový rozdíl nepřesahující 15,5 barů, měřeno na výstupu z hlavního brzdového válce. Toto výstražné světlo musí svítit tak dlouho, dokud porucha trvá a spínač zapalovaní


text:
(spouštění) je v poloze „zapnuto“ (spouštění). Je však přípustné zařízení obsahující výstražnou signalizaci s červeným světlem, které se rozsvítí, jakmile hladina brzdové kapaliny ve své zásobní nádržce poklesne na výšku nižší, než je hodnota stanovená výrobcem. Světlo výstražného signálu musí být viditelné i za denního světla. Řidič musí mít možnost ze svého sedadla snadno ověřit správnou funkci sdělovače této signalizace. Porucha části tohoto zařízení nesmí vést k úplné ztrátě účinku brzdového zařízení. Aplikace parkovací brzdy musí být řidiči rovněž signalizována. K tomu lze užít tentýž sdělovač výstražného signálu.
 5.2.4. Jestliže se používá energie jiné, než je svalová energie řidiče, není třeba použít více zdrojů této jiné energie (hydraulické čerpadlo, vzduchový kompresor atd.), ale prostředek, který je tímto zdrojem, musí být co nejspolehlivější.
 5.2.4.1.
 V případě poruchy kterékoliv části převodu brzdového systému musí zůstat zajištěno doplňování energie pro tu část, která není dotčena poruchou, pokud je to nutné pro zastavení vozidla, s účinkem předepsaným pro nouzové brzdění. Tato podmínka musí být zajištěna zařízeními, která mohou být snadno uvedena v činnost při stojícím vozidle, nebo zařízeními s automatickou funkcí.
 5.2.4.2.
 Mimoto zásobníky, které jsou v okruhu za tímto zařízením, musí být takové, aby v případě poruchy doplňování energie po čtyřech plných zdvizích ovládacího orgánu provozní brzdy, za podmínek stanovených v bodě 1.2 přílohy 4 tohoto předpisu, bylo ještě možné při pátém zdvihu zastavit vozidlo s účinkem předepsaným pro nouzové brzdění.
 5.2.4.3.
 U hydraulických brzdových zařízení s akumulovanou energií se však mohou tyto podmínky pokládat za splněné, pokud jsou splněna ustanovení bodu 1.3 přílohy 4 tohoto předpisu.
 5.2.5. Požadavky uvedené v předchozích bodech 5.2.2, 5.2.3 a 5.2.4 musí být splněny, aniž by bylo použito jakékoli automatické zařízení takového typu, že by jeho neúčinnost nemusela být zpozorována, protože díly, které jsou normálně v klidové poloze, by vstupovaly v činnost pouze v případě poruchy brzdového zařízení.
 5.2.6. Systém provozního brzdění musí působit na všechna kola vozidla a musí brzdný účinek vhodně rozdělovat mezi nápravy.
 5.2.7. U vozidel s elektrickým rekuperačním brzdovým systémem kategorie B může být brzdný výkon jiných zdrojů brzdění vhodně fázován, aby umožnil samostatnou činnost elektrického rekuperačního brzdového systému, jestliže jsou splněny obě následující podmínky:
 5.2.7.1.
 vnitřní změny brzdného momentu systému elektrického rekuperačního brzdění (např. v důsledku změn stavu nabití trakčních baterií) jsou automaticky kompenzovány příslušnými změnami fázování, pokud jsou plněny požadavky (4) jedné z následujících příloh tohoto předpisu:
 přílohy 3 bodu 1.3.2, nebo
 přílohy 6 bodu 5.3 (včetně případu, kdy je elektromotor v činnosti) a
 5.2.7.2.
 vždy, když je to potřebné k zajištění poměrného zpomalení (5) podle požadavku řidiče na brzdění, se musí s ohledem na adhezi mezi pneumatikou a vozovkou automaticky brzdit všemi koly vozidla.
 5.2.8. Účinek systému provozního brzdění musí být rozdělen mezi kola jedné a téže nápravy symetricky vzhledem k podélné střední rovině vozidla.
 Kompenzace a funkce, jako je protiblokovací zařízení, které mohou způsobit odchylky od tohoto symetrického rozdělení, se musí uvést v prohlášení.
 5.2.8.1.
 Kompenzace poruchy nebo závady v brzdovém systému prováděná prostřednictvím elektrického ovládacího převodu musí být signalizována řidiči žlutým výstražným signálem specifikovaným níže v bodě 5.2.21.1.2.