text:
údržby vozidel, kontrolu přepravních smluv a dokladů, základní účetnictví, přidělování nákladů nebo přeprav řidičům a vozidlům a kontrolování postupů v oblasti bezpečnosti;
 c)
 osoba uvedená v písmenu a) může jako odpovědný zástupce pro dopravu řídit dopravní činnosti až čtyř různých podnikatelů v silniční nákladní dopravě vykonávané celkovým vozovým parkem čítajícím nejvýše 50 vozidel; a
 d)
 osoba uvedená v písmenu a) vykonává stanovené úkoly výhradně v zájmu fyzické nebo právnické osoby a její povinnosti jsou vykonávány nezávisle na jakékoli fyzické nebo právnické osobě, pro kterou provádí činnosti v oblasti přepravy.
 3. Kterákoli ze stran může rozhodnout o tom, že odpovědný zástupce pro dopravu určený podle odstavce 1 nesmí být zároveň určen podle odstavce 2, nebo může být takto určen pouze ve vztahu k omezenému počtu fyzických nebo právnických osob nebo k vozovému parku o velikosti menší než uvedené v odst. 2 písm. c).
 4. Fyzická nebo právnická osoba oznámí příslušnému orgánu určeného odpovědného zástupce pro dopravu nebo určené odpovědné zástupce pro dopravu.
 Článek 5
 Podmínky týkající se požadavku usazení
 Za účelem splnění požadavku řádného a trvalého usazení na území některé ze stran musí fyzická nebo právnická osoba:
 a)
 mít prostory, v nichž má přístup k originálům své klíčové podnikové dokumentace, ať už v elektronické nebo jiné podobě, zejména pokud jde o jeho smlouvy o přepravě, doklady vztahující se k vozidlům, jež má fyzická nebo právnická osoba k dispozici, účetní doklady, doklady o vedení zaměstnanců, pracovní smlouvy, doklady o sociálním zabezpečení, doklady obsahující údaje o přiřazování a vysílání řidičů, doklady obsahující údaje týkající se cest, doby řízení a doby odpočinku a všechny ostatní doklady, k nimž musí mít příslušný orgán přístup k ověření, zda jsou splněny podmínky stanovené tímto oddílem;
 b)
 být registrována v obchodním rejstříku této strany nebo v podobném rejstříku, pokud to vnitrostátní právo vyžaduje;
 c)
 podléhat dani z příjmu, a pokud to vnitrostátní právo vyžaduje, mít přiděleno identifikační číslo pro účely DPH;
 d)
 poté, co je oprávnění uděleno, mít k dispozici jedno nebo více vozidel, buď vlastních, nebo například na základě smlouvy o splátkovém prodeji, smlouvy o pronájmu nebo leasingové smlouvy, která jsou registrována nebo jinak uvedena do provozu a jejichž používání je povoleno v souladu s právními předpisy této strany;
 e)
 účinně a nepřetržitě vykonávat své administrativní a obchodní činnosti s příslušným vybavením a zařízením v prostorách uvedených v písmenu a) umístěných na území této strany a účinně a nepřetržitě řídit své činnosti v oblasti přepravy s využitím vozidel uvedených v písmenu f) s příslušným technickým vybavením nacházejícím se na území této strany; a
 f)
 mít obvykle a pravidelně k dispozici počet vozidel splňujících podmínky stanovené v písmenu d) a řidičů, jejichž obvyklou základnou je provozovna na území této strany, přiměřený objemu přepravy, kterou podnik vykonává.
 Článek 6
 Podmínky týkající se požadavku bezúhonnosti
 1. S výhradou odstavce 2 určí strany podmínky, které musí fyzické nebo právnické osoby a odpovědní zástupci pro dopravu splnit, aby vyhověli požadavku dobré pověsti.
 Při určování, zda fyzická nebo právnická osoba vyhověla tomuto požadavku, zváží strany chování fyzické nebo právnické osoby, jejich odpovědných zástupců


text:
pro dopravu, výkonných ředitelů a jakékoli jiné příslušné osoby, kterou může daná strana určit. Veškeré odkazy v tomto článku na odsouzení, sankce nebo porušení zahrnují odsouzení, sankce či porušení vztahující se na samotnou fyzickou nebo právnickou osobu, jejího odpovědného zástupce pro dopravu, jednatele a jakoukoli jinou dotčenou osobu, kterou může daná strana určit
 Podmínky uvedené v tomto odstavci zahrnují alespoň skutečnost, že:
 a)
 nejsou žádné pádné důvody k pochybám o dobré pověsti odpovědného zástupce pro dopravu nebo podnikatele v silniční nákladní dopravě, jako například odsouzení nebo sankce v důsledku vážného porušení platných vnitrostátních předpisů v oblasti:
 i)
 obchodního práva;
 ii)
 úpadkového práva;
 iii)
 mzdových a pracovních podmínek tohoto povolání;
 iv)
 silničního provozu;
 v)
 odpovědnosti za škodu při výkonu povolání;
 vi)
 obchodu s lidmi nebo drogami;
 vii)
 daňového práva a
 b)
 odpovědný zástupce pro dopravu nebo podnikatel v silniční nákladní dopravě nebyl odsouzen za závažnou trestnou činnost nebo mu nebyla uložena sankce za některé závažné porušení pravidel uvedených ve hlavě I dílu třetího části druhé této dohody nebo ve vnitrostátních předpisech týkajících se zejména:
 i)
 doby řízení a doby odpočinku řidičů, pracovní doby a montáže a používání záznamového zařízení;
 ii)
 maximální hmotnosti a rozměrů vozidel používaných k podnikání v mezinárodní dopravě;
 iii)
 výchozí kvalifikace a dalšího vzdělávání řidičů;
 iv)
 způsobilosti silničních vozidel používaných k podnikání včetně povinné technické kontroly motorových vozidel;
 v)
 přístupu na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy;
 vi)
 bezpečnosti silniční přepravy nebezpečných věcí;
 vii)
 instalace a používání omezovačů rychlosti u některých kategorií vozidel;
 viii)
 řidičských průkazů;
 ix)
 přístupu k povolání;
 x)
 přepravy zvířat;
 xi)
 vysílání pracovníků v silniční dopravě;
 xii)
 práva rozhodného pro smluvní závazkové vztahy a
 xiii)
 cest, jejichž místa nakládky a vykládky se nacházejí na území druhé strany.
 2. Pro účely odst. 1 třetího pododstavce písm. b) tohoto článku, byl-li na území jedné nebo obou stran odpovědný zástupce pro dopravu nebo podnikatel v silniční nákladní dopravě odsouzen za závažnou trestnou činnost nebo mu byla uložena sankce za některé z nejzávažnějších porušení uvedených v dodatku 31-A-1-1, příslušný orgán dané strany usazení vhodným a včasným způsobem provede a ukončí správní řízení, které případně zahrne kontrolu na místě v prostorách dotyčné fyzické nebo právnické osoby.
 Během správního řízení příslušný orgán posoudí, zda by z důvodu zvláštních okolností představovala v daném případě ztráta dobré pověsti nepřiměřený následek. Při tomto posouzení příslušný orgán přihlédne k počtu závažných porušení pravidel uvedených v odst. 1 třetím pododstavci tohoto článku i k počtu nezávažnějších porušení uvedených v dodatku 31-A-1-1, za která byl odpovědný zástupce pro dopravu nebo podnikatel v silniční nákladní dopravě odsouzen nebo za která mu byly uloženy sankce. Takovýto případný závěr musí být řádně vysvětlen a odůvodněn.
 Shledá-li příslušný orgán, že by ztráta dobré pověsti byla nepřiměřená, rozhodne, že dobrá pověst dotyčné fyzické nebo právnické osoby zůstane zachována. Neshledá-li příslušný orgán, že by ztráta dobré pověsti byla nepřiměřená, má odsouzení nebo uložení sankcí za následek ztrátu dobré pověsti.
 3. Specializovaný výbor pro silniční dopravu vypracuje seznam kategorií, typů a stupňů závažnosti závažných porušení, jež kromě porušení uvedených v dodatku 31-A-1-1 mohou vést ke

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
ztrátě dobré pověsti.
 4. Požadavek dobré pověsti je považován za nesplněný, dokud nedojde k rehabilitaci nebo jinému opatření s rovnocenným účinkem v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy stran.
 Článek 7
 Podmínky týkající se požadavku finanční způsobilosti
 1. Pro účely splnění požadavku finanční způsobilosti musí být fyzická nebo právnická osoba v průběhu ročního účetního období trvale schopna dostát svým finančním závazkům. Fyzická nebo právnická osoba musí na základě ročních účetních závěrek, které ověřil auditor nebo jiná řádně oprávněná osoba, prokázat, že každým rokem disponuje kapitálem a rezervami:
 a)
 ve výši nejméně 9 000 EUR / 8 000 GBP, je-li používáno jediné motorové vozidlo, 5 000 EUR / 4 500 GBP na každé další používané motorové vozidlo nebo soupravu vozidel, jejichž největší přípustná hmotnost přesahuje 3,5 tuny, a 900 EUR / 800 GBP na každé další motorové vozidlo nebo soupravu vozidel, jejichž největší přípustná hmotnost přesahuje 2,5 tuny, nikoli však 3,5 tuny;
 b)
 fyzické nebo právnicky osoby, které vykonávají povolání podnikatele v silniční nákladní dopravě výhradně motorovými vozidly nebo soupravami vozidel, jejichž největší přípustná hmotnost přesahuje 2,5 tuny, nikoli však 3,5 tuny, musí na základě ročních účetních závěrek, které ověřil auditor nebo jiná řádně oprávněná osoba, prokázat, že každým rokem disponují kapitálem a rezervami ve výši nejméně 1 800 EUR / 1 600 GBP, je-li používáno jediné vozidlo, a 900 EUR / 800 GBP na každé další používané vozidlo.
 2. Odchylně od odstavce 1 může příslušný orgán souhlasit nebo požadovat, aby podnik prokázal finanční způsobilost potvrzením podle určení příslušného orgánu, jako je bankovní záruka nebo pojištění, včetně pojištění odpovědnosti za škodu při výkonu povolání poskytnutého jednou nebo více bankami nebo jinými finančními institucemi včetně pojišťoven, nebo jiným závazným dokumentem, který představuje společnou a nerozdílnou záruku za podnik, pokud jde o částky stanovené v odst. 1 písm. a).
 3. Odchylně od odstavce 1 v případě, že ověřená roční účetní závěrka za rok, kdy došlo k registraci podniku, není k dispozici, příslušný orgán souhlasí s tím, že podnik prokáže svoji finanční způsobilost potvrzením, například bankovní zárukou, dokumentem vystaveným finanční institucí, na jehož základě je získán přístup k úvěru na jméno podniku, nebo jiným závazným dokumentem podle určení příslušného orgánu prokazujícím, že podnik disponuje částkami ve výši uvedené v odst. 1 písm. a).
 4. Roční účetní závěrky uvedené v odstavci 1 a záruka uvedená v odstavci 2, které je třeba ověřit, se týkají hospodářského subjektu usazeného na území strany, v níž je podána žádost o povolení, a nikoli případných dalších subjektů usazených na území jiné strany.
 Článek 8
 Podmínky týkající se požadavku odborné způsobilosti
 1. Pro účely splnění požadavku odborné způsobilosti musí mít dotyčná osoba nebo dotyčné osoby znalosti odpovídající úrovni stanovené v části I dodatku 31-A-1-2 v oborech, které jsou tam vyjmenovány. Tato znalost se prokazuje složením povinné písemné zkoušky, kterou, pokud se tak některá ze stran rozhodne, může doplňovat ústní zkouška. Tyto zkoušky jsou pořádány v souladu s částí II dodatku 31-A-1-2. Za tímto účelem může kterákoli ze stran rozhodnout o zavedení školení před zkouškou.
 2. Dotyčné osoby absolvují zkoušku na území


text:
té strany, v níž mají své obvyklé bydliště.
 3. Písemné a ústní zkoušky uvedené v odstavci 1 tohoto článku mohou pořádat a ověřovat pouze orgány a subjekty, jimž k tomuto účelu daná strana udělí řádné oprávnění podle kritérií, která sama určí. Strany pravidelně ověřují, zda podmínky, za kterých tyto orgány nebo subjekty pořádají zkoušky, jsou v souladu s dodatkem 31-A-1-2.
 4. Kterákoli ze stran může držitele některých vysokoškolských nebo technických kvalifikací, jež sama vydala, které pro tento účel zvláště vymezí a které svědčí o znalosti všech oborů vyjmenovaných v seznamu uvedeném v dodatku 31-A-1-2, osvobodit od zkoušek v oborech, kterých se tyto kvalifikace týkají. Osvobození se týká pouze těch oddílů části I dodatku 31-A-1-2, u nichž kvalifikace zahrnuje všechny obory uvedené pod záhlavím každého oddílu.
 Kterákoli ze stran může od určitých částí zkoušky osvobodit držitele osvědčení o odborné způsobilosti platných pro vnitrostátní dopravu na území dané strany.
 Článek 9
 Osvobození od zkoušky
 Kterákoli ze stran může rozhodnout, že pro účely udělení licence podnikateli v silniční nákladní dopravě provozujícímu pouze motorová vozidla nebo jízdní soupravy, jejichž přípustná hmotnost naloženého vozidla nebo soupravy nepřevyšuje 3,5 tuny, osvobodí od zkoušek uvedených v čl. 8 odst. 1 osoby, které prokáží, že po dobu deseti let před 20. srpnem 2020 nepřetržitě řídily fyzickou nebo právnickou osobu stejného typu.
 Článek 10
 Postup pro pozastavení a odejmutí povolení
 1. Pokud příslušný orgán zjistí, že hrozí, že fyzická nebo právnická osoba přestane splňovat požadavky stanovené v článku 3, uvědomí o této skutečnosti danou fyzickou nebo právnickou osobu. Zjistí-li příslušný orgán, že některý nebo více z těchto požadavků již nejsou splněny, může fyzické nebo právnické osobě stanovit některou z následujících lhůt pro zjednání nápravy:
 a)
 lhůtu nepřesahující šest měsíců pro přijetí náhradníka za odpovědného zástupce pro dopravu, který již nesplňuje požadavky dobré pověsti nebo odborné způsobilosti, s možností prodloužení o další tři měsíce v případě úmrtí nebo fyzické nezpůsobilosti odpovědného zástupce pro dopravu;
 b)
 lhůtu nepřesahující šest měsíců, musí-li fyzická nebo právnická osoba v zájmu nápravy situace prokázat, že má tato fyzická nebo právnická osoba řádné a trvalé sídlo, nebo
 c)
 lhůtu nepřesahující šest měsíců, není-li podmínka ohledně finanční způsobilosti splněna, s cílem prokázat, že uvedený požadavek je opět trvale plněn.
 2. Příslušný orgán může uložit fyzické nebo právnické osobě, jejíž povolení bylo pozastaveno nebo odejmuto, aby její odpovědní zástupci pro dopravu složili zkoušky stanovené v čl. 8 odst. 1, než bude přijato jakékoli rehabilitační opatření.
 3. Stanoví-li příslušný orgán, že fyzická nebo právnická osoba již nesplňuje jeden nebo více požadavků stanovených v článku 3, pozastaví nebo odejme povolení k výkonu povolání podnikatele v silniční nákladní dopravě ve lhůtách uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
 Článek 11
 Prohlášení odpovědného zástupce pro dopravu nezpůsobilým
 1. Pozbude-li odpovědný zástupce pro dopravu dobré pověsti podle článku 6, příslušný orgán prohlásí tohoto odpovědného zástupce pro dopravu za nezpůsobilého k řízení činnosti podnikatele v silniční nákladní dopravě.
 Příslušný orgán neprovede rehabilitaci odpovědného zástupce pro dopravu dříve než po uplynutí jednoho roku ode dne, kdy ke ztrátě dobré pověsti došlo, a dokud odpovědný zástupce pro


text:
dopravu neprokáže, že se po dobu alespoň tří měsíců účastnil odpovídající odborné přípravy nebo že složil zkoušku v oborech uvedených v části I dodatku 31-A-1-2.
 2. Pozbude-li odpovědný zástupce pro dopravu dobré pověsti podle článku 6, lze po uplynutí nejméně jednoho roku ode dne, kdy došlo ke ztrátě dobré pověsti, podat žádost o rehabilitaci.
 Článek 12
 Posouzení žádostí a jejich registrace
 1. Příslušné orgány každé ze stran zaznamenávají do vnitrostátních elektronických rejstříků uvedených v čl. 13 odst. 1 údaje týkající se podniků, jimž udělují povolení.
 2. Při posuzování dobré pověsti podniku příslušné orgány ověří, zda v době podání žádosti došlo u jedné ze stran k prohlášení určeného odpovědného zástupce pro dopravu nebo těchto zástupců za nezpůsobilé k řízení činnosti podniku v oblasti přepravy podle článku 11.
 3. Příslušné orgány pravidelně sledují, zda podniky, jimž udělily povolení k výkonu povolání podnikatele v silniční nákladní dopravě, nadále splňují požadavky uvedené v článku 3. Členské státy proto provádějí kontroly, případně včetně kontrol na místě v prostorách dotčeného podniku, se zaměřením na podniky, jež byly vyhodnoceny jako podniky představující zvýšené riziko.
 Článek 13
 Vnitrostátní elektronické rejstříky
 1. Příslušné orgány vedou vnitrostátní elektronický rejstřík podniků silniční dopravy, jimž udělily oprávnění k výkonu povolání podnikatele v silniční nákladní dopravě.
 2. Specializovaný výbor pro silniční dopravu stanoví údaje obsažené ve vnitrostátních rejstřících podniků silniční dopravy a podmínky přístupu k těmto údajům.
 Článek 14
 Správní spolupráce mezi příslušnými orgány
 1. Příslušné orgány každé ze stran určí vnitrostátní kontaktní místo odpovědné za výměnu informací s příslušnými orgány druhé strany, pokud jde o uplatňování tohoto oddílu.
 2. Příslušné orgány každé ze stran úzce spolupracují a pohotově si poskytují vzájemnou pomoc a jakékoli jiné relevantní informace, aby se usnadnilo provádění a prosazování tohoto oddílu.
 3. Příslušné orgány každé ze stran provádějí jednotlivé kontroly, aby ověřily, zda podnik splňuje podmínky pro přístup k povolání podnikatele v silniční nákladní dopravě, kdykoli o to příslušný orgán druhé strany v řádně odůvodněných případech požádá. Pokud se zjistí, že podnik již nesplňuje požadavky stanovené v tomto oddílu, informují o výsledcích těchto kontrol a o přijatých opatřeních příslušný orgán druhé strany.
 4. Příslušné orgány každé ze stran si vyměňují informace o odsouzeních a sankcích za veškerá závažná porušení předpisů uvedená v čl. 6 odst. 2.
 5. Specializovaný výbor pro silniční dopravu stanoví podrobná pravidla pro způsoby výměny informací uvedených v odstavcích 3 a 4.
 Dodatek 31-A-1-1
 NEJZÁVAŽNĚJŠÍ PORUŠENÍ PRO ÚČELY ČL. 6 ODST. 2 PŘÍLOHY 31 ČÁSTI A ODDÍLU 1
 1.
 Překročení níže uvedených lhůt:
 a)
 překročení šestidenního nebo dvoutýdenního omezení maximální doby řízení o 25 % nebo více;
 b)
 překročení maximální denní doby řízení během denní pracovní doby o 50 % nebo více.
 2.
 Vozidlo není vybaveno tachografem nebo omezovačem rychlosti nebo je v něm instalován či používán klamný přístroj schopný pozměnit záznamy záznamového zařízení nebo omezovače rychlosti nebo jsou padělány výtisky záznamů nebo údajů stažených z tachografu nebo z karty řidiče.
 3.
 Jízda bez platného osvědčení o technické způsobilosti nebo jízda vozidlem vykazujícím velmi závažný nedostatek týkající se mimo jiné brzdové soustavy, řídicích mechanismů, kol/pneumatik,


text:
závěsného zařízení nebo podvozku, který by představoval natolik bezprostřední riziko pro bezpečnost silničního provozu, které vede k rozhodnutí o zákazu pokračovat v jízdě.
 4.
 Přeprava nebezpečných věcí, jejichž přeprava je zakázaná, nebo přeprava takových věcí v zakázaných nebo neschválených obalech, nebo bez označení vozidla přepravujícího nebezpečné věci, čímž jsou ohroženy životy nebo životní prostředí v takovém rozsahu, který vede k rozhodnutí o odstavení vozidla.
 5.
 Převoz zboží bez platného řidičského průkazu nebo převoz realizovaný podnikem, který není držitelem platné licence provozovatele silniční přepravy uvedené v článku 463 této dohody.
 6.
 Řidič používající kartu řidiče, jež byla zfalšována, jejímž není držitelem nebo již získal na základě nepravdivých prohlášení nebo padělaných dokladů.
 7.
 Přeprava nákladu při překročení největší přípustné hmotnosti o 20 % nebo vyšší u vozidel, jejichž největší přípustná hmotnost překračuje 12 tun, a o 25 % nebo vyšší u vozidel, jejichž největší přípustná hmotnost nepřekračuje 12 tun.
 Dodatek 31-A-1-2
 ČÁST I
 SEZNAM OBORŮ UVEDENÝCH V ČLÁNKU 8 PŘÍLOHY 31 ČÁSTI A ODDÍLU 1
 Znalosti, které se berou v úvahu pro uznání odborné způsobilosti stranami, se musí týkat alespoň oborů uvedených v tomto seznamu. Ve vztahu k uvedeným oborům musí mít uchazeči o provozování silniční nákladní dopravy úrovně znalostí a praktické schopnosti nezbytné pro řízení dopravního podniku.
 Minimální úroveň znalostí, jak je uvedeno níže, musí odpovídat alespoň úrovni znalostí získaných v rámci povinné školní docházky, která je doplněna buď odborným vzděláváním a další technickou přípravou, nebo středoškolským či jiným technickým vzděláním.
 A. Občanské právo
 Uchazeč musí zejména:
 a)
 znát hlavní typy smluv používaných v silniční dopravě a práva a povinnosti, které z nich vyplývají;
 b)
 být schopen sjednat právně platnou smlouvu o přepravě, zejména s ohledem na podmínky přepravy;
 c)
 být schopen posoudit reklamaci svého zmocněnce týkající se škod vyplývajících buď ze ztráty nebo poškození zboží během přepravy, nebo způsobených zpožděním a účinky této reklamace na jeho smluvní odpovědnost a
 d)
 znát pravidla a povinnosti vyplývající z Úmluvy o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR) uzavřené v Ženevě dne 19. května 1956.
 B. Obchodní právo
 Uchazeč musí zejména:
 a)
 znát podmínky a náležitosti stanovené pro provozování obchodu a obecné povinnosti podnikatelů v dopravě (registrace, vedení záznamů atd.) a důsledky vyhlášení úpadku a
 b)
 mít přiměřené znalosti různých forem obchodních společností a pravidel upravujících jejich zakládání a fungování.
 C. Sociální právo
 Uchazeč musí zejména znát předpisy upravující:
 a)
 úlohu a funkci jednotlivých sociálních institucí působících v odvětví silniční dopravy (odborové organizace, podnikové výbory, zástupci zaměstnanců, inspektoři práce atd.);
 b)
 povinnosti zaměstnavatelů v oblasti sociálního zabezpečení;
 c)
 pravidla pro pracovní smlouvy týkající se různých kategorií zaměstnanců podniků silniční dopravy (druhy smluv, povinnosti stran, pracovní podmínky a pracovní doba, placená dovolená, odměňování, porušení smlouvy atd.);
 d)
 pravidla týkající se doby řízení, doby odpočinku a pracovní doby i praktická opatření pro uplatňování uvedených ustanovení a
 e)
 pravidla pro výchozí kvalifikaci a další vzdělávání řidičů stanovená v části B oddílu 1 této přílohy.
 D. Daňové právo
 Uchazeč musí zejména znát předpisy upravující:
 a)
 daň z přidané hodnoty (DPH) na dopravní služby;
 b)
 daň z


text:
provozu motorových vozidel;
 c)
 daně z určitých silničních nákladních vozidel používaných pro silniční nákladní dopravu, jakož i mýtné a poplatky za užívání určité infrastruktury a
 d)
 daně z příjmů.
 E. Řízení podniků a finanční řízení
 Uchazeč musí zejména:
 a)
 znát právní předpisy a zvyklosti týkající se používání šeků, směnek, vlastních směnek, kreditních karet a dalších prostředků nebo způsobů placení;
 b)
 znát různé formy úvěrů (bankovní úvěr, dokumentární akreditiv, záruky, hypoteční úvěr, leasing, pronájem, faktoring atd.) a poplatky a závazky z toho plynoucí;
 c)
 vědět, co je rozvaha, jak je sestavována a jak ji vykládat;
 d)
 být schopen číst a vyložit výkaz zisků a ztrát;
 e)
 být schopen posoudit finanční situaci a rentabilitu podniku, zejména na základě finančních ukazatelů;
 f)
 být schopen vypracovat rozpočet;
 g)
 znát jednotlivé prvky nákladů podniku (pevné náklady, proměnné náklady, provozní kapitál, odpisy atd.) a být schopen vypočítat náklady na vozidlo, na kilometr, na cestu nebo na tunu;
 h)
 být schopen sestavit organizační schéma týkající se všech zaměstnanců podniku a vypracovat pracovní plány atd.;
 i)
 znát zásady marketingu, propagace prodeje dopravních služeb, zpracování záznamů o zákaznících, reklamy, vztahů k veřejnosti atd.;
 j)
 znát různé druhy pojištění týkající se silniční dopravy (pojištění odpovědnosti, osob, věcí, zavazadel) a záruky a závazky z toho plynoucí;
 k)
 znát využití telematiky v oblasti silniční dopravy;
 l)
 být schopen uplatňovat pravidla týkající se fakturace služeb silniční přepravy zboží a rozumět významu a důsledkům Incoterms a
 m)
 znát různé kategorie pomocných dopravních služeb, jejich úlohu, funkce a případně jejich statut.
 F. Přístup na trh
 Uchazeč musí zejména znát předpisy upravující:
 a)
 znát profesní předpisy upravující silniční dopravu, pronájem a subdodávky průmyslových vozidel, a zejména pravidla upravující oficiální organizaci povolání, přístup k povolání, povolení k provozování silniční dopravy, kontroly a sankce;
 b)
 znát předpisy upravující zakládání podniků silniční dopravy;
 c)
 znát různé dokumenty požadované pro výkon služeb silniční dopravy a být schopen zavést kontrolní postupy zajišťující, aby požadované dokumenty týkající se každé uskutečněné přepravy, zejména dokumenty týkající se vozidla, řidiče, nákladu nebo zavazadel, byly uchovávány jak v prostorách podniku, tak ve vozidlech;
 d)
 znát předpisy upravující organizaci trhu silniční nákladní dopravy, manipulaci s nákladem a logistiku a
 e)
 znát formality při přechodu hranic, úlohu a obsah dokladů T a karnetů TIR a závazky a odpovědnost vyplývající z jejich používání.
 G. Technické normy a technická hlediska provozu
 Uchazeč musí zejména:
 a)
 znát pravidla týkající se hmotnosti a rozměrů vozidel stran a postupy týkající se výjimečných přeprav odchylujících se od těchto pravidel;
 b)
 být schopen si podle potřeb podniku zvolit vozidla a jejich součásti (podvozek, motor, převodový systém, brzdný systém atd.);
 c)
 znát formality týkající se schvalování typu, evidence a technické kontroly těchto vozidel;
 d)
 být schopen rozumět tomu, jaká opatření musí být přijata ke snížení hluku a pro boj proti znečišťování ovzduší výfukovými plyny motorových vozidel;
 e)
 být schopen sestavit plány pravidelné údržby vozidel a jejich vybavení;
 f)
 znát různé druhy manipulačních zařízení a nakládacích zařízení (zadní zvedací plošiny, kontejnery, palety atd.) a být schopen zavádět postupy a vydávat pokyny pro nakládku a vykládku nákladu (rozložení


text:
nákladu, stohování, ukládání, upevňování, utěsňování atd.);
 g)
 znát různé techniky kombinované dopravy po železnici a silnici;
 h)
 být schopen zavést postupy zajišťující dodržování předpisů o přepravě nebezpečných věcí a odpadu;
 i)
 být schopen zavést postupy zajišťující dodržování předpisů o přepravě rychle se kazících potravin, zejména postupy vyplývající z Dohody o mezinárodních přepravách zkazitelných potravin a o specializovaných prostředcích určených pro tyto přepravy (ATP), a
 j)
 být schopen zavést postupy zajišťující dodržování předpisů o přepravě živých zvířat.
 H. Bezpečnost silničního provozu
 Uchazeč musí zejména:
 a)
 vědět, jaká kvalifikace je požadována od řidičů (řidičský průkaz, lékařská osvědčení, potvrzení o způsobilosti atd.);
 b)
 být schopen učinit nezbytné kroky zajišťující, aby řidiči dodržovali pravidla silničního provozu, zákazy a omezení platná na území stran (omezení rychlosti, přednost v jízdě, zastávky a parkování, používání světel, silniční značky atd.);
 c)
 být schopen vypracovat pokyny pro řidiče týkající se kontroly dodržování bezpečnostních předpisů upravujících jak stav vozidel, jejich vybavení a náklad, tak i preventivní opatření, jež je třeba přijmout;
 d)
 být schopen stanovit postupy, které je třeba dodržet v případě nehody, a odpovídající postupy k zabránění opakovaným nehodám nebo vážnému porušování předpisů a
 e)
 být schopen zavést postupy pro řádné zajištění nákladu a znát příslušné techniky.
 ČÁST II
 POŘÁDÁNÍ ZKOUŠKY
 1.
 Strany pořádají povinnou písemnou zkoušku, kterou mohou doplnit ústní zkouškou, aby ověřily, zda uchazeči o provozování silniční nákladní dopravy mají požadovanou úroveň znalostí v oborech uvedených v části I a zejména schopnost používat odpovídající nástroje a postupy a plnit stanovené výkonné a koordinační úkoly.
 a)
 Povinná písemná zkouška má tyto dvě části:
 i)
 písemné otázky obsahující buď otázky s výběrem odpovědí (čtyři možné odpovědi), nebo otázky vyžadující přímou odpověď, nebo kombinaci obou těchto systémů, a
 ii)
 písemná praktická cvičení / písemné případové studie.
 Minimální doba trvání každé z těchto částí jsou dvě hodiny.
 b)
 Je-li pořádána ústní zkouška, mohou strany podmínit účast úspěšným složením písemné zkoušky.
 2.
 Pořádají-li strany rovněž ústní zkoušku, musí pro každou ze tří částí stanovit vážení bodů, které nesmí být nižší než 25 % a vyšší než 40 % z celkového počtu bodů, které mohou být uděleny.
 Pořádají-li členské státy pouze písemnou zkoušku, musí pro každou část stanovit vážení bodů, které nesmí být nižší než 40 % a vyšší než 60 % z celkového počtu bodů, které mají být uděleny.
 3.
 Ve všech částech musí uchazeč získat v průměru nejméně 60 % z celkového počtu bodů, které jsou udělovány, přičemž v žádné části nesmí dosáhnout méně než 50 % z možných bodů. Kterákoli ze stran může výlučně u jedné části snížit procentní hodnotu z 50 % na 40 %.
 Dodatek 31-A-1-3
 ČÁST A
 VZOR LICENCE PRO UNII
 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
 a)
 (Barva Pantone light blue 290 nebo co nejbližší této barvě, celulózový papír formát DIN A4, alespoň 100 g/m2)
 (První strana licence)
 (Znění vyhotovené v úředním jazyce, úředních jazycích nebo v jednom z úředních jazyků členského státu vydávajícího licenci)
 Rozlišovací značka členského státu(1) vydávajícího licenci
 Příslušný orgán nebo subjekt
 LICENCE č. ...
 nebo
 OPIS č. ...
 pro mezinárodní silniční nákladní přepravu pro cizí potřebu


text:
Tato licence opravňuje(2) ...
 ...
 ...
 k výkonu mezinárodní silniční nákladní přepravy pro cizí potřebu jakoukoli trasou pro jízdy nebo jejich části prováděné na území Společenství podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1072/2009 ze dne 21. října 2009 (Úř. věst. L 300, 14.11.2009. s. 72) o společných pravidlech pro přístup na trh mezinárodní silniční nákladní dopravy a v souladu s obecnými ustanoveními této licence.
 Zvláštní poznámky: ...
 ...
 Tato licence je platná od ...
 do ...
 Vydána v ...
 dne ...
 ...(3)
 ______________
 (1)
 Rozlišovacími značkami členských států jsou: (B) Belgie, (BG) Bulharsko, (CZ) Česká republika, (DK) Dánsko, (D) Německo, (EST) Estonsko, (IRL) Irsko, (GR) Řecko, (E) Španělsko, (F) Francie, (HR) Chorvatsko, (I) Itálie, (CY) Kypr, (LV) Lotyšsko, (LT) Litva, (L) Lucembursko, (H) Maďarsko, (MT) Malta, (NL) Nizozemsko, (A) Rakousko, (PL) Polsko, (P) Portugalsko, (RO) Rumunsko, (SLO) Slovinsko, (SK) Slovenska, (FIN) Finsko, (S) Švédsko.
 (2)
 Jméno, název nebo obchodní firma a úplná adresa podnikatele v silniční nákladní dopravě.
 (3)
 Podpis a razítko vydávajícího orgánu či subjektu.
 b)
 (Druhá strana licence)
 (Znění vyhotovené v úředním jazyce, úředních jazycích nebo v jednom z úředních jazyků členského státu vydávajícího licenci)
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Tato licence se vydává na základě nařízení (ES) č. 1072/2009.
 Opravňuje držitele k výkonu mezinárodní silniční nákladní přepravy pro cizí potřebu jakoukoli trasou pro jízdy nebo část jízd prováděných na území Společenství, případně za podmínek, které jsou v ní stanoveny,
 —
 pokud jde o jízdu vozidla, při které leží výchozí a cílové místo ve dvou různých členských státech, s průjezdem nebo bez průjezdu jedním či více členskými státy nebo jednou či více třetími zeměmi,
 —
 pokud jde o jízdu vozidla, při které leží výchozí místo v jednom členském státu a cílové místo v třetí zemi nebo naopak, s průjezdem nebo bez průjezdu jedním či více členskými státy nebo jednou či více třetími zeměmi,
 —
 pokud jde o jízdu vozidla mezi třetími zeměmi s průjezdem po území jednoho nebo více členských států,
 jakož i k jízdě bez nákladu související s takovými přepravami.
 Při přepravě z členského státu do třetí země a naopak se tato licence vztahuje na část jízdy provedenou na území Společenství. Je platná na území členského státu nakládky nebo vykládky až po uzavření potřebné dohody mezi Společenstvím a dotyčnou třetí zemí podle nařízení (ES) č. 1072/2009.
 Licence je na jméno držitele a je nepřenosná.
 Může být odejmuta příslušným orgánem členského státu, který ji vydal, zejména jestliže držitel:
 —
 nesplňuje všechny podmínky stanovené pro používání této licence,
 —
 předložil nesprávné informace o údajích požadovaných k vydání nebo prodloužení platnosti licence.
 Prvopis licence musí být uchováván podnikem silniční nákladní dopravy.
 Ověřený opis licence se musí nacházet ve vozidle(1). U soupravy vozidel se musí nacházet v tažném vozidle. Platí pro celou soupravu vozidel, a to i v případě, že přívěs nebo návěs není uveden do provozu nebo registrován jménem držitele licence nebo že je uveden do provozu nebo registrován v jiném státě.
 Licence musí být předložena na žádost oprávněného kontrolora.
 Držitel je povinen dodržovat na území každého členského státu jeho platné


text:
právní a správní předpisy, zejména předpisy upravující provozování dopravy a silniční provoz.
 __________________
 (1)
 „Vozidlem“ se rozumí samostatné motorové vozidlo registrované v některém členském státě nebo souprava vozidel, u které je alespoň motorové vozidlo registrováno v některém členském státě, určené výlučně pro nákladní přepravu.
 ČÁST B
 Vzor licence pro Spojené království
 Licence UK
 a)
 (Barva Pantone light blue, celulózový papír formát DIN A4, alespoň 100 g/m2)
 (První strana licence)
 (Text v angličtině nebo velštině)
 UK
 NÁZEV PŘÍSLUŠNÉHO ORGÁNU UK
 (
 1
 )
 LICENCE č.:
 nebo
 OPIS č.:
 pro mezinárodní silniční nákladní přepravu pro cizí potřebu
 Tato licence opravňuje(2) ...
 ...
 ...
 k výkonu mezinárodní silniční nákladní přepravy pro cizí potřebu jakoukoli trasou pro jízdy nebo jejich části prováděné na území Společenství podle nařízení (ES) č. 1072/2009(3).
 ...
 ...
 Tato licence je platná od ...
 do ...
 Vydána v ...
 dne ...
 ___________________________
 (1)
 Příslušný orgán příslušného regionu, pro který se osvědčení vydává.
 (2)
 Jméno, název nebo obchodní firma a úplná adresa podnikatele v silniční nákladní dopravě.
 (3)
 Nařízení (ES) č. 1072/2009. jak je zachováno v právu Spojeného království článkem 3 zákona o Evropské unii (o vystoupení z Evropské unie) z roku 2018 a ve znění předpisů přijatých podle článku 8 uvedeného zákona.
 b)
 (Druhá strana licence)
 (Text v angličtině nebo velštině)
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Tato licence se vydává na základě nařízení (ES) č. 1072/2009(1).
 Opravňuje držitele k výkonu mezinárodní silniční nákladní přepravy pro cizí potřebu jakoukoli trasou pro jízdy nebo část jízd prováděných na území členského státu, jež jsou povoleny na základě jakékoli dohody mezi Spojeným královstvím a Evropskou unií nebo členským státem.
 Při přepravě ze Spojeného království do třetí země a naopak se tato licence vztahuje na část jízdy provedenou na území jakéhokoli členského státu.
 Licence je na jméno držitele a je nepřenosná.
 Může být odejmuta komisařem pro dopravu (traffic commissioner) nebo Ministerstvem pro infrastrukturu (Severní Irsko), pokud držitel například:
 —
 nesplňuje všechny podmínky stanovené pro používání této licence,
 —
 předložil nesprávné informace o údajích požadovaných k vydání nebo prodloužení platnosti licence.
 Prvopis licence musí být uchováván podnikem silniční nákladní dopravy.
 Ověřený opis licence se musí nacházet ve vozidle(2). U soupravy vozidel se musí nacházet v tažném vozidle. Platí pro celou soupravu vozidel, a to i v případě, že přívěs nebo návěs není uveden do provozu nebo registrován jménem držitele licence nebo že je uveden do provozu nebo registrován v jiném státě.
 Licence musí být předložena na žádost oprávněného kontrolora.
 Držitel je povinen dodržovat na území Spojeného království nebo každého členského státu jeho platné právní a správní předpisy, zejména předpisy upravující provozování dopravy a silniční provoz.
 _______________________
 (1)
 Nařízení (ES) č. 1072/2009. jak je zachováno v právu Spojeného království článkem 3 zákona o Evropské unii (o vystoupení z Evropské unie) z roku 2018 a ve znění předpisů přijatých podle článku 8 uvedeného zákona.
 (2)
 „Vozidlem“ se rozumí samostatné motorové vozidlo registrované ve Spojeném království nebo některém členském státě nebo souprava vozidel, u které je alespoň motorové vozidlo registrováno v některém členském státě, určené výlučně pro nákladní přepravu.
 Dodatek 31-A-1-4
 BEZPEČNOSTNÍ


text:
PRVKY LICENCE
 Licence musí obsahovat alespoň dva z těchto bezpečnostních prvků:
 —
 hologram;
 —
 speciální vlákna v papíru, jež jsou viditelná pod UV světlem;
 —
 alespoň jedna mikrotisková čára (tisk viditelný pouze pod zvětšovacím sklem, jejž není možno kopírovat na kopírovacích strojích);
 —
 hmatové znaky, symboly nebo vzory;
 —
 dvojí číslování: pořadové číslo licence, jejího ověřeného opisu nebo osvědčení řidiče a číslo vydání;
 —
 pozadí s ochranným vzorem s jemnými gilošovými vzory a duhovým tiskem.
 ODDÍL 2
 VYSÍLÁNÍ ŘIDIČŮ
 Článek 1
 Předmět
 Tento oddíl stanoví požadavky na podnikatele v silniční nákladní dopravě usazené na území jedné strany, kteří v rámci přepravy zboží vysílají řidiče na území druhé strany v souladu s článkem 3 tohoto oddílu.
 Žádné ustanovení tohoto oddílu nebrání jedné straně, aby uplatňovala opatření pro regulaci vstupu fyzických osob na své území nebo jejich dočasného pobytu, včetně opatření potřebných pro ochranu integrity jejích hranic a zajištění spořádaného pohybu fyzických osob přes uvedené hranice, pokud tato opatření nejsou uplatňována způsobem, který by rušil nebo omezoval výhody, jichž druhá strana nabývá na základě podmínek tohoto oddílu. Pouhý vízový požadavek pro fyzické osoby z určitých zemí a nikoli pro fyzické osoby z jiných zemí se nepovažuje za opatření, jež ruší nebo omezuje výhody vyplývající z tohoto oddílu.
 Žádným ustanovením tohoto oddílu není na území Unie dotčeno uplatňování pravidel Unie o vysílání řidičů v silniční dopravě pro podnikatele v silniční nákladní dopravě v Unii.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely tohoto oddílu se „vyslaným řidičem“ rozumí řidič, který po omezenou dobu vykonává práci na území jiné strany než strany, na jejímž území obvykle pracuje.
 Článek 3
 Zásady
 1. Ustanovení tohoto oddílu se použijí v rozsahu, v jakém podnikatel v silniční nákladní dopravě vysílá řidiče na území druhé strany na její účet a pod jejím vedením na základě smlouvy uzavřené mezi vysílajícím podnikatelem v silniční nákladní dopravě a stranou, pro kterou jsou dopravní služby určeny, a s tím, že uvedení řidiči působí na území této strany, za předpokladu, že po dobu vyslání existuje mezi vysílajícím podnikatelem v silniční nákladní dopravě a řidičem pracovní poměr.
 2. Pro účely odstavce 1 se vyslání považuje za zahájené v okamžiku, kdy řidič vstoupí na území druhé strany za účelem nakládky nebo vykládky zboží, a končí okamžikem, kdy řidič území této strany opustí.
 Pro účely odstavce1 se v případě vyslání do Unie považuje vyslání za zahájené v okamžiku, kdy řidič vstoupí na území jednoho členského státu za účelem nakládky nebo vykládky zboží, a končí okamžikem, kdy řidič území tohoto členského státu opustí.
 3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 tohoto článku se řidič nepovažuje za vyslaného, pokud provádí přepravu na základě přepravní smlouvy, jak je definována v čl. 462 odst. 1 písm. a) této dohody.
 4. Řidič se nepovažuje za vyslaného do Spojeného království, pokud řidič projíždí přes území Spojeného království bez nakládky nebo vykládky zboží. Pokud jde o Unii, řidič se nepovažuje za vyslaného do jednoho členského státu, pokud projíždí přes území tohoto členského státu bez nakládky nebo vykládky zboží.
 Článek 4
 Pracovní podmínky
 1. Bez ohledu na


text:
právo použitelné na pracovní poměr zajistí každá ze stran, aby podnikatelé v silniční nákladní dopravě zaručili na základě rovného zacházení řidičům vyslaným na její území pracovní podmínky týkající se následujících záležitostí, které jsou v této straně nebo, v případě Unie, v členském státě, kde je práce vykonávána, stanoveny:
 —
 právními či správními předpisy nebo
 —
 kolektivními smlouvami nebo rozhodčími nálezy, které byly prohlášeny za všeobecně použitelné nebo se jinak použijí v souladu s odstavcem 4:
 a)
 maximální délky pracovní doby a minimální doby odpočinku;
 b)
 minimální délky placené dovolené za kalendářní rok;
 c)
 odměny, včetně sazeb za přesčasy; tento bod se nevztahuje na doplňkové plány zaměstnaneckého penzijního pojištění;
 d)
 ochrany zdraví, bezpečnosti a hygieny při práci;
 e)
 ochranných opatření týkajících se pracovních podmínek těhotných žen nebo žen krátce po porodu, dětí a mladistvých a
 f)
 rovného zacházení pro muže a ženy a ostatních ustanovení o zákazu diskriminace.
 2. Pro účely tohoto oddílu se pojem „odměna“ určuje podle vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí dané strany a v případě Unie podle vnitrostátních právních předpisů nebo zvyklostí členského státu, na jehož území je řidič vyslán, a rozumí se jím všechny složky odměny považované za závazné podle vnitrostátních právních nebo správních předpisů nebo kolektivních smluv či rozhodčích nálezů, které byly v této straně nebo v daném členském státě prohlášeny za všeobecně použitelné nebo jinak použitelné v souladu s odstavcem 4.
 3. Zvláštní příplatky za vyslání se považují za součást odměny, pokud se nevyplácejí jako náhrada výdajů skutečně vynaložených v důsledku vyslání, například cestovních výdajů a výdajů na ubytování a stravu. Podnikatel v silniční nákladní dopravě tyto výdaje vyslaným řidičům nahradí v souladu s právními předpisy nebo zvyklostmi platnými pro daný pracovní poměr.
 Pokud pracovní podmínky vztahující se na daný pracovní poměr neurčují, které složky zvláštního příplatku za vyslání jsou vypláceny jako náhrada výdajů skutečně vynaložených v důsledku vyslání nebo které jsou součástí odměny, má se za to, že celý příplatek je vyplácen jako náhrada výdajů.
 4. Pro účely tohoto oddílu se „kolektivními smlouvami či rozhodčími nálezy, které byly prohlášeny za všeobecně použitelné“, rozumějí kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy, kterými se musí řídit všechny podniky v dané zeměpisné oblasti a v dotyčném povolání nebo odvětví.
 Neexistuje-li systém, který by prohlásil kolektivní smlouvy či rozhodčí nálezy za všeobecně použitelné ve smyslu prvního pododstavce, nebo kromě tohoto systému může každá ze stran nebo každý členský stát, v případě Unie, pokud se tak rozhodnou, vycházet z:
 —
 kolektivních smluv či rozhodčích nálezů, které mají všeobecný účinek na všechny podobné podniky v dané zeměpisné oblasti a v dotyčném povolání nebo odvětví; nebo
 —
 kolektivních smluv, které byly uzavřeny nejvíce reprezentativními organizacemi zaměstnavatelů a zaměstnanců na úrovni členského státu a které se uplatňují na celém vnitrostátním území.
 O rovné zacházení ve smyslu odstavce 1 se jedná, pokud vnitrostátní podniky nacházející se v podobné situaci:
 i)
 mají v daném místě nebo v dotyčném odvětví stejné povinnosti jako vysílající podniky v záležitostech vyjmenovaných v odst. 1 prvním pododstavci; a
 ii)
 musí plnit tyto povinnosti se stejným účinkem.
 Článek 5
 Lepší přístup k


text:
informacím
 1. Každá ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát zveřejní informace o pracovních podmínkách v souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo zvyklostmi bez zbytečného odkladu a transparentním způsobem na jediné oficiální vnitrostátní internetové stránce, včetně složek odměny uvedených v čl. 4 odst. 2 a všech pracovních podmínek v souladu s čl. 4 odst. 1.
 Každá ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát zajistí, aby informace uvedené na jediné oficiální vnitrostátní internetové stránce byly přesné a aktuální.
 2. Každá ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát přijme vhodná opatření, jimiž by se zajistilo, že informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku budou obecně poskytovány bezplatně jasným, transparentním, srozumitelným a snadno přístupným způsobem na dálku a elektronickými prostředky, a to ve formátech a v souladu se standardy přístupnosti internetových stránek, které zabezpečí přístup osobám se zdravotním postižením, i opatření, jimiž by se zaručilo, že příslušné vnitrostátní orgány budou schopny účinně plnit své úkoly.
 3. Pokud jsou pracovní podmínky uvedené v článku 4 v souladu s vnitrostátními právními předpisy, tradicemi a zvyklostmi, včetně respektování autonomie sociálních partnerů, stanoveny v kolektivních smlouvách podle čl. 4 odst. 1, každý ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát zajistí, aby s těmito pracovními podmínkami byli poskytovatelé služeb druhé strany a vyslaní řidiči obeznámeni dostupným a transparentním způsobem, a usilují v tomto ohledu o zapojení sociálních partnerů. Příslušné informace by se měly týkat zejména rozdílných minimálních mezd a jejich složek, metody použité k výpočtu odměny za práci a případně kvalifikačních kritérií pro klasifikaci v různých mzdových kategoriích.
 4. Pokud v rozporu s odstavcem 1 informace na jediných oficiálních celostátních internetových stránkách neuvádějí, které pracovní podmínky se mají použít, zohlední se tato okolnost v souladu s vnitrostátním právem nebo zvyklostmi při vyměřování sankcí za porušení tohoto oddílu, a to v rozsahu nezbytném k zajištění přiměřenosti těchto sankcí.
 5. Každá ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát uvede subjekty a orgány, na něž se řidiči a podnikatelé v silniční nákladní dopravě mohou obracet ohledně obecných informací o vnitrostátních právních předpisech a zvyklostech, které se na ně vztahují, pokud jde o jejich práva a povinnosti na jejich území.
 Článek 6
 Správní požadavky, kontrola a prosazování
 1. Každá ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát může v souvislosti s vysíláním řidičů uložit pouze tyto správní požadavky a kontrolní opatření:
 a)
 povinnost podnikatele v silniční nákladní dopravě usazeného na území druhé strany předložit prohlášení o vyslání příslušným vnitrostátním orgánům jedné strany nebo, v případě Unie, členského státu, do kterého je řidič vyslán, nejpozději v okamžiku zahájení vyslání, přičemž od 2. února 2022 se k tomu používá vícejazyčný standardní formulář veřejného rozhraní připojeného k systému EU pro výměnu informací o vnitřním trhu (1) pro správní spolupráci (dále jen „systém IMI“); uvedené prohlášení o vyslání zahrnuje tyto informace:
 i)
 totožnost podnikatele v silniční nákladní dopravě, alespoň ve formě čísla licence, pokud je toto číslo k dispozici;
 ii)
 kontaktní údaje odpovědného zástupce pro dopravu nebo jiné kontaktní osoby na území strany, v níž


text:
je daný zástupce nebo daná osoba usazena, nebo, v případě Unie, v členském státě usazení za účelem spolupráce s příslušnými orgány hostitelské strany nebo, v případě Unie, členského státu, v němž jsou služby poskytovány, a za účelem zasílání a přijímání dokumentů nebo oznámení;
 iii)
 totožnost řidiče, adresu jeho bydliště a číslo jeho řidičského průkazu;
 iv)
 den nabytí účinnosti pracovní smlouvy řidiče a právo, kterým se tato smlouva řídí;
 v)
 plánované datum začátku a konce vyslání a
 vi)
 registrační značky motorových vozidel;
 b)
 povinnost podnikatele v silniční nákladní dopravě zajistit, aby měl řidič k dispozici v tištěné nebo elektronické podobě následující dokumenty, a povinnost řidiče uchovávat a na žádost při silniční kontrole předložit:
 i)
 kopii prohlášení o vyslání předloženého prostřednictvím systému IMI od 2. února 2022;
 ii)
 důkazy o přepravě prováděné na území hostitelské strany, jako je elektronický nákladní list (e-CMR), a
 iii)
 záznamy tachografu, a zejména symboly země dané strany nebo, v případě Unie, členského státu, v němž byl řidič přítomen při provádění přepravy, v souladu s požadavky na registraci a vedení záznamů podle části B oddílu 2 a části B oddílu 4;
 c)
 povinnost podnikatele v silniční nákladní dopravě zaslat po skončení doby vyslání od 2. února 2022 prostřednictvím veřejného rozhraní systému IMI na přímou žádost příslušných orgánů druhé strany nebo, v případě Unie, členského státu, v němž se vyslání uskutečnilo, kopie dokumentů uvedených v písm. b) bodech ii) a iii) tohoto odstavce, jakož i doklady o odměně řidiče vztahující se na dobu vyslání, pracovní smlouvu nebo rovnocenný dokument, pracovní výkazy týkající se práce řidiče a doklady o platbách.
 Podnikatel v silniční nákladní dopravě zašle požadovanou dokumentaci od 2. února 2022 prostřednictvím veřejného rozhraní do systému IMI do osmi týdnů ode dne podání žádosti. Pokud podnikatel v silniční nákladní dopravě nepředloží požadovanou dokumentaci v této lhůtě, mohou příslušné orgány dané strany nebo v případě Unie členského státu, v němž se vyslání uskutečnilo, požádat od 2. února 2022 prostřednictvím systému IMI o pomoc příslušné orgány strany usazení nebo, v případě Unie, členského státu usazení. Je-li taková žádost o vzájemnou pomoc podána, mají příslušné orgány strany usazení nebo, v případě Unie, členský stát usazení podnikatele v silniční nákladní dopravě přístup k prohlášení o vyslání a dalším relevantním informacím předloženým uvedeným podnikatelem od 2. února 2022 prostřednictvím veřejného rozhraní připojeného k systému IMI.
 Příslušné orgány strany usazení nebo, v případě Unie, členského státu usazení zajistí, aby požadovanou dokumentaci poskytly příslušným orgánům dané strany nebo, v případě Unie, příslušným orgánům členského státu, v němž se vyslání uskutečnilo, od 2. února 2022 prostřednictvím systému IMI do 25 pracovních dnů ode dne podání žádosti o vzájemnou pomoc.
 Každá ze stran zajistí, aby informace vyměňované mezi příslušnými vnitrostátními orgány nebo poskytnuté těmto orgánům byly použity pouze pro účel nebo účely, ke kterým byly vyžádány.
 Vzájemná správní spolupráce a pomoc se poskytuje bezplatně.
 Žádost o informace nebrání příslušným orgánům v tom, aby přijaly opatření za účelem šetření a prevence údajného porušení tohoto oddílu.
 3. Za účelem zjištění, zda řidič nemá být považován za vyslaného podle článku 1,


text:
může každá ze stran uložit řidiči jako kontrolní opatření pouze povinnost uchovávat a na žádost silniční kontroly zpřístupnit doklady o příslušné přepravě, jako je elektronický nákladní list (e-CMR) a záznamy tachografu, jak je uvedeno v odst. 2 písm. b) bodě iii) tohoto článku.
 4. Pro účely kontroly aktualizuje podnikatel v silniční dopravě prohlášení o vyslání uvedená v odst. 2 písm. a) prostřednictvím veřejného rozhraní systému IMI od 2. února 2022.
 5. Informace z prohlášení o vyslání se uchovávají od 2. února 2022 v úložišti systému IMI pro účely kontrol po dobu 24 měsíců.
 6. Strana nebo, v případě Unie, členský stát, na jehož území je řidič vyslán, a strana nebo, v případě Unie členský stát, z něhož je řidič vyslán, odpovídají za sledování, kontrolu a prosazování povinností stanovených v tomto oddílu a přijmou vhodná opatření v případě nedodržení ustanovení tohoto oddílu.
 7. Každá ze stran nebo, v případě Unie, členské státy zajistí, aby inspekce a kontroly dodržování ustanovení podle tohoto článku nebyly diskriminační nebo nepřiměřené, přičemž zohlední příslušná ustanovení tohoto oddílu.
 8. V zájmu prosazování povinností podle tohoto oddílu každá ze stran nebo, v případě Unie, členské státy zajistí, aby byly k dispozici dostupné účinné mechanismy, pomocí kterých mohou vyslaní řidiči přímo podat stížnost na svého zaměstnavatele, a také právo zahájit soudní nebo správní řízení, také ve straně, do níž jsou nebo byli daní řidiči vysláni, pokud se tito řidiči domnívají, že utrpěli ztrátu nebo škodu v důsledku nedodržení příslušných předpisů, a to i tehdy, pokud již skončil vztah, v rámci něhož mělo k uvedenému nedodržení dojít.
 9. Odstavec 8 se použije, aniž je dotčena pravomoc soudů každé ze stran nebo, v případě Unie, členských států, jak je stanoveno zejména v příslušných nástrojích práva Unie nebo mezinárodních úmluv.
 10. Každá ze stran, nebo, v případě Unie, členské státy stanoví sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých podle tohoto oddílu a přijme veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování a dodržování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
 Každá ze stran oznámí stanovené sankce druhé straně do 30. června 2021. Neprodleně oznámí rovněž jakékoli jejich následné změny.
 Článek 7
 Využívání systému IMI
 1. Od 2. února 2022 se informace, včetně osobních údajů, uvedené v článku 6 vyměňují a zpracovávají v systému IMI, jsou-li splněny tyto podmínky:
 a)
 strany poskytnou záruky, že údaje zpracovávané v systému IMI se používají pouze pro účely, pro něž byly původně vyměněny;
 b)
 jakékoli předávání osobních údajů Spojenému království podle tohoto článku se může uskutečnit pouze v souladu s čl. 23 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1024/2012 (2); a
 c)
 jakékoli předávání osobních údajů Unii podle tohoto článku se může uskutečnit pouze v souladu s pravidly ochrany osobních údajů týkajícími se mezinárodního předávání údajů Spojeným královstvím.
 2. Příslušné orgány každé ze stran udělují a odebírají příslušná přístupová práva uživatelům systému IMI.
 3. Uživatelům systému IMI je povolen přístup k osobním údajům zpracovávaným v systému IMI pouze na základě zásady „vědět jen to nejnutnější“ a výhradně pro účely provádění a prosazování tohoto


text:
oddílu.
 4. Každá ze stran nebo, v případě Unie, každý členský stát může příslušnému orgánu povolit, aby vnitrostátním sociálním partnerům poskytl jinými prostředky než prostřednictvím systému IMI příslušné informace dostupné v systému IMI v rozsahu nezbytném pro účely kontroly dodržování pravidel pro vysílání pracovníků a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a postupy za předpokladu, že:
 a)
 informace se týkají vyslání na území dotčené strany nebo, v případě Unie, dotčeného členského státu a
 b)
 tyto informace se používají výlučně pro účely prosazování pravidel pro vysílání pracovníků.
 5. Specializovaný výbor pro silniční dopravu stanoví technické a procesní specifikace k používání systému IMI Spojeným královstvím.
 6. Na provozních nákladech systému IMI se podílí každá ze stran. Specializovaný výbor pro silniční dopravu určí náklady, které ponese každá ze stran.
 ČÁST B
 POŽADAVKY NA ŘIDIČE PODÍLEJÍCÍ SE NA PŘEPRAVĚ ZBOŽÍ V SOULADU S ČLÁNKEM 465 TÉTO DOHODY
 ODDÍL 1
 OSVĚDČENÍ O ODBORNÉ ZPŮSOBILOSTI
 Článek 1
 Oblast působnosti
 Tento oddíl se vztahuje na činnost, jíž je řízení vykonávané osobou zaměstnanou nebo využívanou podnikatelem v silniční nákladní dopravě některé ze stran, která provádí cesty uvedené v článku 462 této dohody a používá vozidla, pro která se vyžaduje řidičský průkaz skupiny C1, C1+E, C nebo C+E nebo řidičský průkaz uznávaný za rovnocenný specializovaným výborem pro silniční dopravu.
 Článek 2
 Výjimky
 Osvědčení o odborné způsobilosti se nevyžaduje u řidičů vozidel:
 a)
 s nejvyšší povolenou rychlostí nepřevyšující 45 km/h;
 b)
 používaných nebo kontrolovaných ozbrojenými silami, civilní obranou, požárními sbory, silami odpovědnými za udržování veřejného pořádku a zdravotnickými záchrannými službami, uskutečňuje-li se přeprava v rámci jim svěřených úkolů;
 c)
 podrobovaných silničním jízdním zkouškám pro účely vývoje, opravy nebo údržby, a řidiče nových nebo přestavěných vozidel, která ještě nebyla uvedena do provozu;
 d)
 používaných za mimořádných okolností nebo při záchranných akcích;
 e)
 přepravujících materiál, vybavení nebo stroje, které mají být použity řidičem při výkonu jeho práce, pokud řízení vozidla není hlavní činností řidiče, nebo
 f)
 používaných nebo najatých bez řidiče zemědělskými, pěstitelskými, lesnickými, chovatelskými podniky a podniky rybolovu pro přepravu zboží jako součást jejich podnikatelské činnosti, s výjimkou případů, kdy je řízení součástí hlavní činnosti řidiče nebo pokud řízení přesahuje vzdálenost stanovenou vnitrostátními právními předpisy od základny podniku, který vozidlo vlastní, najímá nebo najímá s následnou koupí.
 Článek 3
 Kvalifikace a výcvik
 1. Činnost v podobě řízení ve smyslu článku 1 podléhá povinné výchozí kvalifikaci a povinným pravidelným školením. Za uvedeným účelem strany zajistí:
 a)
 systém výchozí kvalifikace odpovídající jedné z těchto dvou možností:
 i)
 možnost slučující účast na kurzu a zkoušku
 V souladu s oddílem 2 bodem 2.1 dodatku 31-B-1-1 zahrnuje tento typ výchozí kvalifikace povinnou účast na kurzu po určitou dobu. Kurz je zakončen zkouškou. Po úspěšném složení zkoušky je kvalifikace potvrzena osvědčením odborné způsobilosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a);
 ii)
 možnost zahrnující pouze zkoušku
 V souladu s oddílem 2 bodem 2.2 dodatku 31-B-1-1 tento typ výchozí kvalifikace nezahrnuje povinnou účast na kurzu, ale jen teoretické a praktické zkoušky. Po úspěšném složení zkoušek je kvalifikace potvrzena osvědčením odborné způsobilosti podle čl. 6 odst. 1 písm. b).
 Nicméně


text:
kterákoli ze stran může nanejvýše na dobu tří let oprávnit řidiče k řízení vozidla na svém území předtím, než tento řidič obdrží osvědčení odborné způsobilosti, pokud řidič prochází vnitrostátním odborným výcvikovým kurzem, který trvá alespoň šest měsíců. V rámci uvedeného odborného výcvikového kurzu lze zkoušky podle bodů i) a ii) tohoto bodu skládat postupně;
 b)
 systém pravidelného školení
 V souladu s oddílem 4 dodatku 31-B-1-1 zahrnuje pravidelné školení povinnou účast na kurzu. Ta je potvrzována osvědčením odborné způsobilosti podle čl. 8 odst. 1.
 2. Kterákoli ze stran může rovněž stanovit systém zrychlené výchozí kvalifikace, aby řidič mohl řídit v případech uvedených v čl. 5 odst. 2 písm. a) bodě ii) a písm. b).
 V souladu s oddílem 3 dodatku 31-B-1-1 zahrnuje zrychlená výchozí kvalifikace povinnou účast na kurzu. Kurz je zakončen zkouškou. Po úspěšném složení zkoušky je kvalifikace potvrzena osvědčením odborné způsobilosti podle čl. 6 odst. 2.
 3. Kterákoli ze stran může řidiče, který získal osvědčení o odborné způsobilosti podle části A oddílu 1 článku 8 osvobodit od zkoušek uvedených v odst. 1 písm. a) bodech i) a ii) a v odstavci 2 tohoto článku v předmětech zahrnutých do zkoušek stanovených uvedenou částí této přílohy a případně od účasti na těch částech kurzu, které těmto předmětům odpovídají.
 Článek 4
 Získaná práva
 Řidiči, kteří jsou držiteli řidičského průkazu skupiny C1, C1+E, C nebo C+E nebo řidičského průkazu uznaného za rovnocenný specializovaným výborem pro silniční dopravu, vydaného nejpozději 10. září 2009, jsou osvobozeni od požadavku získat výchozí kvalifikaci.
 Článek 5
 Výchozí kvalifikace
 1. Pro přístup k výchozí kvalifikaci není nutné předem získat odpovídající řidičský průkaz.
 2. Řidiči vozidla určeného pro nákladní dopravu mohou řídit:
 a)
 od věku 18 let
 i)
 vozidlo vyžadující řidičský průkaz s oprávněním skupin C a C+E, pokud jsou držiteli osvědčení podle čl. 6 odst. 1; a
 ii)
 vozidlo vyžadující řidičský průkaz s oprávněním skupin C1 a C1+E, pokud jsou držiteli osvědčení podle čl. 6 odst. 2;
 b)
 od věku 21 let vozidlo vyžadující řidičský průkaz s oprávněním skupin C a C+E, pokud jsou držiteli osvědčení podle čl. 6 odst. 2.
 3. Aniž je dotčena věková hranice uvedená v odstavci 2, jsou řidiči provozující nákladní dopravu, kteří jsou držiteli osvědčení odborné způsobilosti podle článku 6 pro některou ze skupin stanovenou v odstavci 2 tohoto článku, osvobozeni od povinnosti získat toto osvědčení pro jakoukoli jinou skupinu vozidel podle uvedeného odstavce.
 4. Řidiči provozující nákladní dopravu, kteří rozšiřují nebo upravují svoji pracovní činnost s cílem provozovat osobní dopravu nebo naopak, a kteří jsou držiteli osvědčení odborné způsobilosti podle článku 6, nemusí opakovat společné části výchozí kvalifikace, ale jen ty části, které jsou zaměřeny na novou kvalifikaci.
 Článek 6
 Osvědčení odborné způsobilosti potvrzující výchozí kvalifikaci
 1. Osvědčení odborné způsobilosti potvrzující výchozí kvalifikaci
 a)
 Osvědčení odborné způsobilosti udělené na základě účasti na kurzu a zkoušky
 V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem i) vyžadují strany od účastníků řidičského výcviku účast na kurzech ve výcvikovém středisku schváleném příslušnými orgány v souladu s oddílem 5 dodatku 31-B-1-1 (dále jen „schválená výcviková střediska“).


text:
Uvedené kurzy zahrnují všechny předměty uvedené v oddílu 1 dodatku 31-B-1-1.
 Výcvik je zakončen úspěšným složením zkoušky stanovené v oddílu 2 bodě 2.1 dodatku 31-B-1-1. Tuto zkoušku pořádají příslušné orgány stran nebo subjekty jimi určené a slouží ke kontrole, zda má účastník řidičského výcviku v uvedených předmětech znalosti požadované v oddílu 1 dodatku 31-B-1-1. Uvedené orgány nebo subjekty vykonávají při zkouškách dozor a řidičům, kteří je úspěšně složili, vydávají osvědčení odborné způsobilosti potvrzující výchozí kvalifikaci.
 b)
 Osvědčení odborné způsobilosti udělené na základě zkoušek
 V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem ii) vyžadují strany od účastníků řidičského výcviku, aby složili teoretické a praktické zkoušky uvedené v oddílu 2 bodě 2.2 dodatku 31-B-1-1. Tyto zkoušky pořádají příslušné orgány stran nebo subjekty jimi určené a slouží ke kontrole, zda má účastník řidičského výcviku ve všech uvedených předmětech znalosti požadované v oddílu 1 dodatku 31-B-1-1. Uvedené orgány nebo subjekty vykonávají při zkouškách dozor a řidičům, kteří je úspěšně složili, vydávají osvědčení odborné způsobilosti potvrzující výchozí kvalifikaci.
 2. Osvědčení odborné způsobilosti potvrzující zrychlenou výchozí kvalifikaci
 V souladu s čl. 3 odst. 2 vyžadují strany od účastníků řidičského výcviku účast na kurzech ve schváleném výcvikovém středisku. Uvedené kurzy zahrnují všechny předměty uvedené v oddílu 1 dodatku 31-B-1-1.
 Výcvik je zakončen zkouškou stanovenou v oddílu 3 dodatku 31-B-1-1. Tuto zkoušku pořádají příslušné orgány stran nebo subjekty jimi určené a slouží ke kontrole, zda má účastník řidičského výcviku v uvedených předmětech znalosti požadované v oddílu 1 dodatku 31-B-1-1. Uvedené orgány nebo subjekty vykonávají při zkouškách dozor a řidičům, kteří je úspěšně složili, vydávají osvědčení odborné způsobilosti potvrzující zrychlenou výchozí kvalifikaci.
 Článek 7
 Pravidelné školení
 Pravidelné školení spočívá ve vzdělávání, které držitelům osvědčení odborné způsobilosti umožňuje aktualizovat si znalosti, které mají pro jejich práci zásadní význam, přičemž se klade zvláštní důraz na bezpečnost provozu, zdraví a bezpečnost při práci a na snížení dopadu řízení na životní prostředí.
 Toto školení je pořádáno schváleným výcvikovým střediskem v souladu s oddílem 5 dodatku 31-B-1-1. Školení spočívá ve výuce ve třídě, praktickém výcviku a případně odborné přípravě prostřednictvím nástrojů informačních a komunikačních technologií (IKT) nebo na výkonných simulátorech. Pokud řidič přejde do jiného podniku, zohlední se pravidelné školení, kterým již prošel.
 Pravidelné školení je určeno k prohloubení a opakování určitých předmětů uvedených v oddílu 1 dodatku 31-B-1-1. Zahrnuje různé předměty, přičemž alespoň jeden předmětem se vždy musí věnovat bezpečnosti provozu na pozemních komunikacích. Předměty školení zohledňují vývoj příslušných právních předpisů a technologií a pokud možno zvláštní potřeby řidiče v oblasti odborné přípravy.
 Článek 8
 Osvědčení odborné způsobilosti potvrzující pravidelné školení
 1. Po skončení pravidelného školení podle článku 7 vydají příslušné orgány stran nebo schválené výcvikové středisko řidiči osvědčení odborné způsobilosti potvrzující pravidelné školení.
 2. Prvního kurzu pravidelného školení se zúčastní tito řidiči:
 a)
 držitelé osvědčení podle článku 6 do pěti let po vydání tohoto osvědčení a
 b)
 řidiči uvedení v článku 4 do pěti let od 10. září 2009.
 Kterákoli ze stran může zkrátit nebo prodloužit lhůty uvedené v písmenech a) nebo b) nejvýše o dva roky.
 3. Řidič, který


text:
dokončil první kurz pravidelného školení podle odstavce 2 tohoto článku, podstupuje pravidelné školení každý pátý rok před uplynutím doby platnosti osvědčení odborné způsobilosti potvrzujícího pravidelné školení.
 4. Držitelé osvědčení odborné způsobilosti podle článku 6 nebo osvědčení odborné způsobilosti podle odstavce 1 tohoto článku a řidiči uvedení v článku 4, kteří přestali vykonávat své povolání a nesplňují požadavky odstavců 1, 2 a 3 tohoto článku, se musí předtím, než se vrátí k výkonu svého povolání, zúčastnit kurzu pravidelného školení.
 5. Řidiči provozující nákladní dopravu, kteří dokončili kurzy pravidelného školení pro jednu ze skupin řidičského oprávnění podle čl. 5 odst. 2, se nemusí pro jinou ze skupin uvedených v daném odstavci zúčastnit dalšího pravidelného školení.
 Článek 9
 Prosazování právních předpisů
 Příslušné orgány některé ze stran buď umístí přímo na řidičské oprávnění (průkaz) vedle odpovídajících skupin řidičského průkazu rozlišovací značku potvrzující držení osvědčení odborné způsobilosti a uvádějící datum skončení platnosti, nebo zavedou zvláštní průkaz kvalifikace řidiče, který by měl být vystaven v souladu se vzorem uvedeným v dodatku 31-B-1-2. Přijatelný může být jakýkoli jiný model za předpokladu, že jej specializovaný výbor pro silniční dopravu uzná za rovnocenný. Průkaz kvalifikace řidiče nebo jakýkoli rovnocenný doklad, jak je uvedeno výše, vydaný příslušnými orgány jedné strany je pro účely tohoto oddílu uznán druhou stranou.
 Řidiči musí být schopni předložit na žádost oprávněného kontrolora řidičské oprávnění (průkaz) nebo zvláštní průkaz kvalifikace řidiče nebo rovnocenný doklad opatřený rozlišovací značkou potvrzující držení osvědčení odborné způsobilosti.
 Dodatek 31-B-1-1
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA KVALIFIKACI A VÝCVIK
 Aby se zajistilo, že pravidla pro silniční přepravu zboží, na něž se vztahuje část druhá díl třetí hlava I této dohody, budou co nejvíce harmonizována, minimální požadavky na kvalifikaci a výcvik řidičů, jakož i na schvalování školicích středisek jsou stanoveny níže v oddílech 1 až 5 tohoto dodatku. Přijatelná může být jakákoli jiná obsahová stránka této kvalifikace či výcviku za předpokladu, že ji specializovaný výbor pro silniční dopravu uzná za rovnocennou.
 ODDÍL 1
 SEZNAM PŘEDMĚTŮ
 Znalosti, které musí strany vzít při stanovení výchozí kvalifikace řidiče a pravidelného školení v úvahu, musí zahrnovat alespoň předměty uvedené v tomto seznamu. Účastníci řidičského výcviku musí dosáhnout úrovně znalostí a praktické způsobilosti nezbytné pro bezpečné řízení všech vozidel v příslušné skupině řidičského oprávnění. Minimální úroveň znalostí nesmí být nižší než úroveň dosažená během povinné školní docházky doplněná odbornou přípravou.
 1. Zlepšení výcviku v racionálním řízení na základě bezpečnostních předpisů
 1.1
 Cíl: znát charakteristiky převodového systému pro co nejlepší využívání:
 křivky točivého momentu a výkonu, specifické spotřeby motoru, oblasti optimálního využití otáčkoměru, oblasti optimálního využití počtu otáček při řazení.
 1.2
 Cíl: znát technické charakteristiky a obsluhu bezpečnostních ovládacích prvků pro řízení vozidla, umět minimalizovat jeho opotřebení a předcházet poruchám jeho funkcí:
 meze použití brzd a zpomalovače, kombinované použití brzd a zpomalovače, lepší využívání vztahu mezi rychlostí a převodovým poměrem, využívání setrvačnosti vozidla, využívání způsobů zpomalení a brzdění na svazích, zásahy v případě poruchy, využívání elektronických a mechanických zařízení, jako jsou elektronický stabilizační program (ESP), vyspělé systémy nouzového brzdění (AEBS), protiblokovací brzdový systém (ABS), systémy kontroly trakce (TCS) a palubní monitorovací systémy


text:
(IVMS) a další asistenční nebo automatizační zařízení, která jsou schválena k používání.
 1.3
 Cíl: schopnost optimalizovat spotřebu pohonných hmot:
 optimalizace spotřeby pohonných hmot uplatňováním poznatků uvedených v bodech 1.1 a 1.2, důležitost předvídání dopravního toku, dodržování přiměřené vzdálenosti od ostatních vozidel a využívání hybnosti vozidla, ustálená rychlost jízdy, plynulý styl jízdy a náležitý tlak v pneumatikách a obeznámenost s inteligentními dopravními systémy, které zlepšují účinnost řízení a pomáhají při plánování trasy.
 1.4
 Cíl: schopnost předvídat a vyhodnocovat rizika v silničním provozu a přizpůsobit se jim:
 uvědomovat si různé stavy vozovky, dopravní a povětrnostní podmínky a přizpůsobovat jim způsob řízení, předvídat blížící se události; porozumět tomu, jak připravovat a plánovat cesty během mimořádných povětrnostních podmínek; být obeznámen s používáním příslušného bezpečnostního vybavení a chápat, kdy cesta musí být v důsledku extrémních povětrnostních podmínek odložena nebo zrušena; přizpůsobovat způsob řízení rizikům provozu, včetně nebezpečného chování v dopravě nebo rozptýlení při jízdě (v důsledku používání elektronických zařízení, jídla, pití apod.); umět rozpoznat nebezpečné situace a být schopen zvládat stres, který z toho vyplývá, zejména ve vztahu k velikosti a hmotnosti vozidel a zranitelných účastníků silničního provozu, jako jsou chodci, cyklisté a řidiči dvoukolových motorových vozidel a přizpůsobovat jim způsob řízení;
 identifikovat možné nebezpečné situace a správně interpretovat, jak se tyto potenciálně nebezpečné situace mohou proměnit v situace, za kterých již nelze předejít srážce nebo nárazu, a volit a provádět taková opatření, která zvyšují bezpečnost do té míry, aby v případě, že potenciálně nebezpečná situace nastane, bylo možno hrozící srážce nebo nárazu ještě předejít.
 1.5
 Cíl: schopnost naložit vozidlo s patřičným ohledem na pravidla bezpečnosti a řádné užívání vozidla:
 síly působící na vozidlo v pohybu, užití převodového poměru odpovídajícího nákladu vozidla a profilu silnice, používání automatických převodových soustav, výpočet užitečného zatížení vozidla nebo kombinace vozidel, výpočet užitečného objemu, rozložení nákladu, důsledky přetížení nápravy, stabilita vozidla a jeho těžiště, typy obalů a palet;
 hlavní skupiny věcí vyžadující zabezpečení, upínací a zajišťovací technika, užití zajišťovacích popruhů, kontrola zajišťovacích zařízení, užití manipulačního vybavení, přikrytí plachtovinou a její odstranění.
 2. Uplatnění předpisů
 2.1
 Cíl: znát sociálně-právní prostředí a odpovídající předpisy pro silniční dopravu:
 nejdelší přípustné pracovní doby v odvětví dopravy; zásady, uplatňování a důsledky pravidel týkajících se doby řízení a doby odpočinku a pravidel týkajících se tachografu; sankce v případě, že není užit tachograf nebo není užit správně a jsou v něm prováděny nedovolené změny; znalost sociálního prostředí silniční dopravy: práva a povinnosti řidičů, co se týče výchozí kvalifikace a pravidelného školení.
 2.2
 Cíl: znát předpisy upravující nákladní dopravu:
 oprávnění k provozování dopravy, dokumenty, které se musí nacházet ve vozidle, zákaz používání určitých silnic, poplatky za užívání silnic, povinnosti podle vzorových smluv pro nákladní dopravu, navrhování dokladů tvořících smlouvu o přepravě, povolení mezinárodní dopravy, povinnosti podle Úmluvy o přepravní smlouvě v mezinárodní silniční nákladní dopravě (CMR), podepsanou v Ženevě dne 18. května 1956, navrhování mezinárodních nákladních listů, přejíždění hranice, zástupci zasilatelských společností, zvláštní doklady doprovázející přepravované věci.
 3. Zdraví, silnice a bezpečnost životního prostředí, poskytování služeb, logistika
 3.1
 Cíl: řidiči si musí být vědomi nebezpečí silničního provozu a


text:
pracovních úrazů:
 druhy pracovních úrazů v odvětví dopravy, statistika nehod v silničním provozu, spoluodpovědnost nákladních automobilů nebo autobusů, materiální a finanční důsledky.
 3.2
 Cíl: schopnost zabránit kriminalitě a převádění nelegálních přistěhovalců:
 obecné informace, důsledky pro řidiče, preventivní opatření, seznamy kontrolních otázek, právní předpisy pro odpovědnost dopravce.
 3.3
 Cíl: schopnost zabránit ohrožení zdraví:
 ergonomické zásady; pohyby a polohy představující nebezpečí, tělesná zdatnost, cvičení pro manipulaci s nákladem, osobní ochrana.
 3.4
 Cíl: uvědomit si důležitost tělesné a duševní způsobilosti:
 zásady zdravé a vyrovnané výživy, účinky alkoholu, drog nebo jakýchkoliv jiných látek, které mohou působit na chování; symptomy, příčiny a účinky únavy a stresu, podstatná úloha základního pracovního a odpočinkového cyklu.
 3.5
 Cíl: schopnost posoudit nouzové situace:
 chování při mimořádných událostech: hodnocení situace, vyhnutí se komplikacím při nehodě, vyrozumění pomoci, pomoc obětem a poskytnutí první pomoci, reakce na výskyt požáru, evakuace spolucestujících nákladního automobilu nebo cestujících autobusu, zajištění bezpečnosti pro všechny cestující, reakce v případě agrese; základní zásady sestavení zprávy o nehodě.
 3.6
 Cíl: schopnost osvojit si chování podporující příznivý obraz o podniku:
 vztah chování řidiče a obrazu o podniku: jakou má kvalita služby poskytovaná řidičem důležitost pro podnik, různé úlohy řidiče, lidé, se kterými má řidič jednat, údržba vozidla, organizace práce, obchodní a finanční následky právního sporu.
 3.7
 Cíl: znát hospodářské prostředí silniční nákladní dopravy a organizaci trhu:
 vztah silniční dopravy k ostatním druhům dopravy (hospodářská soutěž, přepravci), různé dopravní činnosti (doprava na zakázku a vnitropodniková doprava, pomocné dopravní činnosti), organizace hlavních druhů dopravních podniků a pomocných dopravních činností, různé dopravní specializace (autocisterny, přeprava s kontrolovanou teplotou, nebezpečné věci, přeprava zvířat atd.), změny v odvětví (diverzifikace poskytovaných služeb, kombinovaná doprava s železnicí, subdodávky atd.).
 ODDÍL 2
 POVINNÁ VÝCHOZÍ KVALIFIKACE STANOVENÁ V ČÁSTI B ODDÍLU 1 ČL. 3 ODST. 1 PÍSM. A)
 Kterákoli ze strana může započítat další zvláštní výcvik týkající se silniční přepravy zboží požadované podle jejích právních předpisů jako součást odborné přípravy podle tohoto oddílu a oddílu 3 tohoto dodatku.
 2.1. Možnost kombinující návštěvu kurzu a zkoušku
 Výchozí kvalifikace musí zahrnovat výuku všech předmětů uvedených na seznamu v oddílu 1 tohoto dodatku. Výuka u této výchozí kvalifikace musí trvat 280 hodin.
 Každý účastník řidičského výcviku musí osobně odřídit alespoň 20 hodin ve vozidle příslušné skupiny, které vyhovuje alespoň požadavkům na zkušební vozidla.
 Během osobního řízení vozidla musí být účastník řidičského výcviku doprovázen instruktorem, který je zaměstnán schváleným výcvikovým střediskem. Z 20 hodin osobního řízení smí každý účastník řidičského výcviku nejvýše osm hodin řídit vozidlo na zvláštním pozemku nebo na výkonném simulátoru, aby mohlo být posouzeno jeho zlepšení v racionálním řízení na základě bezpečnostních předpisů, zejména s ohledem na vedení vozidla za různých stavů vozovky a na způsob, jakým se tento stav mění za různých povětrnostních podmínek a v závislosti na denní nebo noční době, a aby mohla být posouzena jeho schopnost optimalizovat spotřebu pohonných hmot.
 Kterákoli ze stran a, v případě Unie, členský stát může povolit, aby část školení zajišťovaného schváleným výcvikovým střediskem byla poskytována prostřednictvím nástrojů IKT, jako je e-learning, přičemž zajistí udržování řádné kvality školení, a za tímto účelem


text:
určí předměty, v nichž lze nástrojů IKT nejúčinněji využít. V tomto případě je požadováno spolehlivé určení totožnosti uživatele a vhodné prostředky kontroly.
 Pro řidiče uvedené v části B oddílu 1 čl. 5 odst. 4 musí výuka v rámci výchozí kvalifikace trvat 70 hodin včetně pěti hodin osobního řízení.
 Ke konci této výuky příslušné orgány stran nebo subjekt jimi jmenovaný podrobí řidiče písemné nebo ústní zkoušce. Zkouška musí zahrnovat alespoň jednu otázku z každého cíle uvedeného na seznamu předmětů v oddílu 1 tohoto dodatku.
 2.2 Možnost volby zkoušky
 Příslušné orgány stran nebo subjekty jimi určené pořádají uvedené teoretické a praktické zkoušky s cílem zkontrolovat, zda kandidát má úroveň znalostí požadovaných v oddílu 1 tohoto dodatku pro předměty a cíle tam uvedené.
 a)
 Teoretická zkouška se skládá alespoň ze dvou částí:
 i)
 z otázek včetně otázek připouštějících více odpovědí, otázek vyžadujících přímou odpověď nebo z kombinace obou systémů a
 ii)
 z případových studií.
 Tato teoretické zkouška musí trvat alespoň čtyři hodiny.
 b)
 Praktická zkouška se skládá ze dvou částí:
 i)
 ze zkoušky řízení zaměřené na posouzení, jak se kandidát zlepšil v racionálním řízení na základě bezpečnostních předpisů. Zkouška se musí pokud možno uskutečnit na silnicích mimo zástavbu, na rychlostních silnicích a na dálnicích (nebo podobných komunikacích) a na všech druzích městských komunikací představujících různé potíže, se kterými se řidič může setkat. Je žádoucí, aby se tato zkouška uskutečnila za různé intenzity silničního provozu. Doba řízení na silnici musí být využita optimálně, aby schopnosti kandidáta mohly být posouzeny ve všech oblastech silničních provozu, se kterými se může setkat. Tato zkouška musí trvat alespoň 90 minut;
 ii)
 z praktické zkoušky zahrnující alespoň body 1.5, 3.2, 3.3 a 3.5 oddílu 1 tohoto dodatku.
 Tato zkouška musí trvat alespoň 30 minut.
 Vozidlo užité pro praktickou zkoušku musí vyhovovat alespoň požadavkům na zkušební vozidla.
 Praktická zkouška může být nahrazena třetí zkouškou, která se uskuteční na zvláštním pozemku nebo na výkonném simulátoru, aby mohlo být posouzeno zlepšení kandidáta v racionálním řízení na základě bezpečnostních předpisů, zejména s ohledem na vedení vozidla za různého stavu vozovky a způsobu, jakým se tento stav mění za různých povětrnostních podmínek a v denní nebo noční době.
 Délka této volitelné zkoušky není určena. Má-li řidič tuto zkoušku podstoupit, může být doba jejího trvání odečtena od 90 minut řidičské zkoušky uvedené v bodě i), ale odečtená doba nesmí překročit 30 minut.
 Pro řidiče uvedené v části B oddílu 1 čl. 5 odst. 4 musí být teoretická zkouška omezena na předměty uvedené v oddílu 1 tohoto dodatku a týkající se vozidel, na která se vztahuje nová výchozí kvalifikace. Tito řidiči však musí projít celou praktickou zkouškou.
 ODDÍL 3
 ZRYCHLENÁ VÝCHOZÍ KVALIFIKACE STANOVENÁ ČÁSTI B ODDÍLU 1 PŘÍLOHY 31
 Zrychlená výchozí kvalifikace musí zahrnovat výuku všech předmětů uvedených na seznamu v oddílu 1 tohoto dodatku. Musí trvat 140 hodin.
 Každý účastník řidičského výcviku musí osobně odřídit alespoň 10 hodin ve vozidle příslušné skupiny, které vyhovuje alespoň požadavkům na zkušební vozidla.
 Během osobního řízení vozidla musí být účastník řidičského výcviku doprovázen instruktorem, který je zaměstnán schváleným výcvikovým


text:
střediskem. Z 10 hodin osobního řízení smí každý účastník řidičského výcviku nejvýše čtyři hodiny řídit vozidlo na zvláštním pozemku nebo na výkonném simulátoru, aby mohlo být posouzeno jeho zlepšení v racionálním řízení na základě bezpečnostních předpisů, zejména s ohledem na vedení vozidla za různých stavů vozovky a na způsob, jakým se tento stav vozovky mění za různých povětrnostních podmínek a v závislosti na denní nebo noční době, a schopnost optimalizovat spotřebu pohonných hmot.
 Na zrychlenou výchozí kvalifikaci se vztahují rovněž ustanovení bodu 2.1 čtvrtého pododstavce oddílu 2 tohoto dodatku.
 Pro řidiče uvedené v části B oddílu 1 čl. 5 odst. 4 musí výuka v rámci zrychlené výchozí kvalifikace trvat 35 hodin včetně dvou a půl hodiny osobního řízení.
 Ke konci této výuky příslušné orgány stran nebo subjekt jimi jmenovaný podrobí řidiče písemné nebo ústní zkoušce. Zkouška musí zahrnovat alespoň jednu otázku z každého cíle uvedeného na seznamu předmětů v oddílu 1 tohoto dodatku.
 Kterákoli ze stran může započítat další zvláštní výcvik týkající se silniční přepravy zboží požadované podle jejích právních předpisů jako součást odborné přípravy podle tohoto oddílu.
 ODDÍL 4
 POVINNÉ PRAVIDELNÉ ŠKOLENÍ STANOVENÉ V ČÁSTI B ODDÍLU 1 ČL. 3 ODST. 1 PÍSM. B ) PŘÍLOHY 31
 Povinné kurzy pravidelného školení pořádají schválená výcviková střediska. Musí trvat 35 hodin jednou za pět let a být rozděleny do časových úseků trvajících vždy alespoň sedm hodin, které mohou být rozděleny na dva po sobě následující dny. V případě e-learningu musí schválené výcvikové středisko zajistit zachování řádné kvality školení, včetně výběru předmětů, pro něž je možné nejúčinněji použít nástroje IKT. Členské státy musí zejména požadovat spolehlivé určení totožnosti uživatele a vhodné prostředky kontroly. Maximální délka školení prostřednictvím elektronického učení nesmí přesáhnout 12 hodin. Nejméně jeden ze školících kurzů je věnován předmětu souvisejícímu s bezpečností provozu na pozemních komunikacích. Obsah školení zohledňuje potřeby v oblasti odborné přípravy odpovídající konkrétním přepravním operacím prováděným řidičem a vývoji příslušných právních předpisů a techniky a měl by pokud možno odpovídat zvláštním potřebám řidiče v oblasti odborné přípravy. V průběhu uvedených 35 hodin by měla být probrána řada různých témat, a mělo by být zahrnuto i opakování školení, pokud se ukáže, že řidič potřebuje zvláštní dodatečné školení.
 Kterákoli ze stran a, v případě Unie, členský stát může započítat další zvláštní výcvik týkající se silniční přepravy zboží požadované podle jejích právních předpisů jako součást odborné přípravy podle tohoto oddílu.
 ODDÍL 5
 SCHVÁLENÍ POSKYTOVÁNÍ VÝCHOZÍ KVALIFIKACE A PRAVIDELNÉHO ŠKOLENÍ
 5.1
 Výcviková střediska pro výchozí kvalifikaci a pravidelné školení jsou schvalována příslušnými orgány stran. Schválení může být vydáno pouze na základě písemné žádosti. Žádost musí být doprovázena doklady, které zahrnují:
 5.1.1.
 přiměřený kvalifikační a školící program, který specifikuje učební předměty, jakož i plán jeho provádění a učební metody;
 5.1.2.
 kvalifikaci a oblasti činnosti instruktorů;
 5.1.3.
 informace o místech poskytování kurzů, učebních materiálech, prostředcích dostupných pro praktickou výuku a používaném vozidlovém parku;
 5.1.4.
 podmínky účasti na kurzech (počet účastníků).
 5.2.
 Příslušný orgán udělí schválení písemně s výhradou těchto podmínek:
 5.2.1.
 výcvik je uskutečňován v souladu s doklady připojenými k žádosti;
 5.2.2.
 příslušný


text:
orgán je oprávněn k vyslání pověřených osob, aby napomáhaly při výcvikových kurzech schválených středisek, a je oprávněn k dozoru nad těmito středisky s ohledem na užívané učební prostředky a řádné vedení výcvikových kurzů a zkoušek;
 5.2.3.
 schválení může být odejmuto nebo pozastaveno, jestliže podmínky schválení nejsou nadále plněny.
 Schválené středisko musí zaručit, že instruktoři mají dobré znalosti o nejnovějším stavu předpisů a podmínek výcviku. Instruktoři musí jako součást specifického výběrového řízení doložit znalost jak předmětu výuky, tak výukových metod. Co se týče praktické části výcviku, musí instruktoři doložit praxi jako profesionální řidiči nebo podobnou řidičské praxi, například jako instruktoři řízení nákladních vozidel.
 Program výcviku musí být v souladu se schválením a musí zahrnovat předměty uvedené v seznamu v oddílu 1.
 Dodatek 31-B-1-2
 Vzor průkazu kvalifikace řidiče uvedeného v článku 9 části B oddílu 1 této přílohy
 ODDÍL 2
 DOBY ŘÍZENÍ, PŘESTÁVKY A DOBY ODPOČINKU
 Článek 1
 Oblast působnosti
 1. Tento oddíl stanoví pravidla týkající se doby řízení, přestávek v řízení a dob odpočinku řidičů uvedených v čl. 456 odst. 1 písm. b) této dohody při jízdách uvedených v článku 462 této dohody.
 2. Provádí-li řidič jízdu uvedenou v článku 462 této dohody, vztahují se pravidla tohoto oddílu na veškerou silniční dopravu prováděnou tímto řidičem mezi územími stran a mezi členskými státy.
 3. Tento oddíl se použije:
 a)
 pokud maximální přípustná hmotnost vozidla včetně návěsu nebo přívěsu překračuje 3,5 tuny; nebo
 b)
 od 1. července 2026, pokud maximální přípustná hmotnost vozidla včetně návěsu nebo přívěsu překračuje 2,5 tuny.
 4. Tento oddíl se nepoužije na dopravu:
 a)
 vozidly nebo jejich kombinacemi s maximální přípustnou hmotností nepřekračující 7,5 tun, které jsou používány pro:
 i)
 přepravu materiálu, zařízení nebo strojů, jež řidič při výkonu svého povolání potřebuje, nebo
 ii)
 doručování zboží vyrobeného řemeslným způsobem;
 pouze na tratích v okruhu do 100 km od provozovny dopravce a za podmínky, že řízení vozidla nepředstavuje řidičovu hlavní činnost a že doprava není prováděna na cizí účet nebo za úplatu;
 b)
 vozidly s nejvyšší povolenou rychlostí nepřevyšující 40 km/h;
 c)
 vozidly, která jsou ve vlastnictví ozbrojených sil, sil civilní obrany, požárních sborů a sil odpovědných za udržování veřejného pořádku nebo jsou jimi najata bez řidiče, uskutečňuje-li se přeprava v rámci jím svěřených úkolů a je-li pod jejich kontrolou;
 d)
 vozidly používanými za mimořádných okolností nebo při záchranných akcích;
 e)
 specializovanými vozidly používanými pro lékařské účely;
 f)
 speciálními havarijními vozidly, operují-li v okruhu do 100 km od místa obvyklého odstavení vozidla;
 g)
 vozidly používanými při silničních jízdních zkouškách pro účely vývoje, opravy nebo údržby, a novými nebo přestavěnými vozidly, která ještě nebyla uvedena do provozu;
 h)
 vozidly o maximální přípustné hmotnosti přesahující 2,5 tuny, nikoli však 3,5 tuny, včetně návěsu nebo přívěsu používanými pro přepravu zboží, pokud se přeprava neuskutečňuje na cizí účet nebo za úplatu, ale na vlastní účet společnosti nebo řidiče, a pokud řízení vozidla nepředstavuje řidičovu hlavní činnost;
 i)
 obchodními vozidly, která jsou podle právních předpisů členského státu, ve kterém se používají, považována za historická vozidla a používají se k neobchodní přepravě zboží.
 Článek 2
 Definice


text:
Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „silniční dopravou“ doprava prováděná zcela nebo částečně po veřejných pozemních komunikacích prázdnými nebo loženými silničními vozidly používanými pro přepravu cestujících nebo zboží;
 b)
 „přestávkou v řízení“ doba, během níž nesmí řidič řídit ani vykonávat žádnou jinou práci a která je určená výhradně k jeho zotavení;
 c)
 „jinou prací“ činnosti, které jsou vymezeny jako pracovní doba v čl. 2 odst. 1podbodu A) části B oddílu 3, kromě „řízení“, a také jakákoli práce pro téhož nebo jiného zaměstnavatele v odvětví dopravy či jinde;
 d)
 „dobou odpočinku“ nepřerušená doba, během níž může řidič volně nakládat se svým časem;
 e)
 „denní dobou odpočinku“ denní doba, během níž může řidič volně nakládat se svým časem a která zahrnuje „běžnou denní dobu odpočinku“ nebo „zkrácenou denní dobu odpočinku“, přičemž:
 i)
 „běžnou denní dobou odpočinku“ se rozumí doba odpočinku v celkovém trvání nejméně 11 hodin, kterou lze případně rozdělit do dvou časových úseků, z nichž první musí být nepřerušená doba v celkovém trvání nejméně 3 hodin a druhý nepřerušená doba v celkovém trvání nejméně 9 hodin a
 ii)
 „zkrácenou denní dobou odpočinku“ se rozumí doba odpočinku v celkovém trvání nejméně 9 hodin, ale kratší než 11 hodin;
 f)
 „týdenní dobou odpočinku“ týdenní doba, během níž může řidič volné nakládat se svým časem a která zahrnuje „běžnou týdenní dobu odpočinku“ a „zkrácenou týdenní dobu odpočinku“, přičemž:
 i)
 „běžnou týdenní dobou odpočinku“ se rozumí doba odpočinku v celkovém trvání nejméně 45 hodin a
 ii)
 „zkrácenou týdenní dobou odpočinku“ se rozumí doba odpočinku kratší než 45 hodin, která smí být za podmínek stanovených v čl. 6 odst. 6 a 7 zkrácena na nejméně 24 po sobě následujících hodin;
 g)
 „týdnem“ období mezi 00.00 hodin v pondělí a 24.00 hodin v neděli;
 h)
 „dobou řízení“ doba trvání činnosti řízení zaznamenaná:
 i)
 automaticky nebo poloautomaticky tachografem vymezeným v čl. 2 odst. 2 písm. e), f), g) a h) části B oddílu 4 této přílohy, nebo
 ii)
 ručně v souladu s požadavky čl. 9 odst. 2 a článku 11 části B oddílu 4 této přílohy;
 i)
 „denní dobou řízení“ celková doba řízení mezi skončením jedné denní doby odpočinku a začátkem druhé denní doby odpočinku nebo mezi denní dobou odpočinku a týdenní dobou odpočinku;
 j)
 „týdenní dobou řízení“ celková doba řízení během jednoho týdne;
 k)
 „maximální přípustnou hmotností“ celková povolená provozní hmotnost plně naloženého vozidla;
 l)
 „provozem s více řidiči“ stav, kdy jsou během doby řízení mezi dvěma po sobě následujícími denními dobami odpočinku nebo mezi denní dobou odpočinku a týdenní dobou odpočinku ve vozidle přítomni nejméně dva řidiči, aby je řídili během první hodiny provozu s více řidiči, přičemž přítomnosti dalšího řidiče po tuto dobu není povinná, ovšem ve zbývající době povinná je;
 m)
 „dobou řízení“ celková doba řízení od okamžiku, kdy řidič začne řídit vozidlo po době odpočinku nebo přestávce, do okamžiku, kdy začne další doba odpočinku nebo přestávka; doba řízení může být nepřetržitá nebo přerušovaná.
 Článek 3
 Požadavky na pomocníky řidiče
 Minimální věk pomocníků řidiče je 18 let. Každá ze stran, a v případě