text:
látek
 4.1.1
 Žádost o schválení typu motoru z hlediska omezení emisí viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem podává výrobce motoru nebo jeho pověřený zástupce nebo výrobce vozidla.
 4.1.2
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží tyto dokumenty: popis motoru obsahující všechny příslušné podrobné údaje uvedené v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.1.3
 Motor představující typ motoru, který má být schválen, se zařízením popsaným v příloze 1 tohoto předpisu se předá technické zkušebně provádějící zkoušky schválení typu stanovené v bodu 6 tohoto předpisu.
 4.1.4
 Při zjišťování emisí viditelných znečišťujících látek se měření provede oběma metodami popsanými v přílohách 4 a 5 tohoto předpisu, které se týkají zkoušek při ustálených otáčkách a zkoušek při volné akceleraci.
 4.1.5
 Při zjišťování emisí viditelných znečišťujících látek se u téhož motoru předaného ke schválení měří výkon a spotřeba paliva podle přílohy 10 tohoto předpisu.
 4.2 Výkon motoru
 4.2.1
 Výrobce nebo jeho pověřený zástupce může požádat, aby se provedlo pouze měření výkonu motoru. V tomto případě:
 4.2.1.1
 výrobce uvede v příloze 1 tohoto předpisu pouze informace související s měřením výkonu motoru, tj. všechny body, před nimiž není uvedeno písmeno E;
 4.2.1.2
 technické zkušebně se ke zkouškám popsaným v příloze 10 tohoto předpisu předá motor, který ve všech ohledech odpovídá popisném protokolu ve zmíněné příloze 1. Tyto zkoušky se provádějí pouze na zkušebním stavu;
 4.2.2
 pokud se na žádost výrobce nebo jeho pověřeného zástupce provádějí pouze zkoušky výkonu motoru v souladu s přílohou 10, nepovažují se tyto za zkoušky pro schválení typu, ale vydá se úřední prohlášení o výsledcích zkoušky podle dodatku k příloze 10 tohoto předpisu.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1
 Schválení typu motoru se udělí, jestliže motor předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 6.
 5.2
 Každému schválenému typu motoru se přidělí číslo schválení typu. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti 03, což odpovídá sérii změn 03, které vstoupily v platnost dnem 20. dubna 1986) udávají sérii změn zahrnující poslední zásadní technické změny předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu motoru.
 5.3
 Schválení či rozšíření nebo odmítnutí schválení typu motoru podle tohoto předpisu musí být oznámeno smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který odpovídá vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 5.4
 Na každý motor, který se shoduje s typem motoru schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení upevní mezinárodní značka schválení typu, která se skládá:
 5.4.1
 z kruhu, v němž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (1);
 5.4.2
 z čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu napravo od kruhu podle bodu 5.4.1;
 5.4.3
 z dodatečného symbolu v podobě obdélníku, v němž je číslo vyjadřující v m-1 koeficient absorpce, který byl zjištěn v době schvalování během zkoušek při volné akceleraci a který byl stanoven postupem popsaným v příloze 5 tohoto předpisu.
 5.4.4
 Alternativně může výrobce rozhodnout, že místo upevnění těchto značek schválení typu a symbolů na motor se ke každému motoru typu schváleného podle tohoto předpisu přiloží dokumentace s uvedením


text:
těchto údajů, aby značky schválení typu a symbol bylo možné upevnit na vozidlo v souladu s bodem 14.4 tohoto předpisu.
 5.5
 Pokud se motor shoduje s typem schváleným podle jednoho či více dalších předpisů připojených k dohodě, nemusí se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, opakovat symbol předepsaný v bodu 5.4.1; v tomto případě se čísla předpisů a čísla schválení typu podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno v zemi, která vydala schválení podle tohoto předpisu, umístí do svislých sloupců napravo od symbolu podle bodu 5.4.1.
 5.6
 Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 5.7
 Značka schválení typu se umístí v blízkosti identifikačního čísla motoru poskytnutého výrobcem.
 5.8
 V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu.
 6. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 6.1 Obecně
 Konstrukční části, které mohou ovlivnit emise viditelných znečišťujících látek, musí být navrženy, vyrobeny a smontovány tak, aby motor při normálním použití byl schopen splňovat ustanovení tohoto předpisu navzdory vibracím, kterým může být vystaven.
 6.2 Požadavky týkající se zařízení pro studený start
 6.2.1
 Zařízení pro studený start musí být navrženo a vyrobeno tak, aby nemohlo být uvedeno v činnost nebo ponecháno v činnosti, jestliže je motor normálně v chodu.
 6.2.2
 Bod 6.2.1 se nepoužije, je-li splněna alespoň jedna z těchto podmínek:
 6.2.2.1
 koeficient absorpce světla plyny vypouštěnými motorem při ustálených otáčkách měřený postupem podle přílohy 4 tohoto předpisu nepřekračuje při zapnutém zařízení pro studený start mezní hodnoty uvedené v příloze 7 tohoto předpisu;
 6.2.2.2
 ponechá-li se zařízení pro studený start v činnosti, způsobí to v přiměřeném čase zastavení motoru.
 6.2.3
 V případě potřeby lze pro zkoušku pro schválení typu simulovat jakoukoli část systému spojenou s vozidlem.
 6.3 Požadavky týkající se emisí viditelných znečišťujících látek
 6.3.1
 Emise viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem předaným ke schválení se měří metodami popsanými v přílohách 4 a 5 tohoto předpisu.
 6.3.2
 Výkon motoru předaného ke schválení musí být v rozmezí dovolených odchylek uvedených v bodu 3.1.5 přílohy 4 tohoto předpisu.
 6.3.3
 Emise viditelných znečišťujících látek měřené metodou podle přílohy 4 tohoto předpisu nesmějí překročit mezní hodnoty uvedené v příloze 7 tohoto předpisu.
 6.3.4
 Na žádost výrobce se provedou dodatečné zkoušky podle příloh 4 a 5 za účelem získání hodnot při volné akceleraci pro odvozeniny schváleného motoru povolené podle bodů 7.2 a 7.3 tohoto předpisu.
 6.3.4.1
 Pokud si výrobce motoru přeje, aby se viditelné znečišťující látky měřily v menším rozsahu točivého momentu a/nebo otáček, než umožňuje bod 7.3 tohoto předpisu, pak je schválení typu motoru omezeno na daný rozsah točivého momentu a otáček.
 6.3.4.2
 Pokud je později požadováno rozšíření schválení motoru na celý rozsah točivého momentu/otáček umožněný bodem 7.3 tohoto předpisu, je nutné předat ke zkoušce další motor, aby bylo možno viditelné znečišťující látky určit pro tu část rozsahu zatížení/otáček, která byla předtím vynechána.
 6.3.5
 Je-li k dosažení některých částí rozsahu točivého momentu a otáček zapotřebí dodatečných specifikací, uvedou se tyto ve formátu přílohy 1 a připojí se k předkládané dokumentaci.
 6.3.6
 Hodnota koeficientu absorpce světla přiděleného motoru bude patřičně zvolena v souladu s jeho jmenovitými

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
otáčkami a točivým momentem z matice hodnot zjištěných metodou popsanou v příloze 5 tohoto předpisu.
 6.3.7
 U motorů s přeplňovacím dmychadlem poháněným výfukovými plyny nesmí koeficient absorpce měřený při volné akceleraci překročit mezní hodnotu stanovenou v příloze 7 pro hodnotu jmenovitého průtoku, která odpovídá maximálnímu koeficientu absorpce naměřenému během zkoušek při ustálených otáčkách, o více než 0,5 m-l.
 6.4
 Je přípustné použít rovnocenné měřicí přístroje. Použije-li se jiný přístroj, než je uveden v příloze 8 tohoto předpisu, je nutno prokázat jeho rovnocennost pro dotyčný motor.
 7. ÚPRAVA TYPU MOTORU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 7.1
 Každá úprava motoru v rámci typu motoru z hlediska vlastností uvedených v příloze 1 se oznámí správnímu orgánu, které typ motoru schválil. Podrobnosti o úpravách se oznámí ve formátu uvedeném v příloze 1. V rámci omezení uložených body 7.2 a 7.3 pak tento orgán může:
 7.1.1
 buď dospět k závěru, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že motor v každém případě ještě splňuje požadavky, nebo
 7.1.2
 požádat technickou zkušebnu provádějící danou zkoušku o nový protokol o zkoušce.
 7.2
 Pro účely tohoto předpisu z hlediska emisí viditelných znečišťujících látek lze úpravy klasifikovat takto:
 1.
 úpravy, které vyžadují nové schválení se zkouškami;
 2.
 úpravy, které vyžadují nové schválení bez zkoušek;
 3.
 úpravy, které mohou vyžadovat nové zkoušky, avšak bez nového schválení;
 4.
 úpravy, které nevyžadují doplňkové zkoušky nebo nová schválení.
 Výše uvedené klasifikace 1, 2, 3 a 4 jsou označeny na každém řádku příslušných vlastností v příloze 1.
 7.3
 Bez ohledu na klasifikace v bodu 7.2 se nové schválení se zkouškami (tj. klasifikace 1) vyžaduje automaticky, ledaže motor splňuje také tyto podmínky:
 maximální jmenovité otáčky nejsou větší než 100 % ani menší než 75 % otáček motoru při zkoušce pro schválení typu;
 minimální jmenovité otáčky nejsou menší než otáčky motoru při zkoušce pro schválení typu;
 jmenovitý točivý moment není větší než 100 % ani menší než 70 % točivého momentu motoru při zkoušce pro schválení typu při daných otáčkách;
 hodnoty absorpce v ustáleném stavu nejsou větší než 1,1 násobek hodnot získaných při zkoušce pro schválení typu a nepřesahují mezní hodnoty stanovené v příloze 7;
 protitlak výfukových plynů není větší než protitlak u motoru při zkoušce pro schválení typu;
 objem výfukového systému se neliší o více než 40 %;
 podtlak v sání není větší než podtlak u motoru při zkoušce pro schválení typu;
 setrvačný moment nové kombinace setrvačníku a převodovky je v rozmezí 15 % systému setrvačníku a převodovky schváleného motoru.
 Poznámka: Ve všech případech se motorem při zkoušce pro schválení typu rozumí „motor představující typ, který má být schválen“ podle definice v bodu 3.3.
 7.4
 Pokud výrobce požaduje zahrnout motory s nižším výkonem a s menšími otáčkami, jak je povoleno v bodu 7.3 části I tohoto předpisu, provádí se zkoušky rovněž v celém rozsahu otáček definovaném v bodu 2.2 přílohy 5 s motorem nastaveným na 90 %, 80 % a 70 % plného výkonu. Pokud má motor nižší otáčky, pak se minimální otáčky definované v bodu 2.2 přílohy 5 tohoto předpisu vypočítají z odvozeniny motoru s


text:
nejnižšími otáčkami při maximálním výkonu. Pokud si výrobce motoru přeje, aby se viditelné znečišťující látky měřily v menším rozsahu točivého momentu a/nebo otáček, než umožňuje bod 7.3. části I tohoto předpisu, pak je schválení typu motoru omezeno na daný rozsah točivého momentu a/nebo otáček.
 7.5
 U těchto úprav je nutné provést další zkoušky, aby se zjistily hodnoty kouře při volné akceleraci v souladu s bodem 6.3.1 tohoto předpisu, ledaže tyto hodnoty lze zjistit z již provedených zkoušek, jak je povoleno podle bodu 6.3.4.
 7.6
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 5.3.
 7.7
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému formuláři oznámení vypracovanému pro toto rozšíření pořadové číslo.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1
 Každý motor identifikovaný značkou schválení typu a/nebo dokumentem o schválení stanoveným v bodu 5.4 tohoto předpisu se musí z hlediska konstrukčních částí, které ovlivňují emise viditelných znečišťujících látek, shodovat se schváleným typem motoru.
 8.2
 K ověření shodnosti podle bodu 8.1 se odebere motor ze série.
 8.3
 Shodnost motoru se schváleným typem se ověří na základě popisu uvedeného ve formuláři schválení podle přílohy 2 tohoto předpisu. Kromě toho se vykonají ověřovací zkoušky za těchto podmínek:
 8.3.1
 Motor, který nebyl zaběhnut, se podrobí zkoušce při volné akceleraci podle přílohy 5 tohoto předpisu. Motor se považuje za shodný se schváleným typem, pokud zjištěný koeficient absorpce nepřesáhne o více než 0,5 m–1 hodnotu uvedenou ve značce schválení typu nebo v dokumentu o schválení k tomuto motoru (viz bod 8.1). Na žádost výrobce se místo referenčního paliva může použít běžně dostupné palivo.
 8.3.2
 Pokud hodnota zjištěná při zkoušce podle bodu 8.3.1 přesáhne o více než 0,5 m-l hodnotu uvedenou v dokumentu o schválení k tomuto motoru, podrobí se motor zkoušce při ustálených otáčkách na křivce plného výkonu podle přílohy 4 tohoto předpisu. Hodnoty emisí nesmějí přesáhnout mezní hodnoty stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.
 9. SANKCE ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1
 Nejsou-li splněny požadavky stanovené v bodu 8.1 nebo nevyhověl-li motor zkoušce stanovené v bodu 8.3, může být schválení udělené typu motoru podle tohoto předpisu odejmuto.
 9.2
 Pokud smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, oznámí to neprodleně ostatním smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, kopií formuláře schválení, která má na konci velkými písmeny uvedenu poznámku „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“, k níž se připojí datum a podpis.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela zastaví výrobu motoru schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného oznámení tento orgán o této skutečnosti informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, kopií formuláře schválení, který má na konci velkými písmeny uvedenu poznámku „VÝROBA UKONČENA“, k níž se připojí datum a podpis.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH ZKOUŠKY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, oznámí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben provádějících zkoušky pro schválení typu a/nebo správních orgánů, které udělují schválení typu a jimž se zasílají formuláře osvědčující schválení,


text:
rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení vydané v ostatních zemích.
 ČÁST II – MONTÁŽ VZNĚTOVÝCH MOTORŮ SCHVÁLENÉHO TYPU DO SILNIČNÍCH VOZIDEL
 12. DEFINICE
 Pro účely části II tohoto předpisu se:
 12.1
 „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska montáže motorů schváleného typu k omezení viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem;
 12.2
 „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou vlastnosti vozidla a motoru podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 12.3
 Další definice použitelné pro tuto část II jsou uvedeny v bodu 2 tohoto předpisu.
 13. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 13.1 Emise viditelných znečišťujících látek
 13.1.1
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska montáže vznětového motoru k omezení emisí viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.
 13.1.2
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží tyto dokumenty: popis vozidla obsahující všechny příslušné podrobné údaje o vozidlu a motoru uvedené v příloze 1 tohoto předpisu a oznámení o schválení typu motoru v příloze 2 spolu s dokumenty uvedenými v bodu 19 přílohy 2. Při vyplňování přílohy 1 se vyplní pouze body, které se liší od bodů, jež bylo nutno vyplnit pro schválení typu motoru.
 13.1.3
 Technické zkušebně provádějící zkoušku pro schválení typu stanovenou v bodu 15 tohoto předpisu se předá vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen.
 14. SCHVÁLENÍ
 14.1
 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 15.
 14.2
 Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení typu. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti 03, což odpovídá sérii změn 03, které vstoupily v platnost dnem 20. dubna 1986) udávají sérii změn zahrnující poslední zásadní technické změny předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
 14.3
 Schválení či rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu musí být oznámeno smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který odpovídá vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 14.4
 Na každé vozidlo, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení upevní mezinárodní značka schválení typu, která se skládá:
 14.4.1
 z kruhu, v němž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (2);
 14.4.2
 z čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu napravo od kruhu podle bodu 14.4.1;
 14.4.3
 z dodatečného symbolu v podobě obdélníku, v němž je číslo vyjadřující v m-1 koeficient absorpce, který byl zjištěn během zkoušky při volné akceleraci podle přílohy 5 tohoto předpisu.
 14.5
 Pokud se vozidlo shoduje s typem schváleným podle jednoho či více dalších předpisů připojených k dohodě, nemusí se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, opakovat symbol předepsaný v bodu 14.4.1; v tomto případě se čísla předpisů a čísla schválení typu i dodatečné symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno v zemi, která vydala schválení podle tohoto předpisu, umístí do svislých sloupců napravo od symbolu podle bodu 14.4.1.
 14.6
 Značka schválení typu a dodatečný symbol musí


text:
být zřetelně čitelné a nesmazatelné.
 14.7
 Značka schválení typu se umístí na štítek s údaji o vozidle upevněný výrobcem nebo v jeho blízkosti.
 14.8
 V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu a dodatečného symbolu.
 15. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 15.1 Obecně
 Vznětový motor namontovaný ve vozidle musí být typu schváleného podle části I tohoto předpisu. Konstrukční části, které mohou ovlivnit emise viditelných znečišťujících látek, musí být navrženy, vyrobeny a smontovány tak, aby vozidlo při normálním použití bylo schopno splňovat ustanovení tohoto předpisu navzdory vibracím, kterým může být vystaveno.
 Musí být možné ověřit technickou způsobilost vozidla určením jeho výkonu ve vztahu k údajům shromážděným ke schválení typu, které se uvádějí v bodu 11.1.2.2 přílohy 2 tohoto předpisu. Vyžaduje-li tato prohlídka zvláštní postup, musí být tento podrobně uveden v servisní příručce (nebo rovnocenném dokumentu). Tento zvláštní postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního vybavení, než které se poskytuje s vozidlem.
 15.2 Požadavky týkající se zařízení pro studený start
 15.2.1
 Zařízení pro studený start musí být navrženo a vyrobeno tak, aby nemohlo být uvedeno v činnost nebo ponecháno v činnosti, jestliže je motor normálně v chodu.
 15.2.2
 Bod 15.2.1 se nepoužije, je-li splněna alespoň jedna z těchto podmínek:
 15.2.2.1
 koeficient absorpce světla plyny vypouštěnými motorem při ustálených otáčkách měřený postupem podle přílohy 4 tohoto předpisu nepřekračuje při zapnutém zařízení pro studený start mezní hodnoty uvedené v příloze 7 tohoto předpisu;
 15.2.2.2
 ponechá-li se zařízení pro studený start v činnosti, způsobí to v přiměřeném čase zastavení motoru.
 15.3 Montáž
 15.3.1
 Při montáži motoru je nutno dodržet zejména níže uvedená omezení z hlediska schválení typu motoru:
 —
 podtlak v sání nesmí být větší než podtlak u motoru schváleného typu,
 —
 protitlak výfukových plynů nesmí být větší než protitlak u motoru schváleného typu,
 —
 objem výfukového systému je v rozmezí ±40 % motoru schváleného typu,
 —
 setrvačný moment kombinace setrvačníku a převodovky je v rozmezí ±15 % motoru schváleného typu.
 16. ÚPRAVA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 16.1
 Každá úprava typu vozidla z hlediska vlastností uvedených v příloze 1 se oznámí správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán pak může:
 16.1.1
 buď dospět k závěru, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že vozidlo ještě splňuje požadavky, nebo
 16.1.2
 požádat technickou zkušebnu provádějící zkoušky o nový protokol o zkoušce.
 16.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 14.3.
 16.3
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému formuláři oznámení vypracovanému pro toto rozšíření pořadové číslo.
 17. SHODNOST VÝROBY
 17.1
 Každé vozidlo identifikované značkou schválení typu a/nebo dokumentem o schválení v případě typu motoru namontovaného podle ustanovení bodů 5.4 a 14.4 tohoto předpisu se musí z hlediska konstrukčních částí, které ovlivňují emise viditelných znečišťujících látek, shodovat se schváleným typem vozidla.
 17.2
 K ověření shodnosti podle bodu 17.1 se odebere vozidlo ze série.
 17.3
 Shodnost vozidla se schváleným typem se ověří na základě popisu uvedeného ve formuláři schválení podle přílohy 2 tohoto předpisu. Kromě toho se vykonají ověřovací zkoušky za


text:
těchto podmínek:
 17.3.1
 Vozidlo s motorem, který nebyl zaběhnut, se podrobí zkoušce při volné akceleraci podle přílohy 5 tohoto předpisu. Vozidlo se považuje za shodné se schváleným typem vozidla, pokud zjištěný koeficient absorpce nepřesáhne o více než 0,5 m–1 hodnotu uvedenou ve značce schválení typu nebo dokumentu o schválení (viz bod 17.1). Na žádost výrobce se místo referenčního paliva může použít běžně dostupné palivo. V případě sporu se musí použít referenční palivo.
 17.3.2
 Pokud hodnota zjištěná při zkoušce podle bodu 17.3.1 přesáhne o více než 0,5 m-l hodnotu uvedenou ve značce schválení typu nebo dokumentu o schválení (viz bod 17.1), podrobí se motor zkoušce při ustálených otáčkách na křivce plného výkonu podle přílohy 4 tohoto předpisu. Hodnoty emisí viditelných znečišťujících látek nesmějí přesáhnout mezní hodnoty stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.
 18. SANKCE ZA NESHODNOST VÝROBY
 18.1
 Nejsou-li splněny požadavky stanovené v bodu 17.1 nebo nevyhovělo-li vozidlo zkouškám stanoveným v bodu 17.3, může být schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu odejmuto.
 18.2
 Pokud smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, oznámí to neprodleně ostatním smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, kopií formuláře schválení, která má na konci velkými písmeny uvedenu poznámku „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“, k níž se připojí datum a podpis.
 19. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela zastaví výrobu vozidla schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného oznámení tento orgán o této skutečnosti informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, kopií formuláře schválení, který má na konci velkými písmeny uvedenu poznámku „VÝROBA UKONČENA“, k níž se připojí datum a podpis.
 20. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH ZKOUŠKY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, oznámí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben provádějících zkoušky pro schválení typu a správních orgánů, které udělují schválení typu a jimž se zasílají formuláře osvědčující schválení, rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení vydané v ostatních zemích.
 ČÁST III – EMISE VIDITELNÝCH ZNEČIŠŤUJÍCÍCH LÁTEK VE VÝFUKOVÝCH PLYNECH MOTOROVÉHO VOZIDLA, JEHOŽ MOTOR NEBYL SCHVÁLEN ZVLÁŠŤ
 21. DEFINICE
 Pro účely části III tohoto předpisu se:
 21.1
 „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla z hlediska omezení emisí viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem;
 21.2
 „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou vlastnosti vozidla a motoru podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 21.3
 Další definice použitelné pro tuto část III jsou uvedeny v bodu 2 tohoto předpisu.
 22. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 22.1
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska omezení emisí znečišťujících látek vypouštěných motorem podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.
 22.2
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží níže uvedené dokumenty a tyto podrobné údaje:
 22.2.1
 popis typu vozidla a motoru obsahující všechny podrobné údaje uvedené v příloze 1.
 22.3
 Technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu stanovené v bodu 24 předpisu se předá motor a zařízení stanovené v příloze 1 předpisu k montáži do vozidla, které má být schváleno. Zkouška však může být provedena na


text:
vozidle představujícím typ vozidla, který má být schválen, pokud to výrobce požaduje a technická zkušebna provádějící zkoušky pro schválení typu s tím souhlasí.
 23. SCHVÁLENÍ
 23.1
 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 24.
 23.2
 Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení typu. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti 03, což odpovídá sérii změn 03, které vstoupily v platnost dnem 20. dubna 1986) udávají sérii změn zahrnující poslední zásadní technické změny předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
 23.3
 Schválení či rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu musí být oznámeno smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který odpovídá vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 23.4
 Na každé vozidlo, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení upevní mezinárodní značka schválení typu, která se skládá:
 23.4.1
 z kruhu, v němž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (3);
 23.4.2
 z čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu napravo od kruhu podle bodu 5.4.1;
 23.4.3
 z dodatečného symbolu v podobě obdélníku, v němž je číslo vyjadřující v m-1 korigovaný koeficient absorpce, který byl zjištěn v době schvalování během zkoušky při volné akceleraci a který byl stanoven v době schvalování postupem popsaným v příloze 5 bodu 3.2 tohoto předpisu.
 23.5
 Pokud se vozidlo shoduje s typem schváleným podle jednoho či více dalších předpisů připojených k dohodě, nemusí se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, opakovat symbol předepsaný v bodu 23.4.1; v tomto případě se čísla předpisů a čísla schválení typu i dodatečné symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno v zemi, která vydala schválení podle tohoto předpisu, umístí do svislých sloupců napravo od symbolu podle bodu 23.4.1.
 23.6
 Značka schválení typu a dodatečný symbol musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné.
 23.7
 Značka schválení typu se umístí na štítek s údaji o vozidle upevněný výrobcem nebo v jeho blízkosti.
 23.8
 V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu a dodatečného symbolu.
 24. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 24.1 Obecně
 Konstrukční části, které mohou ovlivnit emise viditelných znečišťujících látek, musí být navrženy, vyrobeny a smontovány tak, aby vozidlo při normálním použití bylo schopno splňovat ustanovení tohoto předpisu navzdory vibracím, kterým může být vystaveno.
 Musí být možné ověřit technickou způsobilost vozidla určením jeho výkonu ve vztahu k údajům shromážděným ke schválení typu, které se uvádějí v bodu 11.1.2.2 přílohy 2 tohoto předpisu. Vyžaduje-li tato prohlídka zvláštní postup, musí být tento podrobně uveden v servisní příručce (nebo rovnocenném dokumentu). Tento zvláštní postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního vybavení, než které se poskytuje s vozidlem.
 24.2 Požadavky týkající se zařízení pro studený start
 24.2.1
 Zařízení pro studený start musí být navrženo a vyrobeno tak, aby nemohlo být uvedeno v činnost nebo ponecháno v činnosti, jestliže je motor normálně v chodu.
 24.2.2
 Bod 24.2.1 se nepoužije,


text:
je-li splněna alespoň jedna z těchto podmínek:
 24.2.2.1
 koeficient absorpce světla plyny vypouštěnými motorem při ustálených otáčkách měřený postupem podle přílohy 4 tohoto předpisu nepřekračuje při zapnutém zařízení pro studený start mezní hodnoty uvedené v příloze 7 tohoto předpisu;
 24.2.2.2
 ponechá-li se zařízení pro studený start v činnosti, způsobí to v přiměřeném čase zastavení motoru.
 24.3 Požadavky týkající se emisí viditelných znečišťujících látek
 24.3.1
 Emise viditelných znečišťujících látek vypouštěných vozidlem typu předaného ke schválení se měří oběma metodami popsanými v přílohách 4 a 5 tohoto předpisu, které se týkají zkoušek při ustálených otáčkách a zkoušek při volné akceleraci. Je-li k provádění těchto zkoušek u hybridních elektrických vozidel nutný zvláštní postup, musí být tento podrobně uveden v servisní příručce (nebo rovnocenném dokumentu). Tento zvláštní postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního vybavení, než které se poskytuje s vozidlem.
 24.3.2
 Emise viditelných znečišťujících látek změřené metodou podle přílohy 4 tohoto předpisu nesmějí překročit mezní hodnoty uvedené v příloze 7 tohoto předpisu.
 24.3.3
 U motorů s přeplňovacím dmychadlem poháněným výfukovými plyny nesmí koeficient absorpce měřený při volné akceleraci překročit mezní hodnotu stanovenou v příloze 7 pro hodnotu jmenovitého průtoku, která odpovídá maximálnímu koeficientu absorpce naměřenému během zkoušek při ustálených otáčkách o více než 0,5 m-l.
 24.3.4
 Je přípustné použít rovnocenné měřicí přístroje. Použije-li se jiný přístroj, než je uveden v příloze 8 tohoto předpisu, je nutno prokázat jeho rovnocennost pro dotyčný motor.
 25. ÚPRAVA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 25.1
 Každá úprava typu vozidla nebo typu konstrukční součásti z hlediska vlastností uvedených v příloze 1 tohoto předpisu se oznámí správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán pak může:
 25.1.1
 buď dospět k závěru, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že vozidlo v každém případě ještě splňuje požadavky, nebo
 25.1.2
 požádat technickou zkušebnu provádějící zkoušky o nový protokol o zkoušce.
 25.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 23.3.
 25.3
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému formuláři oznámení vypracovanému pro toto rozšíření pořadové číslo.
 26. SHODNOST VÝROBY
 26.1
 Každé vozidlo se značkou schválení typu podle tohoto předpisu se musí z hlediska konstrukčních částí, které ovlivňují emise viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem, shodovat se schváleným typem vozidla.
 26.2
 K ověření shodnosti podle bodu 26.1 se odebere ze série vozidlo se značkou schválení typu podle tohoto předpisu.
 26.3
 Shodnost vozidla se schváleným typem se ověří na základě popisu uvedeného ve formuláři schválení. Kromě toho se vykonají ověřovací zkoušky za těchto podmínek:
 26.3.1
 Vozidlo, které nebylo zaběhnuto, se podrobí zkoušce při volné akceleraci podle přílohy 5 tohoto předpisu. Vozidlo se považuje za shodné se schváleným typem, pokud zjištěný koeficient absorpce nepřesáhne o více než 0,5 m–1 hodnotu uvedenou ve značce schválení typu (viz bod 26.1). Na žádost výrobce se místo referenčního paliva může použít běžně dostupné palivo. V případě sporu se musí použít referenční palivo.
 26.3.2
 Pokud hodnota zjištěná při zkoušce podle bodu 26.3.1 přesáhne o více než 0,5 m-l hodnotu uvedenou ve značce schválení typu, podrobí se motor vozidla


text:
zkoušce při ustálených otáčkách na křivce plného výkonu podle přílohy 4 tohoto předpisu. Hodnoty emisí viditelných znečišťujících látek nesmějí přesáhnout mezní hodnoty stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.
 27. SANKCE ZA NESHODNOSTI VÝROBY
 27.1
 Nejsou-li splněny požadavky stanovené v bodu 26.1 nebo nevyhovělo-li vozidlo nebo vozidla zkouškám stanoveným v bodu 26.3, může být schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu odejmuto.
 27.2
 Pokud smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, oznámí to neprodleně ostatním smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, kopií formuláře schválení, která má na konci velkými písmeny uvedenu poznámku „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“, k níž se připojí datum a podpis.
 28. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela zastaví výrobu vozidla schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného oznámení tento orgán o této skutečnosti informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, kopií formuláře schválení, který má na konci velkými písmeny uvedenu poznámku „VÝROBA UKONČENA“, k níž se připojí datum a podpis.
 29. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH ZKOUŠKY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, oznámí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben provádějících zkoušky pro schválení typu a správních orgánů, které udělují schválení typu a jimž se zasílají formuláře osvědčující schválení, rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení vydané v ostatních zemích.
 (1) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (volné), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (volné), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (volné), 34 pro Bulharsko, 35–36 (volné), 37 pro Turecko, 38–39 (volné), 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (volné), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy, přičemž používají svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (volné), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu a 47 pro Jižní Afriku. Další čísla se přidělí ostatním zemím v chronologickém pořadí, v němž ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel nebo v němž k ní přistoupí, a čísla takto přidělená oznámí generální tajemník OSN smluvním stranám dohody.
 (2) Viz poznámka pod čarou 1.
 (3) Viz poznámka pod čarou 1.
 PŘÍLOHA 1
 ZÁKLADNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA A VZNĚTOVÉHO MOTORU A INFORMACE TÝKAJÍCÍ SE PROVEDENÍ ZKOUŠEK (1)
 (2)
 Poznámka: Písmeno „E“ před číslicemi znamená: informace je nutno poskytnout ke schválení emisí. Není-li před číslicemi uvedeno žádné písmeno, znamená to: informace je nutno poskytnout v každém případě.
 Poznámky pod čarou viz konec přílohy.


text:
0. POPIS VOZIDLA
 0.1
 Značka:
 0.2
 Typ:
 0.3
 Jméno a adresa výrobce:
 0.4
 Typ motoru a číslo schválení typu:
 1. POPIS MOTORU
 1.1
 Značka:
 1.2
 Obchodní značka:
 1.3
 Jméno a adresa výrobce:
 1.4
 Typ (typy):
 1.5
 Pracovní cyklus: čtyřdobý/dvoudobý/jiný (3)
 1.6
 Vrtání: ............ mm
 1.7
 Zdvih: ............ mm
 1.8
 Zdvihový objem: ............ cm3
 1.9
 Počet a uspořádání válců a pořadí zapalování:
 1.10
 Spalovací systém: popis:
 1.11
 Výkresy spalovacího prostoru a hlavy pístu:
 1.12
 Kompresní poměr (4):
 1.13
 Minimální průřezy vstupních a výstupních průchodů (4):
 2. SYSTÉM CHLAZENÍ: CHLAZENÍ KAPALINOU/VZDUCHEM (3)
 2.1 Vlastnosti systému chlazení kapalinou:
 2.1.1
 Druh kapaliny:
 2.1.2
 Oběhové čerpadlo (3): popis nebo značka (značky) a typ (typy)
 2.1.3
 Popis systémů chladiče/ventilátoru:
 2.1.4
 Převodový poměr (3):
 2.1.5
 Max. teplota na výstupu (3): ............ °C
 2.2 Vlastnosti systému chlazení vzduchem:
 2.2.1
 Systém dmychadla: vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy):
 2.2.2
 Převodový poměr (poměry) (3):
 2.2.3
 Systémy regulace teploty: ano/ne (3) – stručný popis:
 2.2.4
 Vedení vzduchu: popis:
 2.2.5
 Max. teplota na typickém místě (5): ............ °C
 3. SYSTÉM SÁNÍ VZDUCHU A DODÁVKA PALIVA
 3.1 Systém sání vzduchu
 3.1.1
 Popis a výkresy systému sání vzduchu a jeho příslušenství (topidlo, tlumič hluku sání, vzduchový filtr atd.) nebo značka (značky) a typ (typy), pokud se zkouška provádí na celém systému, jak jej dodává výrobce vozidla, ve vozidle nebo na zkušebním stavu:
 3.1.2
 Maximální přípustný podtlak v sání na typickém místě (upřesněte místo měření) (4)
 (5): ............ kPa
 3.2 Přeplňování (3): ano/ne
 3.2.1
 Popis systému přeplňování:
 3.2.2
 Vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy):
 3.2.3
 Maximální teplota vzduchu na výstupu výměníku sání (4)
 (5): ............ °C
 3.3 Systém vstřikování:
 3.3.1 Nízkotlaký úsek:
 3.3.1.1
 Dodávka paliva:
 3.3.1.2
 Charakteristický tlak nebo značka (značky) a typ (typy):
 3.3.2 Vysokotlaký úsek:
 3.3.2.1
 Popis systému vstřikování:
 3.3.2.1.1
 Čerpadlo: popis nebo značka (značky) a typ (typy):
 3.3.2.1.2
 Dodávka ............ mm3/zdvih při otáčkách motoru ........... ot/min při plném vstřiku nebo charakteristický diagram (3)
 (4)
 (5)
 Uveďte použitou metodu: na motoru/na zkušebním stavu čerpadla (3)
 Při regulaci řízené přeplňovacím tlakem uveďte charakteristickou dodávku paliva a přeplňovací tlak v závislosti na otáčkách motoru.
 3.3.2.1.3
 Statické časování vstřiku (4)
 (5):
 3.3.2.1.4
 Automatický předvstřik (4):
 3.3.3 Vstřikovací potrubí
 3.3.3.1
 Délka (4)
 (5):
 3.3.3.2
 Vnitřní průměr (4)
 (5):
 3.3.4 Vstřikovač (vstřikovače)
 3.3.4.1
 Značka (značky):
 3.3.4.2
 Typ (typy):
 3.3.4.3
 Otevírací tlak (4): ............ MPa
 3.3.5 Regulátor
 3.3.5.1
 Popis systému regulátoru nebo značka (značky) a typ (typy):
 3.3.5.2
 Otáčky, při kterých začíná omezení, při plném zatížení (4)
 (5): ............ ot/min (maximální jmenovité otáčky)
 3.3.5.3
 Maximální otáčky bez zatížení (4)
 (5): ............ ot/min
 3.3.5.4
 Volnoběžné otáčky (4)
 (5): ............ ot/min
 E 3.4 Systém pro studený start
 Popis nebo značka (značky) a typ (typy):
 E 3.5
 Další zařízení ke snížení kouřových emisí (pokud existuje a pokud není zahrnuto v jiném bodu):
 Popis vlastností:
 4. ČASOVÁNÍ VENTILŮ
 Maximální zdvih ventilů a úhly otevření a zavření vzhledem k úvratím (jmenovité hodnoty) (4)
 (5):
 5. VÝFUKOVÝ SYSTÉM (3)
 5.1
 Popis výfukového zařízení, pokud se zkouška provádí s kompletním výfukovým zařízením poskytnutým výrobcem motoru nebo vozidla:
 Upřesněte protitlak při maximálním netto výkonu a


text:
místo měření: ............. kPa
 Uveďte užitečný objem výfukových plynů (4)
 (5): ............ cm3
 5.2
 Pokud se používá zkušební stav, upřesněte protitlak při maximálním netto výkonu a místo měření:
 kPa
 Uveďte užitečný objem výfukových plynů (4)
 (5): ............ cm3
 6. SYSTÉM MAZÁNÍ
 6.1
 Popis systému:
 6.2
 Oběhová čerpadla (3): ano/ne
 Popis nebo značka (značky) a typ (typy):
 6.3
 Chladič oleje (3): ano/ne
 Popis nebo značka (značky) a typ (typy):
 6.4
 Směs s palivem (3): ano/ne
 (poměr mazacího oleje a paliva):
 7. OSTATNÍ POMOCNÁ ZAŘÍZENÍ POHÁNĚNÁ MOTOREM
 7.1
 Pomocná zařízení potřebná k provozu motoru na zkušebním stavu vyjma charakteristik stavu ventilátoru, nebo značka (značky) a typ (typy):
 7.1.1
 Generátor/alternátory (3): ano/ne
 7.1.2
 Jiné (3):
 E 7.2 Další pomocná zařízení, která jsou v provozu, pokud se zkouška vykonává ve vozidle
 Charakteristiky stavu nebo značka (značky) a typ (typy):
 E 7.3 Převodovka
 Uveďte moment setrvačnosti systému setrvačníku a převodovky, není-li zařazen žádný stupeň (5):
 nebo popis, značka (značky) a typ (typy) (pro měnič momentu):
 8. VÝKON MOTORU (dle údajů výrobce)
 8.1
 Volnoběžné otáčky (4):
 ot/min
 8.2
 Maximální jmenovité otáčky (4):
 ot/min
 8.3
 Minimální jmenovité otáčky (4):
 ot/min
 8.4
 Max. netto točivý moment motoru na zkušebním stavu (4): ............Nm při ot/min
 8.5
 Max. netto výkon motoru na zkušebním stavu (4): ............ kW při ot/min
 uveďte výkon odebraný ventilátorem kW:
 8.5.1
 Zkouška na zkušebním stavu
 Udávané výkony v místech měření uvedených v příloze 4 bodu 2.2 se uvedou v tabulce 1.
 Tabulka 1
 Udávané otáčky a výkony motoru/vozidla (3) předaného ke schválení
 (Otáčky musí být dohodnuty se zkušebním orgánem)
 Měřicí body (7)
 Otáčky motoru: n
 (ot/min)
 Výkon: P
 (6)
 kW
 . . . . .
 . . . . .
 . . . . .
 . . . . .
 . . . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 . . .
 (1) Pro nekonvenční motory a systémy dodá výrobce údaje rovnocenné údajům zde požadovaným.
 (2) U motoru představujícího typ, který má být schválen, se poskytne úplný soubor údajů. U upravených motorů se předloží pouze údaje, které se od tohoto souboru údajů liší.
 (3) Nehodící se škrtněte.
 (4) Uveďte dovolenou odchylku.
 (5) Popřípadě upřesněte rozmezí.
 (6) Netto výkon podle přílohy 10.
 (7) Viz příloha 5 bod 2.2.
 PŘÍLOHA 2
 [Maximální formát: A4 (210 × 297 mm)] (1)
 (2)
 Oznámení týkající se:
 bud':
 SCHVÁLENÍ;
 ODMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ;
 ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ;
 ODEJMUTÍ SCHVÁLENÍ;
 DEFINITIVNÍHO UKONČENÍ VÝROBY (3)
 TYPU VOZIDLA/MOTORU (3) Z HLEDISKA EMISÍ
 nebo:
 POUZE MĚŘENÍ VÝKONU MOTORU
 podle předpisu č. 24
 Schválení č.:
 Rozšíření č.:
 1.
 Obchodní název nebo značka vozidla (4)
 9.
 Obchodní název nebo značka motoru:
 3.
 Typ vozidla (4):
 10.
 Typ motoru: ............ Schválení motoru č. (4):
 11.
 Jméno a adresa výrobce:
 12.
 Jméno a adresa případného zástupce výrobce:
 13.
 Vozidlo/motor předán ke schválení dne (3):
 14.
 Technická zkušebna provádějící zkoušky pro schválení typu:
 15.
 Datum protokolu vydaného touto zkušebnou:
 16.
 Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou:
 17.
 Výsledky zkoušky
 17.1
 Emise (3)
 17.1.1


text:
Zkoušky při ustálených otáčkách: vozidlo na válcovém dynamometru/motor na zkušebním stavu (3)
 Měřicí body
 Otáčky motoru
 n
 (ot/min)
 Výkon
 P
 (kW)
 Jmenovitý průtok
 G
 (l/s)
 Naměřené hodnoty absorpce
 (m–
 1)
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 U schválení typu motoru výkon odebraný ventilátorem během zkoušek (4): ............ kW
 17.1.2
 Zkoušky při volné akceleraci
 17.1.2.1
 Zkouška motoru podle přílohy 5 (4)
 Procento max. ot/min (5)
 Procento max. točivého momentu při ot/min v
 m-1/
 Naměřená hodnota absorpce
 m–1
 Korigovaná absorpce hodnota
 m–1
 100
 100
 90
 100
 100
 90
 90
 90
 100
 80
 90
 80
 17.1.2.2
 Zkouška motoru podle tohoto předpisu, části I, nebo zkouška vozidla podle části III (4)
 Korigovaná hodnota absorpce: ............ m-1
 Ot/min při startu: ............ ot/min
 17.2
 Udávaný max. netto výkon (4): ............ kW při ............ ot/min
 18.
 Značka a typ opacimetru:
 19.
 Základní vlastnosti typu motoru
 Pracovní cyklus motoru: čtyřdobý/dvoudobý (3)
 Počet a uspořádání válců:
 Zdvihový objem: ............ cm3
 Dodávka paliva: přímé vstřikování/nepřímé vstřikování (3)
 Zařízení k přeplňování: ANO/NE (3)
 20.
 Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odejmuto (3)
 Důvod (důvody) rozšíření schválení:
 Místo:
 Datum:
 Podpis:
 Seznam dokumentů obsažených ve spisu ke schválení typu předaných správnímu orgánu, který vydal schválení připojené k tomuto oznámení.
 (1) Poznámky pod čarou viz konec přílohy.
 (2) Název správního orgánu.
 (3) Nehodící se škrtněte.
 (4) Vyplňte nebo uveďte „nepoužitelné“ podle druhu požadovaného schválení.
 (5) Dolní mezní hodnota může být hodnota uvedená výrobcem v souladu s tímto předpisem, částí I bodem 6.3.4.
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Vzor A
 (Viz body 5.8, 14.8 a 23.8 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu upevněná na motoru/vozidle prokazuje, že dotyčný motor/vozidlo byl/o z hlediska emisí viditelných znečišťujících látek vypouštěných motorem schváleno v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 24 pod číslem schválení 032439; v době schválení předpis již zahrnoval sérii změn 03. Korigovaný koeficient absorpce je 1,30 m–1 (v případě schválení vozidla).
 Vzor B
 (Viz body 5.5, 14.5 a 23.5 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu upevněná na motoru/vozidle prokazuje, že dotyčný typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 24 a 33( (1)). Čísla schválení typu udávají, že v době udělení příslušných schválení předpis č. 24 již zahrnoval sérii změn 03, avšak předpis č. 33 byl dosud ve své původní podobě.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 4
 ZKOUŠKA PŘI USTÁLENÝCH OTÁČKÁCH NA KŘIVCE PLNÉHO VÝKONU
 1. ÚVOD
 1.1
 Tato příloha popisuje metodu stanovení emisí viditelných znečišťujících látek při různých ustálených otáčkách na křivce plného výkonu.
 1.2
 Zkoušet se může buď na motoru, nebo na vozidle.
 2. PRINCIP MĚŘENÍ
 2.1
 Měří se opacita výfukových plynů vypouštěných motorem pracujícím za podmínek plného zatížení při ustálených otáčkách.
 2.2
 Provede se dostatečný počet měření v rozsahu mezi maximálními jmenovitými otáčkami a minimálními jmenovitými otáčkami. Krajní měřicí body se musí nacházet na hranicích výše uvedeného rozsahu, jeden bod měření se musí shodovat s otáčkami, při kterých motor má svůj maximální výkon, a jeden s otáčkami, při kterých má svůj maximální točivý moment.
 3. PODMÍNKY ZKOUŠKY
 3.1 Vozidlo nebo motor
 3.1.1
 Motor nebo vozidlo musí být dodány v


text:
dobrém mechanickém stavu. Motor musí být po záběhu.
 3.1.2
 Motor se zkouší se zařízením předepsaným v příloze 1 tohoto předpisu.
 3.1.3
 Seřízení motoru musí být podle údajů výrobce a podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 3.1.4
 Při zkoušce motoru se musí změřit jeho výkon v souladu s přílohou 10 tohoto předpisu, přičemž se musí užít dovolené odchylky podle bodu 3.1.5 této přílohy. Při zkoušce vozidla musí být zajištěno, aby průtok paliva nebyl menší než průtok udaný výrobcem.
 3.1.5
 Výkon motoru se při měření na zkušebním stavu v průběhu zkoušky při ustálených otáčkách na křivce plného výkonu může lišit od výkonu udaného výrobcem, a sice takto:
 maximální výkon
 ±2 %
 v ostatních měřicích bodech
 +6 %
 –2 %.
 3.1.6
 Výfukové zařízení nesmí mít žádné otvory, kterými by se mohly ředit plyny vypouštěné motorem. V případech, kdy má motor více vyústek výfuku, musí být tyto vyústky spojeny do jediného vyústění, ve kterém se měří opacita.
 3.1.7
 Motor pracuje v běžných provozních podmínkách předepsaných výrobcem. Především chladicí kapalina a olej musí mít běžné teploty předepsané výrobcem.
 3.2 Palivo
 Palivem je referenční palivo, jehož vlastnosti jsou uvedeny v příloze 6 tohoto předpisu.
 3.3 Zkušební laboratoř
 3.3.1
 Měří se absolutní teplota T vzduchu (1) na vstupu sání motoru měřeno ve vzdálenosti do 0,15 m proti směru proudění od místa vstupu do čističe vzduchu, nebo není-li čistič vzduchu použit, ve vzdálenosti do 0,15 m od vstupního nátrubku pro vzduch, vyjádřená v kelvinech, a atmosférický tlak ps vyjádřený v kilopascalech, a určí se atmosférický faktor fa podle bodu 6.4.2.1 přílohy 10 tohoto předpisu, který odpovídá těmto ustanovením:
 3.3.1.1
 Motory s přirozeným sáním a mechanicky přeplňované motory:
 3.3.1.2
 Motory přeplňované turbodmychadlem nebo bez chlazení vstupního vzduchu:
 3.3.2
 Aby byla zkouška považována za platnou, musí být parametr fa takový, aby platilo 0,98 ≤ fa ≤ 1,02.
 3.4 Zařízení k odběru vzorků a k měření
 Koeficient absorpce světla výfukovými plyny se musí měřit opacimetrem splňujícím podmínky stanovené v příloze 8 a instalovaným podle přílohy 9 tohoto předpisu.
 4. VYHODNOCENÍ KOEFICIENTU ABSORPCE SVĚTLA
 4.1
 Pro každé otáčky motoru, při kterých se podle bodu 2.2 měří koeficient absorpce, se vypočítá jmenovitý průtok plynu podle následujících vztahů:
 pro dvoudobé motory
 :
 G = V.n/60
 pro čtyřdobé motory
 :
 G = V.n/120
 kde:
 G
 =
 jmenovitý průtok plynu v litrech za sekundu (l/s);
 V
 =
 je zdvihový objem motoru v litrech (l);
 n
 =
 otáčky motoru za minutu (min–1).
 4.2
 Pokud hodnota jmenovitého průtoku není uvedena v tabulce v příloze 7 tohoto předpisu, stanoví se aplikovaná mezní hodnota lineární interpolací.
 (1) Zkoušet lze v klimatizovaných prostorech za řízených atmosférických podmínek.
 PŘÍLOHA 5
 ZKOUŠKA PŘI VOLNÉ AKCELERACI
 1. PODMÍNKY ZKOUŠKY
 1.1
 Zkouška se musí provést na motoru instalovaném na zkušebním stavu nebo ve vozidle.
 1.1.1
 Zkouší-li se motor na zkušebním stavu, musí se zkoušet co nejdříve po zkoušce měření opacity při plném zatížení při ustálených otáčkách. Zejména chladicí kapalina a olej musí mít běžné teploty stanovené výrobcem.
 1.1.2
 Zkouší-li se motor na stojícím vozidle, musí se motor nejprve uvést do běžných provozních podmínek jízdou na silnici


text:
nebo na dynamometru. Zkouška se musí provést co nejdříve po ukončení zahřívací doby.
 1.2
 Spalovací prostor nesmí být ochlazen nebo zanesen nadměrným trváním volnoběhu před zkouškou.
 1.3
 Musí se dodržet zkušební podmínky stanovené v příloze 4 bodech 3.1, 3.2 a 3.3.
 1.4
 Použijí se podmínky pro zařízení k odběru vzorků a k měření stanovené v příloze 4 bodu 3.4.
 2. METODY ZKOUŠKY
 2.1
 Viditelné znečišťující látky při volné akceleraci se měří u motoru s maximálními jmenovitými otáčkami a maximálním výkonem.
 2.2
 Na žádost výrobce se měření provede také na matici až pěti jiných kombinací výkonu a otáček pro motor s menšími otáčkami a nižším výkonem k pokrytí rozsahu otáček a výkonu povoleného v bodu 6.3.4. části I tohoto předpisu zahrnujícího úpravy typu motoru. V tomto případě se viditelné znečišťující látky při ustáleném režimu měří rovněž u motoru s jmenovitými otáčkami a výkonem v těchto ostatních bodech, a to metodou popsanou v příloze 4 tohoto předpisu, aby bylo možno korigovat koeficient absorpce při volné akceleraci v souladu s bodem 3 této přílohy. Tyto hodnoty se zaznamenají do tabulky 2 v příloze 2 tohoto předpisu.
 Níže uvedené schéma znázorňuje šest možných měřicích bodů matice a rozsah výkonu a otáček v každém bodě.
 procento max. jmenovitých otáček
 procento max. točivého momentu při těchto otáčkách
 1
 100
 100
 2
 90
 100
 3
 100
 90
 4
 90
 90
 5
 100
 80
 6
 90
 80
 Každý měřicí bod se vztahuje na oblast výkonu a otáček nalevo od daného bodu a pod tímto bodem a je měřicím bodem pro každý motor s jmenovitými otáčkami a výkonem v této oblasti. Např. měřicí bod u „A“, který platí pro 90 % plného výkonu a 100 % jmenovitých otáček, se vztahuje na oblast jmenovitého výkonu/otáček vymezenou ve schématu body ABCD.
 2.3
 Při zkoušce na zkušebním stavu se motor odpojí od brzdy, která se nahradí buď rotujícími částmi, které jsou v činnosti, není-li zařazen převodový stupeň, nebo setrvačnou hmotností rovnající se přibližně setrvačné hmotnosti těchto částí (viz bod 7.3 přílohy 1 tohoto předpisu).
 2.4
 Zkouší-li se na vozidle, nastaví se řadicí páka do polohy „neutrál“ a spojka je sepnuta.
 2.5
 Při motoru ve volnoběhu se musí akcelerátor sešlápnout rychle, ne však prudce, tak, aby se dosáhlo maximální dodávky vstřikovacího čerpadla. V této poloze se ponechá do dosažení maximálních otáček motoru, kdy začne funkce regulátoru otáček. Jakmile se dosáhne těchto otáček, musí se akcelerátor uvolnit do doby, kdy otáčky motoru klesnou na volnoběžné a opacimetr se vrátí do příslušného stavu.
 2.6
 Postup podle bodu 2.5 se opakuje nejméně šestkrát, aby se vyčistil výfukový systém a bylo možno provést potřebné nastavení přístrojů. Zaznamenají se maximální hodnoty opacity naměřené při každé po sobě jdoucí akceleraci, dokud se nedosáhne ustálených hodnot. Hodnoty naměřené během volnoběhu motoru po každé akceleraci se neuvažují. Naměřené hodnoty se považují za ustálené, jestliže čtyři po sobě následující hodnoty leží v pásmu o šířce 0,25 m-1 a netvoří klesající řadu. Zaznamená se koeficient absorpce XM
 , který je aritmetickým průměrem těchto čtyř hodnot.
 2.7
 Motory vybavené přeplňovacím dmychadlem musí v případě


text:
potřeby splňovat následující zvláštní požadavky:
 2.7.1
 v případě motorů s přeplňovacím dmychadlem, které je spojeno s motorem nebo je motorem mechanicky poháněno a které je možno odpojit, se provedou dva kompletní cykly měření předcházené akceleracemi, přičemž vzduchové dmychadlo je při jednom cyklu zapojeno a při druhém odpojeno. Zaznamená se vyšší hodnota z těchto dvou měření, a
 2.7.2
 pokud má motor několik vyústek výfuku, musí se zkoušet se všemi vyústkami spojenými vhodným zařízením, které zajistí smíšení plynů a které končí jedinou vyústkou. Zkoušet při volné akceleraci se však může na každé vyústce. V tom případě se k výpočtu korigovaného koeficientu absorpce použije aritmetická střední hodnota z hodnot zaznamenaných na každé vyústce a zkouška se považuje za platnou pouze tehdy, když se krajní z měřených hodnot vzájemně neliší o více než 0,15 m-1.
 3. STANOVENÍ KORIGOVANÉ HODNOTY KOEFICIENTU ABSORPCE
 Tato ustanovení se použijí, jestliže koeficient absorpce při ustálených otáčkách byl skutečně zjištěn na téže odvozenině typu motoru.
 3.1 Značky
 XM
 =
 hodnota koeficientu absorpce při volné akceleraci měřená podle bodu 2.4 této přílohy;
 XL
 =
 korigovaná hodnota koeficientu absorpce při volné akceleraci;
 SM
 =
 hodnota koeficientu absorpce měřeného při ustálených otáčkách (příloha 4 bod 2.1), která se nejvíce blíží předepsané mezní hodnotě odpovídající témuž jmenovitému průtoku;
 SL
 =
 hodnota koeficientu absorpce určená podle přílohy 4 bodu 4.2 pro jmenovitý průtok odpovídající bodu měření, v němž byla naměřena hodnota SM.
 3.2
 Protože koeficienty absorpce jsou vyjádřeny v m–1, korigovaná hodnota XL je dána menší hodnotou z následujících dvou výrazů:
 PŘÍLOHA 6
 VLASTNOSTI REFERENČNÍHO PALIVA PŘEDEPSANÉHO PRO ZKOUŠKY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A PRO OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 Vlastnost
 Mezní hodnoty a jednotky
 Metoda ASTM (1)
 Hustota při 15 °C
 min. 0,835 kg/l
 D 1298
 max. 0,845 kg/1
 Cetanové číslo
 min. 51
 D 976
 max. 57
 Destilace (2)
 D 86
 bod 50 % obj.
 min. 245 °C
 bod 90 % obj.
 min. 320 °C
 max. 340
 Konečný bod varu
 max. 370 °C
 Viskozita při 40 °C
 min. 2,5 mm2/s
 D 445
 max. 3,5 mm2/s
 Obsah síry
 min. 0,20 % hmot.
 D 1266, D 2622 nebo D 2785
 max. 0,50
 Bod vzplanutí
 min. 55 °C
 D 93
 Bod ucpání filtru za studena (CFPP)
 max. –5 °C
 předloha CEN Pr EN116 nebo IP309
 Conradsonovo uhlíkové reziduum v 10 % destilačním zbytku
 max. 0,20 % hmot.
 D 189
 10 % destilačním zbytku
 Obsah popela
 max. 0,01 % hmot.
 D 482
 Obsah vody
 max. 0,05 % hmot.
 D 95 nebo D 1744
 Koroze mědi při 100 °C
 max. 1
 D 130
 Neutralizační číslo (číslo kyselosti)
 max. 0,20 mg KOH/g
 D 974
 Pozn. 1: Pro všechny shora uvedené vlastnosti budou uvedeny ekvivalentní metody ISO, jakmile budou zveřejněny.
 Pozn. 2: Uvedené hodnoty jsou celkově odpařená množství ( % znovuzískaných + % ztrát).
 Pozn. 3: Toto palivo může být získáno nepřetržitým procesem a z destilátů z krakování; odsíření je přípustné. Nesmí obsahovat jakékoli kovové přísady.
 Pozn. 4: Hodnoty uvedené ve specifikaci jsou „skutečné hodnoty“. Při stanovení jejich mezních hodnot byly uplatněny podmínky normy ASTM D 3244 „Definování výchozích podkladů při sporech o jakost


text:
ropných výrobků“ a při určování maximálních hodnot byl uvažován nejmenší rozdíl 2R nad nulou; při stanovení maximálních a minimálních hodnot je nejmenší rozdíl 4R (R = reprodukovatelnost). Nehledě na toto opatření, které je nezbytné ze statistických důvodů, by se měl výrobce paliva snažit o dosažení hodnoty nula, je-li stanovena maximální hodnota 2R, a o dosažení střední hodnoty, je-li udána maximální a minimální mezní hodnota. Je-li třeba objasnit otázku, zda palivo má požadované vlastnosti, použijí se podmínky normy ASTM D 3244.
 Pozn. 5: Pokud je pro výpočet tepelné účinnosti motoru nebo vozidla třeba znát výhřevnost paliva, může být vypočtena ze vztahu: měrná energie (výhřevnost) (netto)
 MJ/kg = (46,423 – 8,792d2 + 3,170d)
 [1 – (x + y + s)] + 9,420 s – 2,499 x, kde:
 d je hustota při 15 °C;
 x je hmotnostní poměr vody (%/100);
 y je hmotnostní poměr popela (%/100);
 s je hmotnostní poměr síry (%/100).
 (1) Zkratka pro American Society for Testing and Materials, 1916 Race St., Philadelphia, Pennsylvania 19103, USA.
 PŘÍLOHA 7
 MEZNÍ HODNOTY PRO ZKOUŠKU PŘI USTÁLENÝCH OTÁČKÁCH
 Jmenovitý průtok G
 l/s
 Koeficient absorpce k
 m–1
 m–2
 42
 2,26
 45
 2,19
 50
 2,08
 55
 1,985
 60
 1,90
 65
 1,84
 70
 1,775
 75
 1,72
 80
 1,665
 85
 1,62
 90
 1,575
 95
 1,535
 100
 1,495
 105
 1,465
 110
 1,425
 115
 1,395
 120
 1,37
 125
 1,345
 130
 1,32
 135
 1,30
 140
 1,27
 145
 1,25
 150
 1,225
 155
 1,205
 160
 1,19
 165
 1,17
 170
 1,155
 175
 1,14
 180
 1,125
 185
 1,11
 190
 1,095
 195
 1,08
 200
 1,065
 Poznámka: Uvedené hodnoty jsou zaokrouhleny na nejbližší 0,01 nebo 0,005; neznamená to, že měření je nutno provádět s tímto stupněm přesnosti.
 PŘÍLOHA 8
 VLASTNOSTI OPACIMETRŮ
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato příloha definuje podmínky, které musí splňovat opacimetry užité ke zkouškám podle příloh 4 a 5 tohoto předpisu.
 2. ZÁKLADNÍ POŽADAVKY NA OPACIMETRY
 2.1
 Měřený plyn musí být uzavřen v komoře s neodrazivým vnitřním povrchem.
 2.2
 Při určování efektivní délky dráhy světla plynem je třeba brát v úvahu možný vliv zařízení chránících zdroj světla a fotoelektrický článek. Tato efektivní délka musí být na přístroji vyznačena.
 2.3
 Indikační zařízení opacimetru musí mít dvě měřicí stupnice, jednu udávající absorpci světla v absolutních jednotkách od 0 do ∞ (m–1) a druhou lineární od 0 do 100; obě stupnice musí mít rozsah od nuly pro úplný průchod světla do nejvyšší hodnoty stupnice při plném zatmění.
 3. POŽADAVKY NA KONSTRUKCI
 3.1 Obecně
 Konstrukce musí být taková, aby při provozních podmínkách za ustálených otáček byla kouřová komora plněna kouřem rovnoměrné opacity.
 3.2 Kouřová komora a těleso opacimetru
 3.2.1
 Je třeba omezit na minimum dopad rozptýleného světla vznikajícího vnitřními odrazy nebo rozptylovými efekty na fotoelektrický článek (např. úpravou vnitřních povrchů matovou černí nebo vhodným celkovým uspořádáním).
 3.2.2
 Optické vlastnosti musí být takové, aby společný účinek rozptylu a odrazu nepřekročil jednu jednotku na lineární stupnici, je-li kouřová komora naplněna kouřem s koeficientem absorpce blízkým 1,7 m–1.
 3.3 Zdroj světla
 Zdrojem světla musí být žárovka s barevnou teplotou v rozsahu od 2 800 K do 3 250 K nebo dioda vyzařující zelené


text:
světlo (LED) se spektrálním vrcholem mezi 550 a 570 nm.
 Zdroj světla musí být chráněn proti usazování sazí prostředky, které neovlivňují délku optické dráhy více, než jsou meze stanovené výrobcem.
 3.4 Čidlo
 3.4.1
 Čidlo tvoří fotoelektrický článek s křivkou spektrální odezvy podobnou křivce fotopického vidění lidského oka (maximální odezva v rozsahu od 550 nm do 570 nm; méně než 4 % této maximální odezvy pod 430 nm a nad 680 nm).
 3.4.2
 Konstrukce elektrického obvodu včetně indikačního zařízení musí být taková, aby výstup fotoelektrického článku byl lineární funkcí intenzity vstupujícího světla v celém rozsahu pracovních teplot fotoelektrického článku.
 3.5 Měřicí stupnice
 3.5.1
 Koeficient absorpce světla k se vypočte podle vztahu Ø = Øo e -kL, kde L je efektivní délka dráhy světla měřeným plynem, Øo je vstupující světelný tok a Ø je vystupující světelný tok. Není-li možné stanovit efektivní délku L určitého typu opacimetru přímo podle jeho geometrie, stanoví se:
 buď postupem podle bodu 4 této přílohy, nebo
 korelací s jiným typem opacimetru, jehož efektivní délka je známa.
 3.5.2
 Vztah mezi lineární stupnicí 0 až 100 a koeficientem absorpce světla k je dán vztahem
 kde N je údaj na lineární stupnici a k je odpovídající hodnota koeficientu absorpce.
 3.5.3
 Indikační zařízení opacimetru musí umožňovat odečtení hodnoty koeficientu absorpce 1,7 m-1 s přesností 0,025 m-1.
 3.6 Nastavení a kalibrace měřicí aparatury
 3.6.1
 Elektrický obvod fotoelektrického článku a indikačního zařízení musí být seřiditelný tak, aby když prochází světelný tok kouřovou komorou naplněnou čistým vzduchem nebo komorou identických vlastností, byl ukazatel schopen vrátit se na nulu.
 3.6.2
 Při vypnuté žárovce a odpojeném nebo zkratovaném měřicím obvodu musí být na stupnici koeficientu absorpce údaj ∞ a tento údaj musí zůstat po opětném zapojení měřicího obvodu.
 3.6.3
 Průběžné ověřování se uskutečňuje tak, že se do kouřové komory umístí stínítko představující plyn, jehož koeficient absorpce světla k při měření podle bodu 3.5.1 je mezi 1,6 m-1 a 1,8 m-1. Hodnota k musí být známa v rozmezí ± 0,025 m-1.
 Ověření spočívá ve zjištění, že při zasunutí stínítka mezi zdroj světla a fotometrický článek se tato hodnota neliší od hodnoty odečtené na indikačním zařízení opacimetru o více než 0,05 m-1.
 3.7 Odezva opacimetru
 3.7.1
 Doba odezvy elektrického měřicího obvodu je dobou, které je zapotřebí, aby indikační zařízení po zasunutí stínítka plně zakrývajícího fotoelektrický článek dosáhlo 90 % výchylky celé stupnice; tato doba musí být 0,9 až 1,1 s.
 3.7.2
 Tlumení elektrického měřicího obvodu musí být takové, aby počáteční překmit za konečný ustálený údaj po jakékoliv okamžité změně na vstupu (např. vložení kalibračního stínítka) nepřekročil 4 % údaje jednotek na lineární stupnici.
 3.7.3
 Doba odezvy opacimetru vlivem fyzikálních jevů v kouřové komoře je dobou mezi vstupem plynu do měřicího přístroje a úplným vyplněním kouřové komory; tato doba nesmí překročit 0,4 s.
 3.7.4
 Tato ustanovení se vztahují pouze na opacimetry, které se používají k měření opacity při volné akceleraci.
 3.8 Tlak měřeného plynu a vzduchu k vyplachování
 3.8.1
 Tlak výfukového plynu v kouřové komoře se nesmí lišit o více než 75 mm vodního sloupce od atmosférického tlaku.
 3.8.2
 Změny


text:
tlaku měřeného plynu a vzduchu k vyplachování nesmějí způsobit, aby se koeficient absorpce plynu s koeficientem absorpce 1,7 m–1 měnil o více než 0,05 m-1.
 3.8.3
 Opacimetr musí být vybaven vhodným zařízením pro měření tlaku v kouřové komoře.
 3.8.4
 Meze změn tlaku plynu a vzduchu k vyplachování v kouřové komoře stanovuje výrobce zařízení.
 3.9 Teplota měřeného plynu
 3.9.1
 V každém bodě kouřové komory musí být v okamžiku měření teplota plynu mezi 70 °C a maximální teplotou stanovenou výrobcem opacimetru tak, aby se indikace při komoře naplněné plynem s koeficientem absorpce 1,7 m-1 v celém teplotním rozsahu neměnila o více než 0,1 m-1.
 3.9.2
 Opacimetr musí být vybaven vhodným zařízením pro měření teploty v kouřové komoře.
 4. EFEKTIVNÍ DÉLKA „L“ OPACIMETRU
 4.1 Obecně
 4.1.1
 U některých typů opacimetrů nemá plyn konstantní opacitu mezi zdrojem světla a fotometrickým článkem nebo mezi průhlednými částmi, které chrání zdroj světla a fotometrický článek. V takových případech je efektivní délkou L délka sloupce plynu rovnoměrné opacity, která dává stejnou absorpci světla, jako dává plyn, který je do opacimetru normálně napouštěn.
 4.1.2
 Efektivní délka dráhy světla se získá porovnáním údaje N normálně pracujícího opacimetru s údajem No
 , na opacimetru upraveném tak, aby zkoušený plyn vyplnil přesně definovanou délku Lo
 .
 4.1.3
 Pro stanovení potřebných korekcí na posun nuly je třeba porovnat rychle za sebou jdoucí údaje.
 4.2 Metoda vyhodnocení L
 4.2.1
 Zkušebním plynem je výfukový plyn konstantní opacity nebo plyn pohlcující světlo, který má podobnou měrnou hmotnost, jako má výfukový plyn.
 4.2.2
 Stanoví se přesně sloupec opacimetru délky Lo
 , který může být rovnoměrně vyplněn zkušebním plynem a jehož konce jsou v zásadě kolmé na dráhu světla. Tato délka Lo
 se musí blížit přepokládané efektivní délce opacimetru.
 4.2.3
 Změří se střední teplota zkušebního plynu v kouřové komoře.
 4.2.4
 V případě potřeby je možno připojit do potrubí odběru vzorků co nejblíže k sondě expanzní nádobu mající dostatečný objem pro tlumení pulsací a kompaktní konstrukci. Rovněž může být připojen chladič. Připojení expanzní nádoby a chladiče by nemělo nežádoucím způsobem ovlivňovat složení výfukového plynu.
 4.2.5
 Zkouška pro stanovení efektivní délky spočívá ve střídavém průchodu vzorku zkušebního plynu normálně pracujícím opacimetrem a stejným přístrojem upraveným podle bodu 4.1.2.
 4.2.5.1
 Údaje opacimetru musí být v průběhu zkoušky nepřetržitě zaznamenávány zapisovačem, jehož doba odezvy je stejná jako doba odezvy opacimetru nebo je kratší.
 4.2.5.2
 Při normálním provozu opacimetru je údaj opacity na lineární stupnici N a údaj střední teploty plynů v kelvinech je T.
 4.2.5.3
 Při známé délce Lo
 vyplněné stejným zkušebním plynem je údaj opacity na lineární stupnici N0
 a údaj střední teploty plynů v kelvinech je To
 .
 4.2.6
 Efektivní délka se rovná:
 4.2.7
 Zkoušku je třeba zopakovat nejméně se čtyřmi zkušebními plyny, jejichž naměřené hodnoty jsou na lineární stupnici rovnoměrně rozloženy mezi hodnotami 20 a 80.
 4.2.8
 Efektivní délkou L opacimetru je aritmetický průměr z efektivních délek získaných pro každý z plynů podle bodu 4.2.6.
 PŘÍLOHA 9
 INSTALACE A POUŽITÍ OPACIMETRU
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 V této příloze je stanovena instalace a použití opacimetrů pro zkoušky podle příloh 4 a


text:
5 tohoto předpisu.
 2. VZORKOVACÍ OPACIMETR
 2.1 Instalace pro zkoušky při ustálených otáčkách
 2.1.1
 Poměr průřezu sondy k průřezu výfukového potrubí nesmí být menší než 0,05. Protitlak měřený ve výfukovém potrubí u vstupu sondy nesmí překročit 75 mm vodního sloupce.
 2.1.2
 Sondou je trubka, jejíž dopředu směřující otevřený konec se nachází v ose výfukového potrubí, popřípadě v ose prodlužovacího potrubí, je-li ho zapotřebí. Sondu je třeba umístit do průřezu, v němž je rozdělení kouře přibližně rovnoměrné. Za tím účelem se sonda umístí co nejdále směrem po proudu plynů ve výfukovém potrubí, popřípadě v prodlužovacím potrubí tak, aby se konec sondy nacházel v přímé části potrubí, která je dlouhá nejméně 6 D od místa odběru vzorků ve směru proti proudu plynů a 3 D ve směru po proudu plynů, kde D je průměr vyústky výfukového potrubí. Je-li použito prodlužovací potrubí, nesmí spojem vnikat vzduch.
 2.1.3
 Tlak ve výfukovém potrubí a pokles tlaku v potrubí odběru vzorků musí být takové, aby sonda odebírala vzorek v podstatě rovnocenný vzorku, který by byl získán při izokinetickém odběru.
 2.1.4
 V případě potřeby je možno připojit do potrubí odběru vzorků co nejblíže k sondě expanzní nádobu kompaktní konstrukce a dostatečného objemu pro tlumení pulsací. Rovněž může být připojen chladič. Konstrukce expanzní nádoby a chladiče nesmí nežádoucím způsobem ovlivňovat složení výfukového plynu.
 2.1.5
 Do výfukového potrubí lze umístit škrtící klapku nebo jiný prostředek pro zvýšení tlaku odebíraného vzorku, a to ve vzdálenosti nejméně 3 D od vzorkovací sondy ve směru po proudu plynů.
 2.1.6
 Propojovací potrubí mezi sondou, chladicím zařízením, expanzní nádobou (je-li zapotřebí) a opacimetrem musí být co nejkratší a musí splňovat požadavky na tlak a teplotu podle přílohy 8 bodů 3.8 a 3.9. Potrubí musí být od místa odběru vzorků k opacimetru nakloněno směrem nahoru, přičemž je třeba se vyvarovat ostrých ohybů, ve kterých by se mohly usazovat saze. Před opacimetrem je třeba instalovat obtokový ventil, pokud není součástí opacimetru.
 2.1.7
 Během zkoušky je třeba ověřit, zda jsou v měřicí komoře splněny požadavky přílohy 8 bodu 3.8 týkající se tlaku a požadavky přílohy 8 bodu 3.9 týkající se teploty.
 2.2 Instalace pro zkoušky při volné akceleraci
 2.2.1
 Poměr průřezu sondy k průřezu výfukového potrubí nesmí být menší než 0,05. Protitlak měřený ve výfukovém potrubí u vstupu sondy nesmí překročit 75 mm vodního sloupce.
 2.2.2
 Sondou je trubka, jejíž dopředu směřující otevřený konec se nachází v ose výfukového potrubí, popřípadě v ose prodlužovacího potrubí, je-li ho zapotřebí. Sondu je třeba umístit do průřezu, v němž je rozdělení kouře přibližně rovnoměrné. Za tím účelem se sonda umístí co nejdále směrem po proudu plynů ve výfukovém potrubí, popřípadě v prodlužovacím potrubí tak, aby se konec sondy nacházel v přímé části potrubí, která je dlouhá nejméně 6 D od místa odběru vzorků ve směru proti proudu plynů a 3 D ve směru po proudu plynů, kde D je průměr vyústky výfukového potrubí. Je-li použito prodlužovací potrubí, nesmí spojem vnikat vzduch.
 2.2.3
 Vzorkovací systém musí být takový, aby při všech otáčkách motoru byl tlak vzorku v opacimetru v mezích stanovených


text:
v příloze 8 bodu 3.8.2. Splnění této podmínky lze ověřit zjištěním tlaku vzorku při volnoběhu motoru a při maximálních nezatížených otáčkách. V závislosti na vlastnostech opacimetru lze tlak regulovat pevnou redukcí nebo škrtící klapkou ve výfukovém potrubí nebo v prodlužovacím potrubí.
 Při jakékoli použité metodě nesmí protitlak ve výfukovém potrubí v místě vstupu sondy překročit 75 mm vodního sloupce.
 2.2.4
 Spojovací potrubí k opacimetru musí být co nejkratší. Potrubí musí být od místa odběru vzorků k opacimetru nakloněno směrem nahoru, přičemž je třeba se vyvarovat ostrých ohybů, ve kterých by se mohly usazovat saze. Před opacimetrem může být instalován obtokový ventil, který v době, kdy se neprovádí měření, izoluje opacimetr od proudu výfukových plynů.
 3. PLNOPRŮTOČNÝ OPACIMETR
 Pro zkoušky při ustálených otáčkách a při volné akceleraci platí pouze tyto obecné podmínky:
 3.1
 Spoje v potrubí mezi výfukovým potrubím a opacimetrem nesmí umožňovat vnikání vzduchu zvenčí.
 3.2
 Spojovací potrubí k opacimetru musí být co nejkratší, podobně jako v případě vzorkovacích opacimetrů. Systém potrubí musí být od výfukového potrubí k opacimetru nakloněn směrem nahoru, přičemž je třeba se vyvarovat ostrých ohybů, ve kterých by se mohly usazovat saze. Před opacimetrem může být instalován obtokový ventil, který v době, kdy se neprovádí měření, izoluje opacimetr od proudu výfukových plynů.
 3.3
 Před opacimetrem může být též zapotřebí chladicí systém.
 PŘÍLOHA 10
 METODA „EHK“ MĚŘENÍ NETTO VÝKONU VZNĚTOVÝCH MOTORŮ
 1. ÚČEL
 Tato ustanovení se týkají metody sestrojení křivky výkonu při plném zatížení spalovacího motoru jako funkce otáček motoru.
 2. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato metoda se týká spalovacích motorů, které se používají k pohonu vozidel, na něž se vztahuje tento předpis a předpis č. 15 (E/ECE/324-E/ECE/505/Rev.l/Add.14/Rev.3).
 Motory náležejí do jedné z těchto kategorií:
 pístové spalovací motory s posuvně vratným pohybem pístu (zážehové nebo vznětové) s výjimkou motorů s volnými písty;
 motory s rotujícími písty.
 Motory mohou být s přirozeným sáním, jakož i přeplňované.
 3. DEFINICE
 Pro účely těchto ustanovení se:
 „netto výkonem“ rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenného orgánu (1) při odpovídajících otáčkách motoru a s pomocným zařízením uvedeným v tabulce 1;
 „sériově vyráběným zařízením“ rozumí zařízení určené výrobcem pro předpokládané použití.
 4. PŘESNOST MĚŘENÍ
 4.1 Točivý moment
 ±1 % měřeného točivého momentu (2)
 4.2 Otáčky motoru
 ±0,5 % měřených otáček
 4.3 Spotřeba paliva
 ±1 % měřené spotřeby
 4.4 Teplota paliva
 ±2 K 4,5
 4.5 Teplota vzduchu
 ±2 K
 4.6 Barometrický tlak
 ±100 Pa
 4.7 Podtlak v sacím potrubí (viz poznámku 1a k tabulce 1)
 ±50 Pa
 4.8 Tlak ve výfukovém potrubí (viz poznámku 1b k tabulce 1)
 ±200 Pa
 5. ZKOUŠKA KE STANOVENÍ NETTO VÝKONU MOTORU
 5.1 Pomocná zařízení
 5.1.1 Použitá pomocná zařízení
 Při zkoušce musí být na zkušebním stavu instalována pomocná zařízení nezbytná pro práci motoru při předpokládaném použití (uvedená v tabulce 1), pokud možno ve stejné poloze, v jaké by se nacházela při předpokládaném použití.
 5.1.2 Odpojená pomocná zařízení
 Pomocná zařízení, která jsou nutná pouze k provozu vozidla a bývají namontována na motoru, musí být při zkoušce odstraněna. Jako příklad lze uvést:
 —
 vzduchový kompresor pro brzdy,
 —


text:
čerpadlo posilovače řízení,
 —
 čerpadlo systému odpružení,
 —
 klimatizační systém.
 Pokud nelze pomocné zařízení odmontovat, může se stanovit výkon, který toto zařízení odebírá v nezatíženém stavu, a připočíst k měřenému výkonu motoru.
 Tabulka 1
 Pomocná zařízení instalovaná při zkoušce ke stanovení netto výkonu motoru
 Číslo
 Pomocná zařízení
 Použití při zkoušce netto výkonu
 1
 Sací systém
 –
 sběrné sací potrubí
 –
 zařízení pro omezení emisí z klikové skříně
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 –
 vzduchový filtr
 –
 tlumič sání
 –
 omezovač otáček
 Ano, sériově vyráběné zařízení (3)
 2
 Zařízení pro předehřívání nasávaného vzduchu
 Ano, sériově vyráběné zařízení. Pokud možno, seřídit v nejvýhodnější poloze
 3
 Výfukový systém
 –
 čistič výfuku
 Ano, sériově vyráběné zařízení.
 –
 sběrné výfukové potrubí
 –
 přeplňovací zařízení
 –
 spojovací potrubí (4)
 –
 tlumič (4)
 –
 výfuková trubka (4)
 –
 výfuková brzda (5)
 4
 Čerpadlo pro dodávku paliva (6)
 Ano, sériově vyráběné zařízení.
 5
 Karburátor
 –
 elektronický systém řízení, měřič průtoku vzduchu atd. (jsou-li instalovány)
 Ano, sériově vyráběné zařízení.
 –
 redukční ventil
 –
 odpařovač
 –
 směšovač
 Zařízení pro plynové motory
 6
 Zařízení pro vstřikování paliva
 (pro zážehové a vznětové motory)
 –
 předfiltr
 Ano, sériově vyráběné zařízení.
 –
 filtr
 –
 čerpadlo
 –
 vysokotlaké potrubí
 –
 vstřikovač
 –
 škrtící klapka v sacím potrubí (7), je-li instalována
 –
 elektronický systém řízení, měřič průtoku vzduchu atd. ... (jsou-li instalovány)
 –
 regulátor/systém ovládání
 –
 automatická zarážka plného zatíženíu ozubené tyče v závislosti na atmosférických podmínkách
 7
 Zařízení pro chlazení kapalinou
 –
 kapota motoru
 –
 kryt výstupu vzduchu
 Ne
 –
 chladič
 –
 ventilátor (8)
 (9)
 –
 proudnicový kryt ventilátoru
 –
 vodní čerpadlo
 –
 termostat (10)
 Ano (11), sériově vyráběné zařízení
 8
 Chlazení vzduchem
 –
 proudnicový kryt
 –
 dmychadlo (8)
 (9)
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 Zařízení pro regulaci teploty
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 9
 Elektrická zařízení
 Ano (12), sériově vyráběné zařízení
 10
 Přeplňovací zařízení
 (je-li instalováno)
 –
 kompresor poháněný přímo motorem a/nebo výfukovými plyny
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 –
 mezichladič (13)
 –
 čerpadlo chladicí kapaliny nebo ventilátor (poháněné motorem)
 –
 zařízení regulující průtok chladicí kapaliny (je-li instalováno)
 11
 Pomocný ventilátor zkušebního stavu
 Ano, je-li nutný
 12
 Zařízení proti znečišťujícím látkám (5)
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 5.1.3 Pomocná zařízení pro spouštění vznětových motorů
 U pomocných zařízení sloužících ke spouštění vznětových motorů přicházejí v úvahu tyto dva případy:
 a)
 elektrické spouštění: instaluje se generátor, který v případě potřeby napájí pomocná zařízení nezbytná pro práci motoru;
 b)
 spouštění jinými než elektrickými prostředky: jsou-li pro práci motoru nezbytná určitá elektrická pomocná zařízení, instaluje se generátor, který tato zařízení napájí. V opačném případě se generátor odstraní.
 V obou případech je instalován a v podmínkách bez zatížení pracuje systém, který vyrábí a akumuluje energii potřebnou pro spouštění.
 5.2 Podmínky seřízení
 Podmínky seřízení při zkoušce ke stanovení netto výkonu jsou uvedeny v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Podmínky seřízení
 1
 Seřízení karburátoru (karburátorů)
 Seřízeno podle údajů výrobce pro sériovou výrobu a použito bez další změny pro určité použití.
 2
 Seřízení dávkování vstřikovacího čerpadla
 3
 Seřízení zapalování nebo vstřiku (křivka předstihu)
 4
 Seřízení regulátoru
 5
 Zařízení proti znečišťujícím látkám
 5.3 Podmínky zkoušky
 5.3.1
 Zkouška ke stanovení


text:
netto výkonu se u zážehových motorů provádí při plném plynu a u vznětových motorů při pevném nastavení vstřikovacího čerpadla pro plné zatížení, přičemž motor je vystrojen podle tabulky 1.
 5.3.2
 Měří se při stabilizovaných pracovních podmínkách a při dostatečné dodávce čerstvého vzduchu do motoru. Motor musí být předem zaběhnut podle doporučení výrobce. Ve spalovacích prostorech mohou být v omezeném množství přítomny usazeniny. Podmínky zkoušky, jako je vstupní teplota nasávaného vzduchu, musí být zvoleny co nejblíže referenčním podmínkám (viz bod 6.2), aby byla hodnota korekčního součinitele co nejnižší.
 5.3.3
 Teplota vzduchu nasávaného do motoru (okolní teplota) se měří ve vzdálenosti do 0,15 m před proti směru proudění od místa vstupu do čističe vzduchu, nebo není-li čistič vzduchu použit, ve vzdálenosti do 0,15 m od vstupního nátrubku pro vzduch. Teploměr nebo termočlánek musí být stíněn proti sálavému teplu a umístěn přímo do proudu vzduchu. Musí být rovněž stíněn proti zpětnému stříkání paliva. K získání reprezentativního průměru vstupní teploty se měří v dostatečném počtu měřicích míst.
 5.3.4
 Měřit se nesmí, dokud točivý moment, otáčky a teplota nejsou po dobu nejméně jedné minuty v podstatě konstantní.
 5.3.5
 Otáčky motoru se během zkušebního chodu nebo během měření nesmějí odchylovat od zvolených otáček o více než ±1 % nebo ±10 min–1, podle toho, která z těchto hodnot je větší.
 5.3.6
 Hodnoty zatížení brzdy, spotřeby paliva a teploty nasávaného vzduchu se musí odečítat současně, za výsledek měření se považuje hodnota, která je průměrem dvou ustálených po sobě následujících hodnot, které se u zatížení brzdy a spotřeby paliva neliší o více než 2 %.
 5.3.7
 Teplota chladicí kapaliny na výstupu z motoru se musí udržovat s přesností ±5 °K na horní termostatem řízené teplotě určené výrobcem. Pokud výrobce teplotu neuvádí, musí být teplota (353 ± 5) °K. U vzduchem chlazených motorů musí být v bodě určeném výrobcem udržována teplota v mezích –20 oK na úrovni maximální teploty určené výrobcem za referenčních podmínek.
 5.3.8
 Teplota paliva se měří na vstupu do karburátoru nebo do systému vstřikování a udržuje se v mezích určených výrobcem.
 5.3.9
 Teplota mazacího oleje měřená v olejové vaně nebo na výstupu z chladiče oleje (je-li namontován) se musí udržovat v mezích určených výrobcem.
 5.3.10
 Pokud je to nezbytné k udržení teploty v mezích stanovených v bodech 5.3.7, 5.3.8 a 5.3.9, může být použit pomocný regulační systém.
 5.3.11
 Použije se některé z paliv dostupných na trhu bez jakýchkoli přísad potlačujících kouřivost. Ve sporných případech se použije referenční palivo:
 a)
 u vznětových motorů palivo vymezené CEC (14) v CEC-RF-03-A-80;
 b)
 u zážehových motorů palivo vymezené v CEC-RF-01-A-80.
 5.4 Postup zkoušky
 Měří se při dostatečném počtu různých otáček motoru, umožňujícím přesně definovat celou křivku výkonu od nejnižších po nejvyšší otáčky doporučené výrobcem. V tomto intervalu otáček musí být zahrnuty otáčky, při kterých má motor svůj nejvyšší výkon. Při každých otáčkách se stanoví průměr nejméně ze dvou měření v ustáleném stavu.
 5.5 Zaznamenávané údaje
 Zaznamenávají se údaje uvedené v dodatku k této příloze.
 6. KOREKČNÍ SOUČINITELE VÝKONU
 6.1 Definice
 Korekčním součinitelem výkonu je koeficient α, kterým se musí vynásobit změřený


text:
výkon, aby se stanovil výkon motoru při referenčních atmosférických podmínkách uvedených v bodu 6.2.
 P
 o = α P ,
 kde
 P
 o je korigovaný výkon (tj. výkon při referenčních atmosférických podmínkách);
 α je korekční součinitel (α
 a nebo α
 d);
 P je měřený výkon (výkon zjištěný při zkoušce).
 6.2 Referenční atmosférické podmínky
 6.2.1
 Teplota (T
 o): 298 K (25 °C)
 6.2.2
 Tlak suchého vzduchu (P
 so): 99 kPa
 Poznámka: hodnota tlaku suchého vzduchu je založena na celkovém tlaku 100 kPa a tlaku vodní páry 1 kPa.
 6.3 Atmosférické podmínky při zkoušce
 Během zkoušky musí být dodrženy tyto atmosférické podmínky:
 6.3.1 Teplota (T)
 U zážehových motorů 288 K ≤ T ≤ 308 K
 U vznětových motorů 283 K ≤ T ≤ 313 K
 6.3.2 Tlak (Ps)
 80 kPa ≤ P
 s ≤ 110 kPa
 6.4 Stanovení korekčních součinitelů α
 a a α
 d
 (15)
 6.4.1 Zážehový motor s přirozeným sáním nebo přeplňovaný motor – součinitel αa:
 Korekční součinitel α
 a se zjistí z této rovnice:
 (16)
 kde
 P
 s je atmosférický tlak suchého vzduchu v kilopascalech (kPa), tj. celkový barometrický tlak minus tlak vodní páry;
 T je absolutní teplota vzduchu nasávaného motorem v kelvinech (K).
 Podmínky, které musí být v laboratoři splněny
 Aby byla zkouška platná, musí být korekční součinitel α
 a takový, aby platilo 0,93 ≤ α
 a ≤ 1,07.
 V případě překročení těchto mezních hodnot se v protokolu o zkoušce uvede získaná korigovaná hodnota a přesné údaje o podmínkách při zkoušce (teplota a tlak).
 6.4.2 Vznětové motory – součinitel αd:
 Korekční součinitel výkonu (α
 d) vznětových motorů při konstantním průtoku paliva se získá pomocí vzorce:
 α
 d = (f
 a)fm
 kde
 f
 a je atmosférický činitel;
 f
 m je charakteristický parametr pro každý typ motoru a seřízení.
 6.4.2.1 Atmosférický činitel f
 a
 Tento činitel vyjadřuje účinek podmínek okolního prostředí (tlaku, teploty, vlhkosti) na vzduch nasávaný motorem.
 Vzorec pro stanovení atmosférického činitele se různí podle druhu motoru.
 6.4.2.1.1
 Motory s přirozeným sáním a s mechanickým přeplňováním.
 6.4.2.1.2
 Motory přeplňované turbodmychadlem s mezichladičem nasávaného vzduchu nebo bez mezichladiče
 6.4.2.2
 Činitel motoru f
 m
 fm je funkcí korigovaného průtoku paliva q
 c podle vzorce:
 f
 m = 0,036q
 c – 1,14
 kde
 q
 c = q/r
 kde
 q je průtok paliva v mg na jeden cyklus a na litr celkového zdvihového objemu (mg/l na 1 cyklus);
 r je poměr tlaků mezi výstupem a vstupem kompresoru (u motorů s přirozeným sáním r = 1).
 Uvedený vzorec platí pro interval hodnot q
 c od 40 mg/l na 1 cyklus do 65 mg/l na 1 cyklus.
 Pro hodnoty q
 c nižší než 40 mg/l na 1 cyklus se použije konstantní hodnota f
 m = 0,3.
 Pro hodnoty q
 c vyšší než 65 mg/l na 1 cyklus se použije konstantní hodnota f
 m = 1,2 (viz obrázek níže):
 6.4.2.3 Podmínky, které musí být v laboratoři splněny
 Aby byla zkouška platná, musí být korekční součinitel α
 d takový, aby platilo 0,9 ≤ α
 d ≤ 1,1.
 V případě překročení těchto mezních hodnot se v protokolu o


text:
zkoušce uvede získaná korigovaná hodnota a přesné údaje o podmínkách při zkoušce (teplota a tlak).
 7. PROTOKOL O ZKOUŠCE
 Protokol o zkoušce musí obsahovat výsledky a veškeré výpočty nutné ke stanovení netto výkonu podle dodatku k této příloze spolu s vlastnostmi motoru podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 8. ÚPRAVA TYPU MOTORU
 Každá úprava motoru dotýkající se vlastností, které jsou uvedeny v příloze 1 tohoto předpisu, musí být oznámena příslušnému správnímu orgánu. Tento orgán pak může:
 8.1
 buď dospět k závěru, že provedené úpravy nemají podstatný vliv na výkon motoru, nebo
 8.2
 požádat, aby byl výkon motoru nově stanoven zkouškami, které považuje za nezbytné.
 9. DOVOLENÉ ODCHYLKY PŘI MĚŘENÍ NETTO VÝKONU
 9.1
 Netto výkon motoru změřený technickou zkušebnou se může lišit od netto výkonu udaného výrobcem o ±2 %, s dovolenou odchylkou 1,5 % pro otáčky motoru.
 9.2
 Netto výkon motoru stanovený při zkoušce pro kontrolu shodnosti výroby se může lišit od netto výkonu stanoveného při zkoušce pro schválení typu o 5 %.
 (1) Může-li se měření výkonu provádět pouze na motoru s namontovanou převodovkou, je nutno brát v úvahu účinnost převodovky.
 (2) Zařízení na měření točivého momentu musí být kalibrováno se zřetelem ke ztrátám třením. Přesnost v dolní polovině měřicího rozsahu dynamometrického stavu může být ±2 % měřeného točivého momentu.
 (3) la Kompletní systém sání se instaluje způsobem odpovídajícím předpokládanému použití:
 je-li riziko znatelného vlivu na výkon motoru;
 u dvoutaktních motorů a zážehových motorů;
 na žádost výrobce.
 V ostatních případech může být použit rovnocenný systém, přičemž je třeba během zkoušky ověřit, zda se tlak v sacím potrubí neliší o více než 100 Pa od mezní hodnoty určené výrobcem pro čistý vzduchový filtr.
 (4) Kompletní výfukový systém se instaluje způsobem odpovídajícím předpokládanému použití:
 je-li riziko znatelného vlivu na výkon motoru;
 u dvoutaktních motorů a zážehových motorů;
 na žádost výrobce.
 V ostatních případech může být instalován rovnocenný systém pod podmínkou, že tlak měřený na výstupu z výfukového systému motoru se neliší od tlaku určeného výrobcem o více než 1 000 Pa. Výstupem z výfukového systému motoru se rozumí bod nalézající se 150 mm ve směru proudění od konce části výfukového systému namontované na motoru.
 (5) Je-li motor vybaven výfukovou brzdou, musí být její škrticí klapka upevněna v plně otevřené poloze.
 (6) V případě potřeby může být tlak v dodávce paliva seřízen tak, aby odpovídal tlakům, které se vyskytují při předpokládaném použití motoru (zejména je-li použit systém s vracením paliva).
 (7) Škrticí klapka v sacím potrubí je regulační klapkou pneumatického regulátoru vstřikovacího čerpadla. Regulátor zařízení pro vstřikování paliva může obsahovat další zařízení, která mohou ovlivňovat množství vstřikovaného paliva.
 (8) Chladič, ventilátor, proudnicový kryt ventilátoru, vodní čerpadlo a termostat se umístí ve stejných vzájemných polohách jako na vozidle. Cirkulaci chladicí kapaliny musí obstarávat pouze vodní čerpadlo motoru.
 Kapalina smí být chlazena buď chladičem motoru, nebo vnějším okruhem, za předpokladu, že tlaková ztráta tohoto okruhu a tlak na vstupu do čerpadla zůstávají v podstatě stejné jako v systému chlazení motoru. Žaluzie, pokud je jimi chladič vybaven, musí být v otevřené poloze.
 Nemohou-li být ventilátor, chladič


text:
a proudnicový kryt připojeny k motoru obvyklým způsobem, stanoví se výkon odebíraný ventilátorem, který je instalován odděleně ve správné poloze vzhledem k chladiči a (případnému) krytu, při otáčkách odpovídajících otáčkám motoru, při kterých se měří výkon motoru, a to buď výpočtem ze standardních parametrů, nebo praktickými zkouškami. Tento výkon, korigovaný na normální atmosférické podmínky podle bodu 6.2, se odečte od korigovaného výkonu.
 (9) Je-li ve zkoušené sestavě odpojitelný nebo progresivní ventilátor nebo dmychadlo, vykoná se zkouška s odpojitelným ventilátorem (nebo dmychadlem) odpojeným nebo s progresivním ventilátorem nebo dmychadlem běžícím s maximálním skluzem.
 (10) Termostat může být zablokován v plně otevřené poloze.
 (11) Minimální výkon generátoru: výkon generátoru musí být omezen na hodnotu, která je nevyhnutelně zapotřebí pro napájení zařízení nezbytných pro práci motoru. Je-li nutno připojit baterii, musí být použita plně nabitá baterie v dobrém stavu.
 (12) Přeplňované motory s mezichladičem se zkoušejí se zařízením pro chlazení náplně buď kapalinou, nebo vzduchem, avšak na přání výrobce může být zařízení pro chlazení vzduchem nahrazeno zařízením zkušebního stavu. Ve všech případech se měření výkonu při každých otáčkách musí provádět se stejnými hodnotami spádu teploty a tlaku vzduchu, který je nasáván do motoru přes chladič náplně na zkušebním stavu, jako jsou hodnoty určené výrobcem pro tento systém na kompletním vozidle.
 (13) Mohou zahrnovat například systém recyklace výfukových plynů, katalytický konvertor, termický reaktor, systém vstřikování sekundárního vzduchu a systém zabraňující vypařování paliva.
 (14) Evropská rada pro koordinaci vývoje zkoušek maziv a paliv pro motory.
 (15) Zkoušet lze v klimatizovaných prostorech za řízených atmosférických podmínek.
 (16) U motorů vybavených zařízením pro automatickou regulaci teploty nasávaného vzduchu, které je konstruováno tak, že při plném zatížení při 25 °C není přiváděn ohřátý vzduch, se musí zkoušet s tímto zařízením zcela uzavřeným. Je-li toto zařízení při 25 °C ještě činné, provede se zkouška se zařízením normálně fungujícím; v tomto případě se exponent u teplotního členu ve vztahu pro korekční součinitel bere roven nule (tj. odpadá teplotní korekce).
 PŘÍLOHA 10
 Dodatek
 PROHLÁŠENÍ O VÝSLEDCÍCH ZKOUŠEK K MĚŘENÍ NETTO VÝKONU MOTORU
 Tyto informace předloží výrobce zároveň s identifikačním listem, který tvoří přílohu 1 tohoto předpisu. Provádí-li se zkouška motoru podle tohoto předpisu na zkušebním stavu, vyplní tento formulář zkušebna, která zkoušku provedla.
 1. Podmínky zkoušky
 1.1 Tlaky měřené při maximálním výkonu
 1.1.1
 Celkový barometrický tlak: ............ PA
 1.1.2
 Tlak vodních par: ............ PA
 1.1.3
 Tlak ve výfuku: ............ Pa
 1.2 Teploty měřené při maximálním výkonu
 1.2.1
 Teplota nasávaného vzduchu: ............ K
 1.2.2
 na výstupu mezichladiče motoru: ............ K
 1.2.3
 Teplota chladicí kapaliny:
 1.2.3.1
 na výstupu chladicí kapaliny z motoru: ............ K (1)
 1.2.3.2
 v referenčním bodu u chlazení vzduchem: ............ K (1)
 1.2.4
 Teplota mazacího oleje (uveďte místo měření): ............ K
 1.2.5
 Teplota paliva:
 1.2.5.1
 na vstupu palivového čerpadla: ............ K
 1.2.5.2
 v zařízení k měření spotřeby paliva: ............ K
 1.3 Vlastnosti dynamometru:
 1.3.1
 Značka: ............ Model:
 1.3.2
 Typ:
 2. Palivo
 2.1 U zážehových motorů na kapalné palivo
 2.1.1
 Značka:
 2.1.2
 Vlastnosti:
 2.1.3
 Antidetonační přísada (olovo atd.):
 2.1.3.1
 Typ:
 2.1.3.2
 Obsah: ............ mg/l
 2.1.4
 Oktanové číslo RON: ............ (ASTM D


text:
26 99-70)
 2.1.4.1
 Měrná hustota: ............ g/cm3 při 288 K
 2.1.4.2
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 2.2 U zážehových motorů na plynné palivo
 2.2.1
 Značka:
 2.2.2
 Vlastnosti:
 2.2.3
 Tlak v zásobníku: ............ bar
 2.2.4
 Pracovní tlak: ............ bar
 2.2.5
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 2.3 U vznětových motorů na plynné palivo
 2.3.1
 Způsob plnění: plyn
 2.3.2
 Vlastnosti použitého plynu:
 2.3.3
 Poměr motorová nafta/plyn:
 2.3.4
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 2.4 U vznětových motorů na kapalné palivo
 2.4.1
 Značka:
 2.4.2
 Vlastnosti použitého paliva:
 2.4.3
 Cetanové číslo (ASTM D 976-71)
 2.4.4
 Měrná hustota: ............ g/cm3 při 288 K
 2.4.5
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 3. Mazivo
 3.1
 Značka:
 3.2
 Vlastnosti:
 3.3
 Viskozita podle SAE:
 4. Podrobné výsledky měření
 4.1 Prohlášení o výsledcích měření netto výkonu (2)
 Otáčky motoru, min-1
 Měřený točivý moment, Nm
 Měřený výkon, kW
 Měřený průtok paliva, g/kWh
 Měřený index kouřivosti, m-1
 (3)
 Barometrický tlak, kPa
 Tlak vodních par, kPa
 Teplota nasávaného vzduchu, K
 Výkon, který se připočte pro pomocná zařízení, která nejsou uvedena v tabulce 1, kW
 č. 1
 č. 2
 č. 3
 Korekční součinitel výkonu
 Korigovaný výkon na brzdě, kW
 (s/bez (4) ventilátoru)
 Výkon ventilátoru, kW
 (není-li ventilátor namontován, tato hodnota se odečte)
 Netto výkon, kW
 Netto točivý moment, Nm
 Korigovaná specifická spotřeba paliva, g/kWh (5)
 Index kouřivosti, m–1
 Teplota chladicí kapaliny na výstupu, K
 Teplota mazacího oleje v měřicím místě, K
 Teplota vzduchu za přeplňovacím dmychadlem, K (6)
 Teplota paliva na vstupu vstřikovacího čerpadla, K
 Teplota vzduchu za mezichladičem, K (6)
 Tlak za přeplňovacím dmychadlem, kPa (6)
 Tlak za mezichladičem, kPa
 4.2 Maximální netto výkony ............ kW při ............ min–1
 4.3 Maximální netto točivé momenty ............ Nm při ............ min–1
 5. Motor předán ke zkoušení dne
 6. Technická zkušebna provádějící zkoušky
 (1) Nehodící se škrtněte.
 (2) Charakteristické křivky netto výkonu a netto točivého momentu se sestrojí jako funkce otáček motoru.
 (3) Pouze u vznětových motorů.
 (4) Nehodící se škrtněte.
 (5) Vypočteno s netto výkonem pro vznětové motory a zážehové motory, v tomto případě vynásobeno korekčním součinitelem výkonu.
 (6) Je-li použitelné.