text:
výrobce dětského zádržného systému.
 14.3.15. Jestliže dětský zádržný systém umožňuje alternativní styčné místo přenášející zatížení, musí být jasně popsáno jeho použití. Uživatel musí být informován, jak má posuzovat, zda použití této alternativní dráhu je vyhovující. V případě pochybností musí být uživatel odkázán na výrobce dětského zádržného systému. Uživatel musí být jasně informován o tom, že má začít instalovat dětský zádržný systém na místech k sezení, která jsou v příručce pro uživatele vozidla zařazena do kategorie „univerzální“, za použití hlavní dráhy pásu.
 14.3.16. Musí být učiněna opatření, aby návod mohl být trvale na dětském zádržném systému po celou dobu jeho životnosti nebo aby byl v případě zabudovaných zádržných zařízení v příručce k vozidlu.
 14.3.17. Výslovná výstraha musí varovat proti použití míst styku přenášejících zatížení jiných, než jsou popsány v návodu k užívání a vyznačeny na dětském zádržném systému.
 15. NÁZVY A ADRESY POVĚŘENÝCH TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN A ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY
 15.1. Smluvní stany Dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy pověřených technických zkušeben a orgánů státní správy, které udělují schválení a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení, vydaná v jiných státech.
 (1) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbajdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropskou unii (schválení udělují její členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland. Dalším státům se přidělí následující čísla v chronologickém pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení, udělených na základě těchto pravidel, a nebo k této dohodě přistupovat, a takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (2) Při použití figuríny novorozence se nepoužijí limity zrychlení hrudi, protože není vybavena přístroji.
 (3) Figurína novorozence není vybavena žádnou břišní vložkou. Proto je posouzení průniku do břicha možné pouze na základě subjektivní analýzy.
 (4) Pokud není uvedeno jinak, neplatí dovolené odchylky rozměrů pro mezní hodnoty.
 Rozsah rozměrů (mm)
 méně než 6
 6 až 30
 30 až 120
 120 až 315
 315 až 1 000
 nad 1 000
 Dovolená odchylka (mm)
 ± 0,5
 ± 1
 ± 1,5
 ± 2
 ± 3


text:
± 4
 Dovolené odchylky úhlů, pokud není stanoveno jinak: ± 1.
 (5) Při kalibraci má být brzdná dráha 650 mm ± 30 mm
 (6) Při kalibraci má být brzdná dráha 275 mm ± 20 mm
 Poznámka: Všechna zádržná zařízení pro skupinu 0 a 0+ se zkoušejí podle podmínek pro „zařízení směřující dozadu“ při nárazu zepředu i zezadu.
 Legenda:
 Zkušební impuls č. 1: jak je předepsáno v příloze 7 – čelní náraz
 Zkušební impuls č. 2: jak je předepsáno v příloze 7 – náraz zezadu
 Zkušební impuls č. 3: zpomalovací impuls vozidla vystaveného čelní nárazu
 Zkušební impuls č. 4: zpomalovací impuls vozidla vystaveného nárazu zezadu
 (7) g = 9,81 m/s2.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ
 Dětský zádržný systém opatřený výše uvedenou značkou schválení je zařízením způsobilým k instalaci do jakéhokoliv vozidla a použitelným pro hmotnostní rozsah 9 kg–36 kg (skupiny I-III); je schvalován v Nizozemsku pod č. 032439. Toto číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu pro schvalování zádržných zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech (dětský zádržný systém), ve znění série změn 03.
 Dětský zádržný systém opatřený výše uvedenou značkou schválení je zařízení, které nesmí být instalováno do libovolného vozidla a které je použitelné pro hmotnostní rozsah 9 kg–25 kg (skupina I-II); je schvalováno v Nizozemsku pod č. 032439. Toto číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu pro schvalování zádržných zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech (dětský zádržný systém) ve znění série změn 03. Symbol „Y“ označuje, že systém obsahuje rozkrokový popruh.
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkový symbol (symboly) musí být umístěny v blízkosti kružnice nad písmenem „E“ nebo pod ním, popřípadě vlevo nebo vpravo od něho. Číslice čísla schválení musí být na stejné straně od písmene „E“ a musí být stejně orientovány. Doplňkový symbol (symboly) musí být umístěn protilehle k číslu schválení. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZAŘÍZENÍ NA ZKOUŠENÍ ODOLNOSTI PROTI PRACHU
 (rozměry v milimetrech)
 PŘÍLOHA 4
 ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI KOROZI
 1. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 1.1. Zařízení se skládá z mlžné komory, zásobníku solného roztoku, přívodu vhodně upraveného stlačeného vzduchu, jedné nebo několika rozprašovacích trysek, podstavců na vzorky, zařízení k vyhřívání komory a potřebného ovládacího ústrojí. Rozměry a bližší podrobnosti konstrukce zařízení jsou volitelné za předpokladu, že jsou splněny zkušební podmínky.
 1.2. Je důležité zajistit, aby kapky roztoku nashromážděné na stropě nebo krytu komory nepadaly na zkoušené vzorky.
 1.3. Kapky roztoku padající ze zkušebních vzorků se nesmějí vracet do zásobníku k opětnému rozprašování.
 1.4. Zařízení nesmí být zhotoveno z materiálů majících vliv na korozní účinky mlhy.
 2. UMÍSTĚNÍ ZKUŠEBNÍCH VZORKŮ V MLŽNÉ KOMOŘE
 2.1. Vzorky, s výjimkou navíječů, musí být podepřeny nebo zavěšeny v úhlu v rozmezí od 15° do 30° od svislice a pokud možno rovnoběžně s hlavním směrem vodorovného proudění mlhy komorou, v závislosti na převládajících zkoušených plochách.
 2.2. Navíječe musí být podepřeny nebo zavěšeny tak, aby osy cívky k ukládání popruhu byly kolmé

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
k hlavnímu směru vodorovného proudění mlhy komorou. Otvor pro průchod popruhu v navíječi musí rovněž směřovat v tomto hlavním směru.
 2.3. Každý vzorek musí být umístěn tak, aby se mlha mohla na všech vzorcích volně usazovat.
 2.4. Každý vzorek musí být umístěn tak, aby se zabránilo odkapávání solného roztoku z jednoho vzorku na jiný.
 3. SOLNÝ ROZTOK
 3.1. Solný roztok se připraví rozpuštěním 5 ± 1 hmotnostních dílů chloridu sodného v 95 dílech destilované vody. Touto solí musí být chlorid sodný, v podstatě prostý niklu a mědi a obsahující v suchém stavu nejvýše 0,1 % jodidu sodného a nejvýše 0,3 % všech nečistot.
 3.2. Roztok musí být takový, aby měl, zachycený po rozprášení při 35 °C, hodnotu pH v rozmezí 6,5 až 7,2.
 4. STLAČENÝ VZDUCH
 4.1. Stlačený vzduch přiváděný k trysce nebo tryskám k rozprašování solného roztoku musí být prostý oleje a nečistot a jeho tlak musí být udržován v rozmezí od 70 kN/m2 do 170 kN/m2.
 5. PODMÍNKY V MLŽNÉ KOMOŘE
 5.1. V oblasti expozice v mlžné komoře musí být udržována teplota 35 °C ± 5 °C. V oblasti expozice se umístí nejméně dva vhodné jímače mlhy, aby se zabránilo shromažďování kapek roztoku pocházejících ze zkoušených vzorků nebo z jiných zdrojů. Jímače musí být umístěny v blízkosti zkušebních vzorků, a to jeden co nejblíže k některé z trysek a druhý co nejdále ode všech trysek. Mlha musí být taková, aby se z každých 80 cm2 vodorovné jímací plochy v každém jímači získalo 1,0 ml až 2,0 ml roztoku za hodinu, měřeno průměrem za dobu nejméně 16 hodin.
 5.2. Tryska nebo trysky musí být směřovány nebo usměrňovány tak, aby rozprašovací proud nezasahoval přímo zkoušené vzorky.
 PŘÍLOHA 5
 ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI ODĚRU A ZKOUŠKA MIKROPROKLUZU
 Příklad A
 Příklad B
 Příklady uspořádání podle typu zkušebního zařízení.
 Zatížení 50 N na zkušebním zařízení musí být vertikálně vedeno tak, aby se pás nerozhoupal ani nekroutil.
 Připevňovací kování musí být spojeno se závažím 50 N stejným způsobem jako ve vozidle.
 PŘÍLOHA 6
 POPIS VOZÍKU
 1. VOZÍK
 1.1. Pro zkoušení bezpečnostních pásů musí mít vozík nesoucí jen sedadlo hmotnost 400 kg ± 20 kg. Pro zkoušení dětských zádržných systémů musí mít vozík s připevněnou nosnou konstrukcí vozidla hmotnost 800 kg. Je-li to však nutné, může se celková hmotnost vozíku s nosnou konstrukcí vozidla zvýšit postupně vždy o 200 kg. V žádném případě se celková hmotnost nesmí lišit od jmenovité hodnoty o více než ± 40 kg.
 2. MĚŘICÍ PROJEKČNÍ PLOCHA
 2.1. K vozíku je pevně připojena měřicí projekční plocha, na níž je jasně vyznačena čára meze posuvu, aby bylo možno z fotografických záznamů zjistit, zda bylo splněno kritérium posuvu vpřed.
 3. SEDADLO
 Sedadlo je konstruováno takto:
 3.1.1. pevné uchycené opěradlo, jehož rozměry jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy. Dolní a horní část je vyrobena z trubky o průměru 20 mm;
 3.1.2. pevný sedák, jehož rozměry jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy. Zadní část sedáku je vyrobena z tuhého plechu, jehož horní okraj je vyztužen trubkou o průměru 20 mm. Přední část sedáku je


text:
také vyztužena trubkou o průměru 20 mm.
 3.1.3. K umožnění přístupu ke konzolám kotevních úchytů musí být v zadní části sedáku vytvořeny otvory, které jsou popsány v dodatku 1 této přílohy.
 3.1.4. Šířka sedadla musí být 800 mm.
 3.1.5. Opěradlo a sedák musí být pokryty polyuretanovou pěnou, jejíž vlastnosti jsou uvedeny v tabulce 1. Rozměry sedáku jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy.
 Tabulka 1
 Hustota podle ISO 485 (kg/m3)
 43
 Únosnost podle ISO 2439 B (N)
 p –25 %
 125
 p –40 %
 155
 Koeficient únosnosti podle ISO 3386 (kPa)
 4
 Prodloužení při přetržení podle ISO 1798 (%)
 180
 Pevnost v tahu podle ISO 1798 (kPa)
 100
 Trvalé přetvoření tlakem při zkoušce podle ISO 1856 (%)
 3
 3.1.6. Polyuretanová pěna musí být pokryta látkou chránící proti slunci, která je vyrobena z polyakrylátového vlákna s vlastnostmi uvedenými v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Specifická hmotnost (g/m2)
 290
 Pevnost v tahu podle DIN 53 587 na zkušebním vzorku šířky 50 mm:
 v podélném směru (kg):
 120
 v příčném směru (kg):
 80
 Potah sedadla a opěradla (1)
 3.1.7.1. Pěnový sedák je vyroben z pěnového bloku (800 x 575 x 135mm) tak, že jeho tvar (viz obrázek 1 dodatku 1 této přílohy) odpovídá tvaru spodní hliníkové desky podle obrázku 2 dodatku 1 této přílohy.
 3.1.7.2. Do spodní desky je vyvrtáno šest otvorů tak, aby mohla být přišroubována na zkušební vozík. Otvory jsou vyvrtány podél nejdelší strany desky po třech na každé straně a jejich poloha závisí na konstrukci vozíku. Do otvorů se vloží šest šroubů. Doporučuje se šrouby přilepit na desku vhodným lepidlem. Potom se šrouby přitáhnou maticemi.
 3.1.7.3. Potahový materiál (1 250 × 1 200 mm, viz obrázek 3 dodatku 1 této přílohy) se ustřihne kolmo k šířce tak, aby nebylo možné materiál po potažení přeložit. Mezi okraji potahového materiálu by měla vzniknout mezera přibližně 100 mm. Materiál se proto ustřihne na délku přibližně 1 200 mm.
 3.1.7.4. Potahový materiál se označí kolmo k šířce dvěma čarami. Čáry se vyznačí ve vzdálenosti 375 mm od střednice potahového materiálu (viz obrázek 3 dodatku 1 této přílohy).
 3.1.7.5. Pěnový sedák se umístí spodní stranou vzhůru na potah, se spodní hliníkovou deskou nahoře.
 3.1.7.6. Potah se na obou bocích napne, až se označené čáry dostanou na hranu hliníkové desky. U každého šroubu se potah částečně nařízne a přetáhne přes šrouby.
 3.1.7.7. V místě drážek ve spodní desce a v pěně se potah nařízne.
 3.1.7.8. Potah se nalepí na hliníkovou desku pružným lepidlem. Matice se před nalepením odšroubují.
 3.1.7.9. Volné části potahového materiálu na bocích se přehnou na desku a také se přilepí.
 3.1.7.10. Volné části potahového materiálu v drážkách se přehnou dovnitř a přilepí se pevnou páskou.
 3.1.7.11. Pružné lepidlo musí schnout nejméně 12 hodin.
 3.1.7.12. Opěradlo sedadla se pokryje přesně stejným způsobem jako sedák, pouze čáry na potahovém materiálu (1 250 × 850 mm) se vyznačí ve vzdálenosti 320 mm od střednice materiálu.
 3.1.8. Čára Cr je totožná s průsečnicí mezi horní rovinou sedáku a přední rovinou opěradla sedadla.
 Zkouška zařízení směřujících dozadu
 3.2.1. Na


text:
vozík se připevní zvláštní rám k podepření dětského zádržného systému, jak je znázorněno na obrázku 1.
 3.2.2. Na vozík se připevní ocelová trubka, která při zatížení 5 000 N ± 50 N působícím vodorovně na střed trubky nevyvolá posuv větší než 2 mm.
 3.2.3. Trubka má rozměr 500 × 100 × 90 mm.
 4. BRZDNÉ ZAŘÍZENÍ
 4.1. Toto zařízení se skládá z dvou shodných rovnoběžně uspořádaných tlumičů nárazu.
 Je-li to nutné, použije se pro každé zvýšení jmenovité hmotnosti o 200 kg jeden další tlumič. Každý tlumič se skládá:
 4.2.1. z vnějšího pláště, tvořeného ocelovou trubkou;
 4.2.2. z polyuretanové trubky tlumící energii;
 4.2.3. z leštěného ocelového knoflíku tvaru olivy, vnikajícího do tlumiče; a
 4.2.4. z tyče a nárazové desky.
 4.3. Rozměry jednotlivých částí tohoto tlumiče jsou vyznačeny na schématu uvedeném v dodatku 2 této přílohy.
 4.4. Vlastnosti tlumicího materiálu jsou uvedeny v tabulce 3 a tabulce 4 této přílohy.
 4.5. Dříve, než se úplné brzdné zařízení použije ke kalibračním zkouškám popsaným v příloze 7 tohoto předpisu, musí se udržovat po dobu nejméně 12 hodin při teplotě od 15 °C do 25 °C. Brzdné zařízení musí při zkoušce každého typu splňovat požadavky na vlastnosti stanovené v dodatcích 1 a 2 přílohy 7. U dynamických zkoušek dětského zádržného systému musí být úplné brzdné zařízení udržováno po dobu nejméně 12 hodin při stejné teplotě, s dovolenou odchylkou ± 2 °C, jako u kalibrační zkoušky. Jakékoli jiné zařízení vedoucí k rovnocenným výsledkům je přípustné.
 Tabulka 3
 VLASTNOSTI TLUMICÍHO MATERIÁLU „A“
 (Metoda ASTM D 735, pokud není uvedeno jinak)
 Tvrdost podle Shore A
 95 ± 2 při teplotě 20 °C ± 5 °C
 Mez pevnosti
 Ro 350 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení
 Ao 400 %
 Modul
 při poměrném prodloužení 100 %:
 110 kg/cm2
 při poměrném prodloužení 300 %:
 240 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda ASTM D 736)
 5 hodin při –55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B):
 22 hodin při 70 °C 45 %
 Hustota při 25 °C
 1,05 až 1,10
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573)
 70 hodin při 100 °C:
 —
 tvrdost podle Shore: maximální odchylka ± 3
 —
 mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 —
 poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 —
 hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM, olej č. 1)
 70 hodin při 100 °C:
 —
 tvrdost podle Shore: maximální odchylka ± 4
 —
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 —
 poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 —
 objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM, olej č. 3)
 70 hodin při 100 °C:
 —
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 —
 poměrné prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 —
 objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody
 mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 1 týden při 70 °C
 poměrné prodloužení: zvětšení < 20 % Ao
 Tabulka 4
 VLASTNOSTI TLUMICÍHO MATERIÁLU „B“
 (Metoda ASTM 2000 (1980), pokud není uvedeno jinak)
 Tvrdost podle Shore A
 88 ± 2 při teplotě 20 °C


text:
± 5 °C
 Mez pevnosti
 Ro 300 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení
 Ao 400 %
 Modul
 při poměrném prodloužení 100 %
 70 kg/cm2
 při poměrném prodloužení 300 %
 130 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736)
 5 hodin při –55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B)
 22 hodin při 70 °C 45 %
 Hustota při 25 °C
 1,08 až 1,12
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573 (1981)):
 70 hodin při 100 °C:
 —
 tvrdost podle Shore: maximální odchylka ± 3
 —
 mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 —
 poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 —
 hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979) olej č. 1):
 70 hodin při 100 °C:
 —
 tvrdost podle Shore: maximální odchylka ± 4
 —
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 —
 poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 —
 objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979) olej č. 3):
 70 hodin při 100 °C:
 —
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 —
 poměrné prodloužení: < 15 % hodnoty Ao
 —
 objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 1 týden při 70 °C:
 poměrné prodloužení: zvětšení < 20 % hodnoty Ao
 (1) Specifikace materiálů použitých při tomto postupu lze získat od TNO (Výzkumný ústav silničních vozidel) Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nizozemsko.
 PŘÍLOHA 6
 Dodatek 1
 Dodatek 2
 Brzdné zařízení pro čelní náraz (v mm)
 Brzdné zařízení (sestava)
 Pro náraz zezadu
 Polyuretanová trubka brzdného zařízení
 Pro náraz zezadu
 Dodatek 3
 USPOŘÁDÁNÍ A POUŽÍVÁNÍ KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ NA ZKUŠEBNÍM VOZÍKU
 1. Kotevní úchyty musí být rozmístěny, jak je znázorněno na níže uvedeném obrázku.
 Dětský zádržný systém kategorií „univerzální“ a „omezená“ musí používat následující kotevní body:
 2.1. dětské zádržné systémy schválené pro použití s břišními pásy: body A a B;
 2.2. dětské zádržné systémy schválené pro použití s břišními a diagonálními pásy: body A, B0 a C.
 3. Kotevní úchyty A, B a D se používají pro dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jen jeden přídavný horní kotevní úchyt.
 4. Kotevní úchyty A, B, E a F se používají pro dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající dva přídavné horní kotevní úchyty.
 5. Kotevní úchyty R1, R2, R3, R4 a R5 jsou přídavná ukotvení pro dozadu směřující dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jeden nebo více přídavných kotevních úchytů (viz odstavec 8.1.3.5.3).
 6. S výjimkou bodu C (který představuje polohu průvlaku na sloupku), body, které odpovídají uspořádání kotevních úchytů, označují polohu připevnění konců pásu k vozíku, popřípadě k snímači zatížení. Konstrukce nesoucí kotevní úchyty musí být tuhá. Horní kotevní úchyt se nesmí v podélném směru posunout o více než 0,2 mm, působí-li se na něj v tomto směru zatížením 980 N. Vozík musí být konstruován tak, aby při zkoušce nemohlo dojít k jakékoli trvalé deformaci částí nesoucích kotevní úchyty.
 7. Pro brašny na přenášení dítěte ve skupině 0 lze užívat buď bod A1 a/nebo bod B1


text:
podle specifikace výrobce zádržných systémů. Body A1 a B1 jsou umístěny na příčné přímce procházející bodem R1 ve vzdálenosti 350 mm od R1.
 8. Pro zkoušení dětských zádržných systémů kategorií „univerzální“ a „omezená“ se nainstaluje na zkušební sedadlo normalizovaný pás s navíječem podle přílohy 13.
 PŘÍLOHA 7
 KŘIVKA ZPOMALENÍ VOZÍKU V ZÁVISLOSTI NA ČASE
 1. Křivka zpomalení vozíku, zatíženého závažími tak, aby dosáhl celkové hmotnosti 455 kg ± 20 kg při zkouškách dětského zádržného systému prováděných podle ustanovení odstavce 8.1.3.1 tohoto předpisu, a 910 kg ± 40 kg při zkouškách dětského zádržného systému prováděných podle ustanovení odstavce 8.1.3.2 tohoto předpisu, při jmenovité hmotnosti vozíku a nosné konstrukce vozidla 800 kg, musí při čelním nárazu zůstat uvnitř šrafované oblasti vyznačené v dodatku 1 této přílohy a při nárazu zezadu uvnitř šrafované oblasti vyznačené v dodatku 2 této přílohy.
 2. Je-li to nutné, může se jmenovitá hmotnost vozíku s připojenou nosnou konstrukcí vozidla při každém přírůstku o 200 kg zvýšit o další přídavné závaží o hmotnosti 28 kg. V žádném případě se však celková hmotnost vozíku s nosnou konstrukcí vozidla nesmí od jmenovité hodnoty pro kalibrační zkoušky lišit o více než ± 40 kg. Při kalibraci brzdného zařízení musí být brzdná dráha vozíku 650 mm ± 30 mm při čelním nárazu a 275 mm ± 20 mm při nárazu zezadu.
 3. Kalibrační a měřicí postupy musí odpovídat postupům stanoveným v mezinárodní normě ISO 6487 (1980), měřicí zařízení musí odpovídat specifikaci datového kanálu s frekvenční třídou kanálu (CFC) 60.
 Dodatek 1
 Křivky zpomalení vozíku v závislosti na čase
 (křivka ke kalibraci brzdného zařízení)
 Náraz zepředu
 Dodatek 2
 Křivky zpomalení vozíku v závislosti na čase
 (křivka pro kalibraci brzdného zařízení)
 Náraz zezadu
 PŘÍLOHA 8
 POPIS FIGURÍN
 1. VŠEOBECNĚ
 1.1. Figuríny předepsané v tomto předpisu jsou popsány v dodatcích 1 až 3 této přílohy a v technické dokumentaci vypracované v TNO (Výzkumný ústav silničních vozidel) Schoemakerstraat 97,2628 VK Delft, Nizozemsko.
 Jiné figuríny lze použít za předpokladu, že:
 1.2.1. rovnocennost figurín může být uspokojivě prokázána správnímu orgánu dle jeho požadavků, a
 1.2.2. jejich použití je zaznamenáno ve zkušebním protokolu a ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 Dodatek 1
 POPIS FIGURÍN DĚTÍ VE VĚKU 9 MĚSÍCŮ A 3, 6 A 10 ROKŮ
 1. VŠEOBECNĚ
 1.1. Rozměry a hmotnosti níže popsaných figurín jsou založeny na antropometrii 50. percentilu dětí ve věku 9 měsíců a 3, 6 a 10 roků.
 1.2. Figuríny se skládají z kovové a polyesterové kostry s polyuretanovými odlitky částí těla.
 1.3. Schematický nákres figuríny naleznete na obrázku 9.
 2. KONSTRUKCE
 2.1. Hlava
 2.1.1. Hlava je zhotovena z polyuretanu a vyztužena kovovými pásy. Uvnitř hlavy je možno instalovat měřicí zařízení na polyamidovém bloku v těžišti.
 2.2. Obratle
 Krční obratle
 2.2.1.1. Krk je zhotoven z pěti polyuretanových prstenců s jádrem z polyamidových prvků. Blok atlas – osa je zhotoven z polyamidu.
 Bederní obratle
 2.2.2.1. Pět bederních obratlů je zhotoveno z polyamidu.
 2.3. Hrudník
 2.3.1. Kostra hrudníku se skládá z rámu z ocelových trubek, k němuž jsou připevněny ramenní klouby. Páteř se skládá z ocelového lana


text:
se čtyřmi koncovkami se závity.
 2.3.2. Kostra je potažena polyuretanem. Měřicí zařízení může být uloženo v dutině hrudníku.
 2.4. Končetiny
 2.4.1. Horní a dolní končetiny jsou rovněž zhotoveny z polyuretanu vyztuženého kovovými prvky v podobě čtyřhranných trubek, pásů a desek. Kolena a lokty jsou opatřeny seřiditelnými kloubovými spoji. Paže a stehna jsou připojeny seřiditelnými kulovými klouby.
 2.5. Pánev
 2.5.1. Pánev je zhotovena z polyesteru vyztuženého skleněnými vlákny a rovněž potažena polyuretanem.
 2.5.2. Tvar horní části pánve, který je důležitý pro určení citlivosti na zatížení břicha, je co nejvíce přizpůsoben tvaru dětské pánve.
 2.5.3. Kyčelní klouby jsou umístěny přímo pod pánví.
 2.6. Montáž figuríny
 Krk-hrudník-pánev
 2.6.1.1. Bederní obratle a pánev jsou našroubovány na ocelové lano a jejich napnutí je seřizováno maticí. Krční obratle jsou namontovány a seřizovány stejným způsobem. Jelikož se ocelové lano nesmí v hrudníku volně pohybovat, nesmí být možné seřizovat napnutí bederních obratlů od krku a naopak.
 Hlava-krk
 2.6.2.1. Hlava se může smontovat s krkem a seřizovat svorníkem s maticí procházejícím blokem atlas – osa.
 Trup-končetiny
 2.6.3.1. Horní a dolní končetiny se mohou připevnit k trupu a seřizovat pomocí kulových kloubů.
 2.6.3.2. U kloubů horních končetin jsou koule spojeny s trupem; u kloubů dolních končetina jsou spojeny s dolními končetinami.
 3. HLAVNÍ VLASTNOSTI
 3.1. Hmotnost
 Tabulka 1
 Součást
 Hmotnost v kg podle věkových skupin
 9 měsíců
 3 roky
 6 roků
 10 roků
 hlava +
 2,20
 ± 0,10
 2,70
 ± 0,10
 3,45
 ± 0,10
 3,60
 ± 0,10
 trup
 3,40
 ± 0,10
 5,80
 ± 0,15
 8,45
 ± 0,20
 12,30
 ± 0,30
 horní
 0,70
 ± 0,05
 1,10
 ± 0,05
 1,85
 ± 0,10
 2,00
 ± 0,10
 spodní
 0,45
 ± 0,05
 0,70
 ± 0,05
 1,15
 ± 0,05
 1,60
 ± 0,10
 horní
 1,40
 ± 0,05
 3,00
 ± 0,10
 4,10
 ± 0,15
 7,50
 ± 0,15
 spodní
 0,85
 ± 0,05
 1,70
 ± 0,10
 3,00
 ± 0,10
 5,00
 ± 0,15
 celkem
 9,00
 ± 0,20
 15,00
 ± 0,30
 22,00
 ± 0,50
 32,00
 ± 0,70
 3.2. Hlavní rozměry
 3.2.1. Hlavní rozměry založené na obr. 1 této přílohy jsou uvedeny v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Č.
 Rozměry
 Rozměry v mm podle věkových skupin
 9 měsíců
 3 roky
 6 roků
 10 roků
 1
 Délka od zadní strany hýždě ke kolenu
 195
 334
 378
 456
 2
 Délka od zadní strany hýždě k podkolenní jamce (vsedě)
 145
 262
 312
 376
 3
 Vzdálenost těžiště od sedadla
 180
 190
 190
 200
 4
 Obvod hrudníku
 440
 510
 580
 660
 5
 Hloubka hrudníku
 102
 125
 135
 142
 6
 Vzdálenost mezi lopatkami
 170
 215
 250
 295
 7
 Šířka hlavy
 125
 137
 141
 141
 8
 Délka hlavy
 166
 174
 175
 181
 9
 Obvod kyčle (vsedě)
 510
 590
 668
 780
 10
 Obvod kyčle (vstoje) (nezakresleno)
 470
 550
 628
 740
 11
 Hloubka kyčle (vsedě)
 125
 147
 168
 180
 12
 Šířka kyčle (vsedě)
 166
 206
 229
 255
 13
 Šířka krku
 60
 71
 79
 89
 14
 Vzdálenost od sedadla k loktům
 135
 153
 155
 186
 15
 Šířka v ramenou
 216
 249
 295
 345
 16
 Výška očí (vsedě)
 350
 460
 536
 625
 17
 Výška (vsedě)
 450
 560
 636
 725
 18
 Výška ramen (vsedě)
 280
 335


text:
403
 483
 19
 Vzdálenost od chodidla k podkolenní jamce (vsedě)
 125
 205
 283
 355
 20
 Výška postavy (nezakresleno)
 708
 980
 1 166
 1 376
 21
 Výška stehna (vsedě)
 70
 85
 95
 106
 4. SEŘIZOVÁNÍ KLOUBŮ
 4.1. Všeobecně
 4.1.1. Aby se dosáhlo opakovatelnosti výsledků při používání figurín, je nutné stanovit a seřizovat tření v jednotlivých kloubech, napětí v krčním a bederním lanu a tuhost břišní vložky.
 4.2. Seřizování krčního lana
 4.2.1. Položte trup na záda na vodorovnou plochu.
 4.2.2. Připevněte úplnou soupravu krku bez hlavy.
 4.2.3. Utáhněte napínací matici na bloku atlas – osa..
 4.2.4. Protáhněte vhodnou tyč nebo svorník blokem atlas – osa.
 4.2.5. Povolujte napínací matici, až blok atlas – osa za působení zatížení 50 N na tyč nebo šroub procházející blokem atlas – osa směřujícího dolů poklesne o10 mm ± 1 mm (viz obrázek 2).
 4.3. Kloub atlasu
 4.3.1. Položte trup na záda na vodorovnou plochu.
 4.3.2. Připevněte úplnou soupravu krku bez hlavy.
 4.3.3. Utáhněte šroub se seřizovací maticí, procházející hlavou a blokem atlas – osa, když je hlava ve vodorovné poloze.
 4.3.4. Povolujte seřizovací matici, až se hlava začne pohybovat (viz obrázek 3).
 4.4. Kyčelní kloub
 4.4.1. Položte pánev její přední části na vodorovnou plochu.
 4.4.2. Připevněte stehno bez bérce.
 4.4.3. Utáhněte seřizovací matici, přičemž stehno je ve vodorovné poloze.
 4.4.4. Povolujte seřizovací matici, až se stehno začne pohybovat.
 4.4.5. Kyčelní klouby je třeba v počáteční fázi často kontrolovat vzhledem k problémům se „záběhem“ (viz obrázek 4).
 4.5. Kolenní kloub
 4.5.1. Uveďte stehno do vodorovné polohy.
 4.5.2. Připevněte bérec.
 4.5.3. Utáhněte seřizovací matici kolenního kloubu, přičemž bérec je ve vodorovné poloze.
 4.5.4. Povolujte seřizovací matici, až se bérec začne pohybovat (viz obrázek 5).
 4.6. Ramenní kloub
 4.6.1. Uveďte trup do vzpřímené polohy.
 4.6.2. Připevněte paži bez předloktí.
 4.6.3. Utáhněte seřizovací matice ramenního kloubu, přičemž paže je ve vodorovné poloze.
 4.6.4. Povolujte seřizovací matice, až se paže začne pohybovat (viz obrázek 6).
 4.6.5. Ramenní klouby je třeba v počáteční fázi často kontrolovat vzhledem k problémům se „záběhem“.
 4.7. Loketní kloub
 4.7.1. Uveďte paži do svislé polohy.
 4.7.2. Připevněte předloktí.
 4.7.3. Utáhněte seřizovací matici loketního kloubu, přičemž předloktí je ve vodorovné poloze.
 4.7.4. Povolujte seřizovací matici, až se předloktí začne pohybovat (viz obrázek 7).
 4.8. Bederní lano
 4.8.1. Smontujte horní část trupu, bederní obratle, dolní část trupu, břišní vložku, lano a pružinu.
 4.8.2. Utahujte matici k seřizování lana v dolní části trupu, až je pružina stlačena na 2/3 její nezatížené délky (viz obrázek 8).
 4.9. Kalibrace břišní vložky
 Všeobecně
 4.9.1.1. Zkouška se provádí pomocí vhodného napínacího stroje.
 4.9.2. Břišní vložka se položí na tuhý blok stejné délky a šířky jako má bederní páteř. Tloušťka tohoto bloku musí být vůči tloušťce páteře nejméně dvojnásobná (viz obrázek 9).
 4.9.3. Nejprve se působí zatížením 20 N.
 4.9.4. Potom se působí stálým zatížením 50 N.
 4.9.5. Vychýlení břišní vložky po 2 minutách musí být:
 u figuríny pro věkovou
 kategorii 9 měsíců:
 11,5 mm ± 2,0 mm
 3 roky:
 11,5 mm ± 2,0 mm
 6 roků:
 13,0 mm ± 2,0 mm
 10 roků:
 13,0


text:
mm ± 2,0 mm
 5. PŘÍSTROJE
 5.1. Všeobecně
 5.1.1. Kalibrační a měřicí postupy jsou založeny na mezinárodní normě ISO 6487 (1980).
 5.2. Instalace akcelerometru v hrudníku
 Akcelerometr se nainstaluje do chráněné dutiny v hrudníku.
 5.3. Indikace průniku do břišní krajiny
 5.3.1. Na přední část bederních obratlů se tenkou lepicí páskou svisle připevní vzorek z modelovací hmoty.
 5.3.2. Deformace modelovací hmoty nemusí nutně znamenat, že došlo k průniku.
 5.3.3. Vzorky z modelovací hmoty musí mít stejnou délku a šířku jako bederní páteř; tloušťka vzorků musí být 25 mm ± 2 mm.
 5.3.4. Smí se použít jen modelovací hmota dodaná s figurínami.
 5.3.5. Teplota modelovací hmoty při zkoušce musí být 30 °C ± 5 °C.
 Dodatek 2
 POPIS FIGURÍNY NOVOROZENCE
 Figurína se skládá z hlavy, trupu, horních a dolních končetin, které tvoří jeden celek. Trup, horní a dolní končetiny tvoří jednolitý výlisek ze Sorbothanu pokrytý kůží z PVC, který má pružnou ocelovou páteř. Hlavu tvoří výlisek z polyuretanové pěny, která je pokrytá kůží z PVC a je trvale připevněna k trupu. Figurína je oblečena do přiléhavé elastické soupravy z bavlny a polyesteru.
 Rozměry a rozložení hmotnosti figuríny odpovídají 50. percentilu novorozenců a jsou uvedeny v tabulce 1 a 2 a na obrázku 1.
 Tabulka 1
 Základní rozměry figuríny novorozence
 Rozměry
 mm
 A
 Od hýždí k temenu
 345
 B
 Od hýždí k chodidlu (s nataženou dolní končetinou)
 250
 C
 Šířka hlavy
 105
 D
 Hloubka hlavy
 125
 E
 Šířka v ramenou
 150
 F
 Šířka přes hruď
 105
 G
 Hloubka hrudi
 100
 H
 Šířka v kyčlích
 105
 I
 Vzdálenost těžiště od vrcholu
 235
 Tabulka 2
 Rozložení hmotnosti figuríny novorozence (1)
 Hlava a krk
 0,7 kg
 Trup
 1,1 kg
 Paže
 0,5 kg
 Dolní končetiny
 1,1 kg
 Celková hmotnost
 3,4 kg
 Kalibrace figuríny novorozence
 1. TUHOST RAMEN
 1.1. Položte figurínu zády na vodorovný povrch a podepřete trup na jedné straně tak, aby se zabránilo pohybu (obrázek 2).
 1.2. Pístem s plochým čelem o průměru 40 mm působte zatížením 150 N vodorovně ve směru kolmém ke svislé ose figuríny. Osa pístu musí směřovat do středu ramene figuríny a procházet bodem A na rameni (viz obrázek 2). Boční odchylka pístu od počátečního bodu styku s paží musí být mezi 30 a 50 mm.
 1.3. Opakujte na druhém rameni – podpěru dejte na druhou stranu.
 2. TUHOST KLOUBU NOHY
 2.1. Položte figurínu zády na vodorovnou plochu (obrázek 3) a svažte popruhem bérce tak, aby se vnitřní strany kolen vzájemně dotýkaly.
 2.2. Na kolena působte svislým zatížením pomocí pístu s plochým čelem o rozměrech 35 × 95 mm, přičemž osa pístu prochází nejvyšším bodem kolen.
 2.3. Působte na píst dostatečnou silou, aby došlo k ohýbání v kyčlích, dokud čelo pístu nedosáhne výšky 85 mm nad rovinou podložky. Tato síla musí být v od 30 N do 70 N. Zajistěte, aby se při zkoušce dolní končetiny nedotýkaly žádného povrchu.
 3. TEPLOTA
 Kalibrace se provádí při teplotě mezi 15 °C a 30 °C.
 (1) Tloušťka kůže z PVC musí být 1 mm ± 0,5 mm.
 Hustota musí být 0,865 ± 0,1.
 Dodatek 3


text:
POPIS FIGURÍNY DÍTĚTE VĚKU 18 MĚSÍCŮ
 1. VŠEOBECNĚ
 1.1. Rozměry a hmotnosti figuríny jsou založeny na antropometrii 50. percentilu dětí ve věku 18 měsíců.
 2. KONSTRUKCE
 2.1. Hlava
 2.1.1. Hlava sestává z polotuhé plastové lebky pokryté pokožkou. V lebce je ponechána dutina, která umožňuje montáž (volitelných) měřicích přístrojů.
 2.2. Krk
 2.2.1. Krk sestává ze tří částí:
 2.2.2. tuhý pryžový sloupec;
 2.2.3. nastavitelný kloub OC na vrcholu pryžového sloupce, který umožňuje rotaci s nastavitelným třením okolo příčné osy;
 2.2.4. kulový nestavitelný kloub na základně krku.
 2.3. Trup
 2.3.1. Trup sestává z plastové kostry pokryté systémem svalovina/pokožka. V trupu jsou vytvořeny prostory před kostrou, které se plní pěnou, aby bylo dosaženo správné tuhosti hrudníku. V zadní části trupu jsou dutiny, které umožňují montáž měřicích přístrojů.
 2.4. Břicho
 2.4.1. Břicho figuríny je vytvořeno jedním deformovatelným prvkem, který se vkládá do otvoru mezi hrudníkem a pánví.
 2.5. Bederní páteř
 2.5.1. Bederní páteř sestává z pryžového sloupce, který se montuje mezi kostru hrudníku a pánev. Tuhost bederní páteře je dána napnutím kovového lana, které prochází dutým středem pryžového sloupce.
 2.6. Pánev
 2.6.1. Pánev je vyrobena z polotuhého plastu a je vytvarována do tvaru dětské pánve. Je pokryta systémem svalovina/pokožka, který simuluje svalovinu/pokožku v okolí pánve a hýždí.
 2.7. Kyčelní kloub
 2.7.1. Kyčelní klouby jsou umístěny na spodní části pánve. Kloub umožňuje rotaci podél příčné osy jakož i rotaci podél osy svírající pravý úhel s příčnou osou pomocí kardanového kloubu. Tření při pohybu okolo těchto obou os je nastavitelné.
 2.8. Kolenní kloub
 2.8.1. Kolenní kloub umožňuje skrčení a natažení bérce s nastavitelným třením.
 2.9. Ramenní kloub
 2.9.1. Ramenní klouby jsou umístěny na kostře hrudníku. Západkové dorazy umožňují nastavení paže do dvou výchozích poloh.
 2.10. Loketní kloub
 2.10.1. Loketní kloub umožňuje natažení a skrčení předloktí. Západkové dorazy umožňují nastavení předloktí do dvou výchozích poloh.
 2.11. Montáž figuríny
 2.11.1. Lano páteře se namontuje do bederní páteře.
 2.11.2. Bederní páteř se namontuje do kostry mezi pánev a hrudní páteř.
 2.11.3. Břišní vložka se vloží mezi hrudník a pánev.
 2.11.4. Krk se namontuje na vršek hrudníku.
 2.11.5. Hlava se namontuje na vršek krku pomocí styčné desky.
 2.11.6. Namontují se horní a dolní končetiny.
 3. HLAVNÍ VLASTNOSTI
 3.1. Hmotnost
 Tabulka 1
 Rozložení hmotnosti figuríny 18timěsíčního dítěte
 Díl
 Hmotnost (kg)
 Hlava + krk
 2,73
 Trup
 5,06
 Paže
 0,27
 Předloktí
 0,25
 Stehno
 0,61
 Bérec
 0,48
 Celková hmotnost
 11,01
 3.2. Základní rozměry
 3.2.1. Základní rozměry vyznačené na obrázku 1 této přílohy (znázorněném níže) jsou uvedeny v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Č.
 Rozměr
 Hodnota (mm)
 1
 Od zadní části hýždí k přední části kolena
 239
 2
 Od zadní části hýždí k jamce za kolenem, vsedě
 201
 3
 Od těžiště figuríny k sedadlu
 193
 4
 Obvod hrudníku
 474
 5
 Hloubka hrudníku
 113
 Č.
 Rozměr
 Hodnota (mm)
 7
 Šířka hlavy
 124
 8
 Délka hlavy
 160
 9
 Obvod kyčle, vsedě
 510
 10
 Obvod kyčle, vstoje (není znázorněno)
 471
 11
 Hloubka kyčle, vsedě
 125
 12
 Šířka kyčlí, vsedě
 174
 14
 Od lokte k povrchu sedáku
 125
 15
 Šířka v ramenou
 224
 17
 Výška vsedě
 495 (1)
 18
 Výška ramene,


text:
vsedě
 305
 19
 Od chodidla k podkolenní jamce
 173
 20
 Výška těla (není znázorněna)
 820 (1)
 21
 Výška stehna, vsedě
 66
 4. SEŘÍZENÍ KLOUBŮ
 4.1. Všeobecně
 4.1.1. K dosažení reprodukovatelných výsledků při použití figuríny je nezbytné seřídit tření v jednotlivých kloubech, napnutí bederní páteře a tuhost břišní vložky.
 Před následujícím postupem se musí zkontrolovat všechny části, zda nejsou poškozeny.
 4.2. Bederní páteř
 4.2.1. Bederní páteř se kalibruje před namontováním do figuríny.
 4.2.2. Připevněte spodní montážní desku bederní páteře ke zkušební sestavě tak, aby byla přední část bederní páteře umístěna dole (obrázek 2).
 4.2.3. Na horní montážní desku se působí silou 250 N směrem dolů. Výsledné posunutí směrem dolů musí být zaznamenáno mezi 1 a 2 sekundami od začátku působení síly a musí být 9 až 12 mm.
 4.3. Břicho
 4.3.1. Břišní vložku umístěte na tuhý blok, který má stejnou délku a šířku jako sloupec bederní páteře. Výška tohoto bloku musí být nejméně dvakrát větší než výška sloupce bederní páteře (obrázek 3).
 4.3.2. Působí se počátečním zatížením 20 N.
 4.3.3. Působí se konstantním zatížením 50 N.
 4.3.4. Deformace břišní vložky po dvou minutách musí být 12 mm ± 2 mm.
 4.4. Seřízení krku
 4.4.1. Úplný krk sestávající z pryžového sloupce, kulového kloubu a kloubu OC připevněte na svislý povrch tak, aby přední strana směřovala dolů (obrázek 4).
 4.4.2. Na osu kloubu OC se působí svislou silou 100 N. Kloub OC se musí posunout dolů o 22 mm ± 2 mm.
 4.5. Kloub OC
 4.5.1. Smontujte úplný krk a hlavu.
 4.5.2. Trup položte zády na vodorovnou plochu.
 4.5.3. Šrouby a seřizovací matici procházející hlavou a kloubem OC utahujte pomocí momentového klíče až do okamžiku, kdy se hlava nebude pohybovat vlastní tíhou.
 4.6. Kyčel
 4.6.1. K pánvi namontujte pouze stehno bez bérce.
 4.6.2. Stehno umístěte do vodorovné polohy.
 4.6.3. Tření působící na příčnou osu zvyšujte až do okamžiku, kdy se dolní končetina nebude moci pohybovat vlastní tíhou.
 4.6.4. Umístěte stehno do vodorovné polohy ve směru příčné osy.
 4.6.5. Tření působící na kardanový kloub zvyšujte až do okamžiku, kdy se dolní končetina nebude moci pohybovat vlastní tíhou.
 4.7. Koleno
 4.7.1. Připevněte bérec ke stehnu.
 4.7.2. Stehno i bérec umístěte do vodorovné polohy, stehno podepřete.
 4.7.3. Seřizovací matici na koleně utahujte až do okamžiku, kdy se bérec nebude moci pohybovat vlastní tíhou.
 4.8. Ramena
 4.8.1. Natáhněte předloktí a paži umístěte do nejvyšší polohy se západkou.
 4.8.2. Západky v rameni je nutno opravit nebo vyměnit, pokud paže v této poloze nezůstává.
 4.9. Loket
 4.9.1. Umístěte paži do nejnižší polohy se západkou a předloktí do nejvyšší polohy se západkou.
 4.9.2. Západky v rameni je nutno opravit nebo vyměnit, pokud předloktí v této poloze nezůstává.
 5. PŘÍSTROJE
 5.1. Všeobecně
 5.1.1. Přestože byla učiněna opatření na vybavení figuríny osmnáctiměsíčního dítěte určitým počtem snímačů, je standardně vybavena náhradními závažími stejné velikosti a hmotnosti.
 5.1.2. Postupy kalibrace a měření se musí provádět podle mezinárodní normy ISO 6487:1980.
 5.2. Instalace akcelerometru v hrudi
 5.2.1. Akcelerometr se instaluje do dutiny v hrudníku. Montáž se provádí ze zadní strany figuríny.
 5.3. Indikace průniku do


text:
břicha
 5.3.1. Zda došlo k průniku do břicha či nikoli je nutno posoudit pomocí vysokorychlostní fotografie.
 (1) Hýždě, záda a hlava figuríny se opírají o svislou plochu.
 PŘÍLOHA 9
 ZKOUŠKA ČELNÍM NÁRAZEM DO BARIÉRY
 1. ZAŘÍZENÍ, POSTUP A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE
 1.1. Zkušební prostor
 Zkušební prostor musí mít dostatečnou plochu, aby se do něj vešla rozjezdová dráha, bariéra a technická zařízení potřebná pro zkoušku. Konečná část dráhy, nejméně 5 m před bariérou, musí být vodorovná, plochá a hladká.
 1.2. Bariéra
 Bariéru tvoří blok z železobetonu, vpředu široký nejméně 3 m a vysoký nejméně 1,5 m. Tloušťka bariéry musí být taková, aby její hmotnost byla nejméně 70 tun. Čelní stěna musí být svislá, kolmá k ose jízdní dráhy a musí být pokryta překližkovými deskami o tloušťce 20 mm ± 1 mm v dobrém stavu. Bariéra musí být buď zakotvena v zemi nebo uložena na zemi, v případě potřeby s přídavnými aretačními zařízeními, které by omezovaly její posouvání. Lze použít i bariéru s odlišnými vlastnostmi, musí však vést ke stejně přesvědčivým výsledkům.
 1.3. Pohon vozidla
 V okamžiku nárazu již vozidlo nesmí být vystaveno účinku jakéhokoli dalšího řídicího nebo hnacího zařízení. Musí dosáhnout bariéry na dráze kolmé k nárazové stěně; maximální přípustné boční odchýlení svislé střednice přední části vozidla od svislé střednicí nárazové stěny je ± 30 cm.
 1.4. Stav vozidla
 1.4.1. Zkoušené vozidlo musí být buď vybaveno všemi svými normálními součástmi a vybavením zahrnutými do jeho pohotovostní hmotnosti nebo být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o součásti a vybavení týkající se prostoru pro cestující a rozložení provozní hmotnosti vozidla jako celku.
 1.4.2. Je-li vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být palivový systém naplněn nejméně na 90 % svého objemu buď palivem nebo nehořlavou kapalinou, jejíž hustota a viskozita jsou blízké hodnotám normálně používaného paliva. Všechny ostatní systémy (nádržky na brzdovou kapalinu, chladič, atd.) musí být prázdné.
 1.4.3. Je-li vozidlo poháněno vlastním motorem, palivová nádrž musí být naplněna nejméně na 90 %. Všechny ostatní nádrže na kapalinu musí být plné.
 1.4.4. Požaduje-li to výrobce, může technická zkušebna pověřená prováděním zkoušek dovolit, aby se téhož vozidla, jehož se používá pro zkoušky předepsané jinými předpisy (včetně zkoušek, jež mohou ovlivnit jeho nosnou konstrukci), užilo i pro zkoušky předepsané tímto předpisem.
 1.5. Rychlost nárazu
 Rychlost nárazu musí být 50 km/h +0/-2 km/h. Jestliže se však zkouška provedla za vyšší rychlosti nárazu a vozidlo vyhovělo předepsaným podmínkám, zkouška se považuje za vyhovující.
 1.6. Měřicí přístroje
 Přístroj použitý pro záznam rychlosti uvedený v odstavci 1.5 musí mít přesnost ± 1 %.
 PŘÍLOHA 10
 POSTUP ZKOUŠKY NÁRAZEM ZEZADU
 1. INSTALACE, POSTUP A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE
 1.1. Zkušební prostor
 Zkušební prostor musí mít dostatečně velkou plochu, aby se do něj vešel hnací systém nárazového zařízení a aby umožňoval posunutí vozidla po nárazu a instalaci zkušebního zařízení. Část, v níž má dojít k nárazu a posunutí vozidla, musí být vodorovná. (Sklon naměřený na každé délce jednoho metru musí být menší než 3 %.)
 1.2. Nárazové zařízení
 1.2.1. Nárazové zařízení musí mít tuhou ocelovou konstrukci.
 1.2.2. Nárazová plocha musí být rovná,


text:
široká nejméně 2 500 mm a vysoká 800 mm. Její okraje musí být zaobleny poloměrem zakřivení v rozmezí od 40 mm do 50 mm. Musí být pokryta vrstvou překližky o tloušťce 20 mm ± 1 mm.
 V okamžiku nárazu musí být splněny tyto požadavky:
 1.2.3.1. nárazová plocha musí být svislá a kolmá k podélné rovině souměrnosti zasaženého vozidla;
 1.2.3.2. směr pohybu nárazového zařízení musí být v podstatě vodorovný a rovnoběžný s podélnou rovinou souměrnosti zasaženého vozidla;
 1.2.3.3. největší přípustné boční vychýlení nárazového zařízení od podélné roviny souměrnosti vozidla je 300 mm. Kromě toho se musí plocha nárazového zařízení zahrnovat celou šířku zasaženého vozidla;
 1.2.3.4. vzdálenost spodního okraje nárazové plochy od země musí být 175 mm ± 25 mm.
 1.3. Pohon nárazového zařízení
 Nárazové zařízení musí být buď připevněno k podvozku (pohyblivé bariéře) nebo být součástí kyvadla.
 1.4. Zvláštní ustanovení při použití pohyblivé bariéry
 1.4.1. Je-li nárazové zařízení připevněno k podvozku (pohyblivé bariéře) zádržným prvkem, musí tento prvek být tuhý a nesmí se deformovat nárazem. Podvozek se musí v okamžiku nárazu volně pohybovat a nesmí již být vystaven působení hnacího zařízení.
 1.4.2. Celková hmotnost podvozku s nárazovým zařízením musí být 1 100 kg ± 20 kg.
 1.5. Zvláštní ustanovení při použití kyvadla
 1.5.1. Vzdálenost mezi středem nárazové plochy a osou otáčení kyvadla nesmí být menší než 5 m.
 1.5.2. Nárazové zařízení musí být volně zavěšeno pomocí tuhých ramen, která jsou s ním pevně spojena. Takto vytvořené kyvadlo se v podstatě nesmí deformovat nárazem.
 1.5.3. Do kyvadla se zabuduje brzdné zařízení, aby se zabránilo případnému druhotnému nárazu nárazového zařízení do zkoušeného vozidla.
 1.5.4. V okamžiku nárazu musí být rychlost středu nárazu kyvadla v rozmezí od 30 km/h do 32 km/h.
 1.5.5. Redukovaná hmotnost „mr“ ve středu nárazu kyvadla je definována jako funkce celkové hmotnosti „m“, vzdálenosti „a“ (1) mezi středem nárazu a osou otáčení a vzdálenosti „l“ mezi těžištěm a osou otáčení podle rovnice:
 mr.= m.(l/a)
 1.5.6. Redukovaná hmotnost „mr“ musí být 1 100 kg ± 20 kg.
 1.6. Všeobecná ustanovení týkající se hmotnosti a rychlosti nárazového zařízení
 Byla-li zkouška provedena s vyšší rychlostí nárazu, než která je předepsána v odstavci 1.5.4 a/nebo s hmotností větší, než je předepsáno v odstavcích 1.5.3 nebo 1.5.6, a vozidlo vyhovělo předepsaným požadavkům, zkouška se považuje za vyhovující.
 1.7. Stav vozidla při zkoušce
 Zkoušené vozidlo musí být buď vybaveno všemi normálními součástmi a vybavením, zahrnutými do jeho pohotovostní hmotnosti, nebo být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o rozložení pohotovostní hmotnosti vozidla jako celku.
 1.8. Úplné vozidlo s dětským zádržným systémem nainstalovaným podle montážních pokynů se postaví na tvrdý, plochý a vodorovný povrch, s uvolněnou ruční brzdou a nezařazeným rychlostním stupněm. Při jedné nárazové zkoušce lze zkoušet více dětských zádržných systémů.
 (1) Vzdálenost „a“ se rovná délce uvažovaného synchronního kyvadla.
 PŘÍLOHA 11
 PŘÍDAVNÉ KOTEVNÍ ÚCHYTY POTŘEBNÉ K PŘIPEVNĚNÍ DĚTSKÝCH ZÁDRŽNÝCH SYSTÉMŮ KATEGORIE POLOUNIVERZÁLNÍ K MOTOROVÝM VOZIDLŮM
 1. Tato příloha se vztahuje jen na přídavné kotevní úchyty k připevňování dětských zádržných systémů kategorie „polouniverzální“ nebo na tyče a jiná speciální zařízení, které jsou používané


text:
k připevnění dětských zádržných systémů ke karoserii, bez ohledu na to, zda využívají kotevní úchyty podle předpisu č. 14.
 2. Kotevní úchyty určí výrobce dětského zádržného systému, podrobnosti musí být předloženy ke schválení technické zkušebně.
 Technická zkušebna může vzít v úvahu informace získané od výrobce vozidla.
 3. Výrobce dětského zádržného systému dodá součásti potřebné k namontování kotevních úchytů a zvláštní plánek pro každé vozidlo s vyznačením jejich přesné polohy.
 4. Výrobce dětského zádržného systému musí uvést, jestli jsou kotevní úchyty požadované pro upevnění zádržného zařízení ke karoserii vozidla v souladu s požadavky na pevnost a polohu podle odstavce 3 a podle doporučení státům, které mají záměr přijmout zvláštní požadavky na kotevní úchyty pro dětské zádržné systémy používané v osobních automobilech (1).
 (1) Viz text odstavce 1.13. a přílohy 10 úplného usnesení o konstrukci vozidel (Consolidated Resolution on the Construction of Vehicles, R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1)
 PŘÍLOHA 12
 PŘÍLOHA 13
 NORMALIZOVANÝ BEZPEČNOSTNÍ PÁS
 1. Bezpečnostní pás pro dynamickou zkoušku a pro kontrolu maximální délky pásu musí být tvořen jednou ze dvou konfigurací, které jsou uvedeny na obrázku 1. Jsou to tříbodový pás s navíječem a dvoubodový statický pás.
 2. Tříbodový pás s navíječem má následující pevné části:
 navíječ (R), průvlak (P), dva kotevní úchyty (A1 a A2, viz obrázek 2) a střední část (C, viz obrázek 3). Navíječ musí vyhovovat požadavkům předpisu č. 16 na navíjecí sílu. Průměr cívky navíječe je 33 mm ± 0,5 mm.
 3. Navíjený pás musí být připevněn ke kotevním úchytům na zkušebním sedadle popsaným v příloze 6, dodatcích 1 a 4, a to takto:
 kotevní úchyt pásu A1 se připevní k úchytu zkušebního vozíku B0 (vnějšímu);
 kotevní úchyt pásu A2 se připevní k úchytu zkušebního vozíku A (vnitřnímu);
 průvlak P se připevní k úchytu zkušebního vozíku C;
 navíječ R pásu se připevní k úchytu zkušebního vozíku Re.
 Hodnota X na obrázku 1 níže je 200 mm ± 5 mm. Délka popruhu P - A1 pro kategorie „univerzální“ a „polouniverzální“ dětské zádržné systémy je 2 220 ± 5 mm, měřeno rovnoběžně se střednicí popruhu s popruhem délky 150 ± 5 mm navinutým na cívce navíječe. Délka popruhu P - A1 pro kategorii „omezené“ dětské zádržné systémy je nejméně 2 220 ± 5 mm, měřeno rovnoběžně se střednicí popruhu, s popruhem délky 150 ± 5 mm navinutým na cívce navíječe.
 4. Požadavky na popruh pásu:
 — materiál
 :
 polyester spinnblack
 — šířka
 :
 48 mm ± 2 mm při 10 000 N;
 — tloušťka
 :
 1,0 mm ± 0,2 mm;
 — prodloužení
 :
 8 mm ± 2 % při 10 000 N.
 5. Dvoubodový statický pás znázorněný na obrázku 1 sestává ze dvou normalizovaných kotevních destiček znázorněných na obrázku 2 a popruhu, který splňuje požadavky předcházejícího odstavce 4.
 6. Kotevní destičky dvoubodového pásu se připevní k úchytům zkušebního vozíku A a B. Hodnota Y podle obrázku 1 je 1 300 mm ± 5 mm. To je požadavek na maximální délku pásu pro schválení univerzálních dětských zádržných systémů s dvoubodovým pásem (viz odstavec 6.1.9).
 PŘÍLOHA 14
 (není použita – text původní


text:
přílohy 14 viz příloha 8 – dodatek 2)
 PŘÍLOHA 15
 VYSVĚTLUJÍCÍ POZNÁMKY
 Jsou míněny jako vodítko technickým zkušebnám provádějícím zkoušky.
 Odstavec 2.10.1
 Rychloseřizovacím zařízením může být také zařízení s otočným čepem a pružinou, podobné navíječi s ručním uvolňováním. Zařízení by se mělo zkoušet podle požadavků odstavců 7.2.2.5 a 7.2.3.1.3.
 Odstavec 2.19.2
 Polouniverzální zádržný systém určený k montáži na zadní sedadla u vozidel typu sedan tak i kombi, u kterých je celá soustava pásů totožná, se považuje za jediný „typ“.
 Odstavec 2.19.3
 Při rozhodování, zda byl vytvořen nový typ, je třeba brát v úvahu významnost změn v rozměrech a/nebo hmotnosti sedadla, čalounění nebo nárazového štítu a vlastností pohlcování energie nebo barvy materiálů.
 Odstavec 2.19.4 a 2.19.5
 Tyto odstavce se nevztahují na žádný bezpečnostní pás schvalovaný samostatně podle předpisu č. 16, který je nutný k ukotvení dětského zádržného systému k vozidlu nebo k zadržení dítěte.
 Odstavec 6.1.2
 U dětských zádržných systémů směřujících dozadu se zajišťuje správná poloha vrcholu zádržného systému vzhledem k hlavě figuríny instalací největší figuríny, pro kterou je zádržné zařízení určeno, a to v co nejvíce skloněné poloze, přičemž je nutno zajistit, aby vodorovná čára ve výšce očí procházela pod vrcholem sedadla.
 Odstavec 6.1.8
 Požadovaná hodnota 150 mm platí také pro brašny na přenášení dítěte, s výjimkou případu, kdy je použito speciální zařízení k připojení brašny k bezpečnostnímu pásu.
 Odstavec 6.2.4
 Mezní hodnota přijatelného pohybu ramenního pásu je taková, kdy spodní okraj ramenní části normalizovaného bezpečnostního pásu není níže než loket figuríny ve stavu maximálního vychýlení figuríny.
 Odstavec 6.2.9
 Všeobecně se rozumí, že toto ustanovení platí také pro zařízení, která mají takové aretační zařízení, i když není vyžadováno pro tuto hmotnostní skupinu. Zkouška by se tedy provedla jen na zařízení hmotnostní skupiny 2, avšak s předepsanou silou, tj. silou odpovídající dvojnásobku hmotnosti figuríny hmotnostní skupiny 1.
 Odstavec 7.1.2.1 a přílohy 17 a 18
 Jak u materiálu pohlcujícího energii, tak u integrálního materiálu konstrukce dětského zádržného systému se může zkoušet, zda splňuje požadavky příloh 17 a 18. Pokud tato konstrukce není homogenní nebo existuje nebezpečí, že tento materiál bude mít v různých místech konstrukce rozdílné účinky, technická zkušebna určí nejzávažnější případ, s nímž se provedou zkoušky. Materiál pohlcující energii může pokrývat dětský zádržný systém úplně nebo zčásti.
 Odstavec 7.1.3
 Zkouška převrácením se vykoná se stejným postupem instalace a se stejnými parametry, jak jsou stanoveny pro dynamickou zkoušku.
 Odstavec 7.1.3.1
 Není přípustné zastavit zkušební sestavu v průběhu převracení.
 Odstavec 7.1.4.2.2
 Znění tohoto odstavce se vztahuje na zrychlení, která představují tahová zatížení páteře figuríny.
 Odstavec 7.1.4.3.1
 Viditelnými znaky průniku se rozumí průnik do modelovací hmoty v břišní vložce (pod tlakem vyvolaným zádržným zařízením), nikoliv však ohyb modelovací hmoty bez stlačení ve vodorovném směru, jaký je například vytvořen jednoduchým ohybem páteře. Viz rovněž výklad odstavce 6.2.4.
 Odstavec 7.2.1.5
 První věta je splněna, pokud ruka figuríny dosáhne na sponu.
 Odstavec 7.2.2.1
 Použije se k zajištění toho, aby bylo možné snadno připojit samostatně schvalované vodicí pásy.
 Odstavec 7.2.4.1.1
 Jsou zapotřebí dva popruhy. Změřte zatížení, při kterém dojde k přetržení prvního popruhu. Změřte šířku druhého popruhu při


text:
75 % tohoto zatížení.
 Odstavec 7.2.4.4
 Nejsou přípustné části, které lze odmontovat nebo odšroubovat a které by nezkušený uživatel pravděpodobně namontoval zpět nesprávně, v důsledku čehož by se zařízení mohlo stát nebezpečným.
 Odstavec 8.1.2.2
 „Připevní k sedadlu“ znamená ke zkušebnímu sedadlu podle přílohy 6. „Zařízení určená k používání v určitých vozidlech“ znamená, že zádržné zařízení kategorie „určité vozidlo“ by se běžně zkoušelo na převrácení, když je nainstalováno na zkušební sedadlo, avšak zkouška na sedadle vozidla je přípustná.
 Odstavec 8.2.2.1.1
 „Při zachování obvyklých podmínek používání“ znamená, že tato zkouška se by měla provádět se zádržným zařízením nainstalovaným na zkušebním sedadle nebo na sedadle vozidla, avšak bez figuríny.
 Figurína musí být použita pouze pro umístění seřizovacího zařízení. Nejprve mají být popruhy nastaveny podle odstavce 8.1.3.6.3.2 nebo 8.1.3.6.3.3 (který odpovídá). Zkouška se pak provede po vyjmutí figuríny.
 Odstavec 8.2.5.2.6
 Tento odstavec se nevztahuje na vodicí pásy, které jsou schvalovány podle tohoto předpisu samostatně.
 PŘÍLOHA 16
 KONTROLA SHODNOSTI VÝROBY
 1. ZKOUŠKY
 U dětských zádržných systémů se požaduje, aby byla prokázána shoda s požadavky, na nichž jsou založeny následující zkoušky:
 1.1. Ověření prahu zablokování a životnosti navíječů s nouzovým blokováním
 Podle ustanovení odstavce 8.2.4.3 v nejnepříznivějším směru, po provedení zkoušek životnosti podle odstavců 8.2.4.2, 8.2.4.4 a 8.2.4.5, jak stanoví požadavek odstavce 7.2.3.2.6.
 1.2. Ověření životnosti navíječů s automatickým blokováním
 Podle ustanovení odstavce 8.2.4.2 doplněných zkouškami podle odstavců 8.2.4.4 a 8.2.4.5, jak stanoví požadavek odstavce 7.2.3.1.3.
 1.3. Zkouška pevnosti popruhů po stabilizaci
 Podle postupu popsaného v odstavci 7.2.4.2, po stabilizaci podle požadavků odstavců 8.2.5.2.1 až 8.2.5.2.5.
 1.3.1. Zkouška pevnosti popruhů po zkoušce odolnosti proti oděru
 Podle postupu popsaného v odstavci 7.2.4.2, po stabilizaci podle požadavků popsaných v odstavci 8.2.5.2.6.
 1.4. Zkouška mikroprokluzu
 Podle postupu popsaného v odstavci 8.2.3 tohoto předpisu.
 1.5. Pohlcování energie
 Podle ustanovení odstavce 7.1.2 tohoto předpisu.
 1.6. Ověření splnění požadavků na vlastnosti dětských zádržných systémů příslušnou dynamickou zkouškou
 Podle ustanovení odstavce 8.1.3 se sponou, která byla předtím stabilizována podle požadavků odstavce 7.2.1.7 tak, aby byly splněny příslušné požadavky odstavce 7.1.4 (všeobecné požadavky na dětské zádržné systémy) a odstavce 7.2.1.8.1 (požadavky na spony pod zatížením).
 1.7. Zkouška tepelné odolnosti
 Podle ustanovení odstavce 7.1.5 tohoto předpisu.
 2. ČETNOST ZKOUŠEK A VÝSLEDKY
 Četnost zkoušení podle požadavků odstavců 1.1 až 1.5 musí být stanovena na základě statisticky řízeného náhodného výběru podle jednoho z postupů pravidelné kontroly jakosti.
 Jsou-li navíc navíječe s nouzovým blokováním součástí dětského zádržného systému, musí se kontrolovat všechny takové systémy:
 2.1.1.1. podle ustanovení odstavců 8.2.4.3.1, 8.2.4.3.2, 8.2.4.3.3 a 8.2.4.3.4 tohoto předpisu, v nejnepříznivějším směru, jak stanoví odstavec 8.2.4.3.3. Výsledky zkoušky musí splňovat požadavky odstavců 7.2.3.2.1.1 a 7.2.3.2.4 tohoto předpisu;
 2.1.1.2. nebo podle ustanovení odstavce 8.2.4.3.5 tohoto předpisu, v nejnepříznivějším směru. Nicméně rychlost naklánění může být větší než rychlost předepsaná, pokud neovlivní výsledky zkoušky. Výsledky zkoušky musí vyhovět požadavkům odstavce 7.2.3.2.1.4 tohoto předpisu.
 2.2. Pro zařízení kategorie „univerzální“, „omezená“ a „polouniverzální“ je ověření shodnosti při dynamické zkoušce podle odstavce 1.6 prováděno s minimální četností 1 kus na 5 000 vyrobených dětských zádržných systémů. V každém případě se však provede nejméně jedna zkouška za každé čtyři


text:
týdny výroby.
 Požadavky stanovené v odstavcích 7.1.4.1.4 a 7.2.1.8.1.2 tohoto předpisu se musí splnit při každé zkoušce. Dále se také musí vždy při jedné ze dvou zkoušek splnit další požadavky stanovené v odstavcích 7.1.4 a 7.2.1.8.1.
 V případě, že se ročně vyrobí 1 000 nebo méně kusů dětských zádržných systémů, se však povoluje minimální četnost jedna zkouška za rok.
 V tomto případě musí být splněny požadavky stanovené v odstavcích 7.1.4 a 7.2.1.8.1.
 U zařízení kategorie „zabudovaných“ zařízení pro určitá vozidla se provádějí zkoušky s následující četností:
 Dětské zádržné systémy, s výjimkou přídavných sedáků:
 jedenkrát za 8 týdnů
 Přídavné sedáky:
 jedenkrát za 12 týdnů
 Při každé zkoušce musí být splněny požadavky odstavců 7.1.4 a 7.2.1.8.1 Jsou-li výsledky všech zkoušek v průběhu jednoho roku vyhovující, může výrobce po souhlasu správního úřadu omezit četnost takto:
 Dětská zádržná zařízení, s výjimkou přídavných sedáků:
 jedenkrát za 16 týdnů
 Přídavné sedáky:
 jedenkrát za 24 týdnů
 Pokud se však ročně vyrobí 1 000 kusů dětských zádržných systému nebo méně, je přípustná jako minimální četnost jedna zkouška za rok.
 2.3.1. Pro zařízení kategorie „určité vozidlo“ podle odstavce 2.1.2.4.1 si může výrobce dětských zádržných zařízení vybrat postup kontroly shodnosti podle odstavce 2.2 na zkušebním sedadle, nebo podle odstavce 2.3 v nosné konstrukci karoserie.
 Nevyhoví-li zkušební vzorek při určité zkoušce, musí se provést další zkoušky podle stejných požadavků s nejméně třemi jinými vzorky. Nevyhoví-li jeden z těchto vzorků při dynamické zkoušce, musí držitel schválení nebo jeho zplnomocněný zástupce:
 2.4.1. oznámit příslušnému orgánu, který udělil schválení typu, jaké kroky jsou učiněny pro znovuobnovení shodnosti výroby;
 2.4.2. zvýšit četnost zkoušek na vyšší hodnotu četnosti, byla-li zkouška provedena s nižší četností podle odstavce 2.3.
 2.5. Výrobce musí čtvrtletně oznamovat správnímu úřadu množství výrobků, které bylo vyrobeno pro každé číslo schválení, a uvést způsob identifikace výrobků odpovídajících těmto číslům schválení.
 PŘÍLOHA 17
 ZKOUŠKA MATERIÁLU POHLCUJÍCÍHO ENERGII
 1. MAKETA HLAVY
 1.1. Maketa hlavy sestává z pevné dřevěné polokoule s připojeným malým kulovým segmentem podle obrázku A níže. Maketa hlavy musí být konstruována tak, aby byl možný její volný pád ve směru vyznačené osy a aby umožňovala montáž akcelerometru pro měření zrychlení ve směru pádu.
 1.2. Maketa hlavy musí mít celkovou hmotnost 2,75 kg ± 0,05 kg, včetně akcelerometru.
 2. PŘÍSTROJE
 V průběhu zkoušky se musí zaznamenat zrychlení pomocí zařízení s frekvenční třídou kanálu 1 000, podle specifikace v poslední verzi normy ISO 6487.
 3. POSTUP ZKOUŠKY
 3.1. Odeberte tři vzorky každého materiálu z jednoho nebo z více dětských zádržných systémů.
 3.2. Vzorek musí být úplně opřen o svůj vnější povrch v oblasti nárazu a musí být podepřen přímo pod bodem nárazu o hladkou tuhou základnu, např. o podstavec z jednolitého betonu, aby byly měřeny pouze vlastnosti absorpce energie konstrukčním materiálem.
 3.3. Maketu hlavy zdvihněte do výšky 100 mm -0/+5 mm od příslušného horního povrchu úplného dětského zádržného systému k nejnižšímu bodu makety hlavy, potom nechejte maketu hlavy spadnout. Zaznamenejte zrychlení makety hlavy v průběhu nárazu. Opakujte tento postup s ostatními vzorky.
 PŘÍLOHA 18
 ZPŮSOB URČENÍ OBLASTI NÁRAZU HLAVY ZÁDRŽNÝCH ZAŘÍZENÍ S OPĚRADLY A MINIMÁLNÍ VELIKOSTI


text:
BOČNÍCH OPĚR PRO ZÁDRŽNÁ ZAŘÍZENÍ SMĚŘUJÍCÍ DOZADU
 1. Zařízení umístěte na zkušební sedadlo popsané v příloze 6. Nastavitelné zařízení se musí ustavit do nejvíce vzpřímené polohy. Do zařízení vložte nejmenší figurínu podle návodu výrobce. Na opěradle vyznačte bod A, který je v téže vodorovné rovině, jež prochází ramenem nejmenší figuríny v bodě 2 cm směrem dovnitř od vnějšího obrysu paže. Všechny vnitřní povrchy, které jsou nad vodorovnou rovinou procházející bodem A, musí být z materiálů pohlcujících energii, které byly odzkoušeny podle přílohy 17. Tento materiál musí pokrývat vnitřní povrchy opěradla a bočních opěr včetně vnitřních hran (oblastí zaoblení) bočních opěr. Materiál pohlcující energii může být nedílnou částí dětské sedačky. U brašen na přenášení dítěte musí být spodní hranicí plochy, na které se použije materiál v souladu s přílohou 17, každá plocha před zadní častí ramene nejmenší figuríny, a to v případe, že se měří figurína umístěná v brašně na přenášení dítěte, která je umístěná na zkušební stav.
 2. Boční opěry pro zařízení směřující dozadu musí mít minimální hloubku 90 mm, měřeno od střednice povrchu opěradla. Tyto boční opěry musí začínat ve vodorovné rovině procházející bodem „A“ a pokračují až na vrchol opěradla. Od bodu, který je 90 mm pod vrcholem opěradla, se může hloubka boční opěry postupně zmenšovat.
 3. Požadavek předcházejícího odstavce 2 na nejmenší šířku bočních opěr neplatí pro dětské zádržné systémy hmotnostních skupin II a III v kategorii určité vozidlo, která se mají použít v zavazadlovém prostoru podle odstavce 6.1.2 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 19
 POPIS ZKOUŠKY SEŘIZOVACÍCH ZAŘÍZENÍ MONTOVANÝCH PŘÍMO NA DĚTSKÉ ZÁDRŽNÉ SYSTÉMY
 1. POSTUP
 1.1. Uveďte soupravu popruhů do referenční polohy popsané v odstavci 8.2.7 a vytáhněte nejméně 50 mm popruhu z nedílného postroje tažením za volný konec popruhu.
 1.2. Připojte takto seřízenou část nedílného postroje k tažnému zařízení A.
 1.3. Uveďte do činnosti seřizovací zařízení a zatáhněte nejméně 150 mm popruhu do nedílného postroje. To odpovídá polovině jednoho cyklu a uvede tažné zařízení A do polohy maximálního vytažení popruhu.
 1.4. Připojte volný konec popruhu k tažnému zařízení B.
 Popis cyklu
 2.1. Táhněte popruh zařízením B nejméně 150 mm, přičemž zařízení A nenapíná nedílný postroj.
 2.2. Uveďte do činnosti seřizovací zařízení a táhněte zařízením A, přičemž zařízení B nenapíná volný konec popruhu.
 2.3. Na konci zdvihu uveďte seřizovací zařízení mimo činnost.
 2.4. Podle specifikace odstavce 7.2.2.7 cyklus opakujte.
 PŘÍLOHA 20
 TYPICKÉ ZAŘÍZENÍ PRO ZKOUŠKU PEVNOSTI SPONY
 PŘÍLOHA 21
 ZAŘÍZENÍ PRO DYNAMICKÉ NÁRAZOVÉ ZKOUŠKY
 1. POSTUP
 1.1. Samotný břišní pás
 Připevněte snímač zatížení 1 do vnější polohy, jak je znázorněno výše. Nainstalujte dětský zádržný systém a napněte referenční pás na jeho vnější straně, aby bylo dosaženo zatížení 75 N ± 5 N na této vnější straně.
 1.2. Břišní a diagonální pás
 1.2.1. Připevněte snímač 1 do vnější polohy, jak je znázorněno výše. Nainstalujte dětský zádržný systém do správné polohy. Je-li zařízení vybaveno aretačním zařízením a působí-li na diagonální pás, umístěte snímač zatížení 2 do vhodné polohy za dětský zádržný systém mezi aretační zařízení a sponu, jak je znázorněno výše. Není-li aretační zařízení použito, nebo je-li součástí spony,


text:
umístěte snímač zatížení do vhodné polohy mezi průvlak pásu na sloupku a dětský zádržný systém.
 1.2.2. Seřiďte břišní část referenčního pásu tak, aby bylo na snímači zatížení č. 1dosaženo tahového zatížení 50 N ± 5 N. Popruh označte křídou v místě, kde prochází simulovanou sponou. Zatímco se břišní pás udržuje v této poloze, seřiďte diagonální pás tak, aby se dosáhlo na snímači zatížení č. 2 tahového zatížení 50 N ± 5 N, a to buď zablokováním popruhu v aretačním zařízení dětského zádržného systému, nebo natažením pásu v blízkosti normálního navíječe.
 1.2.3. Vytáhněte celý popruh z cívky navíječe a nechejte napětí pásu mezi navíječem a průvlakem na sloupku poklesnout na napětí navíječe. Cívka se musí před dynamickou zkouškou zablokovat. Proveďte dynamickou nárazovou zkoušku.
 1.2.4. Před zahájením instalace zkontrolujte dětský zádržný systém, aby se ověřilo, zda splňuje ustanovení odstavce 6.2.1.3. Jestliže se změnilo instalační napnutí v důsledku změny úhlové funkce, zjistěte, která okolnost způsobuje nejvíce uvolněnou instalaci, proveďte instalaci a seřiďte napnutí v nejvíce upnuté poloze a potom přemístěte dětský zádržný systém do nejnepříznivější polohy, aniž by se změnilo napnutí bezpečnostního pásu pro dospělé. Potom proveďte dynamickou zkoušku.
 POZNÁMKA
 1.
 Instalace se dokončí usazením figuríny do dětského zádržného systému.
 2.
 Jelikož se pěnový zkušební sedák se po instalaci dětského zádržného zařízení stlačí, musí se dynamická zkouška provést do 10 minut po instalaci. Při použití stejného sedáku musí být minimální časový odstup mezi dvěma zkouškami 20 minut, aby se tvar sedáku vrátil do původní podoby.
 3.
 Snímače zatížení umístěné přímo ve tkanině pásu mohou být elektricky odpojeny, ale musí být ponechány v průběhu dynamické zkoušky na svém místě. Hmotnost každého ze snímačů nesmí přesáhnout 250 g. Snímač zatížení v břišním pásu může být popřípadě nahrazen snímačem zatížení upevněným do kotevního místa.
 4.
 U zádržných zařízení, která jsou opatřena zařízeními ke zvětšení napnutí bezpečnostního pásu pro dospělé, se použije tento zkušební postup: Nainstalujte dětský zádržný systém podle požadavků této přílohy a pak uveďte do činnosti napínací zařízení podle návodu výrobce. Jestliže zařízení není možno použít z důvodu nadměrného napnutí, pokládá se takové zařízení za nepřijatelné.
 PŘÍLOHA 22
 ZKOUŠKA S MAKETOU DOLNÍ ČÁSTI TRUPU


text:
 16.2.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 39/45
 ROZHODNUTÍ č. 1/2016 PODVÝBORU EU-MOLDAVSKO PRO CLA
 ze dne 6. října 2016,
 kterým se nahrazuje protokol II k Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce [2017/266]
 PODVÝBOR EU-MOLDAVSKO PRO CLA,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (1), a zejména na článek 38 protokolu II k uvedené dohodě o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Ustanovení čl. 144 odst. 2 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) odkazuje na protokol II k dohodě (dále jen „protokol II“), který určuje pravidla původu a stanoví kumulaci původu mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou.
 (2)
 Většina ustanovení dohody týkajících se obchodu a obchodních záležitostí, včetně protokolu II, se prozatímně provádí od 1. září 2014.
 (3)
 Článek 38 protokolu II stanoví, že Podvýbor pro cla zřízený podle článku 200 dohody může rozhodnout o změně ustanovení uvedeného protokolu.
 (4)
 Cílem Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (2) (dále jen „úmluva“) je nahradit protokoly o pravidlech původu, které jsou v současnosti mezi zeměmi celoevropsko-středomořské oblasti platné, jediným právním aktem.
 (5)
 Unie podepsala úmluvu dne 15. června 2011. Smíšený výbor zřízený úmluvou ve svém rozhodnutí č. 2 ze dne 21. května 2014 (3) vyzval Moldavskou republiku k přistoupení k úmluvě.
 (6)
 Unie uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012 a Moldavská republika dne 31. července 2015. V důsledku toho podle čl. 10 odst. 3 úmluvy vstoupila úmluva v platnost pro Unii dne 1. května 2012 a pro Moldavskou republiku dne 1. září 2015.
 (7)
 Protokol II by proto měl být nahrazen novým protokolem, který odkazuje na úmluvu,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Protokol II k Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce se nahrazuje zněním obsaženým v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 Použije se ode dne 1. prosince 2016.
 V Bruselu dne 6. října 2016.
 Za Podvýbor pro cla
 předseda
 P. KOVACS
 tajemníci
 O. ZIKUNA
 N. CALENIC
 (1) Úř. věst. L 260, 30.8.2014, s. 4.
 (2) Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.
 (3) Úř. věst. L 217, 23.7.2014, s. 88.
 PŘÍLOHA
 „PROTOKOL II
 O DEFINICI POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ A O METODÁCH SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 1
 Použitelná pravidla původu
 1. Pro účely provádění této dohody se použijí dodatek I a příslušná ustanovení dodatku II Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (1) (dále jen „úmluva“).
 2. Všechny odkazy na


text:
„příslušnou dohodu“ v dodatku I a v příslušných ustanoveních dodatku II úmluvy se považují za odkazy na tuto dohodu.
 Článek 2
 Řešení sporů
 1. Pokud v souvislosti s kontrolními postupy uvedenými v článku 32 dodatku I úmluvy vyvstanou spory, které nelze mezi celními orgány žádajícími o kontrolu a celními orgány příslušnými k jejímu provedení vyřešit, předloží se tyto spory Podvýboru pro cla. Ustanovení kapitoly 14 (Řešení sporů) hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti) této dohody o mechanismu řešení sporů se nepoužije.
 2. Ve všech případech se řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu řídí právními předpisy této země.
 Článek 3
 Změny protokolu
 O změně ustanovení tohoto protokolu může rozhodnout Podvýbor pro cla.
 Článek 4
 Odstoupení od úmluvy
 1. Pokud Evropská unie nebo Moldavská republika depozitáři úmluvy písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 úmluvy, zahájí Evropská unie a Moldavská republika neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění této dohody.
 2. Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu se budou na tuto dohodu i nadále vztahovat pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II úmluvy platná v okamžiku odstoupení. Nicméně od okamžiku odstoupení je třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II úmluvy vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi Evropskou unií a Moldavskou republikou.
 Článek 5
 Přechodná ustanovení – kumulace
 Bez ohledu na čl. 16 odst. 5 a čl. 21 odst. 3 dodatku I úmluvy, pokud se kumulace týká pouze států ESVO, Faerských ostrovů, Evropské unie, Turecka, zemí zapojených do procesu stabilizace a přidružení a Moldavské republiky, může být původ prokázán průvodním osvědčením EUR.1 nebo prohlášením o původu.“
 (1) Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22013A0709(01)
 Dohoda mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Organizací pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrově
 Úřední věstník L 188 , 09/07/2013 S. 0002 - 0002
 Dohodamezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a Organizací pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrověEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII,dále jen "Společenství", aORGANIZACE PRO ROZVOJ ENERGETIKY NA KOREJSKÉM POLOOSTROVĚ,dále jen "KEDO",vzhledem k těmto důvodům:(1) Organizace KEDO byla zřízena na základě Dohody o vytvoření Organizace pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrově uzavřené dne 9. března 1995, ve znění ze dne 19. září 1997, mezi vládami Korejské republiky, Japonska a Spojených států amerických.(2) Platnost páté dohody uzavřené mezi Společenstvím a KEDO skončila dne 31. května 2012.(3) Po rozhodnutí ukončit projekt jaderného lehkovodního reaktoru KEDO a po rozhodnutí z roku 2007 plnit povinnosti sekretariátu s velmi omezeným personálem a v minimálních kancelářských prostorách výkonná rada KEDO v roce 2011 rozhodla, že KEDO bude pokračovat i po 31. květnu 2012.(4) Společenství i KEDO vyjádřily přání pokračovat ve spolupráci s cílem provést ukončení projektu lehkovodního reaktoru a řádnou likvidaci KEDO,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Použití ustanovení předchozí dohodyPokud není v jednom z níže uvedených článků určeno jinak, zůstávají podle této dohody použitelná ustanovení předchozí dohody mezi Společenstvím a KEDO, jejíž platnost skončila dne 31. května 2012.Článek 2Příspěvek SpolečenstvíSpolečenství podle této dohody neposkytuje do rozpočtu KEDO žádné finanční příspěvky.Článek 3Doba trváníPlatnost této dohody končí dne 31. května 2013. Každý rok se automaticky obnovuje na dobu jednoho roku, pokud jedna ze stran neoznámí druhé straně alespoň jeden měsíc přede dnem skončení platnosti, že si přeje dohodu ukončit. Může být rovněž ukončena s okamžitou platností, pokud z KEDO odejde kterýkoli z ostatních členů, kteří jsou v současné době zastoupeni ve výkonné radě. Platnost dohody se nebude obnovovat po 31. květnu 2015.Článek 4Vstup v platnostTato dohoda vstupuje v platnost podpisem Společenství a KEDO a nabývá účinku dne 1. června 2012.V Bruselu dne čtvrtého července roku dva tisíce třináct, ve dvou vyhotoveních.Za Evropské společenství pro atomovou energiiGünther OettingerV New Jersey dne dvacátého čtvrtého června roku dva tisíce třináct, ve dvou vyhotoveních.Za Organizaci pro rozvoj energetiky na Korejském poloostrověDavid Wallace--------------------------------------------------


text:
 31.10.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 289/2
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Arménskou republikou o zjednodušení vízového režimu
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 ARMÉNSKÁ REPUBLIKA, dále jen „Arménie“,
 dále jen „smluvní strany“,
 VEDENY PŘÁNÍM usnadnit mezilidské vztahy jakožto důležitou podmínku pro stabilní rozvoj hospodářských, humanitárních, kulturních, vědeckých a dalších vazeb zjednodušením udělování víz občanům Arménie,
 MAJÍCE NA ZŘETELI Dohodu o partnerství a spolupráci mezi Unií a jejími členskými státy na jedné straně a Arménií na straně druhé a úmysl obou smluvních stran uzavřít dohodu o přidružení mezi Unií a Arménií,
 S OHLEDEM NA společná prohlášení přijatá na vrcholných schůzkách Východního partnerství konaných v Praze dne 7. května 2009 a ve Varšavě dne 30. září 2011, na kterých byla vyjádřena politická podpora liberalizaci vízového režimu v zabezpečeném prostředí,
 POTVRZUJÍCE úmysl podnikat postupné kroky k zavádění režimu bezvízového cestování pro své občany, pokud budou zajištěny podmínky pro řádně řízenou a bezpečnou mobilitu,
 MAJÍCE NA ZŘETELI, že od 10. ledna 2013 jsou všichni občané Unie zproštěni vízové povinnosti při cestách do Arménie, které nepřekračují délku 90 dní, nebo při průjezdu přes území Arménie,
 UZNÁVAJÍCE, že pokud by Arménie znovu zavedla pro občany Unie nebo určité kategorie těchto osob vízovou povinnost, vztahovala by se na dotyčné občany Unie na základě vzájemnosti automaticky stejná zjednodušení, jaká se podle této dohody vztahují na občany Arménie,
 MAJÍCE NA ZŘETELI, že tato vízová povinnost může být znovu zavedena pouze pro všechny občany Unie nebo určité kategorie občanů Unie,
 UZNÁVAJÍCE, že zjednodušení vízového režimu by nemělo vést k nelegálnímu přistěhovalectví, a věnujíce zvláštní pozornost bezpečnosti a zpětnému přebírání osob,
 BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ Protokol o postavení Dánska, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této dohody se nevztahují na Dánské království,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Účel a oblast působnosti
 1. Účelem této dohody je zjednodušení vízového režimu pro občany Arménie pro předpokládaný pobyt, jehož délka v období 180 dní nepřekračuje 90 dní.
 2. Pokud by Arménie pro občany Unie nebo určité kategorie občanů Unie znovu zavedla vízovou povinnost, vztahovala by se na dotyčné občany Unie na základě vzájemnosti automaticky stejná zjednodušení, jaká se podle této dohody vztahují na občany Arménie.
 Článek 2
 Obecná ustanovení
 1. Zjednodušený vízový režim, který stanoví tato dohoda, se vztahuje na občany Arménie pouze tehdy, pokud nebyli osvobozeni od vízové povinnosti na základě právních předpisů Unie nebo členských států, této dohody či jiných mezinárodních dohod.
 2. Na záležitosti, které tato dohoda neupravuje, jako je zamítnutí udělení víz, uznávání cestovních dokladů, prokazování dostatečných prostředků k živobytí, zamítnutí vstupu a opatření týkající se vyhoštění, se vztahují vnitrostátní právní předpisy Arménie nebo členských států nebo právní předpisy Unie.
 Článek 3
 Definice
 Pro


text:
účely této dohody se rozumí:
 a)
 „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie s výjimkou Dánského království, Irské republiky a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska;
 b)
 „občanem Unie“ státní příslušník některého členského státu ve smyslu písmene a);
 c)
 „občanem Arménie“ osoba, která má arménské státní občanství v souladu s právními předpisy Arménské republiky;
 d)
 „vízem“ povolení vydané členským státem za účelem průjezdu přes území členských států nebo zamýšleného pobytu na tomto území, jehož délka nepřesáhne 90 dnů v období 180 dnů;
 e)
 „oprávněně pobývající osobou“ občan Arménie oprávněný pobývat na území členského státu po dobu delší než 90 dnů na základě práva Unie nebo vnitrostátních právních předpisů.
 Článek 4
 Doklady potvrzující účel cesty
 1. U níže uvedených kategorií občanů Arménie dostačují níže uvedené dokumenty pro doložení účelu cesty na území druhé smluvní strany:
 a)
 u blízkých příbuzných – manželů/manželek, dětí (včetně osvojených), rodičů (včetně opatrovníků), prarodičů a vnuků/vnuček navštěvujících občany Arménie oprávněně pobývající ve členských státech nebo občany Unie pobývající na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky:
 —
 písemná žádost od hostitelské osoby;
 b)
 u členů oficiálních delegací, včetně stálých členů těchto delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Arménii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu:
 —
 dopis od příslušného arménského orgánu potvrzující, že žadatel je členem, případně stálým členem, jeho delegace, který cestuje na území druhé smluvní strany za účelem účasti na výše uvedených akcích, s přiloženou kopií oficiálního pozvání;
 c)
 u žáků, studentů, postgraduálních studentů a doprovázejících učitelů, kteří cestují za účelem studia nebo vzdělávacích kursů, včetně těch, které jsou organizovány v rámci výměnných programů a jiných školských činností:
 —
 písemná žádost nebo osvědčení o přijetí vydané hostitelskou univerzitou, vysokou školou nebo školou, anebo studentský průkaz či osvědčení o předmětech, které mají být navštěvovány;
 d)
 u osob cestujících ze zdravotních důvodů a u osob, jež jim poskytují nezbytný doprovod:
 —
 úřední dokument zdravotnického zařízení potvrzující nezbytnost lékařského ošetření v tomto zařízení, nezbytnost doprovodu a doklad o dostatečných finančních prostředcích na úhradu lékařského ošetření;
 e)
 u novinářů a technického personálu, který je doprovází v rámci profesní činnosti:
 —
 osvědčení či jiný doklad vydaný profesní organizací nebo zaměstnavatelem žadatele, který prokazuje, že dotyčná osoba je kvalifikovaným novinářem, a v němž je uvedeno, že účelem cesty je výkon novinářské práce, nebo který prokazuje, že osoba patří k technickému personálu, který novináře doprovází v rámci profesní činnosti;
 f)
 u účastníků mezinárodních sportovních akcí a jejich odborného doprovodu:
 —
 písemná žádost hostitelské organizace, příslušných orgánů, národních sportovních federací či národních olympijských výborů členských států;
 g)
 u podnikatelů a zástupců obchodních organizací:
 —
 písemná žádost hostitelské právnické osoby nebo společnosti, organizace nebo kanceláře či pobočky takové právnické osoby nebo společnosti, státních či místních orgánů členských států nebo organizačních výborů nebo obchodních a průmyslových výstav, konferencí a sympózií pořádaných na území některého z členských států, potvrzená příslušnými orgány v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
 h)
 u členů svobodných povolání účastnících se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo jiných podobných akcí:


text:
—
 písemná žádost hostitelské organizace potvrzující, že se daná osoba účastní této akce;
 i)
 u zástupců organizací občanské společnosti a u osob přicházejících na pozvání některé z neziskových organizací arménské komunity registrovaných v členských státech, pokud cestující za účelem odborného vzdělávání nebo účasti na seminářích či konferencích, včetně v rámci výměnných programů nebo panarménských a komunitních podpůrných programů:
 —
 písemná žádost vydaná hostitelskou organizací, potvrzení, že dotyčná osoba zastupuje organizaci občanské společnosti nebo že spolupracuje na některé panarménské nebo komunitní podpůrné činnosti, a zakládající listinu této organizace z příslušného rejstříku vydanou státním orgánem v souladu s vnitrostátními právními předpisy;
 j)
 u účastníků vědeckých, akademických, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů:
 —
 písemná žádost hostitelské organizace o účast na těchto akcích;
 k)
 u řidičů vozidel registrovaných v Arménii a provozujících mezinárodní přepravu zboží a osob na území členských států:
 —
 písemná žádost národního či sdružení (svazu) dopravců Arménie zajišťujícího mezinárodní silniční dopravu s uvedením účelu, itineráře, trvání a četnosti cest;
 l)
 u účastníků oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy a jinými obecními subjekty:
 —
 písemná žádost nejvyššího správního úředníka/starosty těchto měst nebo obcí;
 m)
 u osob navštěvujících vojenské a občanské hřbitovy:
 —
 úřední doklad potvrzující existenci a udržování hrobu, jakož i příbuzenský či jiný vztah mezi žadatelem a pohřbeným.
 2. Pro účely tohoto článku musí písemná žádost obsahovat tyto údaje:
 a)
 ohledně pozvané osoby: jméno a příjmení, datum narození, pohlaví, státní občanství, číslo pasu, dobu a účel cesty, počet vstupů a tam, kde je to relevantní, jména manžela nebo manželky a dětí doprovázejících pozvanou osobu;
 b)
 ohledně zvoucí osoby: jméno, příjmení a adresu;
 c)
 ohledně zvoucí právnické osoby, podniku či organizace: úplný název, adresu a:
 —
 pokud žádost vystavila organizace nebo orgán, jméno a funkci osoby, která žádost podepsala,
 —
 pokud je zvoucí osoba právnickou osobou nebo společností anebo kanceláří či pobočkou takové právnické osoby nebo společnosti usazenou na území členského státu, registrační číslo, jak je vyžaduje vnitrostátní právo dotyčného členského státu.
 3. Pro kategorie osob uvedené v odstavci 1 tohoto článku jsou všechny kategorie víz vydávány zjednodušeným postupem, aniž by se vyžadovalo další zdůvodňování, pozvání či jiné potvrzení účelu cesty, které vyžadují právní předpisy smluvních stran.
 Článek 5
 Vydávání víz pro více vstupů
 1. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí víza pro více vstupů s platností pěti let těmto kategoriím osob:
 a)
 manželům/manželkám a dětem (včetně osvojených), které nedosáhly věku 21 let nebo nejsou zaopatřené, a rodičům (včetně opatrovníků) navštěvujícím občany Arménie oprávněně pobývající ve členských státech nebo občany Unie pobývající na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky;
 b)
 členům národních a regionálních vlád a ústavních a nejvyšších soudů, pokud nejsou touto dohodou od vízové povinnosti osvobozeni, při výkonu jejich funkcí;
 c)
 stálým členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Arménii pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území členských států.
 Odchylně od první věty, jsou-li potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně zjevně omezeny na kratší období, platnost víza pro více vstupů


text:
se omezí na uvedené období, a to zejména pokud:
 —
 v případě osob uvedených v písmenu a) doba platnosti povolení k pobytu pro občany Arménie oprávněně pobývající v Unii,
 —
 v případě osob uvedených v písmenu b) funkční období,
 —
 v případě osob uvedených v písmenu c) doba, po kterou jsou tyto osoby v postavení stálého člena oficiální delegace,
 je kratší pěti let.
 2. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí víza pro více vstupů s platností jednoho roku těmto kategoriím osob za podmínky, že v průběhu předchozího roku získali nejméně jedno vízum a využili ho v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu:
 a)
 členům oficiálních delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Arménii pravidelně účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území členských států;
 b)
 zástupcům organizací občanské společnosti a osobám přicházejícím na pozvání neziskových organizací arménské komunity registrovaných v členských státech, pokud cestující za účelem odborného vzdělávání nebo účasti na seminářích či konferencích, včetně v rámci výměnných programů nebo panarménských a komunitních podpůrných programů;
 c)
 příslušníkům svobodných povolání účastnícím se mezinárodních výstav, konferencí, sympozií, seminářů nebo obdobných akcí, kteří pravidelně cestují do členských států;
 d)
 účastníkům vědeckých, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů, kteří pravidelně cestují do členských států;
 e)
 studentům a postgraduálním studentům, kteří pravidelně cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů;
 f)
 účastníkům oficiálních výměnných programů organizovaných partnerskými městy a jinými obecními subjekty;
 g)
 osobám pravidelně cestujícím ze zdravotních důvodů a osobám, jež jim poskytují nezbytný doprovod;
 h)
 novinářům a technickému personálu, který je doprovází v rámci profesní činnosti;
 i)
 podnikatelům a zástupcům obchodních organizací, kteří pravidelně cestují do členských států;
 j)
 účastníkům mezinárodních sportovních akcí a jejich odbornému doprovodu;
 k)
 řidičům vozidel registrovaných v Arménii provozujícím mezinárodní přepravu zboží a osob na území členských států.
 Odchylně od první věty, jsou-li potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně zjevně omezeny na kratší období, platnost víza pro více vstupů se omezí na uvedené období.
 3. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států udělí víza pro více vstupů s platností alespoň dva roky a nejvýše pět let kategoriím osob uvedeným v odstavci 2 tohoto článku za podmínky, že v průběhu předchozích dvou let využily jednoroční víza pro více vstupů v souladu s právními předpisy upravujícími vstup a pobyt na území navštíveného státu, pokud potřeba či úmysl cestovat často nebo pravidelně nejsou výslovně omezeny na kratší období, přičemž v takovém případě se platnost víza pro více vstupů omezí na uvedené období.
 4. Celková doba pobytu osob uvedených v odstavcích 1 až 3 tohoto článku na území členských států nepřekročí 90 dnů během období 180 dnů.
 Článek 6
 Poplatky za vyřízení žádosti o víza
 1. Za vyřízení žádosti o víza se stanoví poplatek ve výši 35 EUR.
 Výše uvedenou částku lze upravit v souladu s postupem stanoveným v čl. 14 odst. 4.
 2. Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku, jsou od poplatků za vyřízení žádostí o víza osvobozeny


text:
tyto kategorie osob:
 a)
 důchodci;
 b)
 děti mladší 12 let;
 c)
 členové národních a regionálních vlád a členové ústavních a nejvyšších soudů, pokud nejsou touto dohodou od vízové povinnosti osvobozeni;
 d)
 osoby se zdravotním postižením a osoby, jež jim poskytují nezbytný doprovod;
 e)
 blízcí příbuzní – manžel/manželka, děti (včetně osvojených), rodiče (včetně opatrovníků), prarodiče a vnuci/vnučky – občanů Arménie oprávněně pobývajících na území členských států nebo občanů Unie pobývajících na území členského státu, jehož jsou státními příslušníky;
 f)
 členové oficiálních delegací, včetně stálých členů těchto delegací, kteří se na oficiální pozvání adresované Arménii účastní setkání, konzultací, jednání či výměnných programů, jakož i akcí organizovaných mezivládními organizacemi na území některého členského státu;
 g)
 žáci, studenti, postgraduální studenti a doprovázející učitelé, kteří cestují za účelem studia nebo odborného vzdělávání, včetně výměnných programů a jiných školských činností;
 h)
 novináři a technický personál, který je doprovází v rámci profesní činnosti;
 i)
 účastníci mezinárodních sportovních akcí a jejich odborný doprovod;
 j)
 zástupci organizací občanské společnosti a osoby přicházející na pozvání neziskových organizací arménské komunity registrovaných v členských státech, pokud cestují za účelem odborného vzdělávání nebo účasti na seminářích či konferencích, včetně v rámci výměnných programů nebo panarménských a komunitních podpůrných programů;
 k)
 účastníci vědeckých, akademických, kulturních a uměleckých akcí, včetně univerzitních a jiných výměnných programů;
 l)
 osoby, které předložily doklady dosvědčující, že jejich cesta je nutná z humanitárních důvodů, včetně potřeby naléhavého lékařského ošetření, a osoby, jež jim poskytují doprovod, nebo osoby cestující na pohřeb blízkého příbuzného nebo na návštěvu vážně nemocného blízkého příbuzného.
 3. Jestliže členský stát při udělování víz spolupracuje s externím poskytovatelem služeb, může externí poskytovatel služeb účtovat poplatek za služby. Tento poplatek je přiměřený nákladům, které externímu poskytovateli služeb vznikly při plnění jeho úkolů, a nepřekročí 30 EUR. Členské státy všem žadatelům i nadále umožní podávat žádosti přímo na svých konzulárních úřadech.
 Externí poskytovatel služeb provádí své činnosti pro Unii v souladu s vízovým kodexem a při plném dodržování arménských právních předpisů.
 Článek 7
 Lhůty pro vyřízení žádostí o víza
 1. Diplomatické mise a konzulární úřady členských států rozhodnou o žádosti o udělení víza do 10 kalendářních dnů po obdržení žádosti a dokladů potřebných k udělení víza.
 2. Lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o vízum lze v jednotlivých případech prodloužit až na 30 kalendářních dnů, zvláště pokud je třeba dalšího prozkoumání žádosti.
 3. V naléhavých případech lze lhůtu pro rozhodnutí o žádosti o víza zkrátit na dva pracovní dny i méně.
 4. Jestliže si žadatelé musí před podáním žádosti sjednat schůzku, tato schůzka se zpravidla uskuteční do dvou týdnů ode dne, kdy o ni bylo požádáno. V odůvodněných naléhavých případech může konzulární úřad žadatelům umožnit podat žádost bez schůzky nebo uskutečnit schůzku neprodleně.
 Článek 8
 Odjezd v případě ztracených či odcizených dokladů
 Občané Unie a Arménie, kteří ztratili své doklady totožnosti nebo jimž byly tyto doklady odcizeny v době jejich pobytu na území Arménie či členských států, smějí toto území opustit bez víz či jiného povolení na základě platných dokladů totožnosti opravňujících k překročení hranic vystavených diplomatickými misemi nebo konzulární úřady