text:
z výfuku
 Základní vozidlo musí prokázat svou schopnost přizpůsobit se jakémukoliv složení
 paliva, které může být na trhu. U LPG jsou varianty ve složení C3/C4. U NG jsou
 všeobecně dva druhy paliva, a to s vysokou výhřevností (plyn H) a s nízkou
 výhřevností (plyn L), avšak s významným rozpětím v rámci každého z těchto druhů.
 Tyto druhy se podstatně liší hodnotou Wobbeho indexu. Uvedené rozdíly se
 promítají do referenčních paliv.
 3.1.1 Se základním vozidlem (základními vozidly) se vykoná zkouška typu I se dvěma
 referenčními palivy, která představují extrémy. Zkouška se vykoná podle
 přílohy 10a.
 3.1.1.1 Pokud se v praxi usnadňuje přechod z jednoho paliva na druhé přepínačem, nesmí se
 tento přepínač při schvalování typu použít. V takovém případě na žádost výrobce a se
 souhlasem technické zkušebny může být rozšířen stabilizační cyklus uvedený v bodu
 5.3.1 přílohy 4.
 3.1.2 Vozidlo (vozidla) se pokládá (pokládají) za vyhovující, pokud splní mezní hodnoty
 emisí s oběma referenčními palivy.
 ---pagebreak--- L 375/474 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 251
 Příloha 7 – Dodatek 2
 3.1.3 Poměr výsledných emisí „r“ se pro každou znečišťující látku určí takto:
 Druh (druhy) paliva Referenční paliva Výpočet „r“
 LPG a benzín Palivo A
 (schválení B)
 nebo jen LPG Palivo B
 (schválení D)
 NG a benzín Palivo G 20
 (schválení B)
 nebo jen NG Palivo G 25
 (schválení D)
 3.2 Schválení člena rodiny z hlediska emisí
 Se členem rodiny se vykoná zkouška typu I s jedním referenčním palivem. Tímto
 referenčním palivem může být kterékoliv z obou referenčních paliv. Vozidlo se
 pokládá za vyhovující, pokud jsou splněny následující požadavky:
 3.2.1 Vozidlo splňuje definici člena rodiny uvedenou v bodu 2.2. výše.
 3.2.2 Pokud je zkušebním palivem referenční palivo A pro LPG nebo G20 pro NG,
 vynásobí se výsledné hodnoty emisí příslušným faktorem „r“ pokud r > 1; pokud
 r < 1, není nutný žádný přepočet.
 Pokud je zkušebním palivem referenční palivo B pro LPG nebo G25 pro NG, vydělí
 se výsledné hodnoty emisí příslušným faktorem „r“ pokud r < 1; pokud r > 1, není
 nutný žádný přepočet.
 3.2.3 Vozidlo musí splňovat mezní hodnoty emisí platné pro příslušnou kategorii
 u naměřených i vypočtených emisí.
 3.2.4 Pokud se u stejného motoru provádí opakované měření, musí se nejdříve vypočítat
 průměr výsledků pro referenční palivo G20 nebo A i výsledků pro referenční palivo
 G25 nebo B; z těchto průměrných hodnot se potom vypočte faktor „r“.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/475
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 252
 Příloha 4 – Dodatek 7
 4 VŠEOBECNÉ PODMÍNKY
 4.1 Zkoušky shodnosti výroby se mohou vykonat s komerčním palivem, jehož poměr
 C3/C4 leží mezi hodnotami tohoto poměru u referenčních paliv v případě LPG, nebo
 jehož Wobbeho index leží mezi těmito indexy extrémních referenčních paliv u NG.
 V tomto případě musí být předložena analýza paliva.
 ---pagebreak--- L 375/476 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 253
 Příloha 7 – Dodatek 2
 Příloha 13
 POSTUP ZKOUŠKY EMISÍ


text:
U VOZIDLA VYBAVENÉHO PERIODICKY SE
 REGENERUJÍCÍM SYSTÉMEM
 1 ÚVOD
 Tato příloha definuje zvláštní ustanovení pro schválení typu vozidla vybaveného
 periodicky se regenerujícím systémem definovaným v bodu 2.20 tohoto předpisu.
 2 ROZSAH PŮSOBNOSTI A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU
 2.1 Rodiny vozidel vybavených periodicky se regenerujícím systémem
 Tento postup platí pro vozidla vybavená periodicky se regenerujícím systémem
 definovaným v bodu 2.20 tohoto předpisu. Pro účely této přílohy se mohou určit rodiny
 vozidel. Proto se typy vozidel s regenerujícími se systémy, jejichž dále popsané
 parametry jsou shodné nebo jsou ve stanovených mezích, pokládají za členy stejné
 rodiny z hlediska měření typických pro popsané periodicky se regenerující systémy.
 2.1.1 Shodné parametry jsou:
 Motor:
 (a) Spalovací proces.
 Periodicky se regenerující systém (tj. katalyzátor, zachycovač částic):
 (a) konstrukce (tj. druh pouzdra, druh vzácného kovu, druh nosiče, hustota
 komůrek),
 (b) druh a princip činnosti,
 (c) systém dávkování a přísad,
 (d) objem ±10 %,
 (e) umístění (teplota ±50 °C při 120 km/h nebo rozdíl 5 % maximální teploty nebo
 tlaku).
 2.2 Typy vozidel s rozdílnými referenčními hmotnostmi
 Faktory Ki určené podle postupů popsaných v této příloze pro schválení typu vozidla s
 periodicky se regenerujícím systémem definovaným v bodu 2.20 tohoto předpisu se
 mohou rozšířit na jiná vozidla v rodině, jejichž referenční hmotnost lze zařadit do dvou
 nejblíže vyšších tříd ekvivalentní setrvačné hmotnosti nebo do kterékoli nižší třídy
 ekvivalentní setrvačné hmotnosti.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/477
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 254
 Příloha 4 – Dodatek 7
 3 POSTUP ZKOUŠKY
 Vozidlo může být vybaveno přepínačem umožňujícím zabránit nebo povolit fázi
 regenerace za předpokladu, že takový provoz nijak neovlivní původní kalibraci motoru.
 Tento přepínač se smí použít jen pro zabránění fáze regenerace, když je regenerační
 systém zatížen, a při stabilizačních cyklech. Nesmí se však použít při měření emisí
 během fáze regenerace; v tomto případě se musí zkouška emisí provést s původní řídicí
 jednotkou dodanou výrobcem (OEM).
 3.1 Měření emisí z výfuku mezi dvěma cykly, kdy dojde k fázím regenerace
 Průměrná hodnota emisí mezi fázemi regenerace a během zatížení regeneračního
 zařízení se určí z aritmetického průměru několika zkušebních cyklů typu I nebo
 rovnocenných zkušebních cyklů provedených na motorové brzdě přibližně
 v pravidelných intervalech (pokud je cyklů je více než 2). Alternativně může výrobce
 předložit údaje, které prokazují, že emise mezi fázemi regenerace zůstávají konstantní
 (±15 %). V tomto případě se mohou použít hodnoty emisí naměřených při normální
 zkoušce typu I. Ve všech ostatních případech se musí změřit emise v průběhu nejméně
 dvou zkušebních cyklů typu I nebo rovnocenných zkušebních cyklů na motorové brzdě:
 jeden cyklus bezprostředně po regeneraci (před novým zatížením zařízení) a jeden co
 nejblíže před fází regenerace. Všechna měření emisí a všechny výpočty se musí provést
 podle přílohy 4 kapitol 5, 6, 7 a 8.
 3.1.2 Proces zatěžování a stanovení faktoru Ki se musí vykonat během zkušebního cyklu typu
 I na vozidlovém dynamometru nebo na motorové brzdě během rovnocenného
 pracovního cyklu. Tyto cykly se mohou proběhnout spojitě (tj. bez nutnosti zastavit
 motor mezi cykly). Po libovolném počtu úplných cyklů se může vozidlo odstavit

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
z vozidlového dynamometru a zkouška může pokračovat později.
 3.1.3 Počet cyklů (D) mezi dvěma cykly, v nichž dojde k fázi regenerace, počet cyklů (n),
 během kterých se měří emise, a každé měření emisí (M’sij) se musí zaznamenat do
 přílohy 1 bodů 4.2.11.2.1.10.1 až 4.2.11.2.1.10.4 nebo 4.2.11.2.5.4.1 až 4.2.11.2.5.4.4.
 3.2 Měření emisí během regenerace
 3.2.1 Pro přípravu vozidla, pokud se požaduje, pro zkoušku emisí během fáze regenerace se
 mohou použít pomocí přípravné cykly podle bodu 5.3 přílohy 4 nebo rovnocenných
 zkušebních cyklů na motorové brzdě, podle toho, který postup zatěžování byl zvolen ve
 výše uvedeném bodu 3.1.2.
 3.2.2 Před provedením první platné zkoušky emisí platí podmínky pro zkoušku a vozidlo
 podle přílohy 4 pro zkoušku typu I.
 3.2.3 Během přípravy vozidla nesmí dojít k regeneraci. To je možno zajistit jedním
 z následujících postupů:
 ---pagebreak--- L 375/478 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 255
 Příloha 7 – Dodatek 2
 3.2.3.1 Pro cykly stabilizace je možno instalovat „náhradní“ systém regenerace nebo částečný
 systém.
 3.2.3.2 Jiný postup dohodnutý mezi výrobcem a schvalovacím orgánem.
 3.2.4 Vykoná se zkouška emisí z výfuku po startu za studena, včetně fáze regenerace, podle
 pracovního cyklu typu I nebo proběhne rovnocenný cyklus na motorové brzdě. Pokud se
 zkoušky emisí mezi dvěma cykly, v nichž dojde k fázím regenerace, vykonají na
 motorové brzdě, musí se na motorové brzdě vykonat také zkouška emisí, která zahrnuje
 fázi regenerace.
 3.2.5 Pokud fáze regenerace vyžaduje více než jeden pracovní cyklus, provede se následující
 zkušební cyklus (cykly) bezprostředně, bez zastavení motoru, dokud se neukončí úplná
 fáze regenerace (každý se cyklus musí být úplný). Čas nutný pro zahájení dalšího cyklu
 musí být co nejkratší (např. výměna filtru částic). Během této periody musí být motor
 zastaven.
 3.2.6 Hodnoty emisí během regenerace (Mri) se vypočtou podle přílohy 4 kapitoly 8.
 Zaznamená se počet pracovních cyklů (d) pro úplnou regeneraci.
 3.3 Výpočet kombinovaných emisí z výfuku
 n d
 ∑M '
 sij ∑= M '
 rij
 = j
 M = M ri =
 j 1 1
 n
 si
 n ≥ 2; d
 ⎧M * D + M *d ⎫
 M =⎨ si ri
 ⎬
 D+d
 pi
 ⎩ ⎭
 kde pro každou uvažovanou znečišťující látku (i) znamená:
 M’ =sij hmotnostní emise znečišťující látky (i) v g/km za jeden pracovní cyklus typu I
 (nebo rovnocenný pracovní cyklus na motorové brzdě) bez regenerace
 M’ =rij hmotnostní emise znečišťující látky (i) v g/km za jeden pracovní cyklus typu I
 (nebo rovnocenný pracovní cyklus na motorové brzdě) v průběhu regenerace
 (když n > 1, provede se první zkouška typu I za studena a následující cykly za
 tepla).
 M =
 si střední hodnota hmotnostních emisí znečišťující látky (i) v g/km bez
 regenerace
 M =
 ri střední hodnota hmotnostních emisí znečišťující látky (i) v g/km v průběhu
 regenerace
 M =
 pi střední hodnota hmotnostních emisí znečišťující látky (i) v g/km
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.Úřední3věstník Evropské unie L 375/479
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 256
 Příloha 4 – Dodatek 7
 n= počet zkušebních bodů, ve kterých


text:
se emise měřily mezi dvěma cykly
 (zkušební cykly typu I nebo rovnocenné zkušební cykly na motorové brzdě),
 během kterých dochází k regeneraci, ≥ 2
 d= počet zkušebních cyklů, ve kterých probíhá regenerace
 D= počet pracovních cyklů mezi dvěma cykly, ve kterých dochází k regeneraci
 Na obr. 8/1 je znázorněn příklad parametrů měření.
 Emise [g/km]
 M =
 [(M si
 ⋅ D)+ (M ⋅ d )]
 ri
 K =
 M pi
 pi
 (D+ d) i
 M si
 M ri
 M pi
 M si
 ,
 D d
 M sij
 Počet cyklů
 Obrázek 8/1: Parametry měřené během zkoušky emisí během cyklů, ve kterých dochází
 k regeneraci, a mezi těmito cykly (schematický příklad, emise v průběhu „D“ se
 mohou zvětšovat nebo zmenšovat)
 3.4 Výpočet faktoru K pro každou uvažovanou znečišťující látku (i)
 K =M /M
 i pi si
 Výsledné hodnoty M , M a K se musí zaznamenat do zkušebního protokolu,
 si pi i
 který vydává technická zkušebna.
 K se může stanovit po vykonání jednoho sledu zkoušky.
 i
 ---pagebreak--- L 375/480 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 257
 Příloha 7 – Dodatek 2
 Příloha 14
 POSTUP ZKOUŠKY EMISÍ PRO HYBRIDNÍ ELEKTRICKÁ VOZIDLA (HEV)
 1 ÚVOD
 1.1 Tato příloha definuje zvláštní ustanovení pro schválení typu hybridního elektrického
 vozidla (HEV) podle bodu 2.21.2 tohoto předpisu.
 1.2 Obecně platí, že hybridní elektrická vozidla se při zkouškách typu I, II, III, IV, V, VI
 a zkouškách systému OBD zkoušejí podle přílohy 4, 5, 6, 7, 8, 9 a 11, pokud v této
 příloze není stanoveno jinak.
 1.3 Pouze při zkoušce typu I se vozidla OVC (podle kategorizace v kapitole 2) zkoušejí
 podle podmínky A a podle podmínky B. Výsledky zkoušek podle podmínky A
 i podle podmínky B a vážené hodnoty se uvedou na formuláři zprávy o schválení.
 1.4 Výsledky zkoušek emisí musí splňovat mezní hodnoty za všech uvedených
 podmínek zkoušky podle tohoto předpisu.
 2 KATEGORIE HYBRIDNÍCH ELEKTRICKÝCH VOZIDEL
 Nabíjení Externí nabíjení vozidla (1) Nabíjení vozidla jiné než externí
 vozidla (OVC) (2)
 (NOVC)
 Přepínač
 provozního není na vozidle je na vozidle není na vozidle je na vozidle
 režimu
 (1) známé také jako „s externím nabíjením“
 (2) známé také jako „bez externího nabíjení“
 3 METODY ZKOUŠKY TYPU I
 3.1 VOZIDLA S EXTERNÍM NABÍJENÍM (OVC HEV) BEZ PŘEPÍNAČE
 PROVOZNÍHO REŽIMU
 3.1.1 Vykonají se dvě zkoušky za následujících podmínek:
 Podmínka A: zkouška se provede s plně nabitým zásobníkem elektrické energie/
 výkonu.
 Podmínka B: zkouška se provede se zásobníkem elektrické energie/výkonu ve
 stavu nejmenšího nabití (v nejvíce vybitém stavu).
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/481
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 258
 Příloha 4 – Dodatek 7
 Přehled stavu nabití (SOC) zásobníku elektrické energie/výkonu pro zkoušku typu I
 vozidel OVC HEV je uveden v dodatku 1.
 3.1.2 Podmínka A
 3.1.2.1 Postup začíná vybitím vozidlového zásobníku elektrické energie/výkonu při jízdě (na
 zkušební dráze, na vozidlovém dynamometru, apod.):
 - při konstantní rychlosti 50 km/h do té doby, než se nastartuje motor HEV na
 palivo,
 - nebo pokud vozidlo nemůže dosáhnout konstantní


text:
rychlosti 50 km/h bez
 nastartování motoru na palivo, sníží se rychlost, dokud vozidlo nemůže jet
 nižší konstantní rychlostí, při které motor na palivo nenastartuje po
 definovanou dobu/vzdálenost (která se stanoví po dohodě mezi technickou
 zkušebnou a výrobcem),
 - nebo podle doporučení výrobce.
 Motor na palivo se musí zastavit do 10 vteřin od jeho automatického nastartování.
 3.1.2.2 Stabilizace vozidla
 3.1.2.2.1 U vozidel se vznětovými motory se použije část 2 cyklu popsaného v dodatku 1
 přílohy 4. Provedou se tři za sebou následující cykly podle níže uvedeného bodu
 3.1.2.5.3.
 3.1.2.2.2 Vozidla se zážehovými motory se stabilizují jedním zkušebním cyklem části 1
 a dvěma zkušebními cykly části 2 podle níže uvedeného bodu 3.1.2.5.3.
 3.1.2.3 Vozidlo se po této stabilizaci a před zkouškou ponechá v místnosti s relativně
 konstantní teplotou od 293 K do 303 K (od 20 °C do 30 °C). Tato další stabilizace se
 provádí po dobu nejméně šest hodin a pokračuje do doby, než olej a popřípadě
 chladivo v motoru dosáhne teploty místnosti s odchylkou ±2 K a zásobník elektrické
 energie/výkonu se plně nabije postupem nabíjení předepsaným v níže uvedeném
 bodu 3.1.2.4.
 ---pagebreak--- L 375/482 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 259
 Příloha 7 – Dodatek 2
 3.1.2.4 Během odstavení se zásobník elektrické energie/výkonu nabíjí:
 (a) palubním nabíječem, pokud je na vozidle, nebo
 (b) externím nabíječem doporučeným výrobcem, s použitím normálního postupu
 nočního nabíjení.
 Z tohoto postupu jsou vyloučeny všechny druhy zvláštního nabíjení, které by se
 mohly spustit automaticky nebo ručně, jako například vyrovnávací nabíjení nebo
 servisní nabíjení.
 Výrobce musí prohlásit, že během zkoušky nedošlo ke zvláštnímu postupu nabíjení.
 3.1.2.5 Postup zkoušky
 3.1.2.5.1 Vozidlo se nastartuje prostředky, které má řidič běžně k dispozici. První cyklus se
 zahájí startem vozidla.
 3.1.2.5.2 Vzorky se začnou odebírat před zahájením startování vozidla nebo v jeho průběhu a
 jejich odběr skončí na konci poslední periody volnoběhu v cyklu mimo město
 (část 2, konec odběru vzorků).
 3.1.2.5.3 Vozidlo musí jet tak, jak je stanoveno v příloze 4 nebo, v případě zvláštního způsobu
 řazení rychlostí, podle pokynů výrobce uvedených v příručce pro řidiče vozidla a
 vyznačených na ovládači řazení rychlostí (pro informaci řidiče). Pro tato vozidla se
 nepoužije postup řazení rychlostí předepsaný v příloze 4 dodatku 1. Pro podobu
 provozní křivky platí popis uvedený v bodu 2.3.3 přílohy 4.
 3.1.2.5.4 Analýza výfukových plynů se provede podle přílohy 4.
 3.1.2.6 Výsledky zkoušky se porovnají s mezními hodnotami předepsanými v bodu 5.3.1.4
 tohoto předpisu a pro každou znečišťující látku při podmínce A se vypočtou
 průměrné emise (M1 ).i
 3.1.3 Podmínka B
 3.1.3.1 Stabilizace vozidla
 3.1.3.1.1 U vozidel se vznětovými motory se použije část 2 cyklu popsaného v dodatku 1
 přílohy 4. Provedou se tři za sebou následující cykly podle níže uvedeného bodu
 3.1.3.4.3.
 3.1.3.1.2 Vozidla se zážehovými motory se stabilizují jedním zkušebním cyklem části 1
 a dvěma zkušebními cykly části 2 podle níže uvedeného bodu 3.1.3.4.3.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/483
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 260
 Příloha 4 – Dodatek 7
 3.1.3.2


text:
Vozidlový zásobník elektrické energie/výkonu se vybije při jízdě (na zkušební dráze,
 na vozidlovém dynamometru, apod.):
 - při konstantní rychlosti 50 km/h do té doby, než se nastartuje motor HEV na
 palivo,
 - nebo pokud vozidlo nemůže dosáhnout konstantní rychlosti 50 km/h bez
 nastartování motoru na palivo, sníží se rychlost, dokud vozidlo nemůže jet nižší
 konstantní rychlostí, při které motor na palivo nenastartuje po definovanou
 dobu/vzdálenost (která se stanoví po dohodě mezi technickou zkušebnou
 a výrobcem),
 - nebo podle doporučení výrobce.
 Motor na palivo se musí zastavit do 10 vteřin od jeho automatického nastartování.
 3.1.3.3 Vozidlo se po této stabilizaci a před zkouškou ponechá v místnosti s relativně
 konstantní teplotou od 293 K do 303 K (od 20 °C do 30 °C). Tato další stabilizace se
 provádí po dobu nejméně šest hodin a pokračuje do doby, než olej a popřípadě
 chladivo v motoru dosáhne teploty místnosti s odchylkou ±2 K.
 3.1.3.4 Postup zkoušky
 3.1.3.4.1 Vozidlo se nastartuje prostředky, které má řidič běžně k dispozici. První cyklus se
 zahájí startem vozidla.
 3.1.3.4.2 Vzorky se začnou odebírat před zahájením startování vozidla nebo v jeho průběhu a
 jejich odběr skončí na konci poslední periody volnoběhu v cyklu mimo město
 (část 2, konec odběru vzorků).
 3.1.3.4.3 Vozidlo musí jet tak, jak je stanoveno v příloze 4 nebo, v případě zvláštního způsobu
 řazení rychlostí, podle pokynů výrobce uvedených v příručce pro řidiče vozidla a
 vyznačených na ovládači řazení rychlostí (pro informaci řidiče). Pro tato vozidla se
 nepoužije postup řazení rychlostí předepsaný v příloze 4 dodatku 1. Pro podobu
 provozní křivky platí popis uvedený v bodu 2.3.3 přílohy 4.
 3.1.3.4.4 Analýza výfukových plynů se provede podle přílohy 4.
 3.1.3.5 Výsledky zkoušky se porovnají s mezními hodnotami předepsanými v bodu 5.3.1.4
 tohoto předpisu a pro každou znečišťující látku při podmínce B se vypočtou
 průměrné emise (M2 ). i
 3.1.4 Výsledky zkoušek
 3.1.4.1 Pro zprávu se vypočtou následující vážené hodnoty:
 ---pagebreak--- L 375/484 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 261
 Příloha 7 – Dodatek 2
 M = ( De ∗ M1 + Dav ∗ M2 ) / ( De + Dav )
 i i i
 kde:
 M i = hmotnostní emise znečišťující látky i v gramech na kilometr.
 M1 i = průměrné hmotnostní emise znečišťující látky i v gramech na kilometr
 s plně nabitým zásobníkem elektrické energie/výkonu, vypočtené v
 bodu 3.1.2.6.
 M2 i = průměrné hmotnostní emise znečišťující látky i v gramech na kilometr
 se zásobníkem elektrické energie/výkonu ve stavu nejmenšího nabití
 (v nejvíce vybitém stavu), vypočtené v bodu 3.1.3.5.
 De = dosah vozidla s elektrickým pohonem podle postupu popsaného
 v předpisu č. 101 příloze 7, kdy výrobce musí poskytnout prostředky
 k provedení měření s vozidlem jedoucím pouze v elektrickém režimu.
 Dav = 25 km (průměrná vzdálenost ujetá mezi dvěma nabitími baterie)
 3.2 VOZIDLA S EXTERNÍM NABÍJENÍM (OVC HEV) S PŘEPÍNAČEM
 PROVOZNÍHO REŽIMU
 3.2.1 Vykonají se dvě zkoušky za následujících podmínek:
 3.2.1.1 Podmínka A: zkouška se provede s plně nabitým zásobníkem elektrické energie/
 výkonu.
 3.2.1.2 Podmínka B: zkouška se


text:
provede se zásobníkem elektrické energie/výkonu ve
 stavu nejmenšího nabití (v nejvíce vybitém stavu)
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/485
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 262
 Příloha 4 – Dodatek 7
 3.2.1.3 Přepínač provozního režimu se přepne do polohy podle následující tabulky:
 Hybridní - Jen elektrický - Pohon jen - Jen elektrický -Hybridní režim n (1)
 režimy palivem - Pohon jen palivem ......
 Stav - Hybridní - Hybridní - Hybridní -Hybridní režim m (1)
 nabití
 baterie
 Přepínač v poloze Přepínač v poloze Přepínač v poloze Přepínač v poloze
 Podmínka A Hybridní Hybridní Hybridní Hybridní režim, při
 Plně nabitá kterém je
 spotřebováno nejvíce
 elektřiny (2)
 Podmínka B Hybridní Pohon palivem Pohon palivem Režim, při kterém je
 Stav spotřebováno nejvíce
 nejmenšího paliva (3)
 nabití
 (1) Například: pro režim sportovní, ekonomický, městský, mimo město...
 (2) Hybridní režim, při kterém je spotřebováno nejvíce elektřiny:
 Hybridní režim, u kterého lze prokázat největší spotřebu elektřiny ze všech
 volitelných hybridních režimů, když se zkouší za podmínky A podle kapitoly 4
 přílohy 10 předpisu č. 101, a který se určí na základě informací výrobce a po dohodě
 s technickou zkušebnou.
 (3) Režim, při kterém je spotřebováno nejvíce paliva:
 Hybridní režim, u kterého lze prokázat největší spotřebu paliva ze všech volitelných
 hybridních režimů, když se zkouší za podmínky B podle kapitoly 4 přílohy 10
 předpisu č. 101, a který se určí na základě informací výrobce a po dohodě s
 technickou zkušebnou.
 3.2.2 Podmínka A
 3.2.2.1 Pokud je dosah vozidla poháněného pouze elektrickou energií větší než jeden úplný
 cyklus, může se na žádost výrobce vykonat zkouška typu I pouze v elektrickém
 režimu. V tomto případě se může vynechat stabilizace motoru předepsaná v bodu
 3.2.2.3.1 nebo 3.2.2.3.2.
 3.2.2.2 Postup začíná vybitím vozidlového zásobníku elektrické energie/výkonu při jízdě
 s přepínačem v poloze pro elektrický režim (na zkušební dráze, na vozidlovém
 dynamometru, apod.) s konstantní rychlostí odpovídající 70 % ± 5 % maximální
 rychlosti vozidla pro jízdu po dobu 30 minut (určená podle předpisu č. 101).
 Vybíjení se zastaví:
 - pokud vozidlo není schopno jet rychlostí odpovídající 65 % maximální
 třicetiminutové rychlosti, nebo
 ---pagebreak--- L 375/486 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 263
 Příloha 7 – Dodatek 2
 - pokud běžný přístroj na přístrojové desce dává řidiči pokyn k zastavení
 vozidla, nebo
 - po ujetí vzdálenosti 100 km.
 Pokud vozidlo není vybaveno výhradně elektrickým režimem, dosáhne se vybití
 zásobníku elektrické energie/výkonu jízdou vozidla (na zkušební dráze, na
 vozidlovém dynamometru, apod.):
 - při konstantní rychlosti 50 km/h do té doby, než se nastartuje motor HEV
 na palivo, nebo
 - pokud vozidlo nemůže dosáhnout konstantní rychlosti 50 km/h bez
 nastartování motoru na palivo, sníží se rychlost, dokud vozidlo nemůže
 jet nižší konstantní rychlostí, při které motor na palivo nenastartuje po
 definovanou dobu/vzdálenost (která se stanoví po dohodě mezi
 technickou zkušebnou a výrobcem), nebo
 - podle doporučení výrobce.
 Motor na palivo se musí zastavit do 10 vteřin od jeho automatického nastartování.
 3.2.2.3 Stabilizace vozidla
 3.2.2.3.1 U vozidel se vznětovými motory se


text:
použije část 2 cyklu popsaného v dodatku 1
 přílohy 4. Provedou se tři za sebou následující cykly podle níže uvedeného bodu
 3.2.2.6.3.
 3.2.2.3.2 Vozidla se zážehovými motory se stabilizují jedním jízdním cyklem části 1 a dvěma
 jízdními cykly části 2 podle níže uvedeného bodu 3.2.2.6.3.
 3.2.2.4 Vozidlo se po této stabilizaci a před zkouškou ponechá v místnosti s relativně
 konstantní teplotou od 293 K do 303 K (od 20 °C do 30 °C). Tato další stabilizace se
 provádí po dobu nejméně šest hodin a pokračuje do doby, než olej a popřípadě
 chladivo v motoru dosáhne teploty místnosti s odchylkou ±2 K a zásobník elektrické
 energie/výkonu se plně nabije postupem nabíjení předepsaným v bodu 3.2.2.5.
 3.2.2.5 Během odstavení se zásobník elektrické energie/výkonu nabíjí:
 (a) palubním nabíječem, pokud je na vozidle, nebo
 (b) externím nabíječem doporučeným výrobcem, s použitím normálního postupu
 nočního nabíjení.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/487
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 264
 Příloha 4 – Dodatek 7
 Z tohoto postupu jsou vyloučeny všechny druhy zvláštního nabíjení, které by se
 mohly spustit automaticky nebo ručně, jako například vyrovnávací nabíjení nebo
 servisní nabíjení.
 Výrobce musí prohlásit, že během zkoušky nedošlo ke zvláštnímu postupu nabíjení.
 3.2.2.6 Postup zkoušky
 3.2.2.6.1 Vozidlo se nastartuje prostředky, které má řidič běžně k dispozici. První cyklus se
 zahájí startem vozidla.
 3.2.2.6.2 Vzorky se začnou odebírat před zahájením startování vozidla nebo v jeho průběhu a
 jejich odběr skončí na konci poslední periody volnoběhu v cyklu mimo město
 (část 2, konec odběru vzorků).
 3.2.2.6.3 Vozidlo musí jet tak, jak je stanoveno v příloze 4 nebo, v případě zvláštního způsobu
 řazení rychlostí, podle pokynů výrobce uvedených v příručce pro řidiče vozidla a
 vyznačených na ovládači řazení rychlostí (pro informaci řidiče). Pro tato vozidla se
 nepoužije postup řazení rychlostí předepsaný v příloze 4 dodatku 1. Pro podobu
 provozní křivky platí popis uvedený v bodu 2.3.3 přílohy 4.
 3.2.2.6.4 Analýza výfukových plynů se provede podle přílohy 4.
 3.2.2.7 Výsledky zkoušky se porovnají s mezními hodnotami předepsanými v bodu 5.3.1.4
 tohoto předpisu a pro každou znečišťující látku při podmínce A se vypočtou
 průměrné emise (M1 ).i
 3.2.3 Podmínka B
 3.2.3.1 Stabilizace vozidla
 3.2.3.1.1 U vozidel se vznětovými motory se použije cyklus části 2 popsaný v dodatku 1
 přílohy 4. Provedou se tři za sebou následující cykly podle níže uvedeného bodu
 3.2.3.4.3.
 3.2.3.1.2 Vozidla se zážehovými motory se stabilizují jedním zkušebním cyklem části 1
 a dvěma zkušebními cykly části 2 podle níže uvedeného bodu 3.2.3.4.3.
 3.2.3.2 Vozidlový zásobník elektrické energie/výkonu se vybije postupem podle bodu
 3.2.2.2.
 3.2.3.3 Vozidlo se po této stabilizaci a před zkouškou ponechá v místnosti s relativně
 konstantní teplotou od 293 K do 303 K (od 20 °C do 30 °C). Tato stabilizace se
 provádí po dobu nejméně šesti hodin a pokračuje do doby, než olej a popřípadě
 chladivo v motoru dosáhne teploty místnosti s odchylkou ±2 K.
 ---pagebreak--- L 375/488 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 265
 Příloha 7 – Dodatek 2
 3.2.3.4 Postup


text:
zkoušky
 3.2.3.4.1 Vozidlo se nastartuje prostředky, které má řidič běžně k dispozici. První cyklus se
 zahájí startem vozidla.
 3.2.3.4.2 Vzorky se začnou odebírat před zahájením startování vozidla nebo v jeho průběhu
 a jejich odběr skončí na konci poslední periody volnoběhu v cyklu mimo město
 (část 2, konec odběru vzorků).
 3.2.3.4.3 Vozidlo musí jet tak, jak je stanoveno v příloze 4 nebo, v případě zvláštního způsobu
 řazení rychlostí, podle pokynů výrobce uvedených v příručce pro řidiče vozidla a
 vyznačených na ovládači řazení rychlostí (pro informaci řidiče). Pro tato vozidla se
 nepoužije postup řazení rychlostí předepsaný v příloze 4 dodatku 1. Pro podobu
 provozní křivky platí popis uvedený v bodu 2.3.3 přílohy 4.
 3.2.3.4.4 Analýza výfukových plynů se provede podle přílohy 4.
 3.2.3.5 Výsledky zkoušky se porovnají s mezními hodnotami předepsanými v bodu 5.3.1.4
 tohoto předpisu a pro každou znečišťující látku při podmínce B se vypočtou
 průměrné emise (M2 ). i
 3.2.4 Výsledky zkoušek
 3.2.4.1 Pro zprávu se vypočtou následující vážené hodnoty:
 M i = ( De ∗ M1 + Dav ∗ M2 ) / ( De + Dav )
 i i
 kde:
 M =
 i hmotnostní emise znečišťující látky i v gramech na kilometr
 M1 =i průměrné hmotnostní emise znečišťující látky i v gramech na kilometr
 s plně nabitým zásobníkem elektrické energie/výkonu, vypočtené v bodu
 3.2.2.7.
 M2 =i průměrné hmotnostní emise znečišťující látky i v gramech na kilometr se
 zásobníkem elektrické energie/výkonu ve stavu nejmenšího nabití
 (v nejvíce vybitém stavu), vypočtené v bodu 3.2.3.5.
 De = dosah vozidla s elektrickým pohonem podle postupu popsaného
 v předpisu č. 101 příloze 7. Pokud vozidlo nemá výhradně elektrický
 režim, poskytne výrobce prostředky k provedení měření s vozidlem
 jedoucím pouze v elektrickém režimu.
 Dav = 25 km (průměrná vzdálenost ujetá mezi dvěma nabitími baterie).
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/489
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 266
 Příloha 4 – Dodatek 7
 3.3 VOZIDLA S NABÍJENÍM JINÝM NEŽ EXTERNÍM (NOTOVC HEV), BEZ
 PŘEPÍNAČE PROVOZNÍHO REŽIMU
 3.3.1 Tato vozidla se zkoušejí podle přílohy 4.
 3.3.2 Pro stabilizaci se vykonají nejméně dva za sebou následující úplné jízdní cykly (část
 1 a část 2) bez odstavení vozidla.
 3.3.3 Vozidlo musí jet tak, jak je stanoveno v příloze 4, nebo v případě zvláštního způsobu
 řazení rychlostí, podle pokynů výrobce uvedených v příručce pro řidiče vozidla a
 vyznačených na ovládači řazení rychlostí (pro informaci řidiče). Pro tato vozidla se
 nepoužije postup řazení rychlostí předepsaný v příloze 4 dodatku 1. Pro podobu
 provozní křivky platí popis uvedený v bodu 2.3.3 přílohy 4.
 3.4 VOZIDLA S NABÍJENÍM JINÝM NEŽ EXTERNÍM (NOTOVC HEV),
 S PŘEPÍNAČEM PROVOZNÍHO REŽIMU
 3.4.1 Tato vozidla se stabilizují a zkoušejí v hybridním režimu podle přílohy 4. Pokud je
 dostupných několik hybridních režimů, zkouška se vykoná v režimu, který se nastaví
 automaticky po otočení klíčku zapalování (normální režim). Podle informací výrobce
 technická zkušebna zkontroluje, zda jsou mezní hodnoty dodrženy ve všech
 hybridních režimech.
 3.4.2 Pro stabilizaci se vykonají nejméně dva za sebou následující úplné jízdní cykly (část
 1 a část 2) bez odstavení vozidla.
 3.4.3


text:
Vozidlo musí jet tak, jak je stanoveno v příloze 4 nebo, v případě zvláštního způsobu
 řazení rychlostí, podle pokynů výrobce uvedených v příručce pro řidiče vozidla a
 vyznačených na ovládači řazení rychlostí (pro informaci řidiče). Pro tato vozidla se
 nepoužije postup řazení rychlostí předepsaný v příloze 4 dodatku 1. Pro podobu
 provozní křivky platí popis uvedený v bodu 2.3.3 přílohy 4.
 4 METODY ZKOUŠKY TYPU II
 4.1 Vozidla se zkoušejí podle přílohy 5 s běžícím motorem na palivo. Výrobce definuje
 „provozní režim“, který tuto zkoušku umožní provést.
 Pokud je to nutné, použije se postup podle bodu 5.1.6 tohoto předpisu.
 5 METODY ZKOUŠKY TYPU III
 5.1 Vozidla se zkoušejí podle přílohy 6 s běžícím motorem na palivo. Výrobce definuje
 „provozní režim“, který tuto zkoušku umožní provést.
 ---pagebreak--- L 375/490 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 267
 Příloha 7 – Dodatek 2
 5.2 Zkoušky se provedou jen pro podmínky 1 a 2 bodu 3.2 přílohy 6. Pokud není možné
 z nějakého důvodu zkoušet podle podmínky 2, zkouší se při jiné konstantní rychlosti
 (se zatíženým motorem na palivo).
 6 METODY ZKOUŠKY TYPU IV
 6.1 Vozidla se zkoušejí podle přílohy 7.
 6.2 Před zahájením zkoušky (bod 5.1 přílohy 7) se vozidla stabilizují takto:
 6.2.1 Vozidla OVC:
 6.2.1.1 Vozidla OVC bez přepínače provozních režimů: postup začíná vybitím vozidlového
 zásobníku elektrické energie/výkonu při jízdě (na zkušební dráze, na vozidlovém
 dynamometru, apod.):
 - při konstantní rychlosti 50 km/h do té doby, než se nastartuje motor HEV na
 palivo, nebo
 - pokud vozidlo nemůže dosáhnout konstantní rychlosti 50 km/h bez
 nastartování motoru na palivo, sníží se rychlost, dokud vozidlo nemůže jet
 nižší konstantní rychlostí, při které motor na palivo nenastartuje po
 definovanou dobu/vzdálenost (která se stanoví po dohodě mezi technickou
 zkušebnou a výrobcem), nebo
 - podle doporučení výrobce.
 Motor na palivo se musí zastavit do 10 vteřin od jeho automatického nastartování.
 6.2.1.2 Vozidla OVC s přepínačem provozních režimů: postup začíná vybitím vozidlového
 zásobníku elektrické energie/výkonu při jízdě s přepínačem v poloze pro elektrický
 režim (na zkušební dráze, na vozidlovém dynamometru, apod.) s konstantní rychlostí
 odpovídající 70 % ± 5 % maximální rychlosti vozidla pro jízdu po dobu 30 minut
 (třicetiminutová rychlost).
 Vybíjení se zastaví:
 - pokud vozidlo není schopno jet rychlostí odpovídající 65 % maximální
 třicetiminutové rychlosti, nebo
 - pokud běžný přístroj na přístrojové desce dává řidiči pokyn k zastavení
 vozidla, nebo
 - po ujetí vzdálenosti 100 km.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/491
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 268
 Příloha 4 – Dodatek 7
 Pokud vozidlo není vybaveno pouze elektrickým režimem, dosáhne se vybití
 zásobníku elektrické energie/výkonu jízdou vozidla (na zkušební dráze, na
 vozidlovém dynamometru, apod.):
 - při konstantní rychlosti 50 km/h do té doby, než se nastartuje motor HEV na
 palivo, nebo
 - pokud vozidlo nemůže dosáhnout konstantní rychlosti 50 km/h bez
 nastartování motoru na palivo, sníží se rychlost, dokud vozidlo nemůže jet
 nižší konstantní rychlostí, při které motor na palivo nenastartuje po
 definovanou dobu/vzdálenost (která se stanoví po dohodě


text:
mezi technickou
 zkušebnou a výrobcem), nebo
 - podle doporučení výrobce.
 Motor se zastaví do 10 vteřin od jeho automatického nastartování.
 6.2.2 Vozidla NOVC:
 6.2.2.1 Vozidla NOVC bez přepínače provozních režimů: postup začne stabilizací, pro
 kterou se vykonají nejméně dva za sebou následující úplné jízdní cykly (jeden pro
 část 1 a jeden pro část 2), bez odstavení vozidla.
 6.2.2.2 Vozidla NOVC s přepínačem provozních režimů: postup začne stabilizací, pro kterou
 se vykonají nejméně dva za sebou následující úplné jízdní cykly (jeden pro část 1
 a jeden pro část 2), bez odstavení vozidla, a která se provede s vozidlem jedoucím
 v hybridním režimu. Pokud je dostupných několik hybridních režimů, zkouška se
 vykoná v režimu, který se nastaví automaticky po otočení klíčku zapalování
 (normální režim).
 6.3 Stabilizační jízda a zkouška na dynamometru se provedou podle bodů 5.2 a 5.4
 přílohy 7:
 6.3.1 U vozidel OVC: za stejných podmínek, jak je požadováno podmínkou B při zkoušce
 typu I (body 3.1.3 a 3.2.3).
 6.3.2 U vozidel NOVC: za stejných podmínek jako ve zkoušce typu I.
 7 METODY ZKOUŠKY TYPU V
 7.1 Vozidla se zkoušejí podle přílohy 9.
 7.2 Vozidla OVC:
 ---pagebreak--- L 375/492 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č,. 83
 strana 269
 Příloha 7 – Dodatek 2
 Je povoleno nabít zásobník elektrické energie/výkonu dvakrát denně během najíždění
 kilometrů.
 U vozidel OVC s přepínačem provozního režimu se kilometry najíždějí v režimu,
 který se nastaví automaticky po otočení klíčku zapalování (normální režim).
 Během najíždění kilometrů je po dohodě s technickou zkušebnou povolen přechod
 do jiného hybridního režimu, pokud je to nutné k tomu, aby se mohlo pokračovat
 v najíždění kilometrů.
 Emise znečišťujících látek se měří za stejných podmínek, jak je uvedeno u podmínky
 B při zkoušce typu I (body 3.1.3 a 3.2.3).
 7.3 Vozidla NOVC:
 U vozidel NOVC s přepínačem provozního režimu se kilometry najíždějí v režimu,
 který se nastaví automaticky po otočení klíčku zapalování (normální režim).
 Emise znečišťujících látek se měří za stejných podmínek jako při zkoušce typu I.
 8 METODY ZKOUŠKY TYPU VI
 8.1 Vozidla se zkoušejí podle přílohy 8.
 8.2 U vozidel OVC se emise znečišťujících látek měří za stejných podmínek, jak je
 uvedeno u podmínky B při zkoušce typu I (body 3.1.3 a 3.2.3).
 8.3 U vozidel NOVC se emise znečišťujících látek měří za stejných podmínek jako při
 zkoušce typu I.
 9 METODY ZKOUŠKY PALUBNÍ DIAGNOSTIKY (OBD)
 9.1 Vozidla se zkoušejí podle přílohy 11.
 9.2 U vozidel OVC se emise znečišťujících látek měří za stejných podmínek, jak je
 uvedeno u podmínky B při zkoušce typu I (body 3.1.3 a 3.2.3).
 9.3 U vozidel NOVC se emise znečišťujících látek měří za stejných podmínek jako při
 zkoušce typu I.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/493
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 270
 Příloha 4 – Dodatek 7
 Příloha 14, Dodatek 1,
 Přehled stavu nabití (SOC) zásobníku elektrické energie/výkonu pro zkoušku typu I vozidel
 OVC HEV
 Podmínka A pro zkoušku typu I
 100 %
 C
 O
 S
 minimum
 (1) (2) (3) (4) (5)


text:
Podmínka A:
 (1) počáteční stav nabití zásobníku elektrické energie/výkonu
 (2) vybití podle bodu 3.1.2.1 nebo 3.2.2.1
 (3) stabilizace vozidla podle bodu 3.1.2.2 nebo 3.2.2.2
 (4) nabití během odstavení vozidla podle bodů 3.1.2.3 a 3.1.2.4 nebo podle bodů 3.2.2.3
 a 3.2.2.4
 (5) zkouška podle bodu 3.1.2.5 nebo 3.2.2.5
 Podmínka B pro zkoušku typu I
 100 %
 C
 O
 S
 minimum
 (1) (2) (3) (4) (5)
 Podmínka B:
 (1) počáteční stav nabití
 (2) stabilizace vozidla podle bodu 3.1.3.1 nebo 3.2.3.1
 (3) vybití podle bodu 3.1.3.2 nebo 3.2.3.2
 (4) odstavení vozidla podle bodu 3.1.3.3 nebo 3.2.3.3
 (5) zkouška podle bodu 3.1.3.4 nebo 3.2.3.4
 ______


text:
 28.11.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 302/106
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 39 – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel, pokud jde o rychloměrné zařízení a zařízení pro počítání ujetých kilometrů včetně jejich montáže [2018/1857]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 1 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 10. října 2017
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Specifikace
 6.
 Změny typu vozidla
 7.
 Shodnost výroby
 8.
 Postihy za neshodnost výroby
 9.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 10.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1.
 Sdělení
 2.
 Uspořádání značek schválení
 3.
 Zkouška přesnosti rychloměru z hlediska shodnosti výroby
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se týká schválení vozidel kategorií L, M a N (1).
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1.
 „schválením vozidla“ schválení typu vozidla, pokud jde o rychloměrné zařízení a zařízení pro počítání ujetých kilometrů včetně jejich montáže;
 2.2.
 „typem vozidla, pokud jde o rychloměr a počitadlo ujetých kilometrů“, vozidla, která se mezi sebou podstatně neliší, a to zejména v případech, jako je:
 2.2.1.
 označení rozměru pneumatik vybraných ze škály standardně montovaných pneumatik;
 2.2.2.
 celkový převodový poměr včetně redukčního převodu k rychloměru;
 2.2.3.
 typ rychloměru, který je definován:
 2.2.3.1.
 přípustnými odchylkami měřicího mechanismu rychloměru;
 2.2.3.2.
 technickou konstantou rychloměru;
 2.2.3.3.
 rozsahem zobrazených rychlostí;
 2.2.4.
 typ počitadla ujetých kilometrů, který je definován:
 2.2.4.1.
 technickou konstantou počitadla ujetých kilometrů;
 2.2.4.2.
 počtem číslic;
 2.3.
 „standardně montovanými pneumatikami“ typ nebo typy pneumatik, jimiž výrobce vybavuje dotyčný typ vozidla; pneumatiky pro jízdu na sněhu se nepovažují za standardně montované pneumatiky;
 2.4.
 „standardním provozním tlakem“ tlak nahuštění za studena stanovený výrobcem vozidla, zvýšený o 0,2 baru;
 2.5.
 „rychloměrem“ část rychloměrného zařízení, jež v kterémkoli daném okamžiku ukazuje řidiči rychlost jeho vozidla (2);
 2.5.1.
 „přípustnými odchylkami měřicího mechanismu rychloměru“ přesnost samotného přístroje rychloměru vyjádřená jako horní a dolní indikované hranice rychlosti pro rozsah vstupů rychlosti;
 2.5.2.
 „technickou konstantou rychloměru“ vztah mezi vstupními otáčkami nebo impulsy za minutu a určitou zobrazenou rychlostí;
 2.6.
 „počitadlem ujetých kilometrů“ se rozumí ta část zařízení pro počítání ujetých kilometrů, která udává řidiči celkovou vzdálenost, kterou vozidlo zaznamenalo od svého uvedení do provozu;
 2.6.1. „technickou konstantou počitadla ujetých kilometrů“ vztah mezi vstupními otáčkami nebo impulsy za minutu a určitou zobrazenou rychlostí;
 2.7.
 „nenaloženým vozidlem“ vozidlo v pohotovostním stavu s palivem, chladicí kapalinou, mazivem, nářadím a náhradním kolem (je-li poskytováno jako standardní vybavení výrobcem vozidla), obsazené řidičem vážícím 75 kg, avšak bez spolujezdce, volitelného příslušenství nebo nákladu.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Žádost o schválení typu vozidla, pokud jde o rychloměrné zařízení a zařízení pro počítání ujetých kilometrů včetně jejich montáže, předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2. K žádosti musí být přiloženy v


text:
trojím vyhotovení tyto dokumenty a údaje:
 3.2.1. popis typu vozidla z hlediska údajů zmíněných v bodech 2.2, 2.3, 2.4, 2.5 a 2.6 výše; je třeba uvést typ vozidla.
 3.3. Nenaložené vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.
 3.4. Před udělením schválení typu ověří schvalovací orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky tohoto předpisu, pokud jde o rychloměrné zařízení a zařízení pro počítání ujetých kilometrů včetně jejich montáže.
 4.2. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice udávají nejvyšší číslo sérií změn zahrnutých v daném předpise v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit shodné číslo jinému typu vozidla, na který se vztahují ustanovení bodu 6 tohoto předpisu.
 4.3. Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu spolu se schématy montáže, které předložil žadatel o schválení, ve formátu nepřesahujícím A4 (210 × 297 mm) nebo složené na tento formát a vyhotovené ve vhodném měřítku.
 4.4. Na každé vozidlo, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto přepisu, se viditelně a na snadno přístupném místě podle formuláře schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 4.4.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);
 4.4.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice uvedené v bodě 4.4.1.
 4.5. Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakovat; v takovém případě se doplňková čísla a symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6. Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.7. Značka schválení se umístí v blízkosti tabulky s údaji o vozidle, připevněné výrobcem, nebo přímo na ni.
 4.8. V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 5. SPECIFIKACE
 5.1. Do vozidla, které má být schváleno, se namontuje palubní rychloměr a počitadlo ujetých kilometrů, které vyhovují požadavkům tohoto nařízení.
 5.2. Displej rychloměru musí být umístěn v přímém zorném poli řidiče a musí být jasně čitelný ve dne i v noci. Rozsah zobrazovaných rychlostí musí být dostatečně široký, aby zahrnoval maximální rychlost typu vozidla stanovenou výrobcem.
 5.2.1. V případě rychloměrů určených pro vozidla kategorií M, N a L3, L4, L5 a L7 je stupnice rozdělena po 1, 2, 5 nebo 10 km/h. Číselné hodnoty rychlosti musí být na displeji zobrazeny takto: nepřesahuje-li maximální hodnota na displeji rychloměru 200 km/h, uvádějí se hodnoty rychlosti v intervalech nepřekračujících 20 km/h. Přesahuje-li maximální hodnota na displeji rychloměru 200 km/h, uvádějí se hodnoty rychlosti v intervalech nepřekračujících 30


text:
km/h. Uváděné intervaly hodnot rychlosti nemusí být jednotné.
 Pokud si řidič může v nastavení vybrat zobrazení rychlosti v km/h nebo v mph (mílích za hodinu), může být rychlost zobrazena vždy pouze v km/h, nebo v mph. Příslušné jednotky musí být trvale zobrazeny.
 5.2.2. V případě vozidel kategorií M, N a L3, L4, L5 a L7 vyráběných pro prodej v zemích, kde jsou používány britské měřicí jednotky, musí mít rychloměr též označení v mílích za hodinu (mph); stupnice musí být členěna po 1, 2, 5 nebo 10 mph.
 Pokud si řidič může v nastavení vybrat zobrazení rychlosti v km/h nebo v mph (mílích za hodinu), může být rychlost zobrazena vždy pouze v km/h, nebo v mph, přičemž příslušné jednotky musí být trvale zobrazeny.
 Číselné hodnoty rychlosti musí být zobrazeny na displeji v intervalech nepřesahujících 20 mph a musí začínat hodnotou 10 nebo 20 mph. Uváděné intervaly hodnot rychlosti nemusí být jednotné.
 5.2.3. V případě rychloměrů určených pro vozidla kategorií L1 (mopedy), L2 a L6 nesmí stupnice displeje překročit 80 km/h. Stupnice musí být rozdělena po 1, 2, 5 nebo 10 km/h a vyznačené číselné hodnoty rychlosti nesmí přesahovat 10 km/h. Uváděné intervaly hodnot rychlosti nemusí být jednotné.
 5.2.4. V případě vozidel kategorií L1, L2 a L6 vyráběných pro prodej v zemích, kde jsou používány britské měřicí jednotky, musí mít rychloměr též označení v mph; stupnice musí být členěna po 1, 2, 5 nebo 10 mph. Číselné hodnoty rychlosti musí být zobrazeny na displeji v intervalech nepřesahujících 10 mph a musí začínat hodnotou 10 nebo 20 mph. Uváděné intervaly hodnot rychlosti nemusí být jednotné. Pokud si řidič může v nastavení vybrat zobrazení rychlosti v km/h nebo v mph, může být rychlost zobrazena vždy pouze v km/h, nebo v mph. Příslušné jednotky musí být trvale zobrazeny.
 5.3. Přesnost rychloměrného zařízení se zkouší tímto postupem:
 5.3.1.
 Pneumatiky musí představovat jeden z typů pneumatik, které se standardně montují na vozidla, jak je uvedeno v bodě 2.3 tohoto předpisu. Zkouška se provádí pro všechny typy rychloměrů, které jsou určeny výrobcem k montáži.
 5.3.2.
 Zkouška se provede s nenaloženým vozidlem. Pro účely měření lze použít přídavné zátěže. Hmotnost vozidla a její rozložení na jednotlivé nápravy se uvede ve formuláři sdělení o schválení typu (viz příloha 1 bod 7).
 5.3.3.
 Referenční teplota v místě rychloměru musí být 23 ± 5 °C.
 5.3.4.
 Během každé zkoušky musí být v pneumatikách standardní provozní tlak, jak je definován v bodě 2.4.
 5.3.5.
 Vozidlo se zkouší při těchto rychlostech:
 Maximální konstrukční rychlost (Vmax) vozidla uvedená výrobcem vozidla (km/h)
 Zkušební rychlost (V1)
 (km/h)
 Vmax ≤ 45
 80 % Vmax
 45 < Vmax ≤ 100
 40 km/h a 80 % Vmax
 (je-li výsledná rychlost ≥ 55 km/h)
 100 < Vmax ≤ 150
 40 km/h, 80 km/h a 80 % Vmax
 (je-li výsledná rychlost ≥ 100 km/h)
 150 < Vmax
 40 km/h, 80 km/h a 120 km/h
 5.3.6.
 Přesnost zkoušecího zařízení používaného k měření skutečné rychlosti vozidla musí být ± 0,5 %.
 5.3.6.1. Povrch zkušební trati musí být v době použití rovný a suchý a


text:
musí zajišťovat dostatečnou adhezi.
 5.3.6.2. Použije-li se pro zkoušku válcový dynamometr, průměr válce by měl být nejméně 0,4 m.
 5.4. Udávaná rychlost nesmí být nižší než skutečná rychlost vozidla. Při zkušebních rychlostech uvedených v bodě 5.3.5 výše musí být mezi zobrazenou rychlostí (V1) a skutečnou rychlostí (V2) následující vztah:
 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 V2 + 4 km/h
 5.5. Displej počitadla ujetých kilometrů musí být pro řidiče viditelný nebo přístupný. Počitadlo ujetých kilometrů musí zobrazovat alespoň šestimístné celé číslo u vozidel kategorií M a N, a alespoň pětimístné celé číslo u vozidel kategorie L. Schvalovací orgány nicméně mohou rovněž přijmout nejméně pětimístné celé číslo u vozidel kategorií M a N, pokud je to odůvodněno určeným použitím vozidla.
 5.5.1. V případě vozidel vyráběných pro prodej v zemích, kde jsou používány britské měřicí jednotky, musí počitadlo ujetých kilometrů zobrazovat míle.
 6. ZMĚNY TYPU VOZIDLA
 6.1. Každá změna typu vozidla se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán poté může:
 6.1.1.
 usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky; nebo
 6.1.2.
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek další zkušební protokol.
 6.2. Oznámení o udělení nebo odmítnutí schválení typu se s uvedením bližších údajů o provedených změnách zašle postupem stanoveným v bodě 4.3 smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis.
 7. SHODNOST VÝROBY
 7.1. Postupy k zaručení shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v plánu 1 dohody (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) a splňovat tyto požadavky:
 7.2. Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem, a splňovalo tak požadavky příslušné části nebo příslušných částí tohoto předpisu.
 7.3. Pro každý typ vozidla se provádějí přiměřené kontroly týkající se rychloměrného zařízení a jeho montáže; zejména musí být pro každý typ vozidla provedena přinejmenším zkouška stanovená v příloze 3 tohoto předpisu.
 7.4. Orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 7.5. V případě, že jsou v průběhu ověřování a zkoušek podle bodu 7.4 zjištěny nevyhovující výsledky, zajistí příslušný orgán, aby byla co nejdříve přijata veškerá nezbytná opatření pro obnovení shodnosti výroby.
 8. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 8.1. Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu je možno odejmout, pokud není dodržen požadavek stanovený v bodě 7.1 nebo pokud vozidlo nevyhoví při kontrolách předepsaných v bodě 7 výše.
 8.2. Pokud strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení typu, které dříve udělila, musí o tom ihned informovat ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 9. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým se zasílají formuláře potvrzující udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení typu vydané v jiných


text:
zemích.
 10. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 10.1. Od data vstupu série změn 01 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělení nebo přijetí schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 10.2. Od 1. září 2017 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nové schválení typu pouze tehdy, jestliže typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 10.3. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu pro stávající typy, jež byla vydána podle předchozí série změn tohoto předpisu.
 10.4. Ode dne vstupu série změn 01 tohoto předpisu v platnost přijímají smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále schválení typu podle tohoto předpisu ve znění předcházející série změn.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2. - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Netýká se části tachografu ukazující rychlost, je-li tato část v souladu se specifikacemi schválení typu nepovolujícími absolutní rozdíl mezi skutečnou a ukazovanou rychlostí, který je větší než hodnoty vyplývající z požadavků stanovených v bodě 5.4.
 (3) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6, příloha 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 1
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: Název správního orgánu:
 Týkající se: (2) udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla, pokud jde o rychloměrné zařízení a zařízení pro počítání ujetých kilometrů včetně jejich montáže podle předpisu č. 39.
 Schválení č. Rozšíření č.
 1. Obchodní název nebo značka vozidla:
 2. Typ vozidla:
 3. Název a adresa výrobce:
 4. Název a adresa případného zástupce výrobce:
 5. Popis rychloměrného zařízení:
 5.1. Údaje o standardně montovaných pneumatikách:
 5.2. Údaje o pneumatikách namontovaných při zkoušce:
 5.3. Převodový poměr rychloměrného zařízení:
 6. Popis zařízení pro počítání ujetých kilometrů:
 7. Hmotnost vozidla při zkoušce a její rozložení na jednotlivé nápravy:
 8. Varianty:
 9. Vozidlo předáno ke schválení dne:
 10. Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek:
 11. Datum protokolu vydaného touto zkušebnou:
 12. Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou:
 13. Schválení typu uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato (2)
 14. Umístění značky schválení na vozidle:
 15. Místo:
 16. Datum:
 17. Podpis:
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 VZOR A
 (viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 a = 8 mm min.
 Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 39. Číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu OSN č. 39, který zahrnuje sérii změn 01.
 VZOR B
 (viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 a = 8 mm min.
 Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 39 a 33 (1). Čísla schválení udávají, že ke dni udělení příslušných schválení zahrnoval předpis OSN č. 39 sérii změn 01 a předpis č. 33 byl stále ve svém původním


text:
znění.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 ZKOUŠKA PŘESNOSTI RYCHLOMĚRU Z HLEDISKA SHODNOSTI VÝROBY
 1. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 Zkušební podmínky musí odpovídat ustanovením bodů 5.3.1 až 5.3.6 tohoto předpisu.
 2. POŽADAVKY
 Výroba se považuje za shodnou s požadavky tohoto předpisu, pokud jsou mezi rychlostí udávanou na displeji rychloměru (V1) a skutečnou rychlostí (V2) zjištěny následující vztahy:
 v případě vozidel kategorií M a N:
 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 V2 + 6 km/h;
 v případě vozidel kategorií L3, L4 a L5:
 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 V2 + 8 km/h;
 v případě vozidel kategorií L1 a L2:
 0 ≤ (V1 – V2) ≤ 0,1 V2 + 4 km/h.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21983A0921(01)
 Úřední věstník L 260 , 21/09/1983 S. 0020 - 0022 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 18 S. 0290 Portugalské zvláštní vydání Kapitola 11 Svazek 18 S. 0290 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0022 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0022
 Dopis panu J. M. Bischoffovi, generálnímu tajemníkovi Mezinárodní komise pro osobní stavBrusel, 14. července 1983Panu J. M. BISCHOFFOVICommission internationale de l'état civil,faculté du droit et des sciences politiqueplace d'Athènes,F-67084 StrasbourgVážený pane,v návaznosti na rozhovory mezi zástupci našich dvou organizací o vhodné formě vzájemné spolupráce si Vám dovoluji navrhnout tato ujednání:1. Mezinárodní komise pro osobní stav (dále jen "CIEC") oznámí Komisi Evropských společenství (dále jen "Komise") všechny otázky zařazené na pořad jednání zasedání jejího generálního shromáždění.Komise může CIEC sdělit svůj případný zájem o některou z těchto otázek a poskytne v takovém případě pomoc v podobě stanovisek nebo informací.2. Komise informuje CIEC o všech záležitostech, které jí byly předloženy a které se týkají osobního stavu, práva osob, rodinného práva a určování státní příslušnosti.Poskytne tak CIEC možnost se těmito otázkami zabývat. CIEC je prozkoumá a informuje Komisi o výsledcích své práce. Jsou-li závěry nepříznivé, může se Komise věcí zabývat sama a CIEC poskytne pomoc v podobě stanovisek nebo technických údajů.3. Komise může doporučit členským státům Evropských společenství, aby podepsaly a ratifikovaly úmluvy vypracované CIEC týkající se záležitostí, které jí předložila Komise, nebo k takovým úmluvám přistoupily.CIEC může vyzvat Komisi, aby doporučila členským státům Evropských společenství podepsat a ratifikovat veškeré další úmluvy přijaté CIEC nebo k nim přistoupit.4. CIEC může doporučit svým členům, aby podepsali a ratifikovali úmluvy vypracované Evropskými společenstvími, které se týkají záležitostí, u nichž CIEC poskytla pomoc, nebo k nim přistoupili.5. Komise bude vyzvána, aby vyslala zástupce na generální zasedání CIEC, která se zabývají otázkami, jež ji zajímají.6. CIEC bude vyzvána, aby vyslala zástupce na schůze výborů ustavených Komisí, které se zabývají otázkami, jež ji zajímají.7. S výhradou takových opatření, která jsou nezbytná k ochraně důvěrnosti určitých dokumentů, si Komise a CIEC vyměňují veškeré dokumenty, které by mohly být předmětem oboustranného zájmu.8. Tato dohoda, která se uzavírá na období pěti let, se mlčky obnoví vždy na další pětileté období, ledaže ji strana ukončí ke konci prvního nebo každého následujícího období oznámením druhé straně dohody, které je učiněno alespoň jeden rok před skončením daného období.Byl bych Vám vděčen, kdybyste mne informoval, zda uvedené návrhy mohou posloužit za základ naší budoucí spolupráce, v což doufám. Tento dopis a Váš dopis o přijetí budou tvořit Dohodu o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Mezinárodní komisí pro osobní stav. V případě Vaší kladné odpovědi vstupuje tato dohoda v platnost okamžitě.S výrazem nejhlubší úctyZa KomisiWilhelm HaferkampDopis od generálního tajemníka Mezinárodní komise pro osobní stavVe Štrasburku dne 26. července 1983Panu Wilhelmu HAFERKAMPOVI,místopředsedovi Komise Evropských společenství,200 rue de la Loi, B-1049 BruselVážený pane,dovolujeme si Vám potvrdit přijetí Vašeho dopisu ze dne 14. července 1983, v němž se stanoví podmínky spolupráce mezi Mezinárodní komisí pro osobní stav a Evropským hospodářským společenstvím.S potěšením Vám oznamujeme, že Mezinárodní komise


text:
 20.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 189/59
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 39/2016
 ze dne 5. února 2016,
 kterým se mění příloha XXII (Právo obchodních společností) Dohody o EHP [2017/1322]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/95/EU ze dne 22. října 2014, kterou se mění směrnice 2013/34/EU, pokud jde o uvádění nefinančních informací a informací týkajících se rozmanitosti některými velkými podniky a skupinami (1), by měla být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XXII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 10i (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU) přílohy XXII Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 L 0095: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/95/EU ze dne 22. října 2014 (Úř. věst. L 330, 15.11.2014, s. 1).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2014/95/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. února 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 293/2015 ze dne 30. října 2015 (2), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. února 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 330, 15.11.2014, s. 1.
 (*1) Byly oznámeny ústavní požadavky.
 (2) Úř. věst. L 161, 22.6.2017, s. 87.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22008A1015(01)
 Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Indické republiky o některých aspektech leteckých služeb
 Úřední věstník L 273 , 15/10/2008 S. 0009 - 0017
 Dohodamezi Evropským společenstvím a vládou Indické republiky o některých aspektech leteckých služebEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍna jedné straně aINDICKÁ REPUBLIKAna straně druhé(dále jen "strany"),BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Indickou republikou byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Společenství,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnický podíl v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Evropského společenství,UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Indickou republikou musí být uvedena do souladu s právem Evropského společenství, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Indickou republikou a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Evropského společenství a jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže,UZNÁVAJÍCE, že ustanovení ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a Indickou republikou, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují, nebo ii) zesilují účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě, nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují, mohou činit pravidla hospodářské soutěže platná pro podniky neúčinnými,UZNÁVAJÍCE, že pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu s ohledem na bezpečnost vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Indické republiky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který tohoto dopravce určil, a Indickou republikou rovněž ve vztahu k uvedenému jinému členskému státu,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dvoustranné dohody o leteckých službách uvedené v příloze I jsou založeny na obecné zásadě, že určené letecké společnosti stran mají spravedlivé a rovné příležitosti k provozování dohodnutých služeb na určených trasách,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem této dohody není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Indickou republikou, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Indické republiky, ani pozměnit ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají přepravních práv,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Obecná ustanovení1. Pro účely této dohody se "členskými státy" rozumějí členské státy Evropského společenství.2.


text: Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.3. Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.4. Přepravní práva se nadále budou udělovat na základě dvoustranných ujednání.Článek 2Určení členským státem1. Odstavce 2 a 3 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v příloze II písmenech a) a b) týkajícími se určení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení udělených Indickou republikou a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.2. Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Indická republika příslušná oprávnění a povolení s minimálním procedurálním zpožděním za předpokladu, že:i) letecký dopravce je podle Smlouvy o založení Evropského společenství usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,ii) členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci vykonává a udržuje účinnou regulační kontrolu leteckého dopravce a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad aiii) letecký dopravce je a nadále bude vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států a je vždy těmito státy nebo těmito státními příslušníky skutečně kontrolován.3. Indická republika může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem, pokud:i) letecký dopravce není podle Smlouvy o založení Evropského společenství usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,ii) členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci nevykonává nebo neudržuje účinnou regulační kontrolu leteckého dopravce nebo není v určení zřetelně označen příslušný letecký úřad,iii) letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo skutečně kontrolován členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států,iv) letecký dopravce je již oprávněn k provozu podle dvoustranné dohody mezi Indickou republikou a jiným členským státem a vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trase, která zahrnuje místo v uvedeném jiném členském státě, by se obcházela omezení přepravních práv vyplývající z uvedené jiné dohody, nebov) určený letecký dopravce je držitelem osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vydaného členským státem, s nímž Indická republika nemá dvoustrannou dohodu o leteckých službách a uvedený členský stát odepřel Indické republice přepravní práva.Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nesmí Indická republika diskriminovat letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.Článek 3Bezpečnost1. Odstavcem 2 tohoto článku se doplňují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II písmenu c).2. Pokud členský stát určil leteckého dopravce, nad nímž regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Indické republiky podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Indickou republikou


text: stejným způsobem na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.Článek 4Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže1. Bez ohledu na ustanovení, která stanoví jinak, nesmějí dohody uvedené v příloze I i) upřednostňovat uzavření dohod mezi podniky, přijetí rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které vylučují hospodářskou soutěž nebo ji narušují či omezují; ii) zesilovat účinky takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě nebo iii) přenášet na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která vylučují hospodářskou soutěž nebo ji narušují či omezují.2. Ustanovení dohod uvedených v příloze I, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.Článek 5Přílohy dohodyPřílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.Článek 6Přezkum, revize nebo změnaStrany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli přezkoumat, revidovat nebo změnit.Článek 7Vstup v platnost a prozatímní uplatňování1. Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.2. Bez ohledu na odstavec 1 se strany dohodly, že budou tuto dohodu prozatímně uplatňovat od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.3. Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Indickou republikou, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a které nejsou prozatímně uplatňovány, jsou uvedeny v příloze I písm. b). Tato dohoda se vztahuje na všechny tyto dohody a ujednání od jejich vstupu v platnost nebo od okamžiku jejich prozatímního uplatňování.Článek 8Ukončení platnosti1. V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dohod uvedených v příloze I, pozbývají současně platnosti všechna ustanovení této dohody, která se týkají příslušné dohody uvedené v příloze I.2. V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I, pozbývá současně platnosti tato dohoda.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Marseille ve dvou vyhotoveních dne dvacátého osmého září dva tisíce osm v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a hindském.За Европейската общностPor la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За правителството на Република ИндияPor el Gobierno de la República de la IndiaZa vládu Indické republikyFor regeringen for Republikken IndienFür die Regierung der Republik IndienIndia Vabariigi valitsuse nimelΓια την κυβέρνηση της Δημοκρατίας της ΙνδίαςFor the Government of the Republic of IndiaPour le gouvernement de la République de l'IndePer il governo della Repubblica dell'IndiaIndijas Republikas valdības vārdāIndijos Respublikos Vyriausybės varduAz Indiai Köztársaság kormánya részérőlGħall-Gvern tar-Repubblika ta' l-IndjaVoor de Regering van de Republiek IndiaW imieniu Rządu Republiki IndiiPelo Governo da Repúblika da ÍndiaPentru Guvernul Republicii IndiaZa vládu Indickej republikyZa Vlado Republike IndijeIntian tasavallan hallituksen puolestaFör Republiken


text: Indiens regering+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISeznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohodya) Dohody o leteckých službách uzavřené mezi vládou Indie a členskými státy Evropského společenství v platném znění, které byly k datu podpisu této dohody uzavřeny, podepsány nebo jsou prozatímně uplatňovány- Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 26. října 1989,- Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 6. dubna 1967,- Dohoda mezi vládou Bulharské republiky a vládou Indické republiky o leteckých službách, sjednaná v Dillí dne 16. června 1992,- Dohoda mezi vládou Kyperské republiky a vládou Indie o leteckých službách, sjednaná v Nikósii dne 18. prosince 2000,- Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Indické republiky o letecké dopravě, podepsaná v Dillí dne 16. října 1997,- Dohoda mezi vládou Dánského království a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 19. prosince 1995,- Dohoda mezi vládou Finské republiky a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 18. července 1995,- Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 16. července 1947,- Dohoda mezi vládou Spolkové republiky Německo a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 31. května 1963,- Dohoda mezi vládou Maďarské lidové republiky a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 23. února 1966,- Dohoda mezi vládou Irska a vládou Indie o letecké dopravě, podepsaná v Dillí dne 20. února 1991,- Dohoda mezi vládou Itálie a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Římě dne 16. července 1959,- Dohoda mezi vládou Lotyšské republiky a vládou Indické republiky o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 20. října 1997,- Dohoda mezi vládou Litevské republiky a vládou Indické republiky o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 20. února 2001,- Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Indické republiky o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 8. ledna 2001,- Dohoda mezi vládou Republiky Malta a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná na Maltě dne 5. října 1998,- Dohoda mezi vládou Nizozemska a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 24. května 1951,- Dohoda mezi vládou Polské lidové republiky a vládou Indické republiky o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 25. ledna 1977,- Dohoda mezi vládou Portugalské republiky a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 6. února 1997,- Dohoda mezi vládou Rumunska a vládou Indie o leteckých službách, sjednaná v Dillí dne 4. prosince 1993,- Dohoda mezi vládou Slovenské republiky a vládou Indie o pravidelných leteckých službách, podepsaná v Bratislavě dne 9. října 1996,- Dohoda mezi vládou Republiky Slovinsko a vládou Indie o pravidelných leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 16. února 2004,- Dohoda mezi vládou Španělska a vládou Indie o letecké dopravě, podepsaná v Dillí dne 10. dubna 1987,- Dohoda mezi vládou Švédského království a vládou Indie o leteckých službách, podepsaná v Dillí dne 19. prosince 1995,- Dohoda mezi vládou Indie a vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a o leteckých


text: službách, podepsaná v Dillí dne 8. září 2005;b) Dohody o leteckých službách a jiná ujednání parafovaná nebo podepsaná mezi vládou Indie a členskými státy Evropského společenství ve znění případných změn, které k datu podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně uplatňovány- Dohoda mezi vládou Řecké republiky a vládou Indické republiky o letecké dopravě, parafovaná v Athénách dne 23. října 1997.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISeznam článků v dohodách uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 a 3 této dohodya) Určení členským státem:- článek 3 dohody Indie – Rakousko,- čl. 3 odst. 1 až 5 dohody Indie – Belgie,- článek III dohody Indie – Bulharsko,- článek 3 dohody Indie – Kypr,- článek 3 dohody Indie – Česká republika,- článek 3 dohody Indie – Dánsko,- článek 3 dohody Indie – Finsko,- článek 2 dohody Indie – Francie,- čl. III dohody Indie – Německo,- článek 3 dohody Indie – Řecko,- článek 3 dohody Indie – Maďarsko,- článek 3 dohody Indie – Irsko,- čl. IV memoranda o porozumění Indie – Itálie,- článek 3 dohody Indie – Lotyšsko,- článek 3 dohody Indie – Litva,- článek 3 dohody Indie – Lucembursko,- článek 3 dohody Indie – Malta,- článek 2 dohody Indie – Nizozemsko,- článek IV dohody Indie – Polsko,- článek 3 dohody Indie – Portugalsko,- článek 3 dohody Indie – Rumunsko,- článek 3 dohody Indie – Slovensko,- článek 3 dohody Indie – Slovinsko,- čl. II dohody Indie – Španělsko,- článek 3 dohody Indie – Švédsko;- článek IV dohody Indie – Spojené království.b) Odmítnutí, zrušení, dočasné odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení:- článek 4 dohody Indie – Rakousko,- čl. 3 odst. 6 dohody Indie – Belgie,- článek IV dohody Indie – Bulharsko,- článek 4 dohody Indie – Kypr,- článek 4 dohody Indie – Česká republika,- článek 4 dohody Indie – Dánsko,- článek 4 dohody Indie – Finsko,- článek 9 dohody Indie – Francie,- článek IV dohody Indie – Německo,- článek 4 dohody Indie – Řecko,- článek 4 dohody Indie – Maďarsko,- článek 4 dohody Indie – Irsko,- čl. 4 odst. 4 až 6 dohody Indie – Itálie,- článek 4 dohody Indie – Lotyšsko,- článek 4 dohody Indie – Litva,- článek 4 dohody Indie – Lucembursko,- článek 4 dohody Indie – Malta,- článek 8 dohody Indie – Nizozemsko,- článek V dohody Indie – Polsko,- článek 4 dohody Indie – Portugalsko,- článek 4 dohody Indie – Rumunsko,- článek 4 dohody Indie – Slovensko,- článek 4 dohody Indie – Slovinsko,- článek IV dohody Indie – Španělsko,- článek 4 dohody Indie – Švédsko,- článek 5 dohody Indie – Spojené království.c) Bezpečnost:- článek týkající se bezpečnosti dohodnutý mezi Indií a Dánskem dne 30. listopadu 2006,- článek týkající se bezpečnosti dohodnutý mezi Indií a Finskem dne 18. května 2006,- dodatek "C" dohody Indie – Řecko,- článek XI dohody Indie – Španělsko,- článek týkající se bezpečnosti dohodnutý mezi Indií a Švédskem dne 30. listopadu 2006,- článek 7 dohody Indie – Spojené království.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISeznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohodya) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22008A0808(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a Austrálií o zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správě
 Úřední věstník L 213 , 08/08/2008 S. 0049 - 0057
 PŘEKLADDohodamezi Evropskou unií a Austrálií o zpracovávání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci a o jejich předávání Australské celní správěEVROPSKÁ UNIEna jedné straně aAUSTRÁLIEna straně druhé,PŘEJÍCE SI účinně předcházet terorismu a související trestné činnosti a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti, a bojovat proti nim v zájmu ochrany svých demokratických společností a společných hodnot,UZNÁVAJÍCE, že sdílení informací je nezbytnou součástí boje proti terorismu a související trestné činnosti a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti, a že v této souvislosti je využívání údajů jmenné evidence cestujících (PNR) důležitým nástrojem,UZNÁVAJÍCE, že v zájmu zajištění veřejné bezpečnosti a pro účely vymáhání práva by měla být stanovena pravidla pro předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie leteckými dopravci Australské celní správě,UZNÁVAJÍCE význam předcházení terorismu a související trestné činnosti a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizované trestné činnosti, a význam boje proti nim při současném dodržování základních práv a svobod, zejména práva na ochranu soukromí a na ochranu údajů,UZNÁVAJÍCE, že právo, politika a zásady Evropské unie a Austrálie v oblasti ochrany údajů mají společný základ a že by jakékoli rozdíly při provádění těchto zásad neměly představovat překážku pro spolupráci mezi Evropskou unií a Austrálií podle této dohody,S OHLEDEM na článek 17 Mezinárodní úmluvy o občanských a politických právech pojednávající o právu na soukromí,S OHLEDEM na čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii pojednávající o dodržování základních práv, a zejména s ohledem na základní práva na soukromí a ochranu osobních údajů,S OHLEDEM na příslušná ustanovení australského celního zákona z roku 1901 (Customs Act 1901 (Cth)), a zejména jeho článku 64AF, podle nějž jsou všichni provozovatelé mezinárodní osobní letecké dopravy letící do Austrálie, z ní nebo přes ni povinni Australské celní správě na požádání poskytnout stanoveným způsobem a ve stanovené podobě údaje PNR, pokud jsou shromážděny a obsaženy v rezervačních či odbavovacích systémech leteckých dopravců; a zákona o celní správě z roku 1985 (Customs Administration Act 1985 (Cth)), zákona o migraci z roku 1958 (Migration Act 1958 (Cth)), trestního zákona z roku 1914 (Crimes Act 1914 (Cth)), zákona o ochraně soukromí z roku 1988 (Privacy Act 1988 (Cth)) a zákona o svobodném přístupu k informacím z roku 1982 (Freedom of Information Act 1982 (Cth)),BEROUCE NA VĚDOMÍ závazek Evropské unie zajistit, že se leteckým dopravcům s rezervačními systémy, odbavovacími systémy nebo údaji PNR zpracovávanými v rámci Evropské unie nebude bránit v dodržování australského práva ve věci předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie Australské celní správě podle této dohody,POTVRZUJÍCE, že tato dohoda nepředjímá jakékoli budoucí rozhovory nebo jednání mezi Evropskou unií a Austrálií nebo mezi jednou z těchto stran a kterýmkoli státem, pokud jde o zpracovávání a předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie nebo jakékoli jiné formy údajů,USILUJÍCE o


text: posílení a podporu spolupráce mezi stranami v duchu partnerství mezi Evropskou unií a Austrálií,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) "stranami" Evropská unie a Austrálie;b) "dohodou" tato dohoda a její příloha, včetně jejich změn ve znění v budoucnu dohodnutém stranami; na tuto dohodu se odkazuje jako na EU-australskou dohodu o PNR;c) "leteckými dopravci" letečtí dopravci, kteří mají rezervační systémy nebo údaje PNR zpracovávané na území členských států Evropské unie a provozují mezinárodní leteckou přepravu cestujících do Austrálie, z ní nebo přes ni;d) "celní správou" Australská celní správa (Australian Customs Service);e) "údaji jmenné evidence cestujících" ("údaji PNR") záznamy o cestovních požadavcích každého cestujícího, jež obsahují všechny informace uvedené v rezervačních systémech leteckých dopravců nezbytné k tomu, aby mohly rezervující a zúčastněné letecké společnosti zpracovat a odbavovat rezervace;f) "australským systémem PNR" systém PNR, jejž má celní správa používat po uplynutí přechodného období uvedeného v čl. 4 odst. 1 ke zpracovávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie předaných leteckými dopravci celní správě podle této dohody, jak uvádí bod 11 přílohy;g) "rezervačním systémem" rezervační a odbavovací systémy leteckých dopravců;h) "zpracováváním" jakákoli činnost nebo soubor činností, které jsou prováděny s osobními údaji prostřednictvím automatizovaných postupů či bez nich, jako je shromažďování, zaznamenávání, uspořádávání, uchovávání, úprava, pozměňování, vyhledávání, konzultace, používání, sdělení přenosem, šíření nebo jakékoli jiné zpřístupnění, srovnávání, kombinování, blokování, vymazávání nebo znehodnocování údajů;i) "údaji PNR ze zdrojů Evropské unie" údaje předané celní správě podle této dohody;j) "závažnou trestnou činností" jednání představující trestný čin, za který může být udělen trest odnětí svobody o maximální délce nejméně čtyři roky nebo závažnější trest.Článek 2Oblast působnosti1. Austrálie zajistí, aby celní správa zpracovávala údaje PNR ze zdrojů Evropské unie v souladu s touto dohodou.2. Evropská unie zajistí, aby se leteckým dopravcům nebránilo v dodržování australského práva ve věci předávání údajů PNR ze zdrojů Evropské unie celní správě podle této dohody.Článek 3PřiměřenostDodržování této dohody celní správou představuje ve smyslu příslušného práva Evropské unie o ochraně údajů přiměřenou úroveň ochrany údajů PNR ze zdrojů Evropské unie předaných celní správě pro účely této dohody.Článek 4Způsob přístupu1. Celní správa přejde na australský systém PNR, jak je definován v čl. 1 písm. f) této dohody, u údajů PNR ze zdrojů Evropské unie do dvou let ode dne podpisu této dohody. Během tohoto přechodného období se má za to, že odkazy v této dohodě na předání údajů PNR zahrnují přístup celní správy k údajům PNR v souladu se stávajícím systémem uvedeným v čl. 4 odst. 2.2. V průběhu přechodného období využívá celní správa svůj stávající systém PNR, který ukládá údaje PNR pouze v případech souvisejících s šetřením na letištích při příletu nebo pokud byl spáchán trestný čin. Stávající systém umožňuje elektronický přístup v reálném čase on-line k datovým polím stanoveným v odstavci 9 přílohy k této dohodě, jak jsou obsažena v rezervačních systémech leteckého dopravce.Článek 5Omezení účelu pro údaje PNR ze zdrojů Evropské unie1. Celní správa zpracovává údaje PNR ze zdrojů Evropské unie a jiné osobní informace z nich vyplývající výhradně pro účely předcházeníi) terorismu a související trestné činnosti,ii) závažné trestné činnosti nadnárodní povahy,


text: včetně organizované trestné činnosti,iii) vyhýbání se soudním příkazům nebo vazbě za výše uvedenou trestnou činnost a pro účely boje proti nim.2. Údaje PNR ze zdrojů Evropské unie je možno rovněž zpracovávat v konkrétních případech, kdy je to nezbytné pro ochranu životně důležitých zájmů subjektu údajů nebo jiných osob, především pokud jde o nebezpečí smrti nebo vážného zranění subjektu údajů nebo jiných osob nebo o významné ohrožení veřejného zdraví, zejména jak to požadují mezinárodně uznávané normy, jako je Mezinárodní zdravotní řád (2005) Mezinárodní zdravotnické organizace.3. Údaje PNR ze zdrojů Evropské unie je kromě toho možno rovněž zpracovávat v konkrétních případech, pokud je toto zpracování zvláště požadováno soudním příkazem nebo australským právem pro účely dohledu nad veřejnou správou a odpovědnosti veřejné správy, včetně požadavků vyplývajících ze zákona o svobodném přístupu k informacím z roku 1982, zákona o lidských právech a o komisi pro rovné příležitosti z roku 1986 (Human Rights and Equal Opportunity Commission Act 1986 (Cth)), zákona o ochraně soukromí z roku 1988, zákona o nejvyšším auditorovi z roku 1997 (Auditor-General Act 1997 (Cth)) nebo zákona o veřejném ochránci práv z roku 1976 (Ombudsman Act 1976 (Cth)). Rozšíří-li budoucí změny australského práva, sdělené Austrálií podle článku 6, množství údajů PNR ze zdrojů Evropské unie, které musí být zpracovávány v souladu s čl. 5 odst. 3, může se Evropská unie dovolat článků 10 a 13.Článek 6Informace o právních předpisech týkajících se dohodyCelní správa oznámí Evropské unii přijetí jakéhokoli právního předpisu Austrálie, jenž se přímo vztahuje k ochraně údajů PNR ze zdrojů Evropské unie, jak je stanoveno v této dohodě.Článek 7Ochrana osobních údajů fyzických osob1. Austrálie zajistí systém, který bude dostupný fyzickým osobám bez ohledu na jejich státní příslušnost nebo zemi pobytu, pro přístup k jejich osobním informacím a pro jejich opravu. Ochrana údajů PNR ze zdrojů Evropské unie uložených orgány australské vlády podle zákona na ochranu soukromí z roku 1988 se použije bez ohledu na státní příslušnost nebo zemi pobytu fyzické osoby.2. Celní správa zpracovává získané údaje PNR ze zdrojů Evropské unie a k fyzickým osobám, jichž se zpracovávané údaje týkají, přistupuje přísně v souladu s normami na ochranu osobních údajů stanovenými v této dohodě a s použitelnými australskými zákony a bez diskriminace, zejména na základě státní příslušnosti nebo země pobytu.Článek 8Oznámení fyzickým osobám a veřejnostiCelní správa zpřístupní veřejnosti, a to i cestující veřejnosti, informace o zpracovávání údajů PNR, včetně obecných informací o pravomoci, na jejímž základě se údaje shromažďují, o účelu jejich sběru, o ochraně poskytované těmto údajům, o způsobu a rozsahu, v němž mohou být údaje dále sdělovány, a o postupech nápravy a včetně kontaktních informací pro osoby mající dotazy nebo obavy.Článek 9Společný přezkum prováděníAustrálie a Evropská unie pravidelně vykonávají společný přezkum provádění této dohody, včetně ochrany údajů a záruk týkajících se zabezpečení údajů s cílem vzájemně zajistit účinné provádění dohody. Při tomto přezkumu zastupuje Evropskou unii generální ředitelství Evropské komise pro spravedlnost, svobodu a bezpečnost, včetně zástupců orgánů pro ochranu údajů a donucovacích orgánů, a Austrálii zastupuje vyšší státní úředník nebo případně funkcionář australské vlády anebo takový úředník, na