text:
tak, aby byly snadno dostupné.
 2. Každá ze stran vyžaduje, aby každý z jejích příslušných orgánů v co největší možné míře odpovídal na jakoukoli žádost o informace nebo o pomoc.
 Článek 154
 Technické normy
 Každá ze stran vyzve své příslušné orgány, aby při přijímání technických norem přijímaly technické normy vypracované prostřednictvím otevřených a transparentních postupů, a vyzve všechny subjekty, včetně příslušných mezinárodních organizací, které jsou pověřeny vypracováním technických norem, aby tak činily prostřednictvím otevřených a transparentních postupů.
 Článek 155
 Podmínky povolení
 1. Každá ze stran zajistí, aby opatření týkající se povolení byla založena na kritériích, která vylučují, aby příslušné orgány vykonávaly svou posuzovací pravomoc svévolným způsobem, a mohla mimo jiné zahrnovat způsobilost a schopnost poskytovat službu nebo jakoukoli jinou hospodářskou činnost, a to i v souladu s regulačními požadavky této strany, jako jsou zdravotní a environmentální požadavky. Aby se předešlo pochybnostem, strany se dohodly, že při rozhodování může příslušný orgán kritéria vyvažovat.
 2. Kritéria uvedená v odstavci 1 musí být:
 a)
 jasná a jednoznačná;
 b)
 objektivní a transparentní;
 c)
 předem stanovená;
 d)
 předem zveřejněná;
 e)
 nestranná a
 f)
 snadno přístupná.
 3. Pokud některá ze stran přijme nebo ponechá v platnosti opatření týkající se povolení, zajistí, aby:
 a)
 dotčený příslušný orgán vyřídil žádosti a dospěl k rozhodnutí a prováděl je objektivně a nestranně a způsobem nezávislým na nepatřičném vlivu jakékoli osoby vykonávající hospodářskou činnost, pro niž se vyžaduje povolení, a
 b)
 postupy samy o sobě nebránily splnění požadavků.
 Článek 156
 Omezený počet licencí
 Je-li počet licencí, které jsou pro určitou činnost dostupné, omezen z důvodu nedostatku dostupných přírodních zdrojů nebo technických kapacit, použije kterákoli ze stran u potenciálních uchazečů výběrové řízení, které zajistí plnou záruku nestrannosti, objektivity a transparentnosti, mimo jiné zejména dostatečné zveřejnění informací o zahájení, průběhu a ukončení řízení. Při stanovení pravidel pro výběrové řízení může kterákoli ze stran zohlednit legitimní politické cíle, včetně otázek zdraví, bezpečnosti, ochrany životního prostředí a zachování kulturního dědictví.
 ODDÍL 2
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 157
 Přezkumná řízení týkající se správních rozhodnutí
 Kterákoli ze stran zajistí, že budou k dispozici soudní, rozhodčí nebo správní soudy nebo postupy, které na žádost dotčeného investora nebo poskytovatele služeb druhé strany umožňují neprodlený přezkum správních rozhodnutí, která mají vliv na zřizování nebo provozování, přeshraniční obchod se službami nebo poskytování služeb prostřednictvím přítomnosti fyzické osoby jedné ze stran na území druhé strany, a v odůvodněných případech i vhodná nápravná opatření k těmto rozhodnutím. Pro účely tohoto oddílu se „správními rozhodnutími“ rozumí rozhodnutí nebo opatření s právním účinkem, které se vztahuje na konkrétní osobu, zboží nebo službu v konkrétním případě a vztahuje se rovněž na nečinnost v podobě nepřijetí správního rozhodnutí nebo nepřijetí takového opatření, pokud to vyžaduje právo některé ze stran. V případech, kdy tato řízení nejsou nezávislá na příslušném orgánu pověřeném přijmout příslušné správní rozhodnutí, tato strana zajistí, aby tato řízení skutečně skýtala možnost objektivního a nestranného přezkoumání.
 Článek 158
 Odborné kvalifikace
 1. Žádné ustanovení tohoto článku nebrání kterékoli ze stran požadovat, aby fyzické osoby měly potřebné odborné kvalifikace stanovené pro dotčenou oblast činnosti na území, kde je činnost


text:
vykonávána (23).
 2. Profesní organizace nebo orgány, které jsou příslušné pro dotčené odvětví činnosti na svém příslušném území, mohou vypracovat a předložit Radě partnerství společná doporučení týkající se uznávání odborných kvalifikací. Tato společná doporučení musí být podpořena fakticky podloženým posouzením:
 a)
 ekonomické hodnoty plánovaného ujednání o uznávání odborných kvalifikací a
 b)
 slučitelnosti příslušných režimů, tj. do jaké míry jsou požadavky uplatňované každou ze stran na udělování povolení, licencí, výkon činnosti a osvědčování slučitelné.
 3. Jakmile Rada partnerství obdrží společné doporučení, přezkoumá v přiměřené lhůtě jeho soulad s touto hlavou. Rada partnerství může po tomto přezkumu formou rozhodnutí uvedeného v příloze této dohody, která se považuje za nedílnou součást této hlavy, vypracovat a přijmout ujednání o podmínkách uznávání odborných kvalifikací (24).
 4. Ujednání uvedené v odstavci 3 stanoví podmínky pro uznávání odborných kvalifikací získaných v Unii a odborných kvalifikací získaných ve Spojeném království v souvislosti s činností, na kterou se vztahuje tato hlava a hlava III tohoto dílu.
 5. Pokyny pro ujednání o uznávání odborných kvalifikací stanovené v příloze 24 se zohlední při vypracovávání společných doporučení uvedených v odstavci 2 tohoto článku a když Rada partnerství posuzuje, zda má být přijato ujednání uvedené v odstavci 3 tohoto článku .
 ODDÍL 3
 DORUČOVACÍ SLUŽBY
 Článek 159
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento oddíl se vztahuje na opatření kterékoli ze stran, která mají kromě kapitol 1, 2, 3 a 4 této hlavy a oddílů 1 a 2 této kapitoly vliv na poskytování doručovacích služeb.
 2. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „doručovacími službami“ poštovní, kurýrní, expresní doručovací nebo expresní poštovní služby, které zahrnují tyto činnosti: výběr, třídění, přepravu a dodávání poštovních zásilek;
 b)
 „expresními doručovacími službami“ výběr, třídění, přeprava a dodávání poštovních zásilek s větší rychlostí a spolehlivostí a mohou zahrnovat prvky přidané hodnoty, jako je výběr z místa původu, osobní dodání adresátovi, sledování zásilky, možnost změnit místo určení a adresáta během přepravy nebo potvrzení o přijetí;
 c)
 „expresními poštovními službami“ mezinárodní expresní doručovací služby poskytované prostřednictvím sdružení EMS, které je dobrovolným sdružením určených provozovatelů poštovních služeb v rámci Světové poštovní unie (SPU);
 d)
 „licencí“ povolení, které může regulační orgán některé ze stran požadovat od individuálního poskytovatele, aby mohl tento poskytovatel nabízet poštovní nebo kurýrní služby;
 e)
 „poštovní zásilkou“ zásilka do 31,5 kg adresovaná v konečné podobě, ve které ji má přepravit jakýkoli typ poskytovatele doručovacích služeb, ať už veřejný, nebo soukromý, a může zahrnovat takové zásilky, jako je psaní, balík, noviny nebo katalog;
 f)
 „poštovním monopolem“ výlučné právo poskytovat stanovené doručovací služby na území některé ze stran nebo jeho části podle právních předpisů této strany a
 g)
 „univerzální službou“ trvalé poskytování doručovací služby stanovené kvality na všech místech území strany nebo jeho části za ceny dostupné pro všechny uživatele.
 Článek 160
 Univerzální služba
 1. Každá strana má právo vymezit, jaký druh povinnosti univerzální služby si přeje zachovat, a rozhodnout o jejím rozsahu a provádění. Veškeré povinnosti univerzální služby jsou ve vztahu ke všem poskytovatelům, na něž se tato povinnost vztahuje, spravovány transparentním, nediskriminačním a neutrálním způsobem.
 2. Pokud některá ze stran

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
požaduje, aby příchozí expresní poštovní služby byly poskytovány na základě univerzální služby, neudělí těmto službám preferenční zacházení vzhledem k jiným mezinárodním expresním doručovacím službám.
 Článek 161
 Financování univerzální služby
 Žádná ze stran neuloží poplatky ani jiné platby za poskytování doručovací služby, která není univerzální službou pro účely financování poskytování univerzální služby. Tento článek se nevztahuje na obecně použitelná daňová opatření nebo správní poplatky.
 Článek 162
 Předcházení praktikám narušujícím trh
 Každá ze stran zajistí, aby se poskytovatelé doručovacích služeb, kteří mají povinnost poskytovat univerzální službu nebo mají poštovní monopoly, nepodíleli na praktikách narušujících trh, jako jsou:
 a)
 používání výnosů z poskytování služby, na kterou se vztahuje povinnost univerzální služby, nebo z poštovního monopolu na křížové subvencování poskytování expresní doručovací služby nebo jakékoli doručovací služby, na kterou se nevztahuje povinnost univerzální služby, nebo
 b)
 neodůvodněné rozlišování mezi spotřebiteli, pokud jde o sazby nebo jiné podmínky poskytování služby, která je předmětem univerzální služby, nebo poštovního monopolu.
 Článek 163
 Licence
 1. Požaduje-li strana k poskytování doručovacích služeb licenci, zveřejní:
 a)
 veškeré požadavky týkající se udělování licence a lhůtu, jež je běžně požadována za účelem rozhodnutí o žádosti o licenci, a
 b)
 podmínky jednotlivých licencí.
 2. Postupy, povinnosti a požadavky týkající se udělování licence musí být transparentní, nediskriminační a založené na objektivních kritériích.
 3. Jestliže příslušný orgán žádost o licenci zamítne, písemně informuje žadatele o důvodech zamítnutí. Každá ze stran zavede odvolací řízení prostřednictvím nezávislého subjektu, které budou moci využít žadatelé, jejichž licence byla zamítnuta. Tímto subjektem může být soud.
 Článek 164
 Nezávislost regulačního orgánu
 1. Každá ze stran zřídí nebo zachová regulační orgán, který je právně odlišný od jakéhokoli poskytovatele doručovacích služeb a je na něm funkčně nezávislý. Vlastní-li některá ze stran poskytovatele doručovacích služeb nebo nad ním má kontrolu, zajistí účinné strukturální oddělení regulační funkce od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.
 2. Regulační subjekty plní své úkoly transparentně a včas a k plnění úkolů, které jim byly svěřeny, musí mít k dispozici odpovídající finanční a lidské zdroje. Jejich rozhodnutí musí být nestranná vůči všem účastníkům trhu.
 ODDÍL 4
 TELEKOMUNIKAČNÍ SLUŽBY
 Článek 165
 Oblast působnosti
 Tento oddíl se vztahuje na opatření kterékoli ze stran, která mají kromě kapitol 1, 2, 3 a 4 této hlavy a oddílů 1 a 2 této kapitoly vliv na poskytování telekomunikačních služeb.
 Článek 166
 Definice
 Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „přiřazenými zařízeními“ související služby, fyzická infrastruktura a jiná zařízení nebo prvky související s telekomunikační sítí nebo telekomunikační službou, které umožňují nebo podporují poskytování služeb prostřednictvím této sítě nebo služby nebo mají potenciál tak učinit;
 b)
 „koncovým uživatelem“ konečný spotřebitel nebo předplatitel veřejné telekomunikační služby, včetně jiného poskytovatele služby, než je poskytovatel veřejných telekomunikačních služeb;
 c)
 „hlavními zařízeními“ zařízení veřejné telekomunikační sítě nebo služby, která:
 i)
 jsou výhradně či převážně poskytována jediným poskytovatelem nebo omezeným počtem poskytovatelů a
 ii)
 není možné za účelem poskytování služby ekonomicky nebo technicky nahradit;
 d)
 „propojením“ spojování veřejných telekomunikačních sítí používaných stejnými nebo různými poskytovateli telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb, které má uživatelům jednoho poskytovatele umožnit komunikovat s uživateli téhož nebo jiného


text:
poskytovatele nebo získat přístup ke službám poskytovaným jiným poskytovatelem, bez ohledu na to, zda tyto služby poskytují zúčastnění poskytovatelé nebo jiný poskytovatel, který má přístup k síti;
 e)
 „mezinárodní mobilní roamingovou službou“ obchodní mobilní služba poskytovaná na základě obchodní dohody mezi poskytovateli veřejných telekomunikačních služeb, která umožňuje, aby koncový uživatel používal svůj domácí mobilní přístroj nebo jiný přístroj pro hlasové či datové služby nebo služby zasílání zpráv mimo území, na kterém se nachází domácí veřejná telekomunikační síť koncového uživatele;
 f)
 „službou přístupu k internetu“ veřejná telekomunikační služba, která poskytuje přístup k internetu, a tím propojení s prakticky všemi koncovými body internetu, bez ohledu na použitou technologii sítě a použité koncové zařízení;
 g)
 „pronajatým okruhem“ telekomunikační služby nebo zařízení, včetně zařízení virtuální povahy, která vyčleňují kapacitu pro vyhrazené užívání uživatelem nebo dostupnost pro uživatele mezi dvěma nebo více určenými místy;
 h)
 „hlavním poskytovatelem“ poskytovatel telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb, který je schopen podstatně ovlivnit podmínky účasti, pokud jde o cenu a nabídku, na relevantním trhu telekomunikačních sítí nebo služeb v důsledku kontroly nad hlavními zařízeními nebo využívání svého postavení na tomto trhu;
 i)
 „síťovým prvkem“ zařízení nebo vybavení používané k poskytování telekomunikační služby, včetně vlastností, funkcí a schopností poskytovaných prostřednictvím tohoto zařízení nebo vybavení;
 j)
 „přenositelností čísel“ možnost, aby si předplatitelé, kteří o to požádají, ponechali, v případě pevné linky i na tomtéž místě, stejná telefonní čísla, pokud změní poskytovatele veřejných telekomunikačních služeb v rámci stejné kategorie, aniž by došlo ke snížení kvality, spolehlivosti nebo pohodlí;
 k)
 „veřejnou telekomunikační sítí“ telekomunikační síť využívaná zcela nebo převážně k poskytování veřejných telekomunikačních služeb, která podporuje přenos informací mezi koncovými body sítě;
 l)
 „veřejnou telekomunikační službou“ telekomunikační služba, která je obecně nabízena veřejnosti;
 m)
 „předplatitelem“ fyzická nebo právnická osoba, která je stranou smlouvy s poskytovatelem veřejných telekomunikačních služeb o poskytování těchto služeb;
 n)
 „telekomunikacemi“ vysílání a příjem signálů jakýmikoli elektromagnetickými prostředky;
 o)
 „telekomunikační sítí“ přenosové systémy, popřípadě i spojovací nebo směrovací zařízení a jiné prostředky, včetně neaktivních síťových prvků, které umožňují vysílání a příjem signálů po vedení, rádiovými, optickými nebo jinými elektromagnetickými prostředky;
 p)
 „telekomunikačním regulačním orgánem“ subjekt nebo subjekty, které některá ze stran pověřila regulací telekomunikačních sítí a telekomunikačních služeb, na něž se vztahuje tento oddíl;
 q)
 „telekomunikační službou“ služba, která spočívá zcela nebo převážně ve vysílání a příjmu signálů, včetně signálů rozhlasového a televizního vysílání, prostřednictvím telekomunikačních sítí, mezi něž patří i sítě používané pro rozhlasové a televizní vysílání, avšak nikoli služba poskytující obsah přenášený pomocí telekomunikačních sítí a telekomunikačních služeb nebo vykonávající redakční dohled nad tímto obsahem;
 r)
 „univerzální službou“ minimální soubor služeb, které musí být zpřístupněny v požadované kvalitě všem uživatelům nebo skupině uživatelů na území některé ze stran nebo jeho části za dostupné ceny bez ohledu na jejich zeměpisné umístění, a
 s)
 „uživatelem“ fyzická nebo právnická osoba využívající veřejnou telekomunikační službu.
 Článek 167
 Telekomunikační regulační orgán
 1. Každá ze stran zřídí nebo zachová telekomunikační regulační orgán, který:
 a)
 je právně odlišný od jakéhokoli poskytovatele telekomunikačních sítí, telekomunikačních služeb nebo telekomunikačního zařízení a je na něm funkčně nezávislý;
 b)
 používá


text:
postupy a vydává rozhodnutí, která jsou vůči všem účastníkům trhu nestranná;
 c)
 jedná nezávisle a nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od žádného jiného subjektu v souvislosti s plněním úkolů, které jsou mu právními předpisy uloženy za účelem vymáhání povinností stanovených v článcích 169, 170, 171, 173 a 174;
 d)
 má regulační pravomoc a odpovídající finanční a lidské zdroje k plnění úkolů uvedených v písmenu c) tohoto článku;
 e)
 má pravomoc zajistit, aby mu poskytovatelé telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb na požádání neprodleně poskytli veškeré informace (25), včetně finančních informací, které jsou nezbytné k tomu, aby mohl plnit úkoly uvedené v písmenu c) tohoto článku, a
 f)
 vykonává své pravomoci transparentně a včas.
 2. Každá ze stran zajistí, aby úkoly přidělené telekomunikačnímu regulačnímu orgánu byly zveřejněny ve snadno přístupné a jasné formě, zejména pokud jsou tyto úkoly svěřeny více než jednomu subjektu.
 3. Strana, která má poskytovatele telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb ve svém vlastnictví nebo pod svou kontrolou, zajistí účinné strukturální oddělení regulační funkce od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.
 4. Každá ze stran zajistí, aby uživatel nebo poskytovatel telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb, jichž se týká rozhodnutí telekomunikačního regulačního orgánu, měl právo podat opravný prostředek k odvolacímu orgánu, který je nezávislý na regulačním orgánu a dalších dotčených stranách. Pokud v souladu s právem některé ze stran nejsou nařízena předběžná opatření, zůstává rozhodnutí v platnosti do rozhodnutí o tomto odvolání.
 Článek 168
 Povolení poskytovat telekomunikační sítě nebo služby
 1. Každá ze stran povolí poskytování telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb bez předchozího formálního povolení.
 2. Každá ze stran zveřejní všechna kritéria, použitelné postupy a podmínky, za nichž jsou poskytovatelé oprávněni poskytovat telekomunikační sítě nebo telekomunikační služby.
 3. Kritéria pro udělení povolení a použitelné postupy musí být co nejjednodušší, objektivní, transparentní, nediskriminační a přiměřené. Povinnosti a podmínky uložené v povolení nebo s ním spojené musí být nediskriminační, transparentní a přiměřené a souviset s poskytovanými službami nebo sítěmi.
 4. Každá ze stran zajistí, aby žadatel o povolení obdržel písemně důvody pro zamítnutí žádosti nebo zrušení povolení či uložení zvláštních podmínek pro poskytovatele. V takových případech má žadatel právo odvolat se k odvolacímu orgánu.
 5. Správní poplatky uložené poskytovatelům musí být objektivní, transparentní, nediskriminační a úměrné správním nákladům, které odůvodněně vznikly při řízení, kontrole a prosazování povinností stanovených v tomto oddíle (26).
 Článek 169
 Propojení
 Každá ze stran zajistí, aby měl každý poskytovatel veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb právo a v případě, že o to jiný poskytovatel veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb požádá, povinnost vyjednat propojení za účelem poskytování veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb.
 Článek 170
 Přístup a používání
 1. Každá ze stran zajistí, aby byl všem zahrnutým podnikům nebo poskytovatelům služeb druhé strany umožněn přístup k veřejným telekomunikačním sítím nebo veřejným telekomunikačním službám a jejich využívání za přiměřených a nediskriminačních (27) podmínek. Tento závazek se použije mimo jiné na odstavce 2 až 5.
 2. Každá ze stran zajistí, aby zahrnuté podniky nebo poskytovatelé služeb druhé strany měli přístup k jakékoli veřejné telekomunikační síti nebo veřejné telekomunikační službě


text:
nabízené na jejím území nebo přes její hranice, včetně soukromých pronajatých okruhů, a mohli je využívat, a za tímto účelem s výhradou odstavce 5 zajistí, aby těmto podnikům a dodavatelům bylo povoleno:
 a)
 zakoupit nebo pronajmout a připojit koncové nebo jiné zařízení, které je pomocí rozhraní spojeno se sítí a které je nezbytné k provádění jejich činností;
 b)
 propojit soukromé pronajaté nebo vlastněné okruhy s veřejnými telekomunikačními sítěmi nebo s okruhy pronajatými nebo vlastněnými jiným zahrnutým podnikem nebo poskytovatelem služeb a
 c)
 využívat ve své činnosti jiné operační protokoly podle svého výběru, než jaké jsou nezbytné k zajištění dostupnosti telekomunikačních služeb široké veřejnosti.
 3. Každá ze stran zajistí, aby zahrnuté podniky nebo poskytovatelé služeb druhé strany směli využívat veřejných telekomunikačních sítí a veřejných telekomunikačních služeb pro přesun informací na jejím území nebo přes její hranice, a to rovněž pro vnitropodnikové komunikace a pro přístup k informacím uloženým v databázích či jinak ve strojově čitelném formátu na území kterékoli ze stran.
 4. Bez ohledu na odstavec 3 může kterákoli ze stran přijmout opatření, jež jsou nezbytná k zajištění bezpečnosti a důvěrnosti komunikace, s výhradou požadavku, aby taková opatření nesloužila způsobem, který by představoval buď skryté omezení obchodu se službami či prostředek svévolné nebo neodůvodněné diskriminace nebo zrušení či zmenšení výhod podle této hlavy.
 5. Každá ze stran zajistí, aby ve vztahu k přístupu k veřejným telekomunikačním sítím a službám a k jejich využívání nebyly kladeny žádné jiné podmínky, než ty, které jsou nutné k tomu, aby:
 a)
 zabezpečily povinnost veřejné služby poskytovatelů veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb, zejména pak jejich schopnost zpřístupnit své služby široké veřejnosti, nebo
 b)
 chránily technickou integritu veřejných telekomunikačních sítí nebo služeb.
 Článek 171
 Řešení sporů v oblasti telekomunikací
 1. Každá ze stran zajistí, aby v případě sporu mezi poskytovateli telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb v souvislosti s právy a povinnostmi vyplývajícími z tohoto oddílu a na žádost kterékoli ze stran sporu vydal telekomunikační regulační orgán v přiměřené lhůtě závazné rozhodnutí k vyřešení sporu.
 2. Rozhodnutí telekomunikačního regulačního orgánu musí být zpřístupněno veřejnosti s ohledem na požadavky týkající se ochrany obchodního tajemství. Dotčené strany obdrží úplné odůvodnění těchto rozhodnutí a mají právo se proti uvedenému rozhodnutí odvolat podle čl. 167 odst. 4.
 3. Postup uvedený v odstavcích 1 a 2 žádné z dotčených stran nebrání, aby podala žalobu soudnímu orgánu.
 Článek 172
 Opatření na ochranu hospodářské soutěže týkající se velkých poskytovatelů
 Každá ze stran zavede nebo ponechá v platnosti vhodná opatření, která mají zabránit poskytovatelům telekomunikačních sítí či telekomunikačních služeb, kteří jednotlivě nebo ve spojení zaujímají postavení hlavního poskytovatele, v uplatňování či zachovávání praktik narušujících hospodářskou soutěž. Tyto praktiky narušující hospodářskou soutěž zahrnují zejména:
 a)
 křížové subvencování narušující hospodářskou soutěž;
 b)
 využívání informací získaných od konkurence za účelem narušení hospodářské soutěže a
 c)
 včasné neposkytnutí technických informací o hlavních zařízeních a obchodně významných informací, které jsou pro poskytování služeb nezbytné, ostatním poskytovatelům služeb.
 Článek 173
 Propojení s hlavními poskytovateli
 1. Každá ze stran zajistí, aby hlavní poskytovatelé veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb poskytovali


text:
propojení v jakémkoli technicky proveditelném bodě sítě. Takové propojení je zajištěno:
 a)
 za nediskriminačních podmínek (mimo jiné pokud jde o sazby, technické normy, specifikace, kvalitu a údržbu) a v kvalitě, jež nesmí být nižší, než jaká je stanovena pro vlastní obdobné služby tohoto hlavního poskytovatele nebo obdobné služby jeho dceřiných společností či jiných přidružených subjektů;
 b)
 včas, za podmínek (mimo jiné pokud jde o sazby, technické normy, specifikace, kvalitu a údržbu), které jsou transparentní, přiměřené a zohledňují kritérium ekonomické proveditelnosti a jež jsou dostatečně samostatné, aby poskytovatel nemusel platit za síťové prvky nebo zařízení, které pro účely poskytování dané služby nepotřebuje, a
 c)
 na žádost i v jiných bodech sítě než v koncových, jež jsou přístupné většině uživatelů, za poplatky odrážející náklady na vybudování dalších nezbytných zařízení.
 2. Postupy týkající se propojení s hlavním poskytovatelem musí být veřejně přístupné.
 3. Hlavní poskytovatelé veřejně zpřístupní buď své dohody o propojení, nebo případně své referenční nabídky na propojení.
 Článek 174
 Přístup k hlavním zařízením hlavních poskytovatelů
 Každá ze stran zajistí, aby hlavní poskytovatelé na jejím území zpřístupnili svá hlavní zařízení poskytovatelům telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb za přiměřených, transparentních a nediskriminačních podmínek za účelem poskytování veřejných telekomunikačních služeb, s výjimkou případů, kdy to není nezbytné pro dosažení účinné hospodářské soutěže na základě shromážděných skutečností a posouzení trhu provedeného telekomunikačním regulačním orgánem. Hlavní zařízení hlavního poskytovatele mohou zahrnovat síťové prvky, služby pronajatých okruhů a přiřazená zařízení.
 Článek 175
 Omezené zdroje
 1. Každá ze stran zajistí, aby přidělování a udělování práv na užívání omezených zdrojů, včetně rádiového spektra, čísel a přístupových práv, probíhalo otevřeným, objektivním, včasným, transparentním, nediskriminačním a přiměřeným způsobem a s přihlédnutím k cílům obecného zájmu. Postupy, podmínky a povinnosti spojené s právy na užívání vycházejí z objektivních, transparentních, nediskriminačních a přiměřených kritérií.
 2. Současné užívání přidělených kmitočtových pásem se veřejně zpřístupní, avšak podrobná identifikace rádiového spektra přiděleného pro zvláštní státní účely není požadována.
 3. Strany se mohou při přidělování spektra pro komerční využití spolehnout na tržní přístupy, jako jsou nabídková řízení.
 4. Strany se dohodly, že opatření některé ze stran přidělující spektrum a spravující kmitočty nejsou sama o sobě v rozporu s články 128 a 135. Každá ze stran si vyhrazuje právo zavést a uplatňovat svá opatření při správě spektra a kmitočtů, jež mohou omezit počet poskytovatelů telekomunikačních služeb, za předpokladu, že tak činí způsobem, který je v souladu s touto dohodou. To zahrnuje možnost přidělovat kmitočtová pásma s ohledem na současné a budoucí potřeby a dostupnost spektra.
 Článek 176
 Univerzální služba
 1. Každá ze stran má právo vymezit, jaký druh povinností univerzální služby si přeje zachovat, a rozhodnout o jejich rozsahu a provádění.
 2. Každá ze stran spravuje povinnosti univerzální služby přiměřeným, transparentním, objektivním a nediskriminačním způsobem, který je neutrální z hlediska hospodářské soutěže a nezatěžuje více, než je nezbytné pro druh univerzální služby vymezené touto stranou.
 3. Každá ze stran zajistí, aby postupy pro určení poskytovatelů univerzální služby byly otevřené všem poskytovatelům veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb. Toto určení poskytovatelů musí být učiněno prostřednictvím efektivního, transparentního a


text:
nediskriminačního mechanismu.
 4. Pokud se některá ze stran rozhodne poskytnout poskytovatelům univerzální služby náhradu, zajistí, aby tato náhrada nepřesáhla čisté náklady způsobené povinností univerzální služby.
 Článek 177
 Přenositelnost čísel
 Každá ze stran zajistí, aby poskytovatelé veřejných telekomunikačních služeb poskytovali službu přenositelnosti čísla za přiměřených podmínek.
 Článek 178
 Otevřený přístup k internetu
 1. Každá ze stran zajistí, aby poskytovatelé služeb přístupu k internetu v souladu s jejími právními a správními předpisy umožnili uživatelům těchto služeb:
 a)
 přístup k informacím a obsahu a jejich šíření, využívání a poskytování aplikací a služeb podle vlastního výběru, s výhradou nediskriminační, přiměřené, transparentní a přiměřené správy sítě, a
 b)
 používání přístrojů podle svého výběru za předpokladu, že tyto přístroje nepoškodí bezpečnost jiných přístrojů, sítě nebo služeb poskytovaných prostřednictvím sítě.
 2. V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že žádné ustanovení tohoto článku nebrání stranám přijmout opatření s cílem chránit veřejnou bezpečnost s ohledem na uživatele on-line.
 Článek 179
 Důvěrnost informací
 1. Každá ze stran zajistí, aby poskytovatelé, kteří získají informace od jiného poskytovatele během postupu jednání o dohodách podle článků 169, 170, 173 a 174, používali tyto informace výhradně k účelu, pro který byly poskytnuty, a aby vždy respektovali důvěrnost předávaných nebo uchovávaných informací.
 2. Každá ze stran zajistí důvěrnost sdělení a s ním souvisejících provozních údajů přenášených při využívání veřejných telekomunikačních sítí nebo veřejných telekomunikačních služeb, s výhradou požadavku, aby opatření použitá za tímto účelem nesloužila jako prostředek svévolné nebo neodůvodněné diskriminace nebo jako zastřeného omezování obchodu se službami.
 Článek 180
 Podíly zahraničních subjektů
 Pokud jde o poskytování telekomunikačních sítí nebo telekomunikačních služeb prostřednictvím usazení a bez ohledu na článek 133, žádná ze stran neuloží požadavky na společné podniky ani neomezí účast zahraničního kapitálu, pokud jde o maximální procentní omezení pro podíly zahraničních subjektů nebo celkovou hodnotu jednotlivých nebo úhrnných zahraničních investic.
 Článek 181
 Mezinárodní mobilní roaming (28)
 1. Strany usilují o spolupráci při prosazování transparentních a přiměřených sazeb za mezinárodní mobilní roamingové služby způsobem, který může pomoci podpořit růst obchodu mezi stranami a zvýšit blahobyt spotřebitelů.
 2. Strany se mohou rozhodnout, že přijmou opatření ke zvýšení transparentnosti a posílení hospodářské soutěže, pokud jde o mezinárodní mobilní roamingové sazby a technologické alternativy, jako je:
 a)
 zajištění snadné dostupnosti informací o maloobchodních cenách pro konečné uživatele a
 b)
 minimalizace překážek používání technologických alternativ roamingu, kdy koneční spotřebitelé při návštěvě území některé ze stran z území druhé strany mají přístup k telekomunikačním službám za použití jimi zvoleného zařízení.
 3. Každá ze stran vybízí poskytovatele veřejných telekomunikačních služeb na svém území, aby veřejnosti zpřístupnili informace o maloobchodních cenách za mezinárodní mobilní roamingové služby za hlasové, datové a textové zprávy, které svým koncovým uživatelům nabízí při návštěvě území druhé strany.
 4. Žádné ustanovení tohoto článku nezavazuje žádnou ze stran, aby regulovala sazby nebo podmínky týkající se mezinárodních mobilních roamingových služeb.
 ODDÍL 5
 FINANČNÍ SLUŽBY
 Článek 182
 Oblast působnosti
 1. Tento oddíl se vztahuje na opatření kterékoli ze stran, která mají, kromě kapitol 1, 2, 3 a 4 této hlavy a oddílů 1 a 2 této kapitoly, vliv na poskytování


text:
finančních služeb.
 2. Pro účely tohoto oddílu se pojmem „činnosti prováděné při výkonu veřejné moci“ uvedeným v čl. 124 písm. f) rozumí (29):
 a)
 činnosti vykonávané centrální bankou nebo měnovým orgánem nebo jakýmkoli jiným veřejným subjektem při provádění měnové nebo kurzové politiky;
 b)
 činnosti, které jsou součástí zákonného systému sociálního zabezpečení nebo veřejných plánů důchodového zabezpečení, a
 c)
 jiné činnosti prováděné veřejným subjektem na účet, se zárukou nebo za použití finančních zdrojů strany nebo jejích veřejných subjektů.
 3. Pokud pro účely použití čl. 124 písm. f) na tento oddíl některá ze stran umožní svým poskytovatelům finančních služeb, aby poskytovali některou z činností uvedených v odst. 2 písm. b) nebo c) tohoto článku v soutěži s veřejným subjektem nebo poskytovatelem finanční služby, „činnosti prováděné při výkonu veřejné moci“ tyto činnosti nezahrnují.
 4. Ustanovení čl. 124 písm. a) se nepoužije na služby, na které se vztahuje tento oddíl.
 Článek 183
 Definice
 Pro účely této hlavy se rozumí:
 a)
 „finanční službou“ služba finanční povahy nabízená poskytovatelem finančních služeb některé ze stran, která zahrnuje tyto činnosti:
 i)
 pojišťovací služby a služby související s pojištěním:
 A)
 přímé pojištění (včetně soupojištění):
 aa)
 životní pojištění,
 bb)
 neživotní pojištění,
 B)
 zajištění a retrocese;
 C)
 zprostředkování pojištění, například služby makléřů a agentů, a
 D)
 doplňkové služby související s pojištěním, například služby v oborech poradenství, pojistné matematiky, posouzení rizik a likvidace pojistných událostí ;
 ii)
 bankovní a jiné finanční služby (kromě pojištění):
 A)
 přijímání vkladů a jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti;
 B)
 poskytování úvěrů všech typů, včetně spotřebitelského úvěru, hypotečního úvěru, faktoringu a financování obchodních transakcí;
 C)
 finanční leasing;
 D)
 veškeré platební služby a služby peněžních převodů, včetně kreditních, charge a debetních karet, cestovních šeků a bankovních směnek;
 E)
 záruky a závazky;
 F)
 obchodování na vlastní účet nebo na účet zákazníků, ať už na burze, na mimoburzovním trhu nebo jinak, s těmito prostředky:
 aa)
 nástroji peněžního trhu (včetně šeků, směnek, vkladních listů),
 bb)
 peněžními prostředky v cizích měnách,
 cc)
 deriváty, mimo jiné včetně futures a opcí,
 dd)
 nástroji využívajícími směnných kurzů a úrokových sazeb, včetně takových produktů jako swapy, dohody o budoucích úrokových sazbách (FRA),
 ee)
 převoditelnými cennými papíry a
 ff)
 s dalšími obchodovatelnými nástroji a finančními aktivy, včetně drahých kovů;
 G)
 účast na emisích všech druhů cenných papírů, včetně upisování a umisťování v roli zástupce (veřejně i soukromě), a poskytování služeb souvisejících s takovými emisemi;
 H)
 peněžní makléřství;
 I)
 správa aktiv, například správa hotovosti nebo portfolia, všechny formy správy kolektivního investování, správa penzijního fondu, správcovské, depozitní a svěřenské služby;
 J)
 vypořádací a clearingové služby finančních aktiv včetně cenných papírů, derivátů a jiných obchodovatelných nástrojů;
 K)
 poskytování a přenos finančních informací a zpracování finančních dat a souvisejícího softwaru a
 L)
 poradenské, zprostředkovatelské a jiné pomocné finanční služby ve vztahu ke všem činnostem uvedeným v podbodech A) až K), včetně poskytování bankovních informací a analýz, výzkumu a poradenství v oblasti investic a portfolia, poradenství v oblasti akvizic a podnikové restrukturalizace a strategie;
 b)
 „poskytovatelem finančních služeb“ fyzická nebo právnická osoba některé ze stran, která usiluje o poskytování finančních služeb nebo


text:
je poskytuje a není veřejným subjektem;
 c)
 „novou finanční službou“ služba finanční povahy, včetně služeb vztahujících se ke stávajícím nebo novým produktům nebo způsobu, jakým se daný produkt dodává, která není poskytována žádným poskytovatelem finančních služeb na území jedné ze stran, ale je poskytována na území druhé strany,
 d)
 „veřejným subjektem“:
 i)
 vláda, centrální banka nebo měnový orgán některé ze stran nebo subjekt vlastněný nebo kontrolovaný některou ze stran, který se především zabývá výkonem veřejných funkcí nebo činností pro veřejné účely; tento pojem nezahrnuje subjekt, který se především zabývá poskytováním finančních služeb na obchodním základě, nebo
 ii)
 soukromý subjekt vykonávající funkce, které obvykle vykonává centrální banka nebo měnový orgán při výkonu těchto funkcí;
 e)
 „samosprávnou organizací“ jakýkoli nevládní subjekt, včetně burzy či trhu cenných papírů nebo futures, clearingové agentury nebo případně jakékoli jiné organizace či sdružení vykonávající regulaci poskytovatelů finančních služeb či dohled nad poskytovateli finančních služeb na základě stanov či pověření ústředního, regionálního nebo místního orgánu veřejné správy či samosprávy.
 Článek 184
 Výjimka pro obezřetnostní opatření
 1. Žádné ustanovení této dohody nebrání stranám, aby přijaly nebo ponechaly v platnosti opatření z obezřetnostních důvodů (30), jako je:
 a)
 ochrana investorů, vkladatelů, pojistníků nebo osob, vůči nimž má poskytovatel finančních služeb fiduciární povinnost, nebo
 b)
 zajišťování integrity a stability finančního systému některé ze stran.
 2. V případech, kdy tato opatření nejsou v souladu s ustanoveními této dohody, nesmějí být používána jako prostředek, jak se vyhnout závazkům nebo povinnostem, které mají strany podle této dohody.
 Článek 185
 Důvěrné informace
 Aniž je dotčena část třetí, žádné ustanovení této dohody nelze vykládat jako povinnost kterékoli ze stran zveřejnit informace o záležitostech a účtech jednotlivých zákazníků nebo jakékoli důvěrné nebo interní informace ve vlastnictví veřejných subjektů.
 Článek 186
 Mezinárodní normy
 Strany vynaloží veškeré úsilí, aby se na jejich území prováděly a používaly mezinárodně dohodnuté normy v odvětví finančních služeb pro regulaci a dohled, boj proti praní peněz a financování terorismu a boj proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem. K těmto mezinárodně dohodnutým normám se mimo jiné řadí normy přijaté: skupinou G20; Radou pro finanční stabilitu; Basilejským výborem pro bankovní dohled, zejména jeho „Základní zásady pro účinný bankovní dohled“; Mezinárodní asociací orgánů dohledu v pojišťovnictví, zejména její „Základní zásady pojišťovnictví“; Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry, zejména její „Cíle a principy regulace cenných papírů“; Finančním akčním výborem a Globálním fórem pro transparentnost a výměnu informací v daňových záležitostech Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj.
 Článek 187
 Finanční služby nově poskytované na území jedné ze stran
 1. Každá ze stran povolí poskytovateli finančních služeb druhé strany usazenému na jejím území poskytovat jakoukoli novou finanční službu, jejíž poskytování by povolila svým vlastním poskytovatelům finančních služeb podle vnitrostátního práva za obdobných okolností, pod podmínkou, že zavedení nové finanční služby nevyžaduje přijetí nového právního předpisu nebo změnu stávajícího právního předpisu. To neplatí pro pobočky druhé strany usazené na území této strany.
 2. Kterákoli ze stran může stanovit institucionální a právní formu, jejímž prostřednictvím lze službu poskytovat, a může k poskytování služby vyžadovat povolení. Vyžaduje-li se takové povolení rozhodnutí


text:
o jeho udělení se přijme v přiměřené době a může být odmítnuto jen z obezřetnostních důvodů.
 Článek 188
 Samosprávné organizace
 Pokud některá ze stran vyžaduje členství či účast v jakékoli samosprávné organizaci nebo přistoupení k ní k tomu, aby poskytovatelé finančních služeb druhé strany poskytovali finanční služby na jejím území, zajistí, aby tato samosprávná organizace dodržovala povinnosti podle článků 129, 130, 137 a 138.
 Článek 189
 Clearingové a platební systémy
 Za podmínek, které odpovídají národnímu zacházení, udělí každá ze stran poskytovatelům finančních služeb druhé strany, kteří jsou usazeni na jejím území, přístup k platebním a clearingovým systémům, které provozují veřejné subjekty, a k oficiálním možnostem financování a refinancování, které jsou dostupné v normálním průběhu běžného podnikání. Tento článek neposkytuje přístup k nástrojům věřitele poslední instance působícího u strany.
 ODDÍL 6
 SLUŽBY V MEZINÁRODNÍ NÁMOŘNÍ DOPRAVĚ
 Článek 190
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento oddíl se vztahuje na opatření některé ze stran, která mají kromě kapitol 1, 2, 3, 4 a oddílu 1 této kapitoly vliv na poskytování služeb v mezinárodní námořní dopravě.
 2. Pro účely tohoto oddílu a kapitol 1, 2, 3 a 4 této hlavy se rozumí:
 a)
 „službami v mezinárodní námořní dopravě“ doprava cestujících nebo nákladu námořními plavidly mezi přístavem jedné strany a přístavem druhé strany nebo třetí země, nebo mezi přístavy různých členských států, která zahrnuje přímé uzavírání smluv s poskytovateli jiných dopravních služeb, za účelem zajištění dopravních operací typu z domu do domu nebo multimodálních dopravních operací pod jedním přepravním dokladem, nikoli však právo poskytovat tyto jiné dopravní služby;
 b)
 „dopravní operací typu z domu do domu nebo multimodální dopravní operací“ přeprava mezinárodního nákladu pod jedním přepravním dokladem, při níž je použito více než jednoho druhu dopravy a která zčásti probíhá v mezinárodních mořských vodách;
 c)
 „mezinárodním nákladem“ náklad přepravovaný mezi přístavem jedné strany a přístavem druhé strany nebo třetí země nebo mezi přístavy různých členských států;
 d)
 „pomocnými námořními službami“ námořní služby při manipulaci s nákladem, služby celního odbavení, služby skladování a úschovy kontejnerů, služby lodních agentů a námořní zasilatelské nákladní služby a skladovací služby a služby skladů;
 e)
 „námořními službami při manipulaci s nákladem“ činnosti vykonávané dokařskými společnostmi, včetně provozovatelů terminálů, s výjimkou přímých činností dokařů, pokud je pracovní síla organizována nezávisle na dokařských nebo terminálových společnostech; k zahrnutým činnostem patří organizace těchto činností a dohled nad těmito činnostmi:
 i)
 nakládka nebo vykládka nákladu z lodi a na loď,
 ii)
 uvazování nebo odvazování nákladu a
 iii)
 přijetí či dodání a úschova nákladů před nakládkou na loď nebo po vyložení z lodi;
 f)
 „službami celního odbavení“ činnosti, které spočívají v provádění celních formalit týkajících se dovozu, vývozu nebo tranzitu nákladů na účet jiné osoby bez ohledu na to, zda jsou tyto služby hlavní činností poskytovatele služby nebo běžným doplňkem jeho hlavní činnosti;
 g)
 „službami skladování a úschovy kontejnerů“ činnosti, které spočívají ve skladování, nakládání, vykládání nebo opravě kontejnerů a jejich přípravě pro nalodění, ať už v přístavních oblastech, nebo ve vnitrozemí;
 h)
 „službami lodních agentur“ činnosti, které spočívají v agenturním zastupování obchodních zájmů jedné nebo


text:
více lodních linek nebo rejdařství v určité zeměpisné oblasti za tímto účelem:
 i)
 marketingu a prodeje služeb v námořní dopravě a souvisejících služeb, od cenových nabídek po fakturaci a vystavování konosamentů jménem linek nebo společností, opatřování a opětovný prodej nezbytných souvisejících služeb, přípravu dokumentace a poskytování obchodních informací a
 ii)
 jednání jménem linek nebo společností, organizování přivolání lodě nebo převzetí nákladu, je-li to vyžadováno;
 i)
 „navazující dopravou“, aniž je dotčena oblast působnosti činností, které lze podle příslušných vnitrostátních právních předpisů považovat za kabotáž, předchozí a následná přeprava mezinárodního nákladu, včetně nákladu v kontejnerech, kusového nákladu a volně loženého suchého nebo kapalného nákladu, po moři mezi přístavy nacházejícími se na území některé ze stran, je-li tento mezinárodní náklad „na cestě“, tj. směřuje do místa určení nebo připlouvá z přístavu nalodění mimo území této strany,
 j)
 „námořními zasilatelskými nákladními službami“ činnosti, které spočívají v organizaci a sledování odesílání zásilek jménem lodních zasilatelů zařizováním dopravních a souvisejících služeb, přípravou dokumentace a poskytováním obchodních informací;
 k)
 „přístavními službami“ služby poskytované řídícím orgánem přístavu, jeho subdodavateli nebo jinými poskytovateli služby v oblasti námořního přístavu nebo na vodní cestě do této oblasti na podporu přepravy nákladu nebo cestujících a
 l)
 „skladovacími a skladovými službami“ služby skladování zmrazeného nebo chlazeného zboží, služby skladování volně ložených kapalin nebo plynů a jiné skladovací a skladové služby.
 Článek 191
 Povinnosti
 1. Aniž jsou dotčena nesouladná opatření nebo jiná opatření uvedená v článcích 133 a 139, každá ze stran bude uplatňovat zásadu neomezeného přístupu na mezinárodní námořní trhy a k mezinárodním námořním obchodům na komerčním a nediskriminačním základě tím, že:
 a)
 přizná lodím plujícím pod vlajkou druhé strany nebo provozovaných poskytovateli služeb druhé strany zacházení, které není méně příznivé než zacházení, které přiznala svým vlastním lodím, mimo jiné pokud jde o:
 i)
 přístup do přístavů,
 ii)
 využívání přístavní infrastruktury,
 iii)
 využívání pomocných námořních služeb a
 iv)
 celní služby a přidělení prostoru pro kotvení a vybavení pro nakládku a vykládku, včetně souvisejících poplatků a plateb;
 b)
 zpřístupní poskytovatelům služby v mezinárodní námořní dopravě druhé strany za přiměřených podmínek, které nejsou méně příznivé, než jsou podmínky použitelné na její vlastní poskytovatele nebo plavidla či plavidla nebo poskytovatele ze třetí země (včetně poplatků a plateb, specifikací a kvality poskytované služby), tyto přístavní služby: lodivodské služby, pomoc při vlečení a tažení lodí, dodávky zásob, paliva a vody, likvidaci odpadů a balastní vody z vypouštění nádrží, služby kapitána přístavu, navigační služby, zařízení pro nouzové opravy, kotvení, přistání, služby spojené s uvazováním a odvazováním plavidla a provozní služby na pobřeží nezbytné pro provoz plavidla, včetně komunikace, dodávek vody a elektrické energie;
 c)
 umožní poskytovatelům služeb mezinárodní námořní dopravy druhé strany, případně s výhradou povolení příslušného orgánu, přemísťovat vlastní nebo pronajaté prázdné kontejnery, které se nepřepravují mezi přístavy Spojeného království nebo mezi přístavy členského státu jako náklad za úplatu, a
 d)
 umožní poskytovatelům služby v mezinárodní námořní dopravě druhé strany poskytovat navazující dopravu mezi přístavy Spojeného království nebo mezi přístavy členského státu, případně s výhradou povolení vydaného příslušným orgánem.
 2. Při uplatňování zásady podle odstavce 1 daná strana:


text:
a)
 nezačlení do budoucích dohod o službách v mezinárodní námořní dopravě s třetími zeměmi ustanovení o sdílení nákladu, včetně suchého sypkého a kapalného nákladu a pravidelné námořní dopravy, a v případě, že takováto ustanovení existují v předchozích dohodách, v přiměřené lhůtě ukončí jejich platnost;
 b)
 nepřijme ani neponechá v platnosti opatření, které vyžaduje, aby celý mezinárodní náklad nebo jeho část byly přepravovány výlučně plavidly registrovanými touto stranou nebo vlastněnými nebo kontrolovanými fyzickými osobami této strany;
 c)
 zruší všechna jednostranná opatření a správní, technické a ostatní překážky, které by mohly představovat skryté omezování nebo by mohly mít diskriminační účinky na svobodné poskytování služeb v mezinárodní námořní dopravě, a upustí od jejich zavádění a
 d)
 nebrání poskytovatelům služeb v mezinárodní námořní dopravě druhé strany v přímém uzavírání smluv s jinými poskytovateli dopravní služby pro účely dopravních operací typu z domu do domu nebo multimodálních dopravních operací.
 ODDÍL 7
 PRÁVNÍ SLUŽBY
 Článek 192
 Oblast působnosti
 1. Tento oddíl se vztahuje na opatření kterékoli ze stran, která mají kromě kapitol 1, 2, 3 a 4 této hlavy a oddílů 1 a 2 této kapitoly vliv na poskytování určených právních služeb.
 2. Žádným ustanovením tohoto oddílu není dotčeno právo některé ze stran nediskriminačním způsobem regulovat poskytování určených právních služeb na svém území a dohlížet na něj.
 Článek 193
 Definice
 Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „určenými právními službami“ právní služby související s právem domovské jurisdikce a mezinárodním právem veřejným, s výjimkou práva Unie;
 b)
 „domovskou jurisdikcí“ jurisdikce (nebo část jurisdikce) členského státu nebo Spojeného království, v níž advokát získal svůj profesní titul domovské jurisdikce, nebo v případě advokáta, který získal profesní titul domovské jurisdikce ve více než jedné jurisdikci, jakákoli z těchto jurisdikcí;
 c)
 „právem domovské jurisdikce“ právo domovské jurisdikce advokáta (31);
 d)
 „profesním titulem domovské jurisdikce“:
 i)
 v případě advokáta Unie profesní titul získaný v členském státě, jenž opravňuje k poskytování právních služeb v tomto členském státě, nebo
 ii)
 v případě advokáta Spojeného království titul advokáta, právního zástupce u vyšší instance nebo právního zástupce u nižší instance, jenž opravňuje k poskytování právních služeb v jakékoli části jurisdikce Spojeného království;
 e)
 „advokátem“:
 i)
 fyzická osoba z Unie, která je v členském státě oprávněna poskytovat právní služby v rámci profesního titulu domovské jurisdikce, nebo
 ii)
 fyzická osoba ze Spojeného království, která je v jakékoli části jurisdikce Spojeného království oprávněna poskytovat právní služby v rámci profesního titulu domovské jurisdikce;
 f)
 „advokátem druhé strany“:
 i)
 pokud je „druhou stranou“ Unie, advokát uvedený v písm. e) bodě i), nebo
 ii)
 pokud je „druhou stranou“ Spojené království, advokát uvedený v písm. e) bodě ii), a
 g)
 „právními službami“ tyto služby:
 i)
 služby právního poradenství a
 ii)
 rozhodcovské, smírčí a mediační služby (s výjimkou služeb poskytovaných fyzickými osobami podle článku 140) (32).
 „Právní služby“ nezahrnují právní zastupování před správními orgány, soudy a jinými řádně ustavenými úředními tribunály některé ze stran, právní poradenství a služby právního povolení, dokumentace a osvědčení poskytované advokáty, kteří byli pověřeni výkonem veřejných funkcí ve správě justice, jako jsou notáři, „huissiers de justice“ nebo jiní „officiers publics


text:
et ministériels“, a služby poskytované soudními vykonavateli, kteří jsou jmenováni úředním aktem vlády.
 Článek 194
 Povinnosti
 1. Kterákoli ze stran umožní advokátovi druhé strany poskytovat na svém území určené právní služby v rámci profesního titulu domovské jurisdikce tohoto advokáta v souladu s články 128, 129, 135, 137 a 143.
 2. Pokud některá ze stran („hostitelská jurisdikce“) požaduje registraci na svém území jako podmínku pro to, aby advokát druhé strany poskytoval určené právní služby podle odstavce 1, požadavky a postup pro takovou registraci:
 a)
 nejsou méně příznivé než požadavky a postup, které se vztahují na fyzickou osobu ze třetí země, která poskytuje právní služby v souvislosti s právem třetí země nebo mezinárodním právem veřejným v rámci profesního titulu této osoby ze třetí země na území hostitelské jurisdikce, a
 b)
 neodpovídají jakémukoli požadavku na rekvalifikaci nebo přijetí do právnické profese hostitelské jurisdikce ani nejsou tomuto požadavku rovnocenné.
 3. Odstavec 4 se vztahuje na poskytování určených právních služeb podle odstavce 1 zřízením pobočky.
 4. V souladu s podmínkami stanovenými v kapitole 2 této hlavy a s jejich výhradou kterákoli ze stran povolí právnické osobě druhé strany zřídit na svém území pobočku, jejímž prostřednictvím jsou podle odstavce 1 poskytovány určené právní služby (33). Tím nejsou dotčeny požadavky, aby určité procento akcionářů, vlastníků, partnerů nebo členů správní rady právnické osoby mělo kvalifikaci pro výkon určité profese, jako je advokát nebo účetní, nebo tuto profesi vykonávalo.
 Článek 195
 Nesouladná opatření
 1. Článek 194 se nepoužije na:
 a)
 stávající nesouladná opatření některé ze stran na úrovni:
 i)
 v případě Unie:
 A)
 Unie, jak jsou stanovena v listině závazků Unie v příloze 19,
 B)
 ústředních orgánů veřejné správy členského státu, jak jsou stanovena v listině závazků Unie v příloze 19,
 C)
 regionálních orgánů veřejné správy členského státu, jak jsou stanovena v listině závazků Unie v příloze 19, nebo
 D)
 místních orgánů veřejné správy jiných než uvedených v podbodě C) a
 ii)
 v případě Spojeného království:
 A)
 ústředních orgánů veřejné správy, jak jsou stanovena v listině závazků Spojeného království v příloze 19,
 B)
 regionálních orgánů veřejné správy, jak jsou stanovena v listině závazků Spojeného království v příloze 19, nebo
 C)
 místních orgánů veřejné správy;
 b)
 ponechání v platnosti nebo rychlé obnovení jakéhokoli nesouladného opatření uvedeného v písmenu a) tohoto odstavce nebo
 c)
 změnu nesouladného opatření uvedeného v písmenech a) a b) tohoto odstavce v rozsahu, v jakém tato změna nesnižuje míru souladu opatření, který existoval bezprostředně před touto změnou, s článkem 194.
 2. Článek 194 se nepoužije na opatření kterékoli ze stran, které je v souladu s výhradami, podmínkami nebo kvalifikacemi stanovenými pro odvětví, pododvětví nebo činnost uvedené v příloze 20.
 3. Tento oddíl se použije, aniž je dotčena příloha 22.
 HLAVA III
 DIGITÁLNÍ OBCHOD
 KAPITOLA 1
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 196
 Cíl
 Cílem této hlavy je usnadnit digitální obchod, zabývat se neoprávněnými překážkami obchodu elektronickými prostředky a zajistit otevřené, bezpečné a důvěryhodné on-line prostředí pro podniky a spotřebitele.
 Článek 197
 Oblast působnosti
 1. Tato hlava se vztahuje na opatření některé ze stran, která mají vliv na obchod elektronickými prostředky.


text:
2. Tato hlava se nevztahuje na audiovizuální služby.
 Článek 198
 Právo na regulaci
 Strany opětovně potvrzují právo na regulaci na svém území za účelem dosažení legitimních cílů politiky, jako je ochrana veřejného zdraví, sociální služby, veřejné vzdělávání, bezpečnost, životní prostředí, včetně změny klimatu, veřejná mravnost, sociální ochrana nebo ochrana spotřebitele, soukromí a ochrana údajů a podpora a ochrana kulturní rozmanitosti.
 Článek 199
 Výjimky
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že nic v této hlavě nebrání stranám přijmout nebo ponechat v platnosti opatření v souladu s články 184, 412 a 415 z důvodů veřejného zájmu, které jsou v nich uvedeny.
 Článek 200
 Definice
 1. V této hlavě se použijí definice uvedené v článku 124.
 2. Pro účely této hlavy se rozumí:
 a)
 „spotřebitelem“ fyzická osoba využívající veřejnou telekomunikační službu k jiným než profesionálním účelům;
 b)
 „přímým marketingovým sdělením“ jakákoli forma obchodní reklamy, jejímž prostřednictvím fyzická nebo právnická osoba předávají marketingová sdělení přímo uživateli prostřednictvím veřejné telekomunikační služby a která zahrnuje alespoň elektronickou poštu a textové a multimediální zprávy (SMS a MMS);
 c)
 „elektronickou autentizací“ elektronický proces, který umožňuje potvrzení:
 i)
 elektronické identifikace fyzické nebo právnické osoby nebo
 ii)
 původu a integrity dat v elektronické podobě;
 d)
 „službou elektronického doporučeného doručování“ služba, která umožňuje přenášet data mezi třetími osobami elektronickými prostředky a poskytuje důkazy týkající se nakládání s přenášenými daty, včetně dokladu o odeslání a přijetí dat, a která chrání přenášená data před rizikem ztráty, odcizení, poškození nebo neoprávněných změn;
 e)
 „elektronickou pečetí“ data v elektronické podobě používaná fyzickou osobou, která jsou připojena k jiným datům v elektronické podobě nebo jsou s nimi logicky spojena s cílem zaručit jejich původ a integritu;
 f)
 „elektronickým podpisem“ data v elektronické podobě, která jsou připojena k jiným datům v elektronické podobě nebo jsou s nimi logicky spojena, která:
 i)
 používá fyzická osoba k odsouhlasení dat v elektronické podobě, k nimž se vztahují, a
 ii)
 jsou propojena s daty v elektronické podobě, k nimž se vztahují, tak, aby bylo možné zjistit jakékoli následné pozměnění dat;
 g)
 „elektronickým časovým razítkem“ data v elektronické podobě, která spojují jiná data v elektronické podobě s určitým okamžikem a prokazují, že tato jiná data existovala v daném okamžiku;
 h)
 „elektronickou službou vytvářející důvěru“ elektronická služba, která spočívá:
 i)
 ve vytváření, ověřování shody a ověřování platnosti elektronických podpisů, elektronických pečetí, elektronických časových razítek, služeb elektronického doporučeného doručování a certifikátů souvisejících s těmito službami,
 ii)
 ve vytváření, ověřování shody a ověřování platnosti certifikátů pro autentizaci internetových stránek nebo
 iii)
 v uchovávání elektronických podpisů, pečetí nebo certifikátů souvisejících s těmito službami;
 i)
 „údaji státní správy“ údaje vlastněné nebo držené jakoukoli úrovní veřejné správy a nevládními subjekty při výkonu pravomocí, které jim byly svěřeny jakoukoli úrovní veřejné správy;
 j)
 „veřejnou telekomunikační službou“ telekomunikační služba, která je obecně nabízena veřejnosti;
 k)
 „uživatelem“ fyzická nebo právnická osoba využívající veřejnou telekomunikační službu.
 KAPITOLA 2
 TOKY ÚDAJŮ A OCHRANA OSOBNÍCH ÚDAJŮ
 Článek 201
 Přeshraniční toky údajů
 1. Strany se zavazují zajistit přeshraniční toky údajů s cílem usnadnit obchod v digitální ekonomice. Za tímto účelem žádná ze stran neomezí


text:
přeshraniční toky údajů mezi stranami tím, že by:
 a)
 požadovala používání výpočetních zařízení nebo síťových prvků na území dané strany ke zpracování, a to i uložením povinnosti používat výpočetní zařízení nebo síťové prvky, které jsou certifikovány nebo schváleny na území strany;
 b)
 požadovala lokalizaci dat na území dané strany za účelem jejich uložení nebo zpracování;
 c)
 zakazovala uložení nebo zpracování na území druhé strany nebo
 d)
 podmiňovala přeshraniční předávání údajů používáním výpočetních zařízení nebo síťových prvků na území stran nebo požadavky na lokalizaci na území stran.
 2. Strany přezkoumají provádění tohoto ustanovení a vyhodnotí jeho fungování do tří let ode dne vstupu této dohody v platnost. Kterákoli ze stran může druhé straně kdykoli navrhnout přezkum seznamu omezení uvedených v odstavci 1. Taková žádost se posuzuje s porozuměním.
 Článek 202
 Ochrana osobních údajů a soukromí
 1. Každá ze stran uznává, že osoby mají právo na ochranu osobních údajů a soukromí a že vysoké standardy v tomto ohledu přispívají k důvěře v digitální ekonomiku a k rozvoji obchodu.
 2. Žádné ustanovení této dohody nebrání žádné ze stran přijmout nebo ponechat v platnosti opatření na ochranu osobních údajů a soukromí, a to i pokud jde o přeshraniční předávání údajů, za předpokladu, že právní předpisy této strany stanoví nástroje umožňující předávání údajů za podmínek obecně platných (34) pro ochranu předávaných údajů.
 3. Každá ze stran informuje druhou stranu o jakémkoli opatření uvedeném v odstavci 2, které přijme nebo ponechá v platnosti.
 KAPITOLA 3
 ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ
 Článek 203
 Clo z elektronického přenosu
 1. Elektronické přenosy se považují za poskytování služby ve smyslu hlavy II tohoto dílu.
 2. Strany neuloží clo z elektronického přenosu.
 Článek 204
 Nevyžadování předchozího povolení
 1. Žádná ze stran nevyžaduje předchozí povolení k poskytování služby elektronickými prostředky pouze z toho důvodu, že je poskytována on-line, ani nepřijme či neponechá v platnosti žádný jiný požadavek s rovnocenným účinkem.
 Služba je poskytována on-line, je-li poskytována elektronickými prostředky a aniž jsou poskytovatel a příjemce služby současně přítomni.
 2. Odstavec 1 se nevztahuje na telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání, služby související s hazardními hrami, služby právního zastupování ani na služby notářů nebo rovnocenných povolání v rozsahu, v němž zahrnují přímou a specifickou účast na výkonu veřejné moci.
 Článek 205
 Uzavírání smluv elektronickou cestou
 1. Každá ze stran zajistí, aby smlouvy mohly být uzavírány elektronickými prostředky a aby její právní předpisy nevytvářely pro používání elektronických smluv překážky ani nevedly k tomu, že by smlouvy byly zbaveny právních účinků a platnosti pouze z toho důvodu, že smlouva byla uzavřena elektronickými prostředky.
 2. Odstavec 1 se nevztahuje na:
 a)
 služby rozhlasového a televizního vysílání;
 b)
 služby související s hazardními hrami;
 c)
 služby právního zastupování;
 d)
 služby notářů nebo rovnocenných povolání v rozsahu, v němž zahrnují přímou a specifickou účast na výkonu veřejné moci;
 e)
 smlouvy, které vyžadují osobní svědectví;
 f)
 smlouvy, které zakládají nebo převádějí práva k nemovitostem;
 g)
 smlouvy, pro něž právo vyžaduje zásah soudů, orgánů veřejné moci nebo povolání vykonávajících veřejnou moc;
 h)
 smlouvy o poskytnutých zárukách, kolaterálu, které uzavírají osoby mimo svou obchodní, podnikatelskou


text:
nebo profesní činnost, nebo
 i)
 smlouvy v oblasti rodinného nebo dědického práva.
 Článek 206
 Elektronická autentizace a elektronické služby vytvářející důvěru
 1. Žádná se stran nepopře právní účinky a přípustnost elektronického dokumentu, elektronického podpisu, elektronické pečeti nebo elektronického časového razítka či dat zaslaných a obdržených prostřednictvím služby elektronického doporučeného doručování jako důkazu v soudním řízení pouze z toho důvodu, že mají elektronickou podobu.
 2. Žádná se stran nepřijme ani neponechá v platnosti opatření, která by:
 a)
 zakazovala stranám elektronické transakce, aby pro svoji transakci společně stanovily vhodné metody elektronické autentizace, nebo
 b)
 bránila stranám elektronické transakce, aby elektronická transakce mohla soudním a správním orgánům prokázat, že používání elektronické autentizace nebo elektronických služeb vytvářejících důvěru v dané transakci splňuje příslušné právní požadavky.
 3. Bez ohledu na odstavec 2 může kterákoli ze stran požadovat, aby byla metoda elektronické autentizace nebo služba vytvářející důvěru pro určitou kategorii transakcí certifikována orgánem akreditovaným v souladu s jejími právními předpisy nebo aby splňovala určité výkonnostní normy, které jsou objektivní, transparentní a nediskriminační a týkají se pouze specifických charakteristik dané kategorie transakcí.
 Článek 207
 Předání či zpřístupnění zdrojového kódu
 1. Žádná se stran nepožaduje předání či zpřístupnění zdrojového kódu softwaru, který vlastní fyzická nebo právnická osoba druhé strany.
 2. V zájmu větší jistoty je třeba uvést následující:
 a)
 obecné výjimky, bezpečnostní výjimky a výjimka pro obezřetnostní opatření uvedené v článku 199 se vztahují na opatření některé ze stran přijatá nebo zachovávaná v souvislosti s certifikačním postupem a
 b)
 odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na dobrovolné předání či zpřístupnění zdrojového kódu na obchodním základě fyzickou nebo právnickou osobou druhé strany, například v souvislosti s transakcí v rámci zadávání veřejných zakázek nebo volně sjednanou smlouvou.
 3. Žádné ustanovení tohoto článku nemá vliv na:
 a)
 požadavek soudu nebo správního soudu nebo požadavek orgánu pro hospodářskou soutěž podle právních předpisů některé ze stran v oblasti hospodářské soutěže, jejichž účelem je zabránit omezení nebo narušení hospodářské soutěže nebo je napravit;
 b)
 požadavek regulačního orgánu podle právních nebo správních předpisů některé ze stran týkajících se ochrany veřejné bezpečnosti uživatelů on-line, s výhradou záruk proti neoprávněnému zveřejnění;
 c)
 ochranu a prosazování práv duševního vlastnictví a
 d)
 právo kterékoli ze stran přijmout opatření v souladu s článkem III Dohody o vládních zakázkách začleněné do článku 277 této dohody.
 Článek 208
 Důvěra spotřebitelů v on-line prostředí
 1. Uznávajíc význam posílení důvěry spotřebitelů v digitální obchod každá ze stran přijme nebo ponechá v platnosti opatření k zajištění účinné ochrany spotřebitelů, kteří se zapojují do transakcí elektronického obchodu, mimo jiné opatření, která:
 a)
 zakazují podvodné a klamavé obchodní praktiky;
 b)
 požadují, aby dodavatelé zboží a poskytovatelé služeb jednali v dobré víře a dodržovali poctivé obchodní praktiky, a to i prostřednictvím zákazu účtovat spotřebitelům nevyžádané zboží a služby;
 c)
 požadují, aby dodavatelé zboží nebo poskytovatelé služeb, a to i v případě, že jednají prostřednictvím zprostředkujících poskytovatelů služeb, podávali spotřebitelům jasné a podrobné informace o své totožnosti a kontaktních údajích, dotčené transakci, včetně hlavních vlastností zboží nebo služeb, o plné ceně včetně všech příslušných poplatků a o použitelných právech


text:
spotřebitelů (v případě zprostředkujících poskytovatelů služeb to znamená, že umožní, aby tyto informace poskytl dodavatel zboží nebo poskytovatel služeb) a
 d)
 poskytují spotřebitelům přístup k prostředkům nápravy v případě porušení jejich práv, včetně práva na nápravu v situaci, kdy zboží nebo služby jsou zaplaceny a nejsou dodány nebo poskytnuty podle dohody.
 2. Strany uznávají, že je důležité svěřit svým agenturám pro ochranu spotřebitele nebo jiným příslušným orgánům odpovídající pravomoci k prosazování práva a to, aby tyto agentury spolupracovaly v zájmu ochrany spotřebitelů a posílení důvěry spotřebitelů v online prostředí.
 Článek 209
 Nevyžádaná přímá marketingová sdělení
 1. Každá ze stran zajistí, aby uživatelé byli účinně chráněni před nevyžádanými přímými marketingovými sděleními.
 2. Každá ze stran zajistí, aby přímá marketingová sdělení nebyla zasílána uživatelům, kteří jsou fyzickými osobami, pokud v souladu s právními předpisy každé strany neudělili souhlas s přijímáním takových sdělení.
 3. Bez ohledu na odstavec 2 umožní kterákoli ze stran fyzickým nebo právnickým osobám, které v souladu s podmínkami stanovenými právními předpisy této strany shromáždily kontaktní údaje uživatele v souvislosti s dodáním zboží nebo poskytnutím služeb, aby tomuto uživateli zaslaly přímá marketingová sdělení pro své vlastní podobné zboží nebo služby.
 4. Každá ze stran zajistí, aby přímá marketingová sdělení byla jako taková jasně identifikovatelná, jasně uváděla, čím jménem jsou činěna, a aby obsahovala nezbytné informace, které uživatelům umožní kdykoli požádat o bezplatné ukončení jejich podávání.
 5. Každá ze stran poskytne uživatelům přístup k prostředkům nápravy vůči poskytovatelům přímých marketingových sdělení, kteří nedodržují opatření přijatá nebo ponechaná v platnosti podle odstavců 1 až 4.
 Článek 210
 Veřejně přístupné údaje státní správy
 1. Strany uznávají, že usnadnění přístupu veřejnosti k údajům státní správy a jejich využívání přispívá ke stimulaci hospodářského a sociálního rozvoje, konkurenceschopnosti, produktivity a inovací.
 2. V rozsahu, v jakém se některá ze stran rozhodne zpřístupnit údaje státní správy veřejnosti, usiluje v co největší možné míře o to, aby tyto údaje:
 a)
 byly ve formátu, který umožňuje snadné vyhledávání, získání, používání, opětovné použití a redistribuci;
 b)
 byly ve strojově čitelném a prostorově přístupném formátu;
 c)
 obsahovaly popisná metadata, která jsou co nejstandardnější;
 d)
 byly k dispozici prostřednictvím spolehlivých, uživatelsky přívětivých a volně dostupných rozhraní pro programování aplikací;
 e)
 byly pravidelně aktualizovány;
 f)
 nepodléhaly podmínkám použití, které jsou diskriminační nebo zbytečně omezují opakované použití, a
 g)
 byly k dispozici pro opakované použití v plném souladu s příslušnými pravidly stran pro ochranu osobních údajů.
 3. Strany usilují o spolupráci s cílem určit způsoby, jak může každá ze stran rozšířit přístup k údajům státní správy a jejich využívání, které daná strana zveřejnila, s cílem zvýšit a vytvářet obchodní příležitosti nad rámec jejich využívání veřejným sektorem.
 Článek 211
 Spolupráce v regulačních otázkách týkajících se digitálního obchodu
 1. Strany si vyměňují informace o regulačních záležitostech v souvislosti s digitálním obchodem, které se týkají:
 a)
 uznávání a usnadňování interoperabilních elektronických autentizačních služeb a elektronických služeb vytvářejících důvěru ;
 b)
 zacházení s přímými marketingovými sděleními;
 c)
 ochrany spotřebitele a
 d)
 jakékoli další záležitosti týkající se rozvoje digitálního obchodu, včetně nově vznikajících technologií.
 2. Odstavec 1 se nevztahuje


text:
na pravidla a záruky některé ze stran týkající se ochrany osobních údajů a soukromí, včetně přeshraničního předávání osobních údajů.
 Článek 212
 Ujednání o počítačových službách
 1. Strany se dohodly, že pro účely liberalizace obchodu se službami a investic v souladu s hlavou II tohoto dílu se za počítačové a související služby považují bez ohledu na to, zda jsou poskytovány prostřednictvím sítě, včetně internetu, tyto služby:
 a)
 poradenství, adaptace, strategie, analýza, plánování, specifikace, navrhování, vývoj, instalace, implementace, integrace, testování, ladění, aktualizace, podpora, technická pomoc nebo správa počítačů nebo počítačových systémů;
 b)
 počítačové programy vymezené jako soubory instrukcí potřebné pro chod a komunikaci počítačů (práce na nich a jich samotných) a dále poradenství, strategie, analýza, plánování, specifikace, navrhování, vývoj, instalace, zavádění, integrace, testování, ladění, aktualizace, úprava, údržba, podpora, technická pomoc, správa nebo používání počítačových programů nebo pro počítačové programy;
 c)
 zpracování dat, ukládání dat, hostování dat nebo databázové služby;
 d)
 služby oprav a údržby kancelářské techniky a zařízení včetně počítačů a
 e)
 služby odborného vzdělávání pro pracovníky klientů týkající se počítačových programů, počítačů nebo počítačových systémů, jinde nezařazené.
 2. V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že služby umožněné počítačem a související služby jiné než služby uvedené v odstavci 1 nelze samy o sobě považovat za počítačové a související služby.
 HLAVA IV
 POHYB KAPITÁLU, PLATBY, PŘEVODY A DOČASNÁ OCHRANNÁ OPATŘENÍ
 Článek 213
 Cíle
 Cílem této hlavy je umožnit volný pohyb kapitálu a plateb souvisejících s transakcemi liberalizovanými podle této dohody.
 Článek 214
 Běžný účet
 Každá ze stran povolí, ve volně směnitelné měně a v souladu s Dohodou o mezinárodním měnovém fondu, veškeré platby a platební převody týkající se transakcí na běžném účtu platební bilance, které spadají do oblasti působnosti této dohody.
 Článek 215
 Pohyb kapitálu
 1. Každá ze stran v souvislosti s transakcemi na kapitálovém a finančním účtu platební bilance povolí volný pohyb kapitálu za účelem liberalizace investic a jiných transakcí, jak je stanoveno v hlavě II tohoto dílu.
 2. Strany vedou vzájemné konzultace ve specializovaném obchodním výboru pro služby, investice a digitální obchod s cílem usnadnit pohyb kapitálu mezi nimi, a podpořit tak obchod a investice.
 Článek 216
 Opatření ovlivňující pohyb kapitálu, platby nebo převody
 1. Články 214 a 215 nelze vykládat tak, že některé ze stran brání v uplatňování jejích právních předpisů týkajících se:
 a)
 úpadku, platební neschopnosti nebo ochrany práv věřitelů;
 b)
 vydávání cenných papírů, futures, opcí nebo jiných finančních nástrojů, či obchodování s nimi;
 c)
 účetního výkaznictví nebo vedení záznamů o pohybu kapitálu, platbách nebo platebních převodech, je-li to nezbytné pro pomoc donucovacím orgánům nebo finančním regulačním orgánům;
 d)
 trestných činů či správních deliktů nebo klamavých či podvodných praktik;
 e)
 zajištění souladu s příkazy nebo rozsudky v soudním nebo správním řízení nebo
 f)
 systému sociálního zabezpečení, veřejného důchodového systému nebo systému povinného spoření.
 2. Právní předpisy, na něž se odkazuje v odstavci 1, se nesmějí uplatňovat svévolným či diskriminujícím způsobem ani jinak nesmějí představovat zastřené omezování pohybu kapitálu, plateb nebo převodů.
 Článek 217
 Dočasná ochranná opatření
 1. Za výjimečných okolností, kdy vzniknou vážné obtíže v chodu hospodářské a


text:
měnové unie v rámci Unie, nebo hrozí-li tyto potíže, může Unie na dobu nepřesahující šest měsíců přijmout nebo zachovat ochranná opatření týkající se pohybu kapitálu, plateb nebo převodů.
 2. Opatření uvedená v odstavci 1 se omezí na nezbytně nutnou míru.
 Článek 218
 Omezení v případě potíží s platební bilancí a vnějším financováním
 1. Má-li některá ze stran vážné potíže s platební bilancí nebo vnější finanční potíže nebo jí takové potíže hrozí, může přijmout nebo ponechat v platnosti omezující opatření týkající se pohybu kapitálu, plateb nebo platebních převodů (35).
 2. Opatření uvedená v odstavci 1:
 a)
 musí být v souladu s Dohodou o Mezinárodním měnovém fondu;
 b)
 nesmějí přesahovat to, co je nezbytné k řešení situace popsané v odstavci 1;
 c)
 musí být dočasná a postupně odstraňována podle toho, jak se bude zlepšovat situace uvedená v odstavci 1;
 d)
 nesmějí působit zbytečnou újmu obchodním, hospodářským a finančním zájmům druhé strany a
 e)
 nesmějí být diskriminační ve srovnání s třetími zeměmi v obdobných situacích.
 3. V případě obchodu se zbožím může každá ze stran přijmout nebo ponechat v platnosti omezující opatření v zájmu udržení vnější finanční pozice nebo platební bilance. Tato opatření musí být v souladu s GATT 1994 a Ujednáním o ustanoveních o platební bilanci Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994.
 4. V případě obchodu se službami může každá ze stran přijmout nebo ponechat v platnosti omezující opatření v zájmu udržení vnější finanční pozice nebo platební bilance. Tato opatření musí být v souladu s článkem XII GATS.
 5. Strana, která ponechá v platnosti nebo přijme opatření uvedená v odstavcích 1 a 2, o nich neprodleně uvědomí druhou stranu.
 6. Pokud některá ze stran přijme nebo ponechá v platnosti omezení podle tohoto článku, přistoupí strany neprodleně ke konzultacím ve specializovaném obchodním výboru pro služby, investice a digitální obchod, ledaže se konzultace uskuteční na jiných fórech. Uvedený výbor posoudí potíže s platební bilancí nebo s vnější finanční situací, které vedly k přijetí příslušných opatření, přičemž se přihlíží k faktorům, jako jsou:
 a)
 povaha a rozsah potíží;
 b)
 vnější hospodářské a obchodní prostředí a
 c)
 alternativní nápravná opatření, která by bylo možné využít.
 7. V rámci konzultací podle odstavce 6 se posuzuje soulad omezujících opatření s odstavci 1 a 2. Musí být přijata všechna dostupná relevantní zjištění statistické či faktické povahy předložená Mezinárodním měnovým fondem a v závěrech se zohlední hodnocení platební bilance a vnější finanční situace dotčené strany provedené Mezinárodním měnovým fondem.
 HLAVA V
 DUŠEVNÍ VLASTNICTVÍ
 KAPITOLA 1
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 219
 Cíle
 Cílem této hlavy je:
 a)
 usnadnit výrobu, poskytování a komercializaci inovativních a tvůrčích produktů a služeb mezi stranami omezením narušování a překážek tohoto obchodu, a přispět tak k udržitelnějšímu hospodářství podporujícímu začlenění, a
 b)
 zajistit přiměřenou a účinnou úroveň ochrany a prosazování práv duševního vlastnictví.
 Článek 220
 Oblast působnosti
 1. Tato hlava doplňuje a dále upřesňuje práva a povinnosti stran podle Dohody TRIPS a dalších mezinárodních smluv v oblasti duševního vlastnictví, jichž jsou smluvními stranami.
 2. Tato hlava nebrání žádné ze stran zavést rozsáhlejší ochranu a prosazování práv duševního


text:
vlastnictví, než jaké vyžaduje tato hlava, za předpokladu, že taková ochrana a prosazování nebudou v rozporu s touto hlavou.
 Článek 221
 Definice
 Pro účely této hlavy se rozumí:
 a)
 „Pařížskou úmluvou“ Pařížská úmluva o ochraně průmyslového vlastnictví ze dne 20. března 1883 naposledy revidovaná ve Stockholmu dne 14. července 1967;
 b)
 „Bernskou úmluvou“ Bernská úmluva o ochraně literárních a uměleckých děl ze dne 9. září 1886 revidovaná v Paříži dne 24. července 1971 a pozměněná dne 28. září 1979;
 c)
 „Římskou úmluvou“ Mezinárodní úmluva o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a rozhlasových organizací přijatá v Římě dne 26. října 1961;
 d)
 „WIPO“ Světová organizace duševního vlastnictví;
 e)
 „právy duševního vlastnictví“ všechny kategorie duševního vlastnictví, na které se vztahují články 225 až 255 této dohody nebo oddíly 1 až 7 části II Dohody TRIPS. Ochrana duševního vlastnictví zahrnuje ochranu proti nekalé soutěži podle článku 10bis Pařížské úmluvy;
 f)
 „státním příslušníkem“ ve vztahu k příslušnému právu duševního vlastnictví osoba některé ze stran, která by splňovala kritéria způsobilosti pro ochranu stanovená v dohodě TRIPS a v mnohostranných dohodách uzavřených a spravovaných pod záštitou WIPO, jichž je některá ze stran smluvní stranou.
 Článek 222
 Mezinárodní dohody
 1. Strany potvrzují svůj závazek plnit mezinárodní dohody, jichž jsou smluvními stranami:
 a)
 Dohodu TRIPS;
 b)
 Římskou úmluvu;
 c)
 Bernskou úmluvu;
 d)
 Smlouvu Světové organizace duševního vlastnictví o právu autorském, přijatou v Ženevě dne 20. prosince 1996;
 e)
 Smlouvu Světové organizace duševního vlastnictví o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech, přijatou v Ženevě dne 20. prosince 1996;
 f)
 Protokol k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek, přijatý v Madridu dne 27. června 1989 naposledy pozměněný dne 12. listopadu 2007;
 g)
 Smlouvu o známkovém právu, přijatou v Ženevě dne 27. října 1994;
 h)
 Marrákešskou smlouvu o usnadnění přístupu k publikovaným dílům osobám nevidomým, osobám se zrakovým postižením nebo osobám s jinými poruchami čtení, přijatou v Marrákeši dne 27. června 2013;
 i)
 Ženevský akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatý v Ženevě dne 2. července 1999.
 2. Každá ze stran vynaloží veškeré přiměřené úsilí, aby ratifikovala tyto mezinárodní dohody, nebo k nim přistoupila:
 a)
 Pekingská smlouva o ochraně uměleckých výkonů v audiovizi, přijatá v Pekingu dne 24. června 2012;
 b)
 Singapurská smlouva o známkovém právu, přijatá v Singapuru dne 27. března 2006.
 Článek 223
 Vyčerpání práv
 Touto hlavou není dotčena svoboda stran určit, zda a za jakých podmínek se uplatňuje vyčerpání práv duševního vlastnictví.
 Článek 224
 Národní zacházení
 1. Pokud jde o všechny kategorie duševního vlastnictví zahrnuté v této hlavě poskytne, každá ze stran státním příslušníkům druhé strany při ochraně duševního vlastnictví zacházení, které není méně příznivé než zacházení s jejími vlastními státními příslušníky, případně s výhradou výjimek stanovených v Pařížské úmluvě, Bernské úmluvě, Římské úmluvě a Smlouvě o duševním vlastnictví v oboru integrovaných obvodů přijaté ve Washingtonu dne 26. května 1989. Pokud jde o výkonné umělce, výrobce zvukových záznamů a vysílatele, vztahuje se tato povinnost pouze na práva poskytnutá podle této dohody.
 2. Pro účely odstavce 1 tohoto článku zahrnuje pojem „ochrana“ skutečnosti, které


text:
mají vliv na dostupnost, nabývání, rozsah, zachování a prosazování práv duševního vlastnictví, jakož i záležitosti, které mají vliv na využívání práv duševního vlastnictví konkrétně upravených v této hlavě, včetně opatření, která mají zabránit obcházení účinných technologických prostředků, uvedených v článku 234 a opatření, která souvisejí s informacemi o správě práv, uvedených v článku 235.
 3. Kterákoli ze stran může využít výjimek povolených podle odstavce 1 v souvislosti se svými soudními a správními postupy, včetně požadavku, aby státní příslušník druhé strany určil adresu pro doručování na jejím území nebo aby jmenoval zástupce na jejím území, pokud tyto výjimky:
 a)
 jsou nezbytné k zajištění souladu s právními předpisy strany, jež nejsou neslučitelné s ustanoveními této hlavy, nebo
 b)
 nejsou uplatňovány způsobem, který by představoval skryté omezení obchodu.
 4. Odstavec 1 se nepoužije na postupy stanovené v mnohostranných dohodách uzavřených pod záštitou WIPO, které se týkají nabývání nebo zachování práv duševního vlastnictví.
 KAPITOLA 2
 NORMY TÝKAJÍCÍ SE PRÁV DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍ
 ODDÍL 1
 AUTORSKÉ PRÁVO A PRÁVA S NÍM SOUVISEJÍCÍ
 Článek 225
 Autoři
 Každá ze stran poskytne autorům výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 zhotovování přímých nebo nepřímých, dočasných nebo trvalých rozmnoženin jejich díla nebo jeho části, a to jakýmikoliv prostředky a v jakékoliv formě;
 b)
 jakoukoliv formu veřejného rozšiřování originálu jejich děl nebo jejich rozmnoženin prodejem či jinak;
 c)
 jakékoliv sdělování jejich díla veřejnosti po drátě nebo bezdrátově, včetně zpřístupnění díla veřejnosti způsobem, že kdokoliv může mít k němu přístup na místě a v čase podle své vlastní volby;
 d)
 pronájem originálů nebo rozmnoženin jejich děl veřejnosti; každá ze stran může stanovit, že se toto písmeno nevztahuje na budovy nebo díla užitého umění.
 Článek 226
 Výkonní umělci
 Každá ze stran poskytne výkonným umělcům výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 záznam jejich výkonů;
 b)
 zhotovování přímých nebo nepřímých, dočasných nebo trvalých rozmnoženin záznamů jejich výkonů nebo jejich částí, a to jakýmikoliv prostředky a v jakékoliv formě;
 c)
 sdělování zaznamenaného výkonu veřejnosti prodejem nebo jinak;
 d)
 sdělování záznamů jejich výkonů veřejnosti po drátě nebo bezdrátově způsobem, že kdokoliv může mít k němu přístup na místě a v čase podle své vlastní volby;
 e)
 bezdrátové vysílání a sdělování jejich výkonů veřejnosti, s výjimkou případů, kdy výkon sám je již výkonem vysílaným nebo kdy se tak děje ze záznamu;
 f)
 pronájem záznamů jejich výkonů veřejnosti.
 Článek 227
 Výrobci zvukových záznamů
 Každá ze stran poskytne výrobcům zvukových záznamů výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 zhotovování přímých nebo nepřímých, dočasných nebo trvalých rozmnoženin, jejich zvukových záznamů nebo jejich částí, a to jakýmikoliv prostředky a v jakékoliv formě;
 b)
 rozšiřování jejich zvukových záznamů včetně jejich kopií veřejnosti prodejem nebo jinak;
 c)
 sdělování jejich zvukových záznamů veřejnosti po drátě nebo bezdrátově způsobem, že kdokoliv může mít k němu přístup na místě a v čase podle své vlastní volby;
 d)
 obchodní pronájem jejich zvukových záznamů veřejnosti.
 Článek 228
 Vysílatelé
 Každá ze stran poskytne vysílatelům výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 zhotovování záznamu jejich vysílání, ať už jde o vysílání po drátě, nebo o bezdrátové vysílání, včetně kabelového nebo satelitního vysílání;
 b)
 zhotovování


text:
přímých nebo nepřímých, dočasných nebo trvalých rozmnoženin záznamů, jejich vysílání nebo jejich částí, a to jakýmikoliv prostředky a v jakékoliv podobě, ať už jde o vysílání po drátě, nebo o bezdrátové vysílání, včetně kabelového nebo satelitního vysílání;
 c)
 sdělování záznamů jejich vysílání, ať už jde o vysílání po drátě, nebo o bezdrátové vysílání, včetně kabelového nebo satelitního vysílání, veřejnosti po drátě nebo bezdrátově způsobem, že kdokoliv může mít k němu přístup na místě a v čase podle své vlastní volby;
 d)
 rozšiřování rozmnoženin zaznamenaného vysílání, ať už jde o vysílání po drátě, nebo o bezdrátové vysílání, včetně kabelového nebo satelitního vysílání, včetně jejich kopií veřejnosti prodejem nebo jinak;
 e)
 přenos jejich vysílání bezdrátově, jakož i sdělování jejich vysílání veřejnosti, pokud je takové sdělování prováděno na místech přístupných veřejnosti po zaplacení vstupného.
 Článek 229
 Vysílání zvukových záznamů vydaných k obchodním účelům a jejich sdělování veřejnosti
 1. Každá ze stran stanoví právo, kterým se zajistí, aby uživatel zaplatil jedinou spravedlivou odměnu výkonným umělcům a výrobcům zvukových záznamů, pokud je užito zvukového záznamu vydaného k obchodním účelům nebo rozmnoženiny takového zvukového záznamu k vysílání nebo jakémukoli sdělování veřejnosti.
 2. Každá ze stran zajistí, aby jediná spravedlivá odměna byla rozdělena mezi příslušné výkonné umělce a výrobce zvukových záznamů. Pro případy, kdy neexistuje dohoda mezi výkonnými umělci a výrobci zvukových záznamů, může každá ze stran ve svých právních předpisech stanovit pravidla, podle nichž se výkonní umělci a výrobci zvukových záznamů o jedinou spravedlivou odměnu dělí.
 3. Každá ze stran může výkonným umělcům a výrobcům zvukových záznamů udělit rozsáhlejší práva, pokud jde o vysílání zvukových záznamů vydaných k obchodním účelům a jejich sdělování veřejnosti.
 Článek 230
 Doba ochrany
 1. Práva autora k jeho dílu trvají po dobu autorova života a 70 let po smrti autora bez ohledu nadatum, kdy došlo k prvnímu oprávněnému zpřístupnění díla veřejnosti.
 2. Pro účely provádění odstavce 1 může každá ze stran stanovit konkrétní pravidla pro výpočet doby ochrany hudebních skladeb s textem, děl spoluautorů a kinematografických nebo audiovizuálních děl. Každá strana může stanovit konkrétní pravidla pro výpočet doby ochrany anonymních či pseudonymních děl.
 3. Práva vysílatelů uplynou za 50 let ode dne prvního vysílání, ať už jde o vysílání po drátě, nebo bezdrátové vysílání, včetně kabelového nebo satelitního vysílání.
 4. Práva výkonných umělců k jejich výkonům jiným než na zvukových záznamech uplynou za 50 let ode dne pořízení záznamu výkonu, nebo pokud je záznam oprávněně vydán nebo oprávněně sdělen veřejnosti v průběhu této doby, za 50 let od prvního takového oprávněného vydání nebo sdělení veřejnosti, podle toho, co nastalo dříve.
 5. Práva výkonných umělců k jejich výkonům zaznamenaným na zvukových záznamech uplynou za 50 let ode dne pořízení záznamu výkonu, nebo pokud je záznam oprávněně vydán nebo oprávněně sdělen veřejnosti v průběhu této doby, za 70 let od takové události, podle toho, co nastalo dříve.
 6. Práva výrobců zvukových záznamů uplynou za 50 let od pořízení záznamu, nebo pokud je záznam oprávněně vydán veřejnosti v průběhu této doby, za 70 let od takového vydání. Pokud zvukový záznam nebyl oprávněně vydán a


text:
byl oprávněně sdělen veřejnosti v průběhu této doby, trvá doba ochrany 70 let od takového sdělení. Každá ze stran může stanovit účinná opatření k zajištění toho, aby zisk vytvořený v průběhu 20 let ochrany po uplynutí 50 let byl spravedlivě rozdělen mezi výkonné umělce a výrobce zvukových záznamů.
 7. Doby stanovené v tomto článku se počítají od prvního ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k události, od které běží.
 8. Každá ze stran může stanovit delší doby trvání ochrany, než jaké jsou stanoveny v tomto článku.
 Článek 231
 Právo na opětný prodej
 1. Každá ze stran stanoví ve prospěch autora originálu výtvarného díla či plastiky právo na opětný prodej, vymezené jako nezcizitelné právo, kterého se nelze do budoucna vzdát, na autorskou odměnu založenou na prodejní ceně získané z jakéhokoli opětného prodeje díla následujícího po prvním převodu díla autorem.
 2. Právo uvedené v odstavci 1 se vztahuje na veškerý opětný prodej, jehož se jako prodávající, kupující nebo zprostředkovatelé účastní profesionální zástupci trhu s uměleckými díly, například aukční síně, umělecké galerie a obecně všichni obchodníci s uměleckými díly.
 3. Každá ze stran může stanovit, že se právo uvedené v odstavci 1 nevztahuje na opětný prodej, pokud prodávající získal dílo přímo od autora méně než tři roky před daným opětným prodejem a pokud cena opětného prodeje nepřesahuje určitou minimální částku.
 4. Postup výběru odměn a jejich výši stanoví právní předpisy každé ze stran.
 Článek 232
 Kolektivní správa práv
 1. Strany podporují spolupráci mezi svými organizacemi kolektivní správy za účelem podpory dostupnosti děl a jiných předmětů ochrany na svém území a převodu příjmů z výkonu práv za užití těchto děl nebo jiných předmětů ochrany mezi příslušnými organizacemi kolektivní správy.
 2. Strany podporují transparentnost organizací kolektivní správy, zejména pokud jde o příjmy z výkonu práv, které vybírají, srážky, které uplatňují na příjmy z výkonu práv, které vybírají, využívání vybraných příjmů z výkonu práv, politiku rozdělování a jejich repertoár.
 3. Strany se vynasnaží usnadnit ujednání mezi svými příslušnými organizacemi kolektivní správy o nediskriminačním zacházení s nositeli práv, jejichž práva tyto organizace spravují na základě smluv o zastupování.
 4. Strany spolupracují na podpoře organizací kolektivní správy, které jsou usazeny na jejich území a které na základě smlouvy o zastupování zastupují jinou organizaci kolektivní správy práv usazenou na území druhé strany, aby bylo zajištěno, že budou tyto organizace přesně, pravidelně a náležitě vyplácet zastupovaným organizacím kolektivní správy jim náležící částky a poskytovat jim informace o výši příjmů z výkonu práv vybraných jejich jménem a o veškerých srážkách těchto příjmů.
 Článek 233
 Výjimky a omezení
 Každá ze stran stanoví omezení nebo výjimky týkající se práv stanovených v článcích 225 až 229 pouze pro určité zvláštní případy, které nejsou v rozporu s běžným využíváním díla nebo jiného předmětu ochrany a nepoškozují nepřiměřeně oprávněné zájmy nositelů práva.
 Článek 234
 Ochrana technologických prostředků
 1. Každá ze stran poskytuje odpovídající právní ochranu před obcházením jakýchkoliv účinných technologických prostředků, které dotyčná osoba provádí s vědomím, že takový cíl sleduje, nebo existují-li o této skutečnosti opodstatněné důkazy. Každá ze stran může stanovit zvláštní