text:
 30.10.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 310/80
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 109/2014
 ze dne 16. května 2014,
 kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1982/2006/ES (1).
 (2)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1292/2013 ze dne 11. prosince 2013 o změně nařízení (ES) č. 294/2008, kterým se zřizuje Evropský inovační a technologický institut (2).
 (3)
 Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn, aby mohla být tato rozšířená spolupráce uplatňována od 1. ledna 2014,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Článek 1 Protokolu 31 k Dohodě o EHP se mění takto:
 1)
 V odstavci 5 se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32013 R 1291: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 ze dne 11. prosince 2013, kterým se zavádí Horizont 2020 – rámcový program pro výzkum a inovace (2014–2020) a zrušuje rozhodnutí č. 1982/2006/ES (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 104).
 Výjimka se uděluje Lichtenštejnsku, jež se tak programu neúčastní, ani na něj finančně nepřispívá.“
 2)
 V odst. 11 písm. a) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32013 R 1292: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1292/2013 ze dne 11. prosince 2013, o změně nařízení (ES) č. 294/2008, kterým se zřizuje Evropský inovační a technologický institut (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 174).“
 3)
 Znění odst. 11 písm. b) se zrušuje.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po učinění posledního oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
 Použije se ode dne1. ledna 2014.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 16. května 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 104.
 (2) Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 174.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 1.8.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 195/3
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Norským královstvím o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti daně z přidané hodnoty
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen „Norsko“,
 dále jen „strany“,
 PŘEJÍCE SI zajistit správné stanovení, vyměření a výběr daně z přidané hodnoty (DPH) a vymáhání pohledávek týkajících se DPH, aby se zabránilo dvojitému zdanění či nezdanění a v zájmu boje proti podvodům v oblasti DPH,
 UVĚDOMUJÍCE SI, že boj proti přeshraničním daňovým podvodům a únikům v oblasti DPH si žádá úzkou spolupráci mezi příslušnými orgány odpovědnými za uplatňování právních předpisů v dané oblasti,
 UZNÁVAJÍCE, že přeshraniční daňové podvody a úniky v oblasti DPH mají specifický charakter a vyznačují se specifickými mechanismy, jež je odlišují od jiných druhů daňových podvodů, a vyžadují proto zvláštní právní nástroje správní spolupráce, zejména pokud jde o vzájemnou výměnu informací,
 SNAŽÍCE SE podpořit síť Eurofisc pro výměnu cílených informací v rámci boje proti přeshraničním podvodům v oblasti DPH v mezích stanovených touto dohodou,
 UVĚDOMUJÍCE SI, že smluvní strany by měly respektovat pravidla důvěrnosti informací a ochrany osobních údajů dle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (1) o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, a to i v rámci sítě Eurofisc,
 VZHLEDEM K tomu, že efektivně posoudit správnost uplatňování DPH na telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronicky poskytované služby lze pouze na základě mezinárodní spolupráce,
 S OHLEDEM na to, že Unie a Norsko spolu sousedí a jsou dynamickými obchodními partnery a také stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), jejímž cílem je podporovat trvalé a vyvážené upevňování obchodních a hospodářských vztahů mezi smluvními stranami za rovných podmínek hospodářské soutěže a dodržování těchto pravidel za účelem vytvoření jednotného Evropského hospodářského prostoru,
 UZNÁVAJÍCE, že ačkoliv daňové záležitosti nespadají do působnosti Dohody o EHP, spolupráce zaměřená na efektivní uplatňování a vymáhání DPH je v zájmu Unie i Norska,
 SE DOHODLY TAKTO:
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Cíl dohody
 Cílem této dohody je stanovit rámec pro správní spolupráci mezi členskými státy Unie a Norskem, který orgánům odpovědným za uplatňování právních předpisů v oblasti DPH umožní poskytovat si vzájemnou součinnost při zajišťování dodržování těchto předpisů a při ochraně příjmů z DPH.
 Článek 2
 Oblast působnosti
 1. Tato dohoda stanoví pravidla a způsoby spolupráce:
 a)
 při výměně informací, jež mohou pomoci správně vyměřit DPH, dohlížet na správné uplatňování DPH a bojovat proti podvodům v oblasti DPH;
 b)
 při vymáhání:
 i)
 pohledávek týkajících se DPH;
 ii)
 správních sankcí, pokut, poplatků a přirážek souvisejících s pohledávkami uvedenými v bodě i) uložených správními orgány odpovědnými za výběr DPH či provádění správních šetřeních týkajících se DPH, případně na žádost těchto správních orgánů potvrzených správními či soudními orgány;
 iii)
 úroků a nákladů souvisejících s pohledávkami uvedenými v bodech i) a ii).
 2. Touto dohodou není dotčeno uplatňování pravidel správní spolupráce, boje proti podvodům a pomoci při vymáhání pohledávek v oblasti DPH mezi členskými státy Unie.
 3.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Touto dohodou není dotčeno uplatňování pravidel vzájemné pomoci v trestních věcech.
 Článek 3
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „DPH“ daň z přidané hodnoty podle směrnice Rady 2006/112/ES (2) ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty pro Unii a daň z přidané hodnoty podle norského zákona č. 58 o dani z přidané hodnoty ze dne 19. června 2009 pro Norsko;
 b)
 „státem“ členský stát Unie nebo Norsko;
 c)
 „státy“ členské státy Unie a Norsko;
 d)
 „třetí zemí“ země, která není členským státem Unie ani Norskem;
 e)
 „příslušným orgánem“ orgán jmenovaný dle čl. 4 odst. 1;
 f)
 „ústředním kontaktním orgánem“ úřad, jemuž byla podle čl. 4 odst. 2 uložena hlavní odpovědnost za styk pro účely uplatňování hlavy II nebo hlavy III;
 g)
 „kontaktním útvarem“ úřad jiný než ústřední kontaktní orgán jmenovaný podle čl. 4 odst. 3, který podává žádosti o pomoc nebo poskytuje pomoc dle hlavy II nebo hlavy III;
 h)
 „příslušným úředníkem“ úředník jmenovaný podle čl. 4 odst. 4, který může provádět přímou výměnu informací podle hlavy II;
 i)
 „dožadujícím subjektem“ ústřední kontaktní orgán, kontaktní útvar nebo příslušný úředník, který podává žádost o pomoc dle hlavy II jménem příslušného orgánu;
 j)
 „dožadujícím orgánem“ ústřední kontaktní orgán nebo kontaktní útvar, který podává žádost dle hlavy III;
 k)
 „dožádaným orgánem“ ústřední kontaktní orgán, kontaktní útvar nebo – pokud se jedná o spolupráci podle hlavy II – příslušný úředník, který obdržel žádost od dožadujícího subjektu nebo dožadujícího orgánu;
 l)
 „osobou“:
 i)
 fyzická osoba;
 ii)
 právnická osoba;
 iii)
 pokud tak stanoví platné právní předpisy, sdružení osob jiné než právnická osoba uznané jako způsobilé k právním úkonům; nebo
 iv)
 jiné právní uspořádání jakékoli povahy a formy mající právní subjektivitu či nikoli a povinné k DPH nebo odpovědné za úhradu pohledávek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b);
 m)
 „smíšeným výborem“ výbor dle článku 41 odpovědný za zajištění řádného fungování a provádění této dohody;
 n)
 „správním šetřením“ všechny kontroly, prověrky a jiné kroky, které státy provádějí při výkonu svých funkcí, aby zajistily správné uplatnění právních předpisů v oblasti DPH;
 o)
 „spontánní výměnou“ jiné než systematické sdělování informací jinému státu v jakýkoli okamžik a bez předchozí žádosti;
 p)
 „automatickou výměnou“ systematické sdělování předem určených informací jinému státu bez předchozí žádosti;
 q)
 „souběžnou kontrolou“ koordinovaná kontrola daňové povinnosti jedné nebo více propojených osob povinných k dani organizovaná dvěma nebo více státy, které mají společné či doplňující se zájmy;
 r)
 „elektronickými prostředky“ použití elektronických zařízení pro zpracování, včetně digitální komprese, a uchovávání dat a využití přenosu po drátě, rádiového přenosu nebo optickými technologiemi nebo jinými elektromagnetickými prostředky;
 s)
 „sítí CCN/CSI“ společná platforma založená na společné komunikační síti (Common Communication Network – dále jen „CCN“) a společném systémovém rozhraní (Common System Interface – dále jen „CSI“), kterou vyvinula Unie pro přenos dat elektronickými prostředky mezi příslušnými orgány v oblasti daní;
 t)
 „telekomunikačními službami, službami rozhlasového a televizního vysílání a elektronicky poskytovanými službami“ služby definované v článcích 6a, 6b a 7 prováděcího nařízení Rady (EU) č. 282/2011 (3), kterým se stanoví prováděcí opatření


text:
ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty.
 Článek 4
 Organizace
 1. Jednotlivé státy jmenují orgán odpovědný za uplatňování této dohody.
 2. Jednotlivé státy jmenují:
 a)
 jeden ústřední kontaktní orgán, který má hlavní odpovědnost za uplatňování hlavy II této dohody, a
 b)
 jeden ústřední kontaktní orgán, který má hlavní odpovědnost za uplatňování hlavy III této dohody.
 3. Jednotlivé příslušné orgány mohou jmenovat, přímo nebo na základě pověření:
 a)
 kontaktní útvary pro přímou výměnu informací dle hlavy II této dohody;
 b)
 kontaktní útvary pro podávání žádostí o pomoc nebo poskytování pomoci dle hlavy III této dohody v návaznosti na jejich zvláštní územní nebo věcnou příslušnost.
 4. Jednotlivé příslušné orgány mohou jmenovat, přímo nebo na základě pověření, příslušné úředníky, kteří mohou provádět přímou výměnu informací na základě hlavy II této dohody.
 5. Ústřední kontaktní orgán vede aktuální seznam kontaktních útvarů a příslušných úředníků a poskytuje jej ostatním ústředním kontaktním orgánům.
 6. Kontaktní útvar nebo příslušný úředník, který podá nebo obdrží žádost o pomoc dle této dohody, o tom uvědomí svůj ústřední kontaktní orgán.
 7. Pokud ústřední kontaktní orgán, kontaktní útvar nebo příslušný úředník obdrží žádost o pomoc vyžadující určité kroky mimo jeho působnost, předá ji neprodleně příslušnému ústřednímu kontaktnímu orgánu nebo útvaru a uvědomí o tom dožadující orgán či subjekt. V takovém případě začíná lhůta podle článku 8 běžet v den následující po dni, kdy byla žádost o pomoc předána příslušnému ústřednímu kontaktnímu orgánu nebo útvaru.
 8. Jednotlivé státy oznámí Evropské komisi svůj příslušný orgán pro účely této dohody do jednoho měsíce od jejího podpisu; veškeré případné změny oznámí neprodleně. Evropská komise vede aktuální seznam příslušných orgánů a poskytuje jej smíšenému výboru.
 Článek 5
 Dohoda o úrovni služeb
 Bude uzavřena dohoda o úrovni služeb, která zajistí technickou kvalitu a kvantitu služeb pro fungování systémů komunikace a výměny informací, a to postupem stanoveným smíšeným výborem.
 Článek 6
 Důvěrnost informací a ochrana osobních údajů
 1. S veškerými informacemi, jež státy získají na základě této dohody, se nakládá jako s důvěrnými a požívají stejné ochrany jako informace získané na základě jejich vnitrostátního práva, a dále v míře nezbytné pro ochranu osobních údajů podléhají směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES a také případným zárukám, jež na základě svých vnitrostátních předpisů stanoví stát, který informace poskytuje.
 2. Informace lze poskytovat osobám či orgánům (včetně soudů a správních orgánů či orgánů dohledu) zabývajícím se uplatňováním DPH a dále pro účely správného vyměření DPH, jakož i pro účely domáhání se a vymáhání pohledávek či předběžných opatření týkajících se DPH.
 3. Informace uvedené v odstavci 1 lze rovněž použít k vyměření a domáhání se a vymáhání pohledávek z jiných daní a povinných příspěvků na sociální zabezpečení. Jestliže vyměňované informace odhalují nebo pomáhají prokázat porušení daňových předpisů, lze je použít i k uložení správních či trestních sankcí. Tyto informace mohou být použity pouze osobami či orgány uvedenými v odstavci 2, a to výhradně pro účely uvedené v přechozích větách tohoto odstavce. Mohou být zveřejněny v rámci veřejných soudních řízení nebo soudních rozhodnutí.
 4. Bez ohledu na odstavce 1 a


text:
2 stát, který informace poskytl, na základě odůvodněné žádosti státu, který je obdržel, povolí jejich použití i pro jiné účely, než jsou účely uvedené v čl. 2 odst. 1, pokud je dle právních předpisů poskytujícího státu lze pro podobné účely použít. Jakoukoli takovou žádost dožádaný orgán přijme nebo odmítne ve lhůtě jednoho měsíce.
 5. Zprávy, výkazy a jakékoli další dokumenty nebo jejich ověřené opisy či výpisy z nich, jež stát získá v rámci pomoci poskytnuté na základě této dohody, lze v tomto státě použít jako důkazní prostředky stejným způsobem jako obdobné dokumenty poskytnuté jiným orgánem tohoto státu.
 6. Informace, které stát získá od jiného státu, může po předchozím souhlasu příslušného orgánu, od něhož informace pocházejí, předat dalšímu státu. Stát, z něhož informace pocházejí, může s tímto jejich sdílením vyslovit nesouhlas do deseti pracovních dnů od data, kdy obdržel oznámení státu, který má v úmyslu informace sdílet.
 7. Státy mohou předávat informace získané v souladu s touto dohodou třetím zemím za těchto podmínek:
 a)
 předávání informací podléhá vnitrostátním právním předpisům předávajícího státu, jimiž se provádí článek 25 směrnice 95/46/ES o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů, zejména pokud jde o poskytování odpovídající úrovně ochrany v dotčené třetí zemi;
 b)
 příslušný orgán, od něhož informace pocházejí, s předáním souhlasí;
 c)
 předání informací je povoleno ujednáními o vzájemné pomoci mezi předávajícím státem a dotčenou třetí zemí.
 8. Stát, který obdrží informace ze třetí země, si může tyto informace vyměňovat s dalšími státy, pokud to ujednání o vzájemné pomoci s dotčenou třetí zemí povolují.
 9. Jednotlivé státy neprodleně uvědomí ostatní dotčené státy o jakémkoli porušení důvěrnosti informací či ochrany osobních údajů a o veškerých následně uložených sankcích či nápravných opatřeních.
 10. Osoby řádně akreditované Úřadem pro bezpečnostní akreditace Evropské komise mohou k těmto informacím získat přístup, pouze pokud je to nezbytné pro správu, údržbu a vývoj sítě CCN/CSI.
 HLAVA II
 SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE A BOJ PROTI PODVODŮM
 KAPITOLA 1
 Výměna informací na žádost
 Článek 7
 Výměna informací a správní šetření
 1. Na žádost dožadujícího subjektu sdělí dožádaný orgán informace podle čl. 2 odst. 1 písm. a) týkající se konkrétního případu či případů.
 2. Pro účely předání informací podle odstavce 1 zajistí dožádaný orgán provedení jakýchkoli správních šetření nezbytných pro získání těchto informací.
 3. Žádost podle odstavce 1 může obsahovat odůvodněnou žádost o správní šetření. Jestliže se dožádaný orgán domnívá, že správní šetření není nutné, sdělí okamžitě dožadujícímu subjektu příslušné důvody.
 4. Odmítne-li dožádaný orgán provést správní šetření ohledně částek přiznaných osobou povinnou k dani v souvislosti s dodáním zboží či poskytnutím služby uvedeným v příloze uskutečněným osobou povinnou k dani, která má sídlo ve státě dožádaného orgánu, jež je zdanitelné ve státě dožadujícího subjektu, poskytne dožádaný orgán dožadujícímu subjektu alespoň datum a hodnotu veškerých relevantních dodávek zboží či poskytnutí služeb, jež osoba povinná k dani uskutečnila ve státě dožadujícího subjektu v posledních dvou letech.
 5. Za účelem získání požadovaných informací nebo provedení požadovaného správního šetření postupují dožádaný orgán nebo správní orgán, na který se dožádaný orgán


text:
obrátí, jako kdyby jednaly samy za sebe nebo na žádost jiného orgánu svého vlastního státu.
 6. Dožádaný orgán sdělí dožadujícímu subjektu na jeho žádost veškeré relevantní informace, které získá nebo má k dispozici, jakož i výsledky správních šetření ve formě zpráv, výkazů a jakýchkoli jiných dokumentů nebo jejich ověřených opisů či výpisů z nich.
 7. Prvopisy dokumentů se poskytnou pouze tehdy, není-li to v rozporu s platnými předpisy státu dožádaného orgánu.
 Článek 8
 Lhůta pro poskytnutí informací
 1. Dožádaný orgán poskytne informace podle článku 7 co nejrychleji, nejpozději však do tří měsíců ode dne obdržení žádosti. Pokud však dožádaný orgán má již příslušnou informaci k dispozici, zkracuje se lhůta na jeden měsíc.
 2. V určitých zvláštních kategoriích případů se dožádaný orgán a dožadující subjekt mohou dohodnout na lhůtách odlišných od lhůt stanovených v odstavci 1.
 3. Pokud není dožádaný orgán schopen odpovědět na žádost ve lhůtách stanovených v odstavcích 1 a 2, uvědomí písemně a bez odkladu dožadující subjekt o důvodech, které brání včasné odpovědi, a o datu, kdy pravděpodobně bude moci odpovědět.
 KAPITOLA 2
 Výměna informací bez předchozí žádosti
 Článek 9
 Typy výměny informací
 Výměna informací bez předchozí žádosti je buď spontánní dle článku 10, nebo automatická dle článku 11.
 Článek 10
 Spontánní výměna informací
 Příslušný orgán jednoho státu předá příslušnému orgánu jiného státu bez předchozí žádosti informace podle čl. 2 odst. 1 písm. a), které nebyly postoupeny v rámci automatické výměny podle článku 11 a které jsou mu známy, v těchto případech:
 a)
 pokud se má za to, že ke zdanění dochází ve státě určení a že informace poskytované státem původu jsou nezbytné pro účinnost kontrolního systému státu určení;
 b)
 pokud má stát důvod se domnívat, že v tomto jiném státě došlo nebo pravděpodobně došlo k porušení právních předpisů týkajících se DPH;
 c)
 pokud existuje riziko daňové ztráty v tomto jiném státě.
 Článek 11
 Automatická výměna informací
 1. Kategorie informací, jež jsou předmětem automatické výměny, stanoví smíšený výbor v souladu s článkem 41.
 2. Stát se může zdržet účasti na automatické výměně informací jedné či více kategorií dle odstavce 1, pokud by shromažďování informací pro takovou výměnu vyžadovalo uložení nových povinností osobám povinným k DPH nebo by pro dotčený stát znamenalo nepřiměřenou administrativní zátěž.
 3. Své rozhodnutí na základě předchozího odstavce stát písemně oznámí smíšenému výboru.
 KAPITOLA 3
 Další formy spolupráce
 Článek 12
 Doručení prostřednictvím správních orgánů
 1. Dožádaný orgán na žádost dožadujícího subjektu a v souladu s pravidly doručování obdobných dokumentů ve státě dožádaného orgánu doručí adresátovi veškeré akty a rozhodnutí, jež pocházejí od dožadujících subjektů a jež se vztahují na uplatňování právních předpisů týkajících se DPH ve státě dožadujícího subjektu.
 2. Žádost o doručení musí obsahovat předmět doručovaného aktu nebo rozhodnutí a dále jméno, adresu a všechny ostatní informace umožňující identifikaci adresáta.
 3. Dožádaný orgán neprodleně uvědomí dožadující subjekt o úkonech učiněných k vyřízení žádosti o doručení, a zejména mu oznámí datum doručení aktu nebo rozhodnutí adresátovi.
 Článek 13
 Přítomnost v prostorách správních orgánů a účast na správních šetřeních
 1. Na základě dohody mezi dožadujícím subjektem


text:
a dožádaným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými dožádaným orgánem a s jeho souhlasem mohou být úředníci zmocnění dožadujícím subjektem přítomni v prostorách dožádaného orgánu či kdekoli jinde, kde tento orgán plní své úkoly, a to za účelem výměny informací uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a). Pokud jsou požadované informace obsaženy v dokumentech, k nimž mají úředníci dožádaného orgánu přístup, jsou úředníkům dožadujícího subjektu poskytnuty jejich kopie.
 2. Na základě dohody mezi dožadujícím subjektem a dožádaným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými dožádaným orgánem a s jeho souhlasem mohou být úředníci zmocnění dožadujícím subjektem přítomni při správních šetřeních prováděných na území státu dožádaného orgánu, a to za účelem výměny informací uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a). Tato správní šetření provádějí výhradně úředníci dožádaného orgánu. Úředníci dožadujícího subjektu nevykonávají kontrolní pravomoci svěřené úředníkům dožádaného orgánu. Mohou však mít na základě zprostředkování úředníky dožádaného orgánu a výhradně pro účely provádění správního šetření přístup do týchž prostor a k týmž dokumentům jako úředníci dožádaného orgánu.
 3. Úředníci dožadujícího subjektu, kteří jsou na základě odstavce 1a 2 přítomni v jiném státě, musí být schopni kdykoli předložit písemné zmocnění, v němž je uvedena jejich totožnost a jejich úřední postavení.
 Článek 14
 Souběžné kontroly
 1. Státy se mohou dohodnout na provedení souběžné kontroly, kdykoli ji považují za efektivnější než kontrolu prováděnou pouze jedním státem.
 2. Stát sám určí osoby povinné k dani, pro něž navrhne souběžnou kontrolu. Příslušný orgán tohoto státu oznámí případy navržené pro souběžnou kontrolu příslušnému orgánu dotčeného druhého státu. Svou volbu zdůvodní pokud možno tak, že poskytne informace, které jej k rozhodnutí vedly. Stanoví lhůtu, během níž by měly být kontroly provedeny.
 3. Příslušný orgán, který obdrží návrh na souběžnou kontrolu, příslušnému orgánu navrhujícího státu potvrdí svůj souhlas, případně oznámí a odůvodní svůj nesouhlas, a to v zásadě do dvou týdnů od obdržení návrhu, nejpozději však do jednoho měsíce.
 4. Každý z dotčených příslušných orgánů jmenuje zástupce, který bude na kontrolu dohlížet a odpovídat za její koordinaci.
 KAPITOLA 4
 Eurofisc
 Článek 15
 Zapojení Norska do sítě Eurofisc
 1. S cílem podpořit a usnadnit mnohostrannou spolupráci v boji proti podvodům v oblasti DPH by Norsko mělo být přizváno k zapojení se do takzvané sítě Eurofisc zřízené na základě kapitoly X nařízení Rady (EU) č. 904/2010 (4) o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty, a to za podmínek stanovených v této kapitole.
 2. Zapojení Norska do sítě Eurofisc neumožní kontaktním úředníkům Eurofiscu jmenovaným příslušným orgánem jednoho státu přístup do databází druhého státu.
 Článek 16
 Kontaktní úředníci Eurofiscu
 1. Příslušný orgán Norska jmenuje alespoň jednoho kontaktního úředníka Eurofiscu odpovědného za výměnu informací v pracovních oblastech Eurofiscu, do nichž je Norsko zapojeno.
 2. Kontaktní úředníci Eurofiscu jsou příslušnými úředníky ve smyslu čl. 4 odst. 4. Jsou odpovědni výhradně správním orgánům svého státu.
 3. Norští kontaktní úředníci Eurofiscu nejsou jmenováni koordinátory pracovních oblastí ani předsedou Eurofiscu ani se neúčastní žádného hlasování dle jednacího řádu Eurofiscu.
 KAPITOLA 5
 Obecná ustanovení
 Článek 17
 Podmínky výměny informací
 1. Dožádaný


text:
orgán poskytne dožadujícímu subjektu informace uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) nebo provede doručení prostřednictvím správních orgánů podle článku 12 za předpokladu, že:
 a)
 počet a povaha žádostí dožadujícího subjektu o informace nepředstavují pro dožádaný orgán nepřiměřenou administrativní zátěž;
 b)
 dožadující subjekt vyčerpal běžné zdroje informací, které za daných okolností mohl k získání požadovaných informací použít, aniž by riskoval, že zamýšleného cíle nebude dosaženo.
 2. Tato dohoda neukládá povinnost provést šetření či poskytnout informace ke konkrétnímu případu, pokud právní předpisy či správní praxe státu, který má informace poskytnout, neopravňují tento stát k provedení takového šetření či získání a použití takových informací pro své vlastní účely.
 3. Dožádaný orgán může odmítnout poskytnout informace, pokud dožadující subjekt z právních důvodů není schopen poskytnout obdobné informace. Důvody odmítnutí dožádaný orgán sdělí smíšenému výboru.
 4. Poskytnutí informací lze odmítnout, pokud by vedlo k prozrazení obchodního, průmyslového či profesního tajemství nebo obchodního postupu nebo pokud by odporovalo veřejnému pořádku.
 5. Odstavce 2, 3 a 4 nelze v žádném případě vykládat tak, že dožádaný orgán opravňují k odmítnutí poskytnout informace pouze z toho důvodu, že jsou v držení banky, jiné finanční instituce, pověřeného zástupce nebo osoby jednající v zastoupení nebo jako zmocněnec, nebo proto, že se týkají vlastnických podílů v právnické osobě.
 6. Důvody odmítnutí žádosti o poskytnutí pomoci dožádaný orgán sdělí dožadujícímu subjektu.
 Článek 18
 Zpětná vazba
 Pokud příslušný orgán poskytne informace podle článku 7 nebo 10, může požádat příslušný orgán, který dané informace obdržel, o zpětnou vazbu k nim. Na takovou žádost příslušný orgán, který dané informace obdržel, zpětnou vazbu co nejdříve poskytne, aniž by byly dotčeny platné předpisy daného státu upravující daňové tajemství a ochranu údajů a za předpokladu, že mu tím nevznikne nepřiměřená administrativní zátěž.
 Článek 19
 Jazyk
 Žádosti o pomoc, včetně žádostí o doručení a k nim připojených dokumentů, se zasílají v jazyce, na němž se dožádaný orgán a dožadující subjekt dohodly.
 Článek 20
 Statistické údaje
 Strany dohody vždy do 30. června každého roku zašlou smíšenému výboru elektronickými prostředky seznam statistických údajů o uplatňování této hlavy dohody.
 Článek 21
 Standardní formuláře a komunikační prostředky
 1. Veškeré informace sdělované na základě článků 7, 10, 11, 12 a 18 a statistické údaje podle článku 20 se poskytují prostřednictvím standardního formuláře uvedeného v čl. 41 odst. 2 písm. d).
 2. Standardní formuláře se zasílají pokud možno elektronickými prostředky.
 3. Pokud žádost nebyla podána kompletně prostřednictvím elektronického systému, potvrdí dožádaný orgán její přijetí elektronickými prostředky, a to neprodleně, v každém případě však nejpozději do pěti pracovních dnů od přijetí.
 4. Pokud orgán obdrží žádost nebo informaci, aniž by byl jejich zamýšleným adresátem, zašle odesílateli elektronickými prostředky zprávu, a to neprodleně, v každém případě však nejpozději do pěti pracovních dnů od přijetí dané žádosti nebo informace.
 HLAVA III
 POMOC PŘI VYMÁHÁNÍ POHLEDÁVEK
 KAPITOLA 1
 Výměna informací
 Článek 22
 Žádost o informace
 1. Na žádost dožadujícího orgánu poskytne dožádaný orgán veškeré informace, u kterých lze předpokládat, že jsou významné pro dožadující orgán při vymáhání pohledávek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b).
 Pro účely


text:
poskytnutí těchto informací zajistí dožádaný orgán provedení jakýchkoli správních šetření nezbytných k jejich získání.
 2. Dožádaný orgán není povinen poskytnout informace:
 a)
 které by sám nebyl schopen obdržet za účelem vymáhání obdobných pohledávek;
 b)
 jimiž by porušil ochranu obchodního, průmyslového nebo profesního tajemství;
 c)
 jejichž poskytnutí by mohlo ohrozit bezpečnost nebo být v rozporu s veřejným pořádkem státu dožádaného orgánu.
 3. Odstavec 2 nelze v žádném případě vykládat tak, že dožádaný orgán opravňuje k odmítnutí poskytnout informace pouze z toho důvodu, že jsou v držení banky, jiné finanční instituce, pověřeného zástupce nebo osoby jednající v zastoupení nebo jako zmocněnec, nebo proto, že se týkají vlastnických podílů v nějaké osobě.
 4. Důvody odmítnutí žádosti o informace dožádaný orgán sdělí dožadujícímu orgánu.
 Článek 23
 Výměna informací bez předchozí žádosti
 Pokud se vrácení daní nebo poplatků týká osoby se sídlem nebo bydlištěm v jiném státě, na jehož území se uplatňuje tato dohoda, může stát, který má daně nebo poplatky vrátit, o této skutečnosti uvědomit stát sídla nebo bydliště.
 Článek 24
 Přítomnost v prostorách správních orgánů a účast na správních šetřeních
 1. Na základě dohody mezi dožadujícím orgánem a dožádaným orgánem a v souladu s podmínkami stanovenými dožádaným orgánem mohou úředníci zmocnění dožadujícím orgánem za účelem podpory vzájemné pomoci podle této hlavy:
 a)
 být přítomni v prostorách, kde úředníci dožádaného státu plní své úkoly;
 b)
 být přítomni při správních šetřeních prováděných na území dožádaného státu;
 c)
 být nápomocni příslušným úředníkům dožádaného státu v rámci soudního řízení v daném státě.
 2. Umožňuje-li to právo platné v dožádaném státě, může dohoda uvedená v odst. 1 písm. b) stanovit, že úředníci dožadujícího orgánu mohou pokládat otázky fyzickým osobám a nahlížet do záznamů.
 3. Úředníci zmocnění dožadujícím orgánem, kteří využívají možností uvedených v odstavcích 1 a 2, musí být schopni kdykoli předložit písemné zmocnění, v němž je uvedena jejich totožnost a jejich úřední postavení.
 KAPITOLA 2
 Pomoc při doručování dokumentů
 Článek 25
 Žádost o doručení určitých dokumentů vztahujících se k pohledávkám
 1. Na žádost dožadujícího orgánu dožádaný orgán doručí příjemci veškeré dokumenty vydané ve státě dožadujícího orgánu, včetně dokumentů soudního charakteru, vztahující se k pohledávce dle čl. 2 odst. 1 písm. b) nebo jejímu vymáhání.
 K žádosti o doručení dokumentů je připojen standardní formulář obsahující alespoň tyto informace:
 a)
 jméno, adresu a všechny ostatní informace umožňující identifikaci příjemce;
 b)
 účel doručení dokumentů a lhůtu, v níž by doručení mělo být provedeno;
 c)
 popis přiložených dokumentů a povahu a výši dané pohledávky;
 d)
 název, adresu a další kontaktní údaje týkající se:
 i)
 úřadu odpovědného za připojené dokumenty, a pokud jde o jiný úřad,
 ii)
 úřadu, kde lze získat další informace o doručovaném dokumentu nebo možnostech napadnout platební povinnost.
 2. Dožadující orgán předloží žádost o doručení podle tohoto článku pouze v případě, že nemůže dokument doručit podle předpisů vztahujících se na doručování daného dokumentu v jeho státě nebo by z takového doručení vyplývaly nepřiměřené těžkosti.
 3. Dožádaný orgán neprodleně uvědomí dožadující orgán o veškerých úkonech učiněných k vyřízení žádosti o doručení, a zejména o dni doručení dokumentu příjemci.
 Článek 26


text:
Způsoby doručování
 1. Dožádaný orgán zajistí, aby se doručení v dožádaném státě uskutečnilo v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy, pravidly a správní praxí.
 2. Odstavcem 1 není dotčen žádný jiný způsob doručení uplatněný příslušným orgánem dožadujícího státu v souladu s předpisy platnými v tomto státě.
 Příslušný orgán v dožadujícím státě může doručit jakýkoli dokument přímo doporučeným dopisem nebo elektronicky osobě v jiném státě, na jehož území tato dohoda platí.
 KAPITOLA 3
 Vymáhání pohledávek nebo předběžná opatření
 Článek 27
 Žádost o vymáhání pohledávky
 1. Na žádost dožadujícího orgánu dožádaný orgán vymáhá pohledávky, na něž se vztahuje doklad o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu.
 2. Dožadující orgán předá dožádanému orgánu veškeré důležité informace týkající se záležitosti, v níž byla podána žádost o vymáhání pohledávky, jakmile se o nich dozví.
 Článek 28
 Podmínky podání žádosti o vymáhání pohledávky
 1. Dožadující orgán nemůže požádat o vymáhání pohledávky, pokud pohledávka nebo doklad o její vymahatelnosti byly ve státě dožadujícího orgánu napadeny, s výjimkou případů, kdy se použije čl. 31 odst. 4 třetí pododstavec.
 2. Než dožadující orgán požádá o vymáhání pohledávky, použije příslušné postupy vymáhání pohledávky dostupné v jeho státě, s výjimkou těchto případů:
 a)
 pokud je zřejmé, že v daném státě neexistují žádná aktiva k vymáhání nebo že takové postupy nepovedou k úplnému uhrazení pohledávky, a dožadující orgán má konkrétní informace uvádějící, že dotčená osoba má aktiva ve státě dožádaného orgánu;
 b)
 pokud by uplatnění těchto postupů ve státě dožadujícího orgánu vedlo k nepřiměřeným obtížím.
 Článek 29
 Doklad o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožádaného orgánu a další přiložené dokumenty
 1. Ke každé žádosti o vymáhání pohledávky se přiloží jednotný doklad o její vymahatelnosti ve státě dožádaného orgánu.
 Tento jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky odráží v podstatných rysech obsah původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu a je jediným dokladem pro její vymáhání a předběžná opatření ve státě dožádaného orgánu. V tomto státě nepodléhá žádnému uznání, doplnění nebo nahrazení.
 Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky obsahuje alespoň tyto informace:
 a)
 informace umožňující identifikaci původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky, popis pohledávky, včetně jejího charakteru, období, jehož se pohledávka týká, veškerá data důležitá pro její vymáhání, jakož i její výši a její různé složky, jako např. jistinu, naběhlý úrok apod.;
 b)
 jméno a ostatní informace umožňující identifikaci dlužníka;
 c)
 název, adresu a další kontaktní údaje týkající se:
 i)
 úřadu odpovědného za vyměření pohledávky, a pokud jde o jiný úřad,
 ii)
 úřadu, kde lze získat další informace o dané pohledávce nebo možnostech napadnout platební povinnost.
 2. K žádosti o vymáhání pohledávky mohou být přiloženy další dokumenty vztahující se k pohledávce vydané ve státě dožadujícího orgánu.
 Článek 30
 Vyřízení žádosti o vymáhání pohledávky
 1. Pro účely vymáhání pohledávky ve státě dožádaného orgánu se pohledávka, která je předmětem žádosti o vymáhání, považuje za pohledávku tohoto státu, není-li v této dohodě stanoveno jinak. Dožádaný orgán využije pravomoci a postupy stanovené právními předpisy, pravidly a správními předpisy daného státu, jež se vztahují na tytéž pohledávky, není-li v této dohodě stanoveno jinak.
 Stát dožádaného orgánu není povinen přiznat pohledávkám, o


text:
jejichž vymáhání se žádá, přednostní postavení přiznávané obdobným pohledávkám vzniklým v tomto státě, pokud se strany nedohodly jinak nebo nestanoví-li jinak právní předpisy tohoto státu. Stát, který v rámci plnění této dohody přizná pohledávkám z jiného státu přednostní postavení, nesmí odmítnout přiznat za stejných podmínek totéž přednostní postavení stejným nebo obdobným pohledávkám jiných členských států Unie.
 Stát dožádaného orgánu vymáhá pohledávku ve své vlastní měně.
 2. Dožádaný orgán informuje řádným způsobem dožadující orgán o veškerých opatřeních, která na základě žádosti o vymáhání pohledávky přijal.
 3. Ode dne obdržení žádosti o vymáhání pohledávky účtuje dožádaný orgán úroky z prodlení podle platných právních a správních předpisů, jež se vztahují na jeho vlastní pohledávky.
 4. Dožádaný orgán může v případě, že to umožňují platné právní a správní předpisy, poskytnout dlužníkovi lhůtu k zaplacení nebo mu povolit placení ve splátkách a požadovat související úroky. O každém takovém rozhodnutí uvědomí dožadující orgán.
 5. Aniž je dotčen čl. 37 odst. 1, dožádaný orgán předá dožadujícímu orgánu vymožené částky pohledávky a úroku dle odstavců 3 a 4 tohoto článku.
 Článek 31
 Spory
 1. Spory týkající se pohledávky, původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu nebo jednotného dokladu o její vymahatelnosti ve státě dožádaného orgánu, jakož i spory týkající se platnosti doručení učiněného dožadujícím orgánem spadají do pravomoci příslušných orgánů státu dožadujícího orgánu. Napadne-li zúčastněná osoba v průběhu vymáhání pohledávku, původní doklad o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu nebo jednotný doklad o její vymahatelnosti ve státě dožádaného orgánu, dožádaný orgán tuto osobu informuje, že musí podat žalobu k příslušnému orgánu státu dožadujícího orgánu v souladu s platnými právními předpisy tohoto státu.
 2. Spory ohledně opatření k vymáhání pohledávek přijatých ve státě dožádaného orgánu nebo týkající se platnosti doručení učiněného orgánem dožádaného státu se předkládají příslušnému orgánu tohoto státu v souladu s jeho právními předpisy.
 3. Je-li podána žaloba podle odstavce 1, dožadující orgán o tom uvědomí dožádaný orgán a uvede, v jakém rozsahu pohledávka nebyla napadena.
 4. Jakmile dožádaný orgán obdrží od dožadujícího orgánu nebo zúčastněné osoby informace uvedené v odstavci 3, vymáhání napadené části pohledávky až do rozhodnutí orgánu příslušného v této věci pozastaví, nevyžádá-li si dožadující orgán na základě třetího pododstavce tohoto odstavce jinak.
 Na žádost dožadujícího orgánu, nebo považuje-li to dožádaný orgán za nezbytné, a aniž je dotčen článek 33, může dožádaný orgán přijmout předběžná opatření k zajištění vymáhání pohledávky, pokud to platné právní předpisy umožňují.
 Dožadující orgán může v souladu s platnými právními předpisy a správní praxí svého státu požádat dožádaný orgán, aby vymáhal napadenou pohledávku nebo napadenou část pohledávky, pokud to platné právní předpisy a správní praxe státu dožádaného orgánu umožňují. Každá takováto žádost musí být odůvodněná. Jestliže výsledek sporu poté zní ve prospěch dlužníka, je dožadující orgán povinen v souladu s platnými právními předpisy státu dožádaného orgánu vrátit všechny vymožené částky spolu s případným odškodněním.
 Pokud státy dožadujícího a dožádaného orgánu zahájily řízení vedoucí ke vzájemné dohodě, jehož výsledek může ovlivnit pohledávku, ve vztahu k níž byla podána žádost o pomoc, opatření k vymáhání se až do ukončení tohoto


text:
řízení pozastaví nebo zcela zastaví, s výjimkou bezprostředně naléhavého případu podvodu nebo platební neschopnosti. Pokud jsou opatření k vymáhání pohledávky pozastavena nebo zcela zastavena, použije se druhý pododstavec.
 Článek 32
 Změna nebo stažení žádosti o pomoc při vymáhání pohledávky
 1. Dožadující orgán neprodleně informuje dožádaný orgán o jakékoli následné změně své žádosti o vymáhání pohledávky nebo o jejím stažení a uvede důvody změny nebo stažení.
 2. Je-li změna žádosti zapříčiněna rozhodnutím příslušného orgánu uvedeného v čl. 31 odst. 1, dožadující orgán zašle toto rozhodnutí spolu s revidovaným jednotným dokladem o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožádaného orgánu. Dožádaný orgán poté přistoupí k dalším opatřením k vymáhání pohledávky na základě revidovaného dokladu.
 Vymáhání či předběžná opatření již učiněná na základě původního jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožádaného orgánu mohou na základě revidovaného dokladu pokračovat, s výjimkou případů, kdy byla důvodem ke změně žádosti neplatnost původního dokladu o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu nebo původního jednotného dokladu o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožádaného orgánu.
 Na revidovaný doklad se použijí články 29 a 31.
 Článek 33
 Žádost o předběžná opatření
 1. Dožádaný orgán, pokud to umožňuje vnitrostátní právo a v souladu s vnitrostátní správní praxí, přijme na žádost dožadujícího orgánu předběžná opatření potřebná k vymáhání pohledávky, pokud je pohledávka nebo doklad o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu v době podání žádosti napaden nebo pokud se na pohledávku dosud nevztahuje doklad o vymahatelnosti ve státě dožadujícího orgánu, jsou-li předběžná opatření v podobné situaci rovněž možná podle vnitrostátního práva a vnitrostátní správní praxe státu dožadujícího orgánu.
 K žádosti o přijetí předběžných opatření ve státě dožádaného orgánu se případně připojí dokument vypracovaný za účelem přijetí předběžných opatření ve státě dožadujícího orgánu a vztahující se k pohledávce, která je předmětem žádosti o vzájemnou pomoc. Tento dokument nepodléhá ve státě dožádaného orgánu žádnému uznání, doplnění nebo nahrazení.
 2. K žádosti o předběžná opatření mohou být přiloženy další dokumenty vztahující se k pohledávce.
 Článek 34
 Pravidla, kterými se řídí žádost o předběžná opatření
 Pro účely článku 33 se použijí obdobně čl. 27 odst. 2, čl. 30 odst. 1 a 2 a články 31 a 32.
 Článek 35
 Omezení povinností dožádaného orgánu
 1. Dožádaný orgán není povinen poskytnout pomoc uvedenou v článcích 27 až 33, jestliže by vymáhání pohledávky v důsledku situace dlužníka způsobilo vážné hospodářské nebo sociální obtíže ve státě dožádaného orgánu, pokud právní a správní předpisy tohoto státu povolují takovouto výjimku u vnitrostátních pohledávek.
 2. Dožádaný orgán není povinen poskytnout pomoc uvedenou v článcích 22 a 24 až 33, jestliže se původní žádost o pomoc podle článku 22, 24, 25, 27 nebo 33 týká pohledávek starších pěti let, počítáno ode dne splatnosti pohledávky ve státě dožadujícího orgánu do dne podání původní žádosti o pomoc.
 Byly-li však pohledávka nebo původní doklad o vymahatelnosti ve státě dožadujícího orgánu napadeny, má se za to, že pětiletá lhůta počíná běžet okamžikem, kdy stát dožadujícího orgánu dojde k závěru, že pohledávku nebo doklad o vymahatelnosti již nelze napadnout.
 V případech, kdy stát dožadujícího orgánu povolí odklad platby nebo splátkový režim,


text:
se má za to, že pětiletá lhůta počíná běžet okamžikem, kdy uplynula lhůta pro splacení celé pohledávky.
 V těchto případech však dožádaný orgán není povinen poskytnout pomoc ve vztahu k pohledávkám starším deseti let, počínaje dnem, kdy byla pohledávka původně splatná ve státě dožadujícího orgánu.
 3. Stát není povinen poskytnout pomoc, pokud celková částka pohledávek, na něž se vztahuje tato dohoda, na kterou je pomoc požadována, je menší než 1 500 EUR.
 4. Dožádaný orgán uvědomí dožadující orgán o důvodech odmítnutí žádosti o pomoc.
 Článek 36
 Otázky týkající se promlčení
 1. Otázky týkající se promlčecích lhůt se řídí výlučně platnými právními předpisy státu dožadujícího orgánu.
 2. Co se týká stavení, přerušení nebo prodloužení běhu promlčecích lhůt, má se za to, že jakékoli úkony související s vymáháním pohledávky provedené dožádaným orgánem či jeho jménem v souladu se žádostí o pomoc, které podle platných právních předpisů státu dožádaného orgánu stavějí, přerušují nebo prodlužují promlčecí lhůtu, mají stejný účinek ve státě dožadujícího orgánu pod podmínkou, že je příslušný odpovídající účinek stanoven platnými právními předpisy státu dožadujícího orgánu.
 Pokud stavení, přerušení nebo prodloužení běhu promlčecí lhůty není podle platných právních předpisů státu dožádaného orgánu možné, jakékoli úkony související s vymáháním pohledávky provedené dožádaným orgánem či jeho jménem v souladu se žádostí o pomoc, které by v případě, že by byly provedeny dožadujícím orgánem či jeho jménem v jeho státě, podle platných právních předpisů státu dožadujícího orgánu stavěly, přerušovaly nebo prodlužovaly promlčecí lhůtu, se z hlediska tohoto účinku považují za provedené v posledně uvedeném státě.
 Prvním a druhým pododstavcem není dotčeno právo státu dožadujícího orgánu přijmout opatření ke stavení, přerušení nebo prodloužení běhu promlčecí lhůty v souladu s platnými právními předpisy tohoto státu.
 3. Dožadující orgán a dožádaný orgán se vzájemně informují o případných úkonech, které přerušují, stavějí nebo prodlužují promlčecí lhůtu pohledávky, pro kterou byla požadována opatření k jejímu vymáhání nebo předběžná opatření, nebo které mohou mít tento účinek.
 Článek 37
 Náklady
 1. Kromě částek uvedených v čl. 30 odst. 5 usiluje dožádaný orgán v souladu s právními předpisy svého státu o to, aby od dotyčné osoby vymohl a ponechal si náklady, které mu v souvislosti s vymáháním vznikly.
 2. Státy se vzdávají všech vzájemných nároků na náhradu nákladů vzniklých při poskytování vzájemné pomoci na základě této dohody.
 Je-li však vymáhání zvlášť obtížné, způsobí velmi vysoké náklady nebo se týká boje proti organizovanému zločinu, mohou se dožadující a dožádaný orgán dohodnout na zvláštní úpravě náhrady nákladů.
 3. Bez ohledu na odstavec 2 ručí stát dožadujícího orgánu státu dožádaného orgánu za všechny náklady a ztráty vzniklé v souvislosti s úkony, které byly shledány neodůvodněnými co do oprávněnosti pohledávky nebo platnosti dokladu o vymahatelnosti pohledávky nebo dokladu umožňujícího přijetí předběžných opatření vydaného dožadujícím orgánem.
 KAPITOLA 4
 Obecná pravidla, jimiž se řídí všechny druhy žádostí o pomoc při vymáhání pohledávky
 Článek 38
 Použití jazyků
 1. Všechny žádosti o pomoc, standardní formuláře o doručení a jednotné doklady o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožádaného orgánu se zasílají v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků státu dožádaného orgánu,


text:
nebo je k nim připojen překlad do tohoto jazyka nebo do jednoho z těchto jazyků. Skutečnost, že některé části uvedených dokumentů jsou napsány v jazyce jiném, než je úřední jazyk nebo jeden z úředních jazyků státu dožádaného orgánu, nemá vliv na jejich platnost nebo na platnost příslušného řízení, pokud takový jiný jazyk je jazykem dohodnutým mezi dotyčnými státy.
 2. Dokumenty, které jsou předmětem žádosti o doručení podle článku 25, mohou být dožádanému orgánu zaslány v úředním jazyce státu dožadujícího orgánu.
 3. Jsou-li k žádosti připojeny jiné dokumenty, než je uvedeno v odstavcích 1 a 2, může dožádaný orgán v případě potřeby od dožadujícího orgánu vyžadovat překlad těchto dokumentů do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků státu dožádaného orgánu či do jiného jazyka vzájemně dohodnutého mezi dotyčnými státy.
 Článek 39
 Statistické údaje
 Strany dohody vždy do 30. června každého roku zašlou smíšenému výboru elektronickými prostředky seznam statistických údajů o uplatňování této hlavy dohody.
 Článek 40
 Standardní formuláře a komunikační prostředky
 1. Žádosti o informace podle čl. 22 odst. 1, žádosti o doručení podle čl. 25 odst. 1, žádosti o vymáhání pohledávek podle čl. 27 odst. 1 nebo žádosti o předběžná opatření podle čl. 33 odst. 1 a statistické údaje podle článku 39 jsou zasílány elektronickými prostředky pomocí standardního formuláře, ledaže by toto nebylo proveditelné z technických důvodů. Tyto standardní formuláře jsou, pokud možno, používány rovněž pro případnou další komunikaci ohledně žádosti.
 Jednotný doklad o vymahatelnosti pohledávky ve státě dožádaného orgánu, doklad umožňující přijetí předběžných opatření ve státě dožadujícího orgánu a ostatní dokumenty uvedené v článcích 29 a 33 jsou rovněž zasílány elektronickými prostředky, ledaže by to nebylo proveditelné z technických důvodů.
 Ke standardním formulářům mohou být případně připojeny zprávy, výkazy a jiné dokumenty či jejich ověřené kopie nebo výpisy z nich, které jsou rovněž zasílány elektronickými prostředky, ledaže by toto nebylo proveditelné z technických důvodů.
 Standardní formuláře a komunikace elektronickými prostředky se mohou použít rovněž při výměně informací podle článku 23.
 2. Odstavec 1 se nevztahuje na informace a dokumenty získané během přítomnosti úředníků v prostorách správních orgánů v jiném státě nebo při účasti ve správních šetřeních v jiném státě podle článku 24.
 3. Nejsou-li pro komunikaci použity elektronické prostředky nebo standardní formuláře, není tím dotčena platnost získaných informací nebo opatření přijatých při vyřizování žádosti o pomoc.
 4. Síť elektronických komunikací a standardní formuláře pro účely plnění této dohody lze použít rovněž pro pomoc při vymáhání jiných pohledávek než pohledávek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b), pokud takovou pomoc umožňuje jiný bilaterální nebo multilaterální právně závazný akt o správní spolupráci mezi danými státy.
 5. Dokud a do té míry, do jaké nebudou smíšeným výborem přijata podrobná pravidla provádění této hlavy, se příslušné orgány budou řídit pravidly a používat standardní formuláře, jež platí pro provádění směrnice Rady 2010/24/EU (5), přičemž se má za to, že termín „členské státy“ se vztahuje také na Norsko.
 Bez ohledu na předchozí pododstavec a nedohodnou-li se dotyčné státy jinak, provede stát dožádaného orgánu převod vymožených částek ve prospěch státu dožadujícího orgánu v eurech. Státy,


text:
jejichž oficiální měnou není euro, se o měně, v níž bude převod vymožených částek proveden, dohodnou s Norskem a uvědomí o tom smíšený výbor.
 HLAVA IV
 PROVÁDĚNÍ A UPLATŇOVÁNÍ
 Článek 41
 Smíšený výbor
 1. Strany dohody ustavují smíšený výbor složený ze zástupců stran dohody. Smíšený výbor zajišťuje řádné fungování a provádění této dohody.
 2. Smíšený výbor vydává doporučení ohledně prosazování cílů této dohody a přijímá rozhodnutí o:
 a)
 stanovení četnosti automatické výměny informací podle článku 11, praktických opatření s ní souvisejících a přesných kategorií informací, které jsou předmětem této výměny;
 b)
 přezkumu výsledků automatické výměny informací v rámci každé kategorie stanovené podle písmene a), tak aby bylo zajištěno, že k tomuto typu výměny dochází pouze v případech, kdy se jedná o nejúčinnější způsob výměny informací;
 c)
 zavedení nových kategorií informací, jež jsou předmětem výměny podle článku 11, pokud automatická výměna představuje ten nejúčinnější způsob spolupráce;
 d)
 přijetí standardního formuláře pro předávání informací podle čl. 21 odst. 1 a čl. 40 odst. 1;
 e)
 stanovení předmětu přenosu pomocí sítě CCN/CSI nebo jinými prostředky;
 f)
 stanovení výše a způsobu úhrady finančního příspěvku Norska do souhrnného rozpočtu Unie na náklady spojené s jeho připojením do evropských informačních systémů, a to s ohledem na rozhodnutí uvedená v písmenech d) a e);
 g)
 přijetí prováděcích pravidel pro praktická opatření ohledně organizace kontaktů mezi ústředními kontaktními orgány a kontaktními útvary uvedenými v čl. 4 odst. 2 písm. b) a odst. 3 písm. b);
 h)
 zavedení praktických opatření týkajících se spolupráce ústředních kontaktních orgánů ve vztahu k provádění čl. 4 odst. 5;
 i)
 přijetí prováděcích pravidel pro přepočet částek, které mají být vymáhány, a pro převod vymožených částek;
 j)
 stanovení postupu pro uzavření dohody o úrovni služeb uvedené v článku 5;
 k)
 změně odkazů na právní akty Unie a Norska uvedených v této dohodě.
 3. Smíšený výbor jedná jednomyslně. Rozhodnutí smíšeného výboru jsou pro strany závazná. Smíšený výbor přijme svůj jednací řád.
 4. Smíšený výbor se schází nejméně jednou za dva roky. Kterákoliv ze stran může požádat o svolání zasedání. Smíšenému výboru předsedají střídavě obě strany. Datum a místo konání jednotlivých zasedání, jakož i jejich program, stanoví strany dohodou.
 5. Pokud si některá ze stran přeje dohodu revidovat, předloží návrh smíšenému výboru, který vydá doporučení, zejména k zahájení jednání dle pravidel mezinárodních jednání stran dohody.
 Článek 42
 Řešení sporů
 Spory mezi stranami týkající se výkladu nebo uplatňování této dohody se řeší formou konzultací v rámci smíšeného výboru. V zájmu řešení sporu strany předloží smíšenému výboru relevantní informace nezbytné k důkladnému posouzení příslušné záležitosti.
 HLAVA V
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 43
 Územní působnost
 Tato dohoda se vztahuje na území Norska, jak je vymezené v článku 1-2 norského zákona č. 58 o dani z přidané hodnoty ze dne 19. června 2009, a na území, na něž se vztahuje Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, a za podmínek v těchto smlouvách stanovených, s výjimkou území uvedených v článku 6 směrnice 2006/112/ES.
 Článek 44
 Vstup v platnost, trvání a ukončení dohody
 1. Tuto dohodu schválí strany v souladu


text:
se svými vnitřními právními postupy.
 2. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si strany navzájem oznámí dokončení vnitřních právních postupů podle odstavce 1.
 3. Tato dohoda se sjednává na dobu neurčitou. Kterákoliv ze stran může druhé straně písemně oznámit svůj úmysl dohodu ukončit. Ukončení dohody nabývá účinku šest měsíců od data oznámení.
 4. Oznámení dle tohoto článku se v případě Unie zasílají Generálnímu sekretariátu Rady Evropské unie a v případě Norska norskému ministerstvu zahraničních věcí.
 Článek 45
 Příloha
 Příloha této dohody tvoří její nedílnou součást.
 Článek 46
 Vztah k dvoustranným a mnohostranným dohodám a ujednáním mezi státy
 V případě jakýchkoli nesrovnalostí mají ustanovení této dohody přednost před ustanoveními jakéhokoli dvoustranného nebo mnohostranného právně závazného nástroje o správní spolupráci, boji proti podvodům a vymáhání pohledávek v oblasti DPH uzavřeného mezi členským státem nebo členskými státy Unie a Norskem.
 Článek 47
 Závazné znění
 Tato smlouva je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a norském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Článek 48
 Rozšíření této dohody na nové členské státy Unie
 Pokud se některá země stane členským státem Unie, stane se znění této dohody v jazyce nově přistupujícího členského státu podle rozhodnutí Rady Unie závazným formou výměny dopisů mezi Unií a Norskem.
 Съставено в София на шести февруари две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Sofía, el seis de febrero de dos mil dieciocho.
 V Sofii dne šestého února dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Sofia den sjette februar to tusind og atten.
 Geschehen zu Sofia am sechsten Februar zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta veebruarikuu kuuendal päeval Sofias.
 Έγινε στη Σόφια, στις έξι Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Sofia on the sixth day of February in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Sofia, le six février deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Sofiji šestog veljače godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Sofia, addì sei febbraio duemiladiciotto.
 Sofijā, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada sestajā februārī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų vasario šeštą dieną Sofijoje.
 Kelt Szófiában, a kétezer-tizennyolcadik év február havának hatodik napján.
 Magħmul f'Sofija fis-sitt jum ta’ Frar fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Sofia, zes februari tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Sofii dnia szóstego lutego dwa tysiące osiemnastego roku.
 Feito em Sófia, em seis de fevereiro de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Sofia, la șase februarie două mii optsprezece.
 V Sofii šiesteho februára dvetisícosemnásť.
 V Sofiji, dne šestega februarja leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Sofiassa kuudentena päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Sofia den sjätte februari år tjugohundraarton.
 Utferdiget i Sofia, den sjette februar totusenogatten.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie


text:
W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 For Den europeiske union
 За Кралство Норвегия
 Por el Reino de Noruega
 Za Norské království
 For Kongeriget Norge
 Für das Königreich Norwegen
 Norra Kuningriigi nimel
 Για το Βασίλειο της Νορβηγίας
 For the Kingdom of Norway
 Pour le Royaume de Norvège
 Za Kraljevinu Norvešku
 Per il Regno di Norvegia
 Norvēģijas Karalistes vārdā –
 Norvegijos Karalystės vardu
 A Norvég Királyság részéről
 Għar-Renju tan-Norveġja
 Voor het Koninkrijk Noorwegen
 W imieniu Królestwa Norwegii
 Pelo Reino da Noruega
 Pentru Regatul Norvegiei
 Za Nórske kráľovstvo
 Za Kraljevino Norveško
 Norjan kuningaskunnan puolesta
 För Konungariket Norge
 For Kongeriket Norge
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31).
 (2) Úř. věst. L 347, 11.12.2006, s. 1.
 (3) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 282/2011 ze dne 15. března 2011, kterým se stanoví prováděcí opatření ke směrnici 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 77, 23.3.2011, s. 1).
 (4) Nařízení Rady (EU) č. 904/2010 ze dne 7. října 2010 o správní spolupráci a boji proti podvodům v oblasti daně z přidané hodnoty (Úř. věst. L 268, 12.10.2010, s. 1).
 (5) Směrnice Rady 2010/24/EU ze dne 16. března 2010 o vzájemné pomoci při vymáhání pohledávek vyplývajících z daní, poplatků, cel a jiných opatření (Úř. věst. L 84, 31.3.2010, s. 1).
 PŘÍLOHA
 Seznam dodávek zboží a poskytnutých služeb, na něž se vztahuje čl. 7 odst. 4:
 1)
 dovozy zanedbatelné hodnoty (článek 23 směrnice Rady 2009/132/ES (1));
 2)
 služby spojené s nemovitým majetkem (článek 47 směrnice 2006/112/ES);
 3)
 telekomunikační služby, služby rozhlasového a televizního vysílání a elektronicky poskytované služby čl. 3 písm. t) této dohody.
 (1) Směrnice rady 2009/132/ES ze dne 19. října 2009, kterou se vymezuje oblast působnosti čl. 143 písm. b) a c) směrnice 2006/112/ES, pokud se jedná o osvobození některých druhů zboží od daně z přidané hodnoty při konečném dovozu (Úř. věst. L 292, 10.11.2009, s. 5).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998D0507(02)
 Úřední věstník L 134 , 07/05/1998 S. 0003 - 0003
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 75/97ze dne 12. listopadu 1997,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 63/97 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Komise 96/64/ES ze dne 2. října 1996, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 77/389/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se odtahových úchytů motorových vozidel [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 28 (směrnice Rady 77/389/EHS) kapitoly I přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 396 L 0064: směrnice Komise 96/64/ES ze dne 2. října 1996 (Úř. věst. L 258, 11.10.1996, s. 26)."Článek 2Znění směrnice 96/64/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. února 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 12. listopadu 1997.Za Smíšený výbor EHPpředsedaE. Bull[1] Úř. věst. L 30, 5.2.1998, s. 34.[2] Úř. věst. L 258, 11.10.1996, s. 26.--------------------------------------------------


text:
 14.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 328/20
 ROZHODNUTÍ RADY
 ze dne 10. listopadu 2009
 o uzavření dohody ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé
 (2010/771/ES)
 RADA EVROPSKÉ UNIE,
 s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 133 ve spojení s čl. 300 odst. 2 prvním pododstavcem první větou této smlouvy,
 s ohledem na návrh Komise,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Dne 24. února 2006 zmocnila Rada Komisi k zahájení jednání s partnery z oblasti Středomoří za účelem zavedení mechanismu pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení.
 (2)
 Jednání vedla Komise za konzultace s výborem zřízeným článkem 133 Smlouvy a v rámci směrnic pro jednání vydaných Radou.
 (3)
 Komise ukončila jednání o dohodě ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (1).
 (4)
 Uvedená dohoda by měla být schválena,
 ROZHODLA TAKTO:
 Článek 1
 Dohoda ve formě Protokolu mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé, se schvaluje jménem Společenství.
 Znění dohody se připojuje k tomuto rozhodnutí.
 Článek 2
 Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu ve formě protokolu zavazující Společenství.
 V Bruselu dne 10. listopadu 2009.
 Za Radu
 předseda
 A. BORG
 (1) Úř. věst. L 143, 30.5.2006, s. 2.
 PROTOKOL
 mezi Evropským společenstvím a Libanonskou republikou, kterým se zřizuje mechanismus pro urovnávání sporů týkajících se obchodních ustanovení Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé
 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
 dále jen „Společenství“,
 na jedné straně a
 LIBANONSKÁ REPUBLIKA,
 dále jen „Libanon“,
 na straně druhé
 SE DOHODLY TAKTO:
 KAPITOLA I
 CÍL A OBLAST PŮSOBNOSTI
 Článek 1
 Cíl
 Cílem tohoto protokolu je předcházet sporům obchodní povahy mezi stranami a urovnávat je za účelem dosažení pokud možno oboustranně přijatelného řešení.
 Článek 2
 Uplatňování protokolu
 Tento protokol se vztahuje na jakýkoli spor o výklad a použití hlavy II (s výjimkou článků 23, 24 a 25) Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Libanonskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda o přidružení“), není-li výslovně stanoveno jinak (1). Článek 82 dohody o přidružení se použije na spory o výklad a použití jiných ustanovení uvedené dohody.
 KAPITOLA II
 KONZULTACE A MEDIACE
 Článek 3
 Konzultace
 1. Strany se snaží veškeré spory o výklad a použití ustanovení uvedených v článku 2 řešit v dobré víře konzultacemi v Radě přidružení s cílem dohodnout se na rychlém, nestranném a oboustranně přijatelném řešení.
 2. Strana, která si přeje zahájit konzultaci,


text:
podá druhé straně a v kopii podvýboru pro průmysl, obchod a služby písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a ustanovení dohody o přidružení, jež považuje za použitelná.
 3. Konzultace se uskuteční do třiceti dnů ode dne obdržení žádosti a probíhají na území strany, jíž je žádost o konzultace směřována, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se považují za ukončené do šedesáti dnů ode dne obdržení žádosti, pokud se strany nedohodnou, že budou v konzultacích pokračovat. Konzultace, a zejména veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
 4. V naléhavých situacích, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, se konzultace zahájí do patnácti dnů ode dne obdržení žádosti a považují se za ukončené do třiceti dnů ode dne obdržení žádosti.
 5. Pokud strana, jíž je žádost směřována, neodpoví do deseti pracovních dnů ode dne jejího obdržení nebo pokud se konzultace neuskuteční ve lhůtách stanovených v odstavci 3 nebo 4 anebo pokud se konzultace uskutečnily bez dosažení oboustranně přijatelného řešení, může žádající strana požádat o ustavení rozhodčího soudu podle článku 5.
 Článek 4
 Mediace
 1. Pokud nelze na základě konzultací dosáhnout oboustranně přijatelného řešení, mohou strany po vzájemné dohodě využít služeb mediátora. Žádost o mediaci musí být předložena písemně podvýboru pro průmysl, obchod a služby s uvedením opatření, které bylo předmětem konzultací, a vzájemně dohodnutého mandátu pro mediaci. Každá strana žádosti o mediaci s porozuměním posoudí.
 2. Nedohodnou-li se strany na osobě mediátora do pěti pracovních dnů od data obdržení žádosti o mediaci, vyberou předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci mediátora losem z osob, které jsou uvedeny na seznamech sestavených podle článku 19 a které nejsou státními příslušníky ani jedné ze stran. Výběr se provede do deseti pracovních dnů ode dne obdržení žádosti o mediaci. Mediátor do třiceti dnů od svého jmenování svolá jednání s účastníky sporu. Strany předloží mediátorovi veškeré podklady nejpozději patnáct dnů před setkáním a mediátor si může vyžádat další informace od stran nebo od znalců nebo technických poradců, pokud to považuje za nezbytné. Takto získané informace musí být sděleny oběma stranám a předloženy jim k vyjádření. Mediátor vydá stanovisko do čtyřiceti pěti dnů od svého výběru.
 3. Stanovisko mediátora může obsahovat doporučení pro urovnání sporu k opatřením, která jsou v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Stanovisko mediátora není závazné.
 4. Lhůty uvedené v odstavci 2 mohou strany vzájemnou dohodou změnit. Tyto lhůty může změnit také mediátor na žádost některé ze stran nebo z vlastního podnětu s ohledem na konkrétní obtíže dotčené strany a na složitost případu.
 5. Vlastní mediace, a zejména stanovisko prostředníka, veškeré informace zveřejněné a postoje zaujaté stranami během těchto řízení, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčeny práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
 6. Na základě dohody stran může mediační řízení pokračovat v průběhu rozhodčího řízení.
 7. Mediátora lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 17 až 20 jednacího řádu a v souladu s


text:
postupy uvedenými tamtéž.
 KAPITOLA III
 ŘÍZENÍ O UROVNÁNÍ SPORU
 ODDÍL I
 Rozhodčí řízení
 Článek 5
 Zahájení rozhodčího řízení
 1. Pokud se stranám nepodaří urovnat spor konzultacemi podle článku 3 ani mediací podle článku 4, může žalující strana požádat o ustavení rozhodčího soudu.
 2. Písemná žádost o ustavení rozhodčího soudu se zašle žalované straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení uvedená v článku 2. O ustavení rozhodčího soudu se požádá nejpozději osmnáct měsíců ode dne obdržení žádosti o konzultace, aniž je dotčeno právo žalující strany požádat v budoucnu o nové konzultace ke stejné záležitosti.
 Článek 6
 Ustavení rozhodčího soudu
 1. Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců.
 2. Do deseti pracovních dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení rozhodčího soudu, zahájí strany konzultace s cílem dosáhnout dohody ohledně složení rozhodčího soudu.
 3. Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na jeho složení ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může kterákoli strana požádat předsedy podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupce, aby byli všichni tři členové vybráni losem ze seznamu sestaveného podle článku 19, a to jedna osoba z osob navržených žalující stranou, jedna osoba z osob navržených žalovanou stranou a jedna osoba z osob, které obě strany navrhly na funkci předsedy. V případě, že se strany dohodnou na jednom či dvou členech rozhodčího soudu, zbývající člen či členové se vyberou stejným postupem.
 4. Předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby nebo jejich zástupci vyberou rozhodce do pěti pracovních dnů od podání žádosti podle odstavce 3.
 5. Rozhodčí soud je ustaven dnem, kdy jsou vybráni všichni tři rozhodci.
 6. Rozhodce lze změnit pouze z důvodů uvedených v bodech 17 až 20 jednacího řádu a v souladu s postupy uvedenými tamtéž.
 Článek 7
 Průběžná zpráva soudu
 Rozhodčí soud předloží stranám průběžnou zprávu rozebírající zjištěné skutečnosti, použitelnost příslušných ustanovení a základní zdůvodnění zjištění a učiněných doporučení do sto dvaceti dnů ode dne svého ustavení. Kterákoli ze stran může rozhodčí soud do patnácti dnů od tohoto předložení písemně požádat o přezkoumání určitého aspektu prozatímní zprávy. Závěry konečné zprávy soudu obsahují posouzení argumentů vznesených v průběhu fáze prozatímního přezkumu.
 Článek 8
 Rozhodnutí rozhodčího soudu
 1. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do sto padesáti dnů ode dne svého ustavení. Pokud předseda rozhodčího soudu usoudí, že tuto lhůtu nelze dodržet, uvědomí o tom písemně strany a podvýbor pro průmysl, obchod a služby s uvedením důvodů zpoždění a dne předpokládaného dokončení práce soudu. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě oznámeno později než sto osmdesát dnů po jeho ustavení.
 2. V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vyvine rozhodčí soud veškeré úsilí, aby rozhodnutí oznámil do sedmdesáti pěti dnů ode dne svého ustavení. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě učiněno později než devadesát dnů po jeho ustavení. Rozhodčí soud vydá předběžné rozhodnutí do deseti dnů ode dne svého


text:
ustavení, pokud se domnívá, že jde o naléhavý případ.
 3. Rozhodčí soud na žádost kterékoli ze stran kdykoli pozastaví práci na dobu nepřesahující dvanáct měsíců a na konci tohoto dohodnutého období na žádost žalující strany práci obnoví. Pokud žalující strana nepožádá, aby rozhodčí soud obnovil práci, před koncem dohodnuté doby pozastavení, rozhodčí řízení končí. Pozastavením a ukončením práce rozhodčího soudu nejsou dotčena práva kterékoli ze stran na další řízení týkající se stejné věci.
 ODDÍL II
 Provedení rozhodnutí
 Článek 9
 Provedení rozhodnutí rozhodčího soudu
 Každá strana přijme veškerá opatření nezbytná k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu a strany usilují o dohodu o přiměřené lhůtě k provedení tohoto rozhodnutí.
 Článek 10
 Přiměřená lhůta k provedení rozhodnutí
 1. Do třiceti dnů od obdržení oznámení o rozhodnutí rozhodčího soudu stranami sdělí žalovaná strana žalující straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby, jakou dobu potřebuje k provedení rozhodnutí (dále jen „přiměřená lhůta“), není-li je možné provést okamžitě.
 2. Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, požádá žalující strana do dvaceti dnů od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí soud, aby délku přiměřené lhůty určil. Tuto žádost současně oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne podání žádosti.
 3. Přiměřenou lhůtu lze vzájemnou dohodou stran prodloužit.
 Článek 11
 Přezkum opatření přijatých k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu
 1. Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím přiměřené lhůty veškerá opatření, která musí přijmout k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu.
 2. Pokud se strany nemohou dohodnout ohledně existence opatření oznámeného podle odstavce 1 nebo jeho souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, může žalující strana písemně požádat rozhodčí soud o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí obsahovat konkrétní sporná opatření a vysvětlovat, jakým způsobem je toto opatření v rozporu s ustanoveními uvedenými v článku 2. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí do devadesáti dnů od podání žádosti. V naléhavých případech, zejména těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží, vydá rozhodčí soud rozhodnutí do čtyřiceti pěti dnů od podání žádosti.
 Článek 12
 Dočasná nápravná opatření v případě neprovedení rozhodnutí
 1. Pokud žalovaná strana neoznámí opatření přijaté k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření oznámené podle čl. 11 odst. 1 je v rozporu s povinnostmi dotyčné strany podle ustanovení uvedených v článku 2, žalovaná strana na případnou žádost žalující strany předloží nabídku dočasného vyrovnání.
 2. Pokud do třiceti dnů po uplynutí přiměřené lhůty není dosaženo dohody ohledně vyrovnání nebo je oznámeno rozhodnutí rozhodčího soudu podle článku 11, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí není v souladu s ustanoveními uvedenými s článku 2, je žalující strana oprávněna po oznámení druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby pozastavit provádění závazků vyplývajících z ustanovení uvedených v článku 2 na úrovni odpovídající zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému tímto porušením. Žalující strana může uplatňovat pozastavení


text:
po dobu deseti dnů ode dne obdržení oznámení žalované strany, pokud žalovaná strana nepožádala o rozhodčí řízení podle odstavce 3.
 3. Domnívá-li se žalovaná strana, že úroveň pozastavení není úměrná zrušení nebo zmenšení způsobenému tímto porušením, může písemně požádat rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby před uplynutím lhůty deseti pracovních dnů uvedené v odstavci 2. Rozhodčí soud, případně s přihlédnutím ke znaleckému posudku, oznámí své rozhodnutí o úrovni pozastavení závazků stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do třiceti dnů ode dne pozastavení závazků. Závazky nesmějí být pozastaveny, dokud rozhodčí soud nevydá rozhodnutí, a všechna pozastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího soudu.
 4. Pozastavení závazků je dočasné a uplatňuje se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 13, nebo dokud se strany nedohodnou na urovnání sporu.
 Článek 13
 Přezkum opatření k provedení rozhodnutí přijatých po pozastavení závazků
 1. Žalovaná strana oznámí druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby veškerá opatření, která přijala k provedení rozhodnutí rozhodčího soudu, a žádost o to, aby žalující strana ukončila pozastavení závazků.
 2. Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními uvedenými v článku 2 do třiceti dnů ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí soud o přijetí rozhodnutí v této věci. Tuto žádost oznámí současně druhé straně a podvýboru pro průmysl, obchod a služby. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby do čtyřiceti pěti dnů ode dne podání žádostí. Pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření přijaté k provedení rozhodnutí je v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 2, pozastavení závazků se ukončí.
 ODDÍL III
 Společná ustanovení
 Článek 14
 Oboustranně přijatelné řešení
 Strany si mohou kdykoliv sjednat oboustranně přijatelné řešení sporu podle tohoto protokolu. Uvědomí o tom podvýbor pro průmysl, obchod a služby a rozhodčí soud. Po oznámení oboustranně přijatelného řešení rozhodčí soud ukončí svou práci a řízení končí.
 Článek 15
 Jednací řád
 1. Řízení o urovnání sporu podle kapitoly III tohoto protokolu se řídí jednacím řádem připojeným k tomuto protokolu.
 2. Veškerá jednání rozhodčího soudu jsou v souladu s jednacím řádem veřejná, pokud se strany nedohodnou jinak.
 Článek 16
 Informace a technické poradenství
 1. Na žádost strany nebo z vlastního podnětu si může rozhodčí soud vyžádat jakékoli informace z jakéhokoli zdroje, včetně od stran, pokud to považuje pro účely rozhodčího řízení za potřebné. Rozhodčí soud má zejména právo vyžádat si znalecký posudek, považuje-li to za nezbytné. Rozhodčí soud konzultuje výběr znalců se stranami. Není vázán názorem stran na tyto znalce. Informace získané tímto způsobem musí být sděleny každé ze stran a předloženy jim k vyjádření.
 2. Fyzické nebo právnické osoby usazené na území stran se zájmem na řízení jsou oprávněny předložit rozhodčímu soudu informace (jako amici curiae) za podmínek stanovených v jednacím řádu. Tyto informace se smějí týkat pouze věcné stránky


text:
sporu a nikoli právních otázek.
 Článek 17
 Pravidla výkladu
 Rozhodčí soud vykládá ustanovení uvedená v článku 2 podle obvyklých pravidel výkladu mezinárodního práva veřejného, včetně pravidel Vídeňské úmluvy o smluvním právu. Rozhodnutím rozhodčího soudu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních uvedených v článku 2.
 Článek 18
 Rozhodování rozhodčího soudu
 1. Rozhodčí soud se snaží rozhodnutí dosáhnout společnou dohodou. Pokud však není k rozhodnutí možné takto dospět, rozhodne o předmětu sporu většinovým hlasováním.
 2. Rozhodnutí rozhodčího soudu je závazné pro strany a nezakládá práva ani povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištěný skutkový stav, použitelnost příslušných ustanovení dohody o přidružení a základní odůvodnění zjištění a učiněných závěrů. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby zveřejní celé rozhodnutí rozhodčího soudu, pokud se nerozhodne jinak v zájmu zajištění důvěrnosti důvěrných obchodních informací.
 KAPITOLA IV
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 19
 Seznamy rozhodců
 1. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby do šesti měsíců od vstupu tohoto protokolu v platnost sestaví seznam nejméně patnácti osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá ze stran může jako rozhodce navrhnout nejméně pět osob. Obě strany rovněž vyberou alespoň pět osob, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby odpovídá za udržování seznamu na výše uvedené úrovni.
 2. Rozhodci musí mít odborné znalosti a zkušenosti v oblasti práva a mezinárodního obchodu. Musí být nezávislí, zastávat tuto funkci jako soukromé osoby a nejednat podle pokynů žádné organizace nebo vlády, ani nesmí být spojeni s vládou žádné ze stran a musí jednat v souladu s kodexem chování přiloženým k tomuto protokolu.
 3. Podvýbor pro průmysl, obchod a služby může sestavit další seznamy nejméně patnácti osob s odborným znalostmi v oborech, kterých se dohoda o přidružení týká, nebo zkušeností v oblasti mediace. Použije-li se postup výběru podle čl. 6 odst. 2, smějí předsedové podvýboru pro průmysl, obchod a služby se souhlasem stran použít takový oborový seznam.
 Článek 20
 Vztah k závazkům WTO
 1. Využitím ustanovení tohoto protokolu o urovnávání sporů není dotčeno žádné opatření v rámci WTO, včetně opatření pro urovnávání sporů.
 2. Avšak pokud některá ze stran ve vztahu ke konkrétnímu opatření zahájila řízení o urovnání sporu buď podle tohoto protokolu, nebo podle Dohody o WTO, nesmí zahájit řízení o urovnání téhož sporu v rámci druhého z těchto fór, dokud není ukončeno první řízení. Dále strana nesmí požádat o řešení porušení závazku, který je totožný v rámci dohody o přidružení a v rámci Dohody o WTO, na obou fórech. V takovém případě po zahájení řízení o urovnání sporu nepožádá žádná ze stran o řešení porušení téhož závazku v rámci druhé dohody před druhým fórem, ledaže by zvolené fórum o žádosti nerozhodlo z procesních nebo jurisdikčních důvodů.
 3. Pro účely odstavce 2 se:
 —
 řízení o urovnání sporu podle Dohody o WTO považuje za zahájené žádostí strany o ustavení soudu podle článku 6 Ujednání o pravidlech a řízení při řešení sporů WTO a za ukončené okamžikem, kdy orgán pro urovnávání sporů


text:
přijme zprávu soudu nebo případně zprávu odvolacího orgánu podle článku 16 a čl. 17 odst. 14 uvedeného ujednání,
 —
 řízení o urovnání sporu podle tohoto protokolu považuje za zahájené žádostí strany o ustavení rozhodčího soudu podle čl. 5 odst. 1 a za ukončené okamžikem, kdy rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí stranám a podvýboru pro průmysl, obchod a služby podle článku 8.
 4. Tento protokol nebrání žádné straně v uplatnění pozastavení závazků schválených orgánem pro urovnávání sporů WTO. Dohoda o WTO se nepoužije s cílem zabránit jedné ze stran v pozastavení závazků podle tohoto protokolu.
 Článek 21
 Lhůty
 1. Všechny lhůty stanovené v tomto protokolu, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích soudů, se počítají v kalendářních dnech ode dne následujícího po opatření nebo skutečnosti, které se týkají, není-li stanoveno jinak.
 2. Veškeré lhůty stanovené v tomto protokolu mohou být změněny vzájemnou dohodou stran. Strany s porozuměním posuzují žádosti o prodloužení jakékoli lhůty z důvodu obtíží, jimž čelí některá ze stran při plnění postupů podle tohoto protokolu. Na žádost některé ze stran může rozhodčí soud změnit lhůty platné pro řízení, přičemž zohlední různou úroveň rozvoje stran.
 Článek 22
 Revize a změna protokolu
 1. Rada přidružení může kdykoli posoudit provádění tohoto protokolu a jeho příloh za účelem rozhodnutí o jejich pokračování, změně nebo ukončení.
 2. Rada přidružení může rozhodnout o změně tohoto protokolu a jeho příloh. Každá změna může být podmíněna dodržením povinností, které ukládá vnitřní právo platné pro každou ze stran.
 Článek 23
 Vstup v platnost
 Strany schválí tento protokol podle vlastních schvalovacích postupů. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, ke kterému si strany vzájemně oznámí, že postupy zmíněné v tomto článku byly dokončeny.
 V Bruselu dne 11. listopadu 2010 ve dvojím vyhotovení v jazycích anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā
 Europos Sajungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Релублика Ливан
 Por la República Libanesa
 Za Libanonskou republiku
 For Den Libanesiske Republik
 Für die Libanesische Republik
 Liibanoni Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία του Λιβάνου
 For the Republic of Lebanon
 Pour la République libanaise
 Per la Repubblica libanese
 Libānas Republikas vārdā
 Libano Respublikos vardu
 A Libanoni Köztársaság részéről
 Għar-repubblika tal-Libanu
 Voor de Republiek Libanon
 W imieniu Republiki Libańskiej
 Pela República do Líbano
 Pentru Republica Libaneză
 Za Libanonskú republiku
 Za Republiko Libanon
 Libanonin tasavallan puolesta
 För Republiken Libanon
 (1) Tímto protokolem není dotčen článek 33 Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce.
 PŘÍLOHY
 PŘÍLOHA I
 :
 JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ
 PŘÍLOHA II
 :


text:
KODEX JEDNÁNÍ PRO ČLENY ROZHODČÍCH TRIBUNÁLŮ A PROSTŘEDNÍKY
 PŘÍLOHA I
 JEDNACÍ ŘÁD PRO ROZHODČÍ ŘÍZENÍ
 Obecná ustanovení
 1.
 Pro účely tohoto protokolu a tohoto jednacího řádu se rozumí:
 a)
 „poradcem“ osoba určená jednou ze stran s úkolem radit nebo pomáhat této straně ve spojitosti s řízením před rozhodčím soudem;
 b)
 „žalující stranou“ strana, která žádá o ustavení rozhodčího soudu podle článku 5 tohoto protokolu;
 c)
 „žalovanou stranou“ strana, která údajně porušila ustanovení uvedená v článku 2 tohoto protokolu;
 d)
 „rozhodčím soudem“ rozhodčí soud ustavený podle článku 6 tohoto protokolu;
 e)
 „zástupcem strany“ zaměstnanec nebo jiná osoba jmenovaná ministerstvem nebo jiným orgánem státní správy nebo libovolným jiným veřejnoprávním subjektem strany;
 f)
 „dnem“ kalendářní den, není-li uvedeno jinak.
 2.
 Logistické zabezpečení řízení o urovnání sporu, zejména organizaci ústních jednání, zajišťuje žalovaná strana, pokud se strany nedohodnou jinak. Společenství však nese náklady spojené s organizací s výjimkou výdajů na odměny a náklady hrazené mediátorům a rozhodcům, jež jsou sdíleny.
 Oznámení
 3.
 Strany a rozhodčí soud předají veškeré žádosti, oznámení, písemná podání nebo jiné písemnosti faxem, přičemž týž den odešlou elektronickou poštou elektronickou kopii. Není-li prokázán opak, považuje se zpráva za doručenou v den odeslání.
 4.
 Nejpozději ke vstupu tohoto protokolu v platnost se strany vzájemně informují o určených kontaktních místech pro veškerá oznámení.
 5.
 Nevýznamné písařské chyby v žádostech, oznámeních, písemných podáních nebo jiných písemnostech vztahujících se k řízení před rozhodčím soudem mohou být opraveny doručením nové verze písemnosti s jasně vyznačenými změnami.
 6.
 Pokud poslední den pro doručení připadne na den pracovního volna nebo den pracovního klidu Libanonu nebo Společenství, může být písemnost doručena následující pracovní den. Strany si první prosincové pondělí každého roku navzájem předají seznamy dat svých dnů pracovního volna a dnů pracovního klidu na následující rok. Žádné písemnosti, oznámení nebo žádosti se nepovažují za doručené v den pracovního volna nebo v den pracovního klidu.
 7.
 V závislosti na předmětu ustanovení, jichž se spor týká, se veškeré žádosti a oznámení adresované podvýboru pro průmysl, obchod a služby v souladu s tímto protokolem v kopii zasílají rovněž ostatním dotčeným podvýborům zřízeným v rámci dohody o přidružení.
 Zahájení rozhodčího řízení
 8.
 a)
 Pokud jsou členové rozhodčího soudu podle článku 6 tohoto protokolu nebo podle bodů 18, 19 nebo 48 tohoto jednacího řádu vybíráni losováním, jsou losování přítomni zástupci stran.
 b)
 Pokud se strany nedohodnou jinak, sejdou se s rozhodčím soudem do sedmi pracovních dnů po dni jeho ustavení, aby určily záležitosti, které strany nebo rozhodčí soud považují na nezbytné, včetně odměn a nákladů hrazených rozhodcům, jež musí být v souladu s normami WTO. Členové rozhodčího soudu a zástupci stran se mohou této schůze zúčastnit prostřednictvím telefonu nebo videokonference.
 9.
 a)
 Pokud se strany nedohodnou jinak do pěti pracovních dnů ode dne výběru rozhodců, je mandátem rozhodčího soudu:
 „s ohledem na odpovídající ustanovení dohody o přidružení zkoumat záležitosti, které byly uvedeny v žádosti o ustavení rozhodčího soudu, rozhodnout o souladu zkoumaného opatření s ustanoveními uvedenými v článku 2 protokolu a vydat rozhodnutí v souladu s článkem 8 protokolu o urovnávání sporů.“
 b)
 Strany


text:
musí oznámit dohodnutý mandát rozhodčímu soudu do tří pracovních dnů od dosažení dohody.
 Úvodní podání
 10.
 Žalující strana doručí své první písemné podání nejpozději dvacet dnů po dni ustavení rozhodčího soudu. Žalovaná strana předloží své písemné protipodání do dvaceti dnů po dni doručení prvního písemného podání.
 Práce rozhodčích soudů
 11.
 Předseda rozhodčího soudu předsedá všem jeho jednáním. Rozhodčí soud může zmocnit předsedu k přijímání administrativních a procesních rozhodnutí.
 12.
 Není-li v tomto protokolu stanoveno jinak, může rozhodčí soud vykonávat své činnosti libovolnými prostředky, například telefonem, faxem nebo počítačovým spojením.
 13.
 Jednání rozhodčího soudu se mohou účastnit pouze rozhodci. Rozhodčí soud však může dovolit svým asistentům přítomnost na takových jednáních.
 14.
 Vypracovávání návrhů veškerých rozhodnutí zůstává ve výlučné pravomoci rozhodčího soudu a nesmí být delegováno.
 15.
 Pokud vyvstane procesní otázka, kterou neupravují ustanovení tohoto protokolu a jeho příloh, může rozhodčí soud po konzultaci stran přijmout vhodný postup, který je s těmito ustanoveními v souladu.
 16.
 Pokud se rozhodčí soud domnívá, že je nezbytné změnit jakoukoli lhůtu v řízení nebo učinit jakoukoli jinou procesní nebo administrativní úpravu řízení, informuje písemně strany o důvodech změny nebo úpravy a uvede, jaká doba nebo jaká úprava jsou nutné. Rozhodčí soud může takovou změnu nebo úpravu přijmout po konzultaci stran. Lhůty stanovené v čl. 8 odst. 2 tohoto protokolu nelze změnit.
 Nahrazení
 17.
 Není-li rozhodce schopen účastnit se práce rozhodčího soudu, odstoupí nebo musí být nahrazen, vybere se nový rozhodce v souladu s čl. 6 odst. 3.
 18.
 Pokud se některá ze stran domnívá, že rozhodce neplní požadavky kodexu chování, a z toho důvodu musí být nahrazen, musí to oznámit druhé straně do patnácti dnů ode dne, kdy se dozví o skutečnostech zakládajících závažné porušení kodexu chování rozhodcem.
 Pokud se některá ze stran domnívá, že rozhodce jiný než předseda soudu neplní požadavky kodexu chování, strany se navzájem konzultují, a pokud se na tom dohodnou, nahradí rozhodce a vyberou nového rozhodce postupem stanoveným v čl. 6 odst. 3 tohoto protokolu.
 Pokud se strany nedohodnou na nutnosti nahradit rozhodce, může kterákoli z nich požádat, aby byla záležitost postoupena předsedovi rozhodčího soudu, jehož rozhodnutí je konečné.
 Zjistí-li předseda, že rozhodce neplní požadavky kodexu chování, vybere nového rozhodce losem z osob, které jsou uvedeny na seznamu podle čl. 19 odst. 1 tohoto protokolu, z něhož byl původně rozhodce vybrán. Byl-li původní rozhodce vybrán stranami podle čl. 6 odst. 2 tohoto protokolu, vybere se nový rozhodce losem z osob, které navrhly žalující strana a žalovaná strana podle čl. 19 odst. 1 tohoto protokolu. Výběr nového rozhodce se provede do pěti pracovních dnů ode dne podání žádosti předsedovi rozhodčího soudu.
 19.
 Pokud se některá ze stran domnívá, že předseda rozhodčího soudu neplní požadavky kodexu chování, strany se navzájem konzultují, a pokud se na tom dohodnou, nahradí předsedu a vyberou nového předsedu postupem stanoveným v čl. 6 odst. 3 tohoto protokolu.
 Pokud se strany nedohodnou na nutnosti nahradit předsedu, může kterákoli z nich požádat, aby byla tato věc předána jedné ze zbývajících osob, které jsou uvedeny na seznamu osob, které mohou zastávat funkci