text:
ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/1088,
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/1536
 č. 2015/340
 Nařízení Komise ze dne 20. února 2015, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se průkazů způsobilosti a osvědčení řídících letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 a kterým se zrušuje nařízení Komise (EU) č. 805/2011.
 č. 2015/640
 Nařízení Komise ze dne 23. dubna 2015 o dodatečných specifikacích letové způsobilosti pro daný druh provozu a o změně nařízení (EU) č. 965/2012.
 č. 2015/1018
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 29. června 2015, kterým se stanoví seznam klasifikovaných událostí v civilním letectví, které podléhají povinnému hlášení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 376/2014.
 4. Ochrana letectví před protiprávními činy
 č. 300/2008
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002
 č. 272/2009
 Nařízení Komise ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 297/2010,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 720/2011,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 1141/2011,
 —
 nařízení Komise (EU) č. 245/2013
 č. 1254/2009
 Nařízení Komise ze dne 18. prosince 2009, kterým se stanoví kritéria umožňující členským státům odchýlit se od společných základních norem v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a přijmout alternativní bezpečnostní opatření
 č. 18/2010
 Nařízení Komise ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokud jde o specifikace národních programů řízení kvality v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy
 č. 72/2010
 Nařízení Komise ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komisí v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/472
 č. 2015/1998
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 5. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2426
 č. 2015/8005
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 16. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám ochrany letectví před protiprávními činy obsahující informace uvedené v čl. 18 písm. a) nařízení (ES) č. 300/2008.
 5. Uspořádání letového provozu
 č. 549/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 6, 8, 10, 11 a 12.
 Článek 10 se mění takto:
 V odstavci 2 se slova „na úrovni Společenství“ nahrazují slovy „na úrovni Společenství, zahrnující Švýcarsko“.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 549/2004 nebo v ustanoveních rozhodnutí 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na


text:
Švýcarsko.
 č. 550/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má vůči Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 9a, 9b, 15, 15a, 16 a 17.
 Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 3 se mění takto:
 v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 b)
 Článek 7 se mění takto:
 v odstavcích 1 a 6 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 c)
 Článek 8 se mění takto:
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 d)
 Článek 10 se mění takto:
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „a Švýcarsku“;
 e)
 Čl. 16 odst. 3 se nahrazuje tímto:
 „3. Komise sdělí své rozhodnutí členským státům a vyrozumí o něm poskytovatele služeb, pokud je tím z právního hlediska dotčen.“
 č. 551/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 3a, 6 a 10.
 č. 552/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 4, 7 a čl. 10 odst. 3.
 Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 5 se mění takto:
 v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“;
 b)
 Článek 7 se mění takto:
 v odstavci 4 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“;
 c)
 Příloha III se mění takto:
 V druhé a poslední odrážce oddílu 3 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.
 č. 2150/2005
 Nařízení Komise ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru
 č. 1033/2006
 Nařízení Komise ze dne 4. července 2006, kterým se stanoví požadavky na postupy pro letové plány v předletové fázi pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 428/2013
 č. 1032/2006
 Nařízení Komise ze dne 6. července 2006, kterým se stanoví požadavky na automatické systémy pro výměnu letových údajů pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 30/2009
 č. 219/2007
 Nařízení Rady ze dne 27. února 2007 o založení společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR), ve znění:
 —
 nařízení Rady (ES) č. 1361/2008,
 —
 nařízení Rady (EU) č. 721/2014
 č. 633/2007
 Nařízení Komise ze dne 7. června 2007, kterým se stanoví požadavky použití protokolu pro přenos zpráv o letu pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 283/2011
 č.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
482/2008
 Nařízení Komise ze dne 30. května 2008, kterým se stanoví systém zajištění bezpečnosti softwaru, který má být zaveden poskytovateli letových navigačních služeb, a kterým se mění příloha II nařízení (ES) č. 2096/2005, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1035/2011
 č. 29/2009
 Nařízení Komise ze dne 16. ledna 2009, kterým se stanoví požadavky na služby datovým spojem pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/310
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 V příloze I části A se doplňují slova „Switzerland UIR“.
 č. 262/2009
 Nařízení Komise ze dne 30. března 2009, kterým se stanoví požadavky na koordinované přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S pro jednotné evropské nebe
 č. 73/2010
 Nařízení Komise ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví požadavky na jakost leteckých dat a leteckých informací pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1029/2014
 č. 255/2010
 Nařízení Komise ze dne 25. března 2010, kterým se stanoví společná pravidla uspořádání toku letového provozu, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1006
 Č. K(2010) 5134
 Rozhodnutí Komise ze dne 29. července 2010 o ustavení orgánu pro kontrolu výkonnosti v rámci jednotného evropského nebe
 č. 2014/672
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 24. září 2014 o prodloužení období ustavení orgánu pro kontrolu výkonnosti v rámci jednotného evropského nebe
 č. 176/2011
 Nařízení Komise ze dne 24. února 2011 o informacích poskytovaných před zřízením a úpravou funkčního bloku vzdušného prostoru
 č. 677/2011
 Nařízení Komise ze dne 7. července 2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a kterým se mění nařízení (EU) č. 691/2010, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 970/2014
 č. 2011/4130
 Rozhodnutí Komise ze dne 7. července 2011 o jmenování manažera struktury vzdušného prostoru pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) jednotného evropského nebe
 č. 1034/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 17. října 2011 o dohledu nad provozní bezpečností uspořádání letového provozu (ATM) a letových navigačních služeb a o změně nařízení (EU) č. 691/2010
 č. 1035/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 17. října 2011, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb a mění nařízení (ES) č. 482/2008 a (EU) č. 691/2010, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 448/2014
 č. 1206/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 V příloze I se doplňují slova „Switzerland UIR“.
 č. 1207/2011
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na výkonnost a interoperabilitu přehledu v jednotném evropském nebi, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1028/2014
 č. 923/2012
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 26. září 2012, kterým se stanoví společná pravidla létání a provozní předpisy týkající se služeb a postupů v oblasti letecké navigace a kterým se mění prováděcí nařízení (ES) č. 1035/2011 a nařízení (ES) č. 1265/2007,


text:
(ES) č. 1794/2006, (ES) č. 730/2006, (ES) č. 1033/2006 a (EU) č. 255/2010, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/340,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1185
 č. 1079/2012
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 16. listopadu 2012, kterým se stanoví požadavky na rozestup kanálů hlasové komunikace pro jednotné evropské nebe, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 657/2013
 č. 390/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti letových navigačních služeb a funkcí sítě
 č. 391/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 3. května 2013, kterým se stanoví společný systém poplatků za letové navigační služby
 č. 409/2013
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 3. května 2013 o definici společných projektů, vytvoření správy a identifikaci pobídek podporujících provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu
 č. 2014/132
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 11. března 2014, kterým se stanoví výkonnostní cíle pro síť uspořádání letového provozu a varovné prahové hodnoty na úrovni Evropské unie na druhé referenční období 2015–2019
 č. 716/2014
 Prováděcí nařízení Komise ze dne 27. června 2014 o zřízení pilotního společného projektu na podporu provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu.
 č. 2015/2224
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 27. listopadu 2015 o jmenování předsedy, členů a jejich náhradníků v Radě pro uspořádání struktury vzdušného prostoru do funkcí sítě uspořádání letového provozu na druhé referenční období (2015–2019).
 č. 2016/1373
 Prováděcí rozhodnutí Komise ze dne 11. srpna 2016, kterým se schvaluje výkonnostní plán sítě na druhé referenční období systému sledování výkonnosti v rámci projektu jednotného evropského nebe (2015–2019).
 6. Životní prostředí a hluk
 č. 2002/30
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (články 1–12 a 14–18)
 (Uplatní se změny přílohy I na základě přílohy II kapitoly 8 (Dopravní politika) oddílu G (Letecká doprava) bodu 2 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie).
 č. 89/629
 Směrnice Rady ze dne 4. prosince 1989 o omezení emisí hluku civilních podzvukových proudových letadel
 (Články 1-8)
 č. 2006/93
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady ze dne 12. prosince 2006 o regulaci provozu letadel uvedených v části II kapitoly 3 svazku 1 přílohy 16 k Úmluvě o mezinárodním civilním letectví, druhé vydání (1988)
 7. Ochrana spotřebitele
 č. 90/314
 Směrnice Rady ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy
 (Články 1-10)
 č. 93/13
 Směrnice Rady ze dne 5. dubna 1993 o nepřiměřených podmínkách ve spotřebitelských smlouvách
 (Články 1-11)
 č. 2027/97
 Nařízení Rady ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce v případě nehod (články 1–8), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 889/2002
 č. 261/2004
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91
 (Články


text:
1–18)
 č. 1107/2006
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohybu a orientace v letecké dopravě
 8. Různé
 č. 2003/96
 Směrnice Rady ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny
 (čl. 14 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 2)
 9. Přílohy
 A:
 Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie
 B:
 Ustanovení o finanční kontrole prováděné Evropskou unií, která se týká švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 (1) Úř. věst. L 243, 27.9.2003, s. 6.
 PŘÍLOHA A
 Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na území členských států imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 KAPITOLA I
 MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE
 Článek 1
 Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.
 Článek 2
 Archivy Unie jsou nedotknutelné.
 Článek 3
 Unie, její pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.
 Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Unie uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Unie.
 Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby.
 Článek 4
 Unie je osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro její úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.
 Unie je rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací.
 KAPITOLA II
 KOMUNIKACE A PRŮKAZY
 Článek 5
 Orgány Unie požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.
 Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Unie nepodléhá cenzuře.
 Článek 6
 Předsedové orgánů Unie mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Unie průkazy, jejichž formu stanoví Rada prostou většinou a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním a pracovním řádem Unie.
 Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí.
 KAPITOLA III
 ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
 Článek 7
 Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří


text:
jedou na místo zasedání Evropského parlamentu nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.
 Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole:
 a)
 přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání;
 b)
 přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání.
 Článek 8
 Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.
 Článek 9
 V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:
 a)
 na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;
 b)
 na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.
 Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z něj.
 Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit.
 KAPITOLA IV
 ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÉ UNIE
 Článek 10
 Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Unie, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod.
 Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Unie.
 KAPITOLA V
 ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE
 Článek 11
 Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Unie bez ohledu na svou státní příslušnost:
 a)
 jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Unii a jednak o příslušnosti Soudního dvora Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejími úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce;
 b)
 nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců;
 c)
 požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací;
 d)
 požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno;
 e)
 požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno.
 Článek 12
 Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Unie, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení.
 Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Unie.
 Článek 13


text:
S úředníky a jinými zaměstnanci Unie, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Unie zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Unie, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči.
 Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě; pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.
 Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací.
 Článek 14
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány rozhodují formou nařízení o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Unie.
 Článek 15
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními dotčenými orgány určí formou nařízení kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Unie, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.
 Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států.
 KAPITOLA VI
 VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE
 Článek 16
 Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 17
 Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Unie výhradně v zájmu Unie.
 Každý orgán Unie je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.
 Článek 18
 Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shodě s odpovědnými orgány příslušných členských států.
 Článek 19
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na členy Komise.
 Článek 20
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kanceláře a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dotčen článek 3 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů.
 Článek 21
 Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena.
 Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které


text:
jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.
 Článek 22
 Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.
 Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatků v souvislosti se zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve státě, v němž má sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.
 Dodatek
 Postupy pro používání protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie ve Švýcarsku
 1. Rozšíření působnosti na Švýcarsko
 Všechny odkazy na členské státy uvedené v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) se považují rovněž za odkazy na Švýcarsko, není-li dále stanoveno jinak.
 2. Osvobození agentury od nepřímých daní (včetně DPH)
 Zboží a služby vyvážené ze Švýcarska nepodléhají švýcarské dani z přidané hodnoty (DPH). Pokud se jedná o zboží a služby dodané agentuře ve Švýcarsku pro její úřední potřebu, uplatní se osvobození od DPH v souladu s čl. 3 druhým pododstavcem protokolu, a to formou vrácení daně. Osvobození od DPH lze uplatnit, pokud skutečná nákupní cena zboží a poskytnutých služeb, která je uvedena na faktuře nebo na rovnocenném dokladu, je nejméně 100 švýcarských franků (včetně daně).
 Vrácení DPH lze uplatňovat na základě předložení příslušných švýcarských formulářů hlavnímu oddělení pro DPH federálního daňového úřadu. Žádosti o vrácení musí být zpravidla vyřízeny do tří měsíců ode dne podání spolu s příslušnými nezbytnými doklady.
 3. Postupy pro uplatňování pravidel týkajících se zaměstnanců agentury
 Pokud se jedná o čl. 12 druhý pododstavec protokolu, osvobozuje Švýcarsko, v souladu se zásadami svého vnitrostátního práva, úředníky a ostatní zaměstnance agentury ve smyslu článku 2 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 (1) od federálních, kantonálních a obecních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Evropská unie a které podléhají jeho vnitřní dani.
 Pro účely článku 13 protokolu se Švýcarsko nepovažuje za členský stát ve smyslu výše uvedeného bodu 1.
 Úředníci a ostatní zaměstnanci agentury, jakož i jejich rodinní příslušníci, na které se vztahuje systém sociálního pojištění pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, nejsou povinni účastnit se švýcarského systému sociálního pojištění.
 Soudní dvůr Evropské unie má výhradní pravomoc ve všech otázkách týkajících se vztahů mezi agenturou nebo Komisí a jejími zaměstnanci, pokud jde o používání nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (2) a ostatních právních předpisů Evropské unie o pracovních podmínkách.
 (1) Nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 ze dne 25. března 1969, kterým se stanoví kategorie úředníků a ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na které se vztahují ustanovení článku 12, čl. 13 druhého pododstavce a článku 14 Protokolu o výsadách a imunitách Společenství (Úř. věst. L 74, 27.3.1969, s. 1).
 (2) Nařízení Rady (EHS,


text:
Euratom, ESUO) č. 259/68 ze dne 29. února 1968, kterým se stanoví služební řád úředníků Evropských společenství a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství a kterým se stanoví zvláštní opatření dočasně použitelná na úředníky Komise (pracovní řád ostatních zaměstnanců) (Úř. věst. L 56, 4.3.1968, s. 1).
 PŘÍLOHA B
 Finanční kontrola švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro bezpečnost letectví
 Článek 1
 Přímá komunikace
 Agentura a Komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností agentury, a to jako smluvní strany, účastníci programů agentury, příjemci plateb z rozpočtu agentury nebo Společenství nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou Komisi a agentuře přímo poskytnout veškeré příslušné informace a dokumentaci, jež jsou povinny sdělovat na základě nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí, a uzavřených smluv nebo dohod a rozhodnutí přijatých v rámci těchto aktů.
 Článek 2
 Kontroly
 1. V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (1) a finančním nařízením přijatým správní radou agentury dne 26. března 2003, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 (2), jakož i ostatními nástroji, na které odkazuje toto rozhodnutí, mohou smlouvy nebo úmluvy uzavřené a rozhodnutí přijatá s příjemci usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci agentury a Komise nebo jiné osoby pověřené agenturou a Komisí mohou v prostorách příjemců a jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity.
 2. Úředníci agentury a Komise, jakož i ostatní osoby pověřené agenturou a Komisí mají přiměřený přístup do míst, k pracím, dokumentům a k ostatním informacím – včetně jejich elektronické podoby – potřebným pro výkon takových auditů. Toto přístupové právo je jasně stanoveno ve smlouvách nebo dohodách uzavřených s cílem provádět nástroje, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 3. Evropský účetní dvůr má stejná práva jako Komise.
 4. Audity lze provádět pět let po ukončení platnosti tohoto rozhodnutí nebo podle podmínek uzavřených smluv nebo dohod a přijatých rozhodnutí.
 5. Švýcarský federální kontrolní úřad je předem informován o auditech prováděných na švýcarském území. Tato informace není zákonnou podmínkou pro provedení těchto auditů.
 Článek 3
 Kontroly na místě
 1. Na základě této dohody je Komise (OLAF) oprávněna provádět na švýcarském území kontroly a inspekce na místě, a to v souladu s podmínkami a ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (3).
 2. Kontroly a inspekce na místě připravuje a řídí Komise v úzké spolupráci se švýcarským federálním kontrolním úřadem nebo jinými příslušnými švýcarskými orgány jmenovanými švýcarským federálním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, účelu a právním základu kontrol a inspekcí, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou podporu. Za tímto účelem se úředníci příslušných švýcarských orgánů mohou kontrol a inspekcí na místě účastnit.
 3. Pokud si to příslušné švýcarské orgány přejí, provádějí kontroly a inspekce na místě společně s Komisí.
 4. Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo inspekci na místě, poskytnou švýcarské orgány kontrolorům Komise v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou podporu, která provedení kontroly nebo inspekce na místě umožní.
 5. Komise neprodleně uvědomí švýcarský federální kontrolní úřad o všech skutečnostech nebo podezřeních týkajících se nesrovnalostí, které objevila v průběhu kontroly nebo inspekce na místě. Komise


text:
je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a inspekcí.
 Článek 4
 Informace a konzultace
 1. Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány Společenství pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné ze stran vedou konzultace.
 2. Příslušné švýcarské orgány neprodleně informují agenturu a Komisi o všech skutečnostech či podezřeních, které objevily a které se týkají nesrovnalostí v oblasti uzavírání a provádění smluv nebo dohod uzavřených za použití nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 Článek 5
 Důvěrnost informací
 Informace sdělené nebo získané v jakékoli formě na základě této přílohy jsou chráněny úředním tajemstvím a požívají stejné ochrany, jaká přísluší podobnému druhu informací na základě švýcarského práva a příslušných předpisů platných pro orgány Společenství. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě těch, od kterých se znalost těchto informací vyžaduje vzhledem k jejich funkci v orgánech Společenství, členských státech nebo Švýcarsku, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.
 Článek 6
 Správní opatření a sankce
 Aniž je dotčena platnost švýcarského trestního práva, agentura nebo Komise může uložit správní opatření a sankce v souladu s nařízením (ES, Euratom) č. 1605/2002, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 (4) a nařízením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (5).
 Článek 7
 Náhrada a vykonatelnost
 Rozhodnutí agentury či Komise přijatá v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí, která ukládají peněžitý závazek jiným osobám než státům, jsou vykonatelná ve Švýcarsku.
 Příkaz k výkonu vydá bez jakékoliv další kontroly s výjimkou ověření pravosti aktu orgán určený švýcarskou vládou, který o tom uvědomí agenturu či Komisi. Výkon rozhodnutí se provede v souladu se švýcarským procesním řádem. Zákonnost rozhodnutí o výkonu podléhá kontrole Soudního dvora Evropské unie.
 Pro vykonatelnost rozsudků Soudního dvora Evropské unie vynesených na základě rozhodčí doložky platí stejné podmínky.
 (1) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1).
 (2) Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 72).
 (3) Nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (Úř. věst. L 292, 15.11.1996, s. 2).
 (4) Nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2342/2002 ze dne 23. prosince 2002 o prováděcích pravidlech k nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (Úř. věst. L 357, 31.12.2002, s. 1).
 (5) Nařízení Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 ze dne 18. prosince 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství (Úř. věst. L 312, 23.12.1995, s. 1).


text:
 4.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 211/80
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 119/2015
 ze dne 30. dubna 2015,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP [2016/1302]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí Komise 2014/893/EU ze dne 9. prosince 2014, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU oplachovacím kosmetickým přípravkům (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Rozhodnutím 2014/893/EU se zrušuje rozhodnutí Komise 2007/506/ES (2), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by se proto mělo v Dohodě o EHP zrušit.
 (3)
 Příloha XX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Znění bodu 2y (rozhodnutí Komise 2007/506/ES) přílohy XX Dohody o EHP se nahrazuje tímto:
 „32014 D 0893: rozhodnutí Komise 2014/893/EU ze dne 9. prosince 2014, kterým se stanoví ekologická kritéria pro udělování ekoznačky EU oplachovým kosmetickým přípravkům (Úř. věst. L 354, 11.12.2014, s. 47).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2014/893/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. května 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. dubna 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 354, 11.12.2014, s. 47.
 (2) Úř. věst. L 186, 18.7.2007, s. 36.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 24.11.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 326/55
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 85 – Jednotná ustanovení pro schvalování spalovacích motorů nebo elektrických hnacích ústrojí určených k pohonu motorových vozidel kategorie M a N z hlediska měření netto výkonu a maximálního 30minutového výkonu elektrických hnacích ústrojí
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.1
 Tento předpis se vztahuje na sestrojení křivky výkonu při plném zatížení a maximálního 30minutového výkonu elektrických hnacích ústrojí v závislosti na otáčkách motoru podle údajů výrobce pro spalovací motory nebo elektrická hnací ústrojí určené k pohonu motorových vozidel kategorie M a N.
 1.2
 Spalovací motory náležejí do jedné z těchto kategorií:
 pístové spalovací motory s posuvně vratným pohybem pístu (zážehové nebo vznětové) s výjimkou motorů s volnými písty;
 motory s rotujícími písty (zážehové nebo vznětové).
 1.3
 Elektrická hnací ústrojí se skládají z regulátorů a motorů a používají se k pohonu vozidel jako jediného způsobu pohonu.
 2. DEFINICE
 2.1
 „Schválením hnacího ústrojí“ se rozumí schválení typu hnacího ústrojí z hlediska jeho netto výkonu měřeného v souladu s postupem stanoveným v přílohách 5 nebo 6 tohoto předpisu;
 2.2
 „typem hnacího ústrojí“ se rozumí kategorie spalovacích motorů nebo elektrických hnacích ústrojí pro montáž do motorového vozidla, které se vzájemně neliší v takových základních vlastnostech, jako jsou vlastnosti definované v přílohách 1 nebo 2 tohoto předpisu;
 2.3
 „netto výkonem“ se rozumí výkon dosažený na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenného orgánu při odpovídajících otáčkách motoru spolu s pomocným zařízením uvedeným v tabulce 1 přílohy 5 nebo přílohy 6 tohoto předpisu stanovený za referenčních atmosférických podmínek;
 2.4
 „maximálním 30minutovým výkonem“ se rozumí maximální netto výkon elektrického hnacího ústrojí při stejnosměrném napětí podle bodu 5.3.1, který hnací ústrojí může v průměru dodat za dobu 30 minut.
 2.5 „Hybridní vozidla (HV)“:
 2.5.1
 „Hybridním vozidlem (HV)“ se rozumí vozidlo s nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy akumulace energie (ve vozidle) k pohonu vozidla.
 2.5.2
 „Hybridním elektrickým vozidlem (HEV)“ se rozumí vozidlo, které k mechanickému pohonu využívá energie z obou níže uvedených zdrojů akumulované energie/výkonu nacházejících se ve vozidle:
 —
 spotřebovatelného paliva,
 —
 zařízení k akumulaci elektrické energie/výkonu (např. baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor ...).
 2.5.3
 U hybridních elektrických vozidel se „trakční ústrojí“ skládá z kombinace dvou různých typů hnacích ústrojí:
 —
 spalovacího motoru a
 —
 jednoho (nebo více) elektrických hnacích ústrojí.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení typu hnacího ústrojí z hlediska měření netto výkonu a maximálního 30minutového výkonu elektrických hnacích ústrojí podává výrobce hnacího ústrojí, výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.
 3.2
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží popis hnacího ústrojí obsahující všechny příslušné podrobné údaje uvedené:
 —
 v příloze 1 pro vozidla poháněná pouze spalovacím motorem nebo
 —
 v příloze 2 pro čistě elektrická vozidla nebo
 —
 v přílohách 1 a 2 pro hybridní elektrická vozidla.
 3.3
 U hybridních elektrických vozidel (HEV) se zkoušky provádějí zvlášť u spalovacího motoru (podle přílohy 5) a zvlášť u elektrického(ých) hnacího(ch) ústrojí (podle přílohy 6).
 3.4
 Hnací ústrojí (nebo skupina hnacích ústrojí) představující typ(y) hnacího ústrojí (skupiny hnacích


text:
ústrojí), který má být schválen (které mají být schváleny), se zařízením předepsaným v přílohách 5 a 6 tohoto předpisu se předá technické zkušebně provádějící zkoušky pro schválení typu.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1
 Schválení typu hnacího ústrojí se udělí, jestliže byl změřen výkon hnacího ústrojí předaného ke schválení podle tohoto předpisu podle požadavků bodu 5.
 4.2
 Každému schválenému typu hnacího ústrojí se přidělí číslo schválení typu. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti 00, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn zahrnující poslední zásadní technické změny předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu hnacího ústrojí.
 4.3
 Schválení či rozšíření nebo zamítnutí schválení typu hnacího ústrojí podle tohoto předpisu musí být stranám dohody z roku 1958, které používají tento předpis, oznámeno na formuláři, který odpovídá vzoru v příloze 3 tohoto předpisu.
 4.4
 Na každé hnací ústrojí, které se shoduje s typem hnacího ústrojí schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení upevní mezinárodní značka schválení typu, která se skládá:
 4.4.1
 z kruhu, v němž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (1);
 4.4.2
 z čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu napravo od kruhu podle bodu 4.4.1.
 4.4.3
 Alternativně může výrobce rozhodnout, že místo upevnění těchto značek schválení typu a symbolů na hnací ústrojí se ke každému hnacímu ústrojí typu schváleného podle tohoto předpisu přiloží dokumentace s uvedením těchto údajů, aby značky schválení typu a symbol bylo možné upevnit na vozidlo.
 4.5
 Pokud se hnací ústrojí shoduje s typem schváleným podle jednoho či více dalších předpisů připojených k dohodě, nemusí se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, opakovat symbol předepsaný v bodu 4.4.1; v tomto případě se čísla předpisů a čísla schválení typu podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno v zemi, která vydala schválení podle tohoto předpisu, umístí do svislých sloupců napravo od symbolu podle bodu 4.4.1.
 4.6
 Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 4.7
 Značka schválení typu se umístí v blízkosti identifikačního čísla hnacího ústrojí poskytnutého výrobcem.
 4.8
 V příloze 4 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu.
 5. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 5.1 Obecně
 Konstrukční části, které mohou ovlivnit výkon hnacího ústrojí, musí být navrženy, vyrobeny a smontovány tak, aby hnací ústrojí při normálním použití bylo schopno splňovat ustanovení tohoto předpisu navzdory vibracím, kterým může být vystaveno.
 5.2 Popis zkoušek spalovacích motorů
 5.2.1
 Zkouška ke stanovení netto výkonu se u zážehových motorů provádí při plném plynu a u vznětových motorů při pevném nastavení vstřikovacího čerpadla pro plné zatížení, přičemž motor je vystrojen podle tabulky 1 v příloze 5 tohoto předpisu.
 5.2.2
 Měří se při dostatečném počtu různých otáček motoru, umožňujícím přesně definovat celou křivku výkonu od nejnižších po nejvyšší otáčky doporučené výrobcem. V tomto intervalu otáček musí být zahrnuty otáčky, při kterých má motor svůj nejvyšší výkon a nejvyšší točivý moment.
 5.2.3
 Použije se toto palivo:
 5.2.3.1
 Pro zážehové benzinové motory:
 použije se palivo, které je na trhu.


text:
V případě sporu se použije jedno z referenčních paliv definovaných CEC (2) pro benzinové motory v dokumentech CEC č. RF-01-A-84 a RF-01-A-85.
 5.2.3.2
 Pro zážehové motory pracující se zkapalněným ropným plynem:
 5.2.3.2.1
 u motorů, které se přizpůsobují samočinně palivu:
 použije se palivo, které je na trhu. V případě sporu se použije jedno z referenčních paliv uvedených v příloze 8;
 5.2.3.2.2
 u motorů, které se nepřizpůsobují samočinně palivu:
 použije se referenční palivo uvedené v příloze 8, které má nejnižší obsah C3, nebo
 5.2.3.2.3
 u motorů označených k použití jednoho určitého složení paliva:
 použije se palivo, pro které je motor označen.
 5.2.3.2.4
 Palivo, které se použilo, se uvede ve zkušebním protokolu.
 5.2.3.3
 Pro zážehové motory pracující se zemním plynem:
 5.2.3.3.1
 u motorů, které se přizpůsobují samočinně palivu:
 použije palivo, které je na trhu. V případě sporu se použije jedno z referenčních paliv uvedených v příloze 8;
 5.2.3.3.2
 u motorů, které se nepřizpůsobují samočinně palivu:
 použije se palivo, které je na trhu, s Wobbeho indexem nejméně 52,6 MJ/m-3 (20 °C, 101,3 kPa). V případě sporu se použije referenční palivo G20 uvedené v příloze 8, tj. palivo s nejvyšším Wobbeho indexem, nebo
 5.2.3.3.3
 u motorů označených k použití určité skupiny paliv:
 použije se palivo, které je na trhu, s Wobbeho indexem nejméně 52,6 MJ/m-3 (20 °C, 101,3 kPa), jestliže je motor označen pro skupinu plynů H, nebo nejméně 47,2 MJ/m-3 (20 °C, 101,3 kPa), jestliže je motor označen pro skupinu plynů L. V případě sporu se použije referenční palivo G20 uvedené v příloze 8, jestliže je motor označen pro skupinu plynů H, nebo referenční palivo G23, jestliže je motor označen pro skupinu plynů L, tj. palivo s nejvyšším Wobbeho indexem pro příslušnou skupinu, nebo
 5.2.3.3.4
 u motorů označených k použití jednoho určitého složení paliva:
 použije se palivo, pro které je motor označen.
 5.2.3.3.5
 Palivo, které se použilo, se uvede ve zkušebním protokolu.
 5.2.3.4
 Pro vznětové motory:
 použije se palivo, které je na trhu. V případě sporu se použije referenční palivo definované CEC pro vznětové motory v dokumentu CEC č. RF-03-A-84.
 5.2.4
 Měření se provádí podle ustanovení přílohy 5 tohoto předpisu.
 5.2.5
 Zkušební protokol musí obsahovat výsledky a všechny propočty nezbytné ke stanovení netto výkonu uvedené v dodatku k příloze 5 tohoto předpisu, spolu s vlastnostmi motoru uvedenými v příloze 1 tohoto předpisu.
 5.3 Popis zkoušek ke stanovení netto výkonu a maximálního 30minutového výkonu elektrických hnacích ústrojí
 Elektrické hnací ústrojí se vystrojí podle přílohy 6 tohoto předpisu. Elektrické hnací ústrojí se musí napájet zdrojem stejnosměrného napětí s nejvyšším poklesem napětí 5 % v závislosti na čase a proudu (jsou vyloučeny doby kratší než 10 sekund). Napájecí napětí při zkoušce uvede výrobce vozidla.
 Poznámka: Jestliže baterie omezuje maximální 30minutový výkon, může být maximální 30minutový výkon elektrického vozidla nižší než maximální 30minutový výkon hnacího ústrojí vozidla podle této zkoušky.
 5.3.1 Stanovení netto výkonu
 5.3.1.1
 Motor a jeho celá výstroj se musí stabilizovat při teplotě (25 ± 5) °C po dobu nejméně dvou hodin.
 5.3.1.2
 Zkouška ke stanovení netto výkonu se provádí s regulátorem výkonu nastaveným na maximum.


text:
5.3.1.3
 Bezprostředně před zahájením zkoušky musí motor běžet na zkušebním stavu tři minuty s výkonem rovným 80 % maximálního výkonu při otáčkách doporučených výrobcem.
 5.3.1.4
 Měří se při dostatečném počtu různých otáček motoru, umožňujícím přesně definovat celou křivku výkonu od nulových otáček po nejvyšší otáčky doporučené výrobcem. Celá zkouška musí být provedena do 5 minut.
 5.3.2 Stanovení maximálního 30minutového výkonu
 5.3.2.1
 Motor a jeho celá výstroj se musí stabilizovat při teplotě (25 ± 5) °C po dobu nejméně dvou hodin.
 5.3.2.2
 Elektrické hnací ústrojí musí běžet na zkušebním stavu s výkonem odpovídajícím, podle nejlepšího odhadu výrobce, maximálnímu 30minutovému výkonu.
 Otáčky se musí pohybovat v intervalu, v němž je netto výkon vyšší než 90 % nejvyššího výkonu naměřeného podle bodu 5.3.1. Tyto otáčky doporučí výrobce.
 5.3.2.3
 Zaznamenávají se otáčky a výkon. Výkon musí mít hodnotu, která je v rozmezí ±5 % vzhledem k hodnotě výkonu na začátku zkoušky. Maximální 30minutový výkon je průměrnou hodnotou výkonu v době 30 minut.
 5.4 Interpretace výsledků
 Netto výkon a maximální 30minutový výkon pro elektrická hnací ústrojí udávaný výrobcem pro typ hnacího ústrojí může být přijat, pokud se neliší o více než ±2 % pro maximální výkon a o více než ±4 % pro ostatní body měření na křivce s tolerancí otáček ±2 % nebo v intervalu otáček (X1/min-1 + 2 %) až (X2/min-1 – 2 %) (kde X1 < X2) od hodnot naměřených technickou zkušebnou na hnacím ústrojí dodaném ke zkouškám.
 6. SHODNOST VÝROBY
 Postupy zajištění shodnosti výroby musejí odpovídat postupům uvedeným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev.2) s těmito požadavky:
 6.1
 Motory schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem.
 6.2
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.
 7. SANKCE ZA NESHODNOST VÝROBY
 7.1
 Nejsou-li splněny výše stanovené požadavky nebo neshoduje-li se hnací ústrojí, které je opatřené značkou schválení typu, se schváleným typem, může být schválení udělené typu hnacího ústrojí podle tohoto předpisu odejmuto.
 7.2
 Pokud smluvní strana dohody z roku 1958, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, oznámí to neprodleně ostatním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři oznámení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 3 tohoto předpisu.
 8. ÚPRAVA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU HNACÍHO ÚSTROJÍ
 8.1
 Každá úprava hnacího ústrojí v rámci typu hnacího ústrojí z hlediska vlastností uvedených v přílohách 1 a 2 se oznámí správnímu orgánu, který typ hnacího ústrojí schválil. Tento orgán pak může:
 8.1.1
 buď dospět k závěru, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý účinek a že vozidlo v každém případě ještě splňuje požadavky, nebo
 8.1.2
 požádat technickou zkušebnu provádějící dané zkoušky o nový protokol o zkoušce.
 8.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 4.3.
 8.3
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o tom smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, na formuláři oznámení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 3 tohoto předpisu.
 9.


text:
DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela zastaví výrobu hnacího ústrojí schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného oznámení tento orgán o této skutečnosti informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, na formuláři oznámení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 3 tohoto předpisu.
 10. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH ZKOUŠKY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, oznámí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben provádějících zkoušky pro schválení typu a/nebo správních orgánů, které udělují schválení typu a jimž se zasílají formuláře osvědčující schválení, rozšíření nebo odmítnutí schválení vydané v ostatních zemích.
 (1) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35–36 (neobsazeno), 37 pro Turecko, 38–39 (neobsazeno), 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy při použití svých příslušných symbolů EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii a 46 pro Ukrajinu. Další čísla se přidělí ostatním zemím v chronologickém pořadí, v němž ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel nebo v němž k ní přistoupí, a čísla takto přidělená oznámí generální tajemník OSN smluvním stranám dohody.
 (2) Evropská rada pro koordinaci.
 PŘÍLOHA 1
 ZÁKLADNÍ VLASTNOSTI SPALOVACÍHO MOTORU A INFORMACE O PROVEDENÍ ZKOUŠEK (1)
 1.
 Popis motoru:
 1.1
 Značka:
 1.2
 Typ:
 1.3
 Pracovní princip: zážehový/vznětový/čtyřdobý/dvoudobý (2)
 1.4
 Vrtání: ............ mm
 1.5
 Zdvih: ............ mm
 1.6
 Počet a uspořádání válců a pořadí zapalování:
 1.7
 Zdvihový objem: ............ cm3
 1.8
 Kompresní poměr (3):
 1.9
 Výkresy spalovací komory a hlavy pístu:
 1.10
 Nejmenší průřez sacích a výfukových kanálů:
 1.11
 Palivo: olovnatý benzin/bezolovnatý benzin/motorová nafta/zkapalněný ropný plyn (LPG)/zemní plyn (2)
 1.12
 Systém chlazení: chlazení kapalinou/vzduchem (2)
 1.12.1
 Vlastnosti systému chlazení kapalinou
 Druh kapaliny: ............. Oběhové čerpadlo: ano/ne (2)
 Vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy) čerpadla:
 Převodový poměr:
 Termostat: seřízení:
 Chladič: výkres (výkresy) nebo značka (značky) a typ (typy):
 Přetlakový ventil: nastavení tlaku:
 Ventilátor: vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy):
 Hnací systém ventilátoru: ............ převodový poměr:
 Proudnicový kryt ventilátoru:
 1.12.2
 Vlastnosti systému chlazení vzduchem
 Dmychadlo: vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy): ... Převodový poměr: ...............
 Vedení vzduchu (sériová výroba):
 Systém regulace teploty: ano/ne (2) Stručný popis:
 1.12.3
 Teploty povolené výrobcem
 1.12.3.1
 Chlazení kapalinou: max. teplota na výstupu


text:
z motoru
 1.12.3.2
 Chlazení vzduchem
 :
 Vztažný bod:
 Max. teplota ve vztažném bodu:
 1.12.3.3
 Maximální teplota přeplňovacího vzduchu na výstupu mezichladiče:
 1.12.3.4
 Teplota paliva: min ............ max
 1.12.3.5
 Teplota maziva: min ............ max
 1.13
 Přeplňování: ano/ne (2) Popis systému:
 1.14
 Systém sání
 Sběrné sací potrubí: ............ Popis:
 Vzduchový filtr: ............ Značka: ............ Typ:
 Tlumič sání: ............ Značka: ............ Typ:
 2.
 Přídavná zařízení ke snižování znečišťujících látek (jsou-li užita a nejsou-li uvedena v jiném bodu)
 Popis a schémata
 3.
 Sání vzduchu a dodávka paliva
 3.1
 Popis a schémata přívodních trubek a jejich příslušenství (tlumič škrticí klapky, ohřev, přídavné vstupy sání atd.)
 3.2
 Dodávka paliva
 3.2.1
 Karburátorem (karburátory) (2) ............ Počet:
 3.2.1.1
 Značka:
 3.2.1.2
 Typ:
 3.2.1.3
 Seřízení (3)
 3.2.1.3.1
 Trysky
 nebo
 Křivka dodávky paliva v závislosti na průtoku vzduchu a požadované seřízení pro dodržení této křivky (2)
 (3)
 3.2.1.3.2
 Vzdušníky
 3.2.1.3.3
 Hladina v plovákové komoře nebo
 3.2.1.3.4
 Hmotnost plováku
 3.2.1.3.5
 Plovákový ventil
 3.2.1.4
 Ruční/samočinný sytič (2)
 3.2.1.5
 Podávací čerpadlo
 Tlak (3) ............ nebo charakteristický diagram (3):
 3.2.2
 vstřikem paliva (2): popis systému
 Pracovní princip: sací potrubí/přímý vstřik/
 komůrkový/vírová komůrka (2)
 3.2.2.1
 Palivové čerpadlo:
 3.2.2.1.1
 Značka:
 3.2.2.1.2
 Typ:
 3.2.2.1.3
 Dodávka paliva: mm3/zdvih při otáčkách čerpadla: ............ ot/min (2)
 (3)
 nebo alternativně charakteristický diagram (2)
 (3)
 Postup seřízení: zkušební stav/motor (2):
 3.2.2.1.4
 Časování vstřiku:
 3.2.2.1.5
 Křivka vstřiku:
 3.2.2.2
 Vstřikovací tryska:
 3.2.2.3
 Regulátor:
 3.2.2.3.1
 Značka:
 3.2.2.3.2
 Typ:
 3.2.2.3.3
 Bod omezení otáček při plném zatížení: ............ ot/min-1
 3.2.2.3.4
 Maximální otáčky bez zatížení: ............... ot/min-1
 3.2.2.3.5
 Volnoběžné otáčky:
 3.2.2.4
 Zařízení pro studený start:
 3.2.2.4.1
 Značka:
 3.2.2.4.2
 Typ:
 3.2.2.4.3
 Popis systému:
 3.2.2.5
 Startovací prostředek:
 3.2.2.5.1
 Značka:
 3.2.2.5.2
 Typ:
 3.2.2.5.3
 Popis systému:
 3.2.3
 Palivovým systémem pro zkapalněný ropný plyn: ano/ne (2)
 3.2.3.1
 Číslo schválení typu podle předpisu č. 67 a dokumentace:
 3.2.3.2
 Elektronická řídicí jednotka motoru používajícího jako palivo zkapalněný ropný plyn:
 3.2.3.3
 Značka (značky):
 3.2.3.4
 Typ:
 3.2.3.5
 Možnosti seřizování z hlediska emisí:
 3.2.3.6
 Další dokumentace:
 3.2.3.6.1
 Popis ochrany katalyzátoru při přepínání z benzinu na zkapalněný ropný plyn a naopak:
 3.2.3.6.2
 Uspořádání systému (elektrické zapojení, podtlakové přípojky, kompenzační hadice atd.):
 3.2.3.6.3
 Výkres značky:
 3.2.4
 Palivovým systémem pro zemní plyn: ano/ne (2)
 3.2.4.1
 Číslo schválení typu podle předpisu č. 67:
 3.2.4.2
 Elektronická řídicí jednotka motoru používajícího jako palivo zemní plyn:
 3.2.4.3
 Značka (značky):
 3.2.4.4
 Typ:
 3.2.4.5
 Možnosti seřizování z hlediska emisí:
 3.2.4.6
 Další dokumentace:
 3.2.4.6.1
 Popis ochrany katalyzátoru při přepínání z benzinu na zemní plyn a naopak:
 3.2.4.6.2
 Uspořádání systému (elektrické zapojení, podtlakové přípojky, kompenzační hadice atd.):
 3.2.4.6.3
 Výkres značky:
 4.
 Časování ventilů nebo rovnocenné údaje
 4.1
 Maximální zdvih ventilů a úhly otevření a zavření nebo podrobnosti časování jiného systému řízení ve vztahu k úvratím
 4.2
 Referenční a/nebo seřizovací rozpětí (2):
 5.
 Zapalování
 5.1
 Typ systému zapalování:
 5.1.1
 Značka:
 5.1.2
 Typ:
 5.1.3
 Křivka předstihu zapalování (3):
 5.1.4
 Časování zážehu (3):
 5.1.5
 Mezera kontaktů přerušovače (3) a úhel sepnutí (2)
 (3)
 6.
 Výfukový systém
 Popis a diagramy:
 7.
 Systém mazání
 7.1
 Popis systému:
 7.1.1
 Umístění olejové nádrže:
 7.1.2
 Systém dodávky maziva (čerpadlem/vstřikem do sání/směsi s palivem atd.)
 7.2
 Olejové čerpadlo (2)
 7.2.1
 Značka:
 7.2.2
 Typ:
 7.3
 Směs s palivem (2)
 7.3.1


text:
Procentní složení
 7.4
 Chladič oleje: ano/ne (2)
 7.4.1
 Výkres (výkresy) nebo značka (značky) a typ (typy):
 8.
 Elektrická zařízení
 Generátor/alternátor (2): vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy):
 9.
 Ostatní pomocná zařízení namontovaná na motoru
 (Výčet a popřípadě stručný popis):
 10.
 Doplňující informace o zkušebních podmínkách
 10.1
 Zapalovací svíčky
 10.1.1
 Značka:
 10.1.2
 Typ:
 10.1.3
 Vzdálenost kontaktů:
 10.2
 Zapalovací cívka
 10.2.1
 Značka:
 10.2.2
 Typ:
 10.3
 Zapalovací kondenzátor
 10.3.1
 Značka:
 10.3.2
 Typ:
 10.4
 Odrušovací zařízení
 10.4.1
 Značka:
 10.4.2
 Typ:
 11.
 Výkon motoru (dle údajů výrobce)
 11.1
 Volnoběžné otáčky (3) ............ ot/min-1
 11.2
 Otáčky při nejvyšším výkonu (3) ot/min-1
 11.3
 Maximální výkon – kW (podle bodu 5.3 tohoto předpisu)
 11.4
 Otáčky při maximálním točivém momentu (3) ............ ot/min-1
 11.5
 Maximální točivý moment (3) ............ Nm
 (1) Pro nekonvenční motory a systémy dodá výrobce údaje rovnocenné údajům zde požadovaným.
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Uved'te dovolenou odchylku.
 PŘÍLOHA 2
 ZÁKLADNÍ VLASTNOSTI ELEKTRICKÉHO HNACÍHO ÚSTROJÍ A INFORMACE O PROVEDENÍ ZKOUŠEK
 1. Obecně
 1.1
 Značka
 1.2
 Typ
 1.3
 Pohon (1): jeden motor/více motorů (počet)
 1.4
 Uspořádání převodů: paralelní/transaxiální/jiné, upřesněte:
 1.5
 Zkušební napětí:
 1.6
 Základní otáčky motoru: ............ ot/min-1
 1.7
 Maximální otáčky klikového hřídele motoru: ............ ot/min-1
 (nebo odvozením): ............ na výstupním hřídeli reduktoru/převodovky (1) ............ ot/min-1
 zařazený rychlostní stupeň.
 1.8
 Otáčky při maximálním výkonu (2) (dle údajů výrobce) ............ ot/min-1
 1.9
 Maximální výkon (dle údajů výrobce) ............ kW
 1.10
 Maximální 30minutový výkon (dle údajů výrobce) ............ kW
 1.11
 Flexibilní interval (kde P > 90 % max. výkonu):
 otáčky na začátku intervalu ............ ot/min-1
 otáčky na konci intervalu ............ ot/min-1
 2. Motor
 2.1
 Pracovní princip
 2.1.1
 Stejnosměrný proud/střídavý proud (1) počet fází:
 2.1.2
 Buzení cizí/sériové/kompaundní (1)
 2.1.3
 Synchronní/asynchronní (1)
 2.1.4
 Rotor s vinutím/s permanentními magnety/s klecí (1)
 2.1.5
 Počet pólů motoru:
 2.2
 Setrvačná hmotnost:
 3. Regulátor výkonu
 3.1
 Značka:
 3.2
 Typ:
 3.3
 Princip řízení: vektorový/otevřený regulační obvod/uzavřený regulační obvod/jiný, upřesněte:
 3.4
 Maximální efektivní proud vstupující do motoru (2) ............ A
 během ............ sekund
 3.5
 Užitý rozsah napětí: ............ V až ............ V
 4. Systém chlazení:
 Motor: kapalinou/vzduchem (1)
 Regulátor: kapalinou/vzduchem (1)
 4.1
 Vlastnosti systému chlazení kapalinou
 4.1.1
 Druh kapaliny: ............ Oběhová čerpadla: ano/ne (1)
 4.1.2
 Vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy) čerpadla:
 4.1.3
 Termostat: seřízení:
 4.1.4
 Chladič: výkres (výkresy) nebo značka (značky) a typ (typy):
 4.1.5
 Přetlakový ventil: nastavení tlaku:
 4.1.6
 Ventilátor: vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy):
 4.1.7
 Potrubí ventilátoru:
 4.2
 Vlastnosti systému chlazení vzduchem
 4.2.1
 Dmychadlo: vlastnosti nebo značka (značky) a typ (typy):
 4.2.2
 Standardní vedení vzduchu:
 4.2.3
 Systém regulace teploty: ano/ne (1)
 4.2.4
 Stručný popis:
 4.2.5
 Vzduchový filtr ............ značka (značky) ............ typ (typy) ............
 4.3
 Teploty povolené výrobcem
 4.3.1
 Výstup z motoru: (max.) ............ °C
 4.3.2
 Vstup do regulátoru: (max.) ............ °C
 4.3.3
 Ve vztažném bodu (vztažných bodech) motoru: (max.) ............ °C
 4.3.4
 Ve vztažném bodu (vztažných bodech) regulátoru: (max.) ............ °C
 5. Druh izolace:
 6. Mezinárodní kód ochrany (IP kód):
 7.
 :
 Princip systému mazání
 (1)
 :
 Ložiska: třecí/kuličková
 Mazivo: tuk/olej
 Těsnění: ano/ne
 Oběh: s oběhem/bez oběhu
 (1) Nehodící se škrtněte.
 (2) Uved'te dovolenou odchylku.
 PŘÍLOHA 3
 OZNÁMENÍ
 PŘÍLOHA 4


text:
USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Vzor A
 (viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu upevněná na hnacím ústrojí prokazuje, že dotyčný typ hnacího ústrojí byl schválen v Nizozemsku (E 4) z hlediska na měření netto výkonu podle předpisu č. 85 pod číslem schválení typu 002492. Číslo schválení typu udává, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 85 v jeho původním znění.
 Vzor B
 (viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení upevněná na vozidle prokazuje, že dotyčné vozidlo bylo schváleno v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 85 a č. 31 (1). První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že v době udělení schválení typu byl předpis č. 85 dosud ve své původní podobě a předpis č. 31 již zahrnoval sérii změn 01.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 5
 METODA STANOVENÍ NETTO VÝKONU SPALOVACÍCH MOTORŮ
 1.
 Tato ustanovení se týkají metody sestrojení křivky výkonu při plném zatížení spalovacího motoru v závislosti na otáčkách motoru.
 2. PODMÍNKY ZKOUŠKY
 2.1
 Motor musí být předem zaběhnut podle doporučení výrobce.
 2.2
 Může-li se měření výkonu provádět pouze na motoru s namontovanou převodovkou, je nutno brát v úvahu její účinnost.
 2.3 Pomocná zařízení
 2.3.1 Použitá pomocná zařízení
 Při zkoušce musí být na zkušebním stavu instalována pomocná zařízení nezbytná pro práci motoru při předpokládaném použití (uvedená v tabulce 1), pokud možno ve stejné poloze, v jaké by se nacházela při předpokládaném použití.
 2.3.2 Odpojená pomocná zařízení
 Pomocná zařízení, která jsou nutná pouze k provozu vozidla a bývají namontována na motoru, musí být při zkoušce odstraněna. Jako příklad lze uvést:
 —
 vzduchový kompresor pro brzdy,
 —
 čerpadlo posilovače řízení,
 —
 čerpadlo systému odpružení,
 —
 klimatizační systém.
 Pokud nelze pomocné zařízení odmontovat, může se stanovit výkon, který toto zařízení odebírá v nezatíženém stavu, a připočíst k měřenému výkonu motoru.
 Tabulka 1
 Pomocná zařízení instalovaná při zkoušce ke stanovení netto výkonu motoru
 („Sériově vyráběným zařízením“ se rozumí zařízení určené výrobcem pro předpokládané použití.)
 Číslo
 Pomocná zařízení
 Použití při zkoušce netto výkonu
 1
 Sací systém
 —
 sběrné sací potrubí
 —
 zařízení pro omezení emisí z klikové skříně
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 —
 vzduchový filtr
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 —
 tlumič sání
 —
 omezovač otáček
 (1)
 2
 Zařízení pro předehřívání nasávaného vzduchu
 Ano, sériově vyráběné zařízení.
 Pokud možno seřídit v nejvýhodnější poloze.
 3
 Výfukový systém
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 —
 čistič výfuku
 —
 sběrné výfukové potrubí
 —
 přeplňovací zařízení
 —
 spojovací potrubí (2)
 —
 tlumič (2)
 —
 výfuková trubka (2)
 —
 výfuková brzda (3)
 4
 Čerpadlo pro dodávku paliva (4)
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 5
 Karburátor
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 —
 elektronický systém řízení, měřič průtoku vzduchu atd. (jsou-li instalovány)
 Redukční ventil
 Zařízení motorů na plynné palivo
 Odpařovač
 Směšovač
 6
 Zařízení pro vstřikování paliva (pro zážehové a vznětové motory)
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 —
 předfiltr
 —
 filtr
 —
 čerpadlo
 —
 vysokotlaké potrubí
 —
 vstřikovač
 —
 škrticí klapka v sacím potrubí (5), je-li instalována
 —
 elektronický systém řízení, měřič průtoku vzduchu atd. ..., jsou-li instalovány
 —
 regulátor/systém ovládání
 —
 automatická zarážka


text:
plného zatížení u ozubené tyče v závislosti na atmosférických podmínkách
 7
 Zařízení pro chlazení kapalinou
 —
 kapota motoru
 Ne
 —
 kryt výstupu vzduchu
 —
 chladič
 —
 ventilátor (6)
 (7)
 Ano, sériově vyráběné zařízení (6)
 —
 proudnicový kryt ventilátoru
 —
 vodní čerpadlo
 —
 termostat (8)
 8
 Chlazení vzduchem
 Kryt
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 Dmychadlo (6)
 (7)
 Zařízení pro regulaci teploty
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 9
 Elektrická zařízení
 Ano, sériově vyráběné zařízení (9)
 10
 Přeplňovací zařízení (je-li instalováno)
 —
 kompresor poháněný přímo motorem a/nebo výfukovými plyny
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 —
 mezichladič (10)
 —
 čerpadlo chladicí kapaliny nebo ventilátor (poháněné motorem)
 —
 zařízení regulující průtok chladicí kapaliny (je-li instalováno)
 11
 Pomocný ventilátor zkušebního stavu
 Ano, je-li nutný
 12
 Zařízení proti znečišťujícím látkám (11)
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 2.3.3 Pomocná zařízení pro spouštění vznětových motorů
 U pomocných zařízení sloužících ke spouštění vznětových motorů přicházejí v úvahu tyto dva případy:
 a)
 elektrické spouštění: instaluje se generátor, který v případě potřeby napájí pomocná zařízení nezbytná pro práci motoru;
 b)
 spouštění jinými než elektrickými prostředky: jsou-li pro práci motoru nezbytná určitá elektrická pomocná zařízení, instaluje se generátor, který tato zařízení napájí. V opačném případě se generátor odstraní.
 V obou případech je instalován a v podmínkách bez zatížení pracuje systém, který vyrábí a akumuluje energii potřebnou pro spouštění.
 2.4 Podmínky seřízení
 Podmínky seřízení při zkoušce ke stanovení netto výkonu jsou uvedeny v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Podmínky seřízení
 1
 Seřízení karburátoru (karburátorů)
 Použije se beze změny seřízení podle údaje výrobce pro sériovou výrobu
 2
 Seřízení dávkování vstřikovacího čerpadla
 3
 Seřízení zapalování nebo vstřiku (křivka předstihu)
 4
 Seřízení regulátoru
 5
 Zařízení pro omezení emisí
 3. ZAZNAMENÁVANÉ ÚDAJE
 3.1
 Zaznamenávají se údaje uvedené v bodu 4 dodatku k této příloze. Měří se při stabilizovaných pracovních podmínkách a při dostatečné dodávce čerstvého vzduchu do motoru. Ve spalovacích prostorech mohou být v omezeném množství přítomny usazeniny. Podmínky zkoušky, jako je vstupní teplota nasávaného vzduchu, musí být zvoleny co nejblíže referenčním podmínkám (viz bod 5.2 této přílohy), aby byla hodnota korekčního součinitele co nejnižší.
 3.2
 Teplota vzduchu nasávaného do motoru (okolního vzduchu) se měří ve vzdálenosti do 0,15 m před vstupem do vzduchového filtru nebo, pokud se nepoužívá vzduchový filtr, ve vzdálenosti do 0,15 m před otvorem sání. Teploměr nebo termočlánek musí být stíněn proti sálavému teplu a umístěn přímo do proudu vzduchu. Musí být rovněž stíněn proti zpětnému stříkání paliva. K získání reprezentativního průměru vstupní teploty se měří v dostatečném počtu měřicích míst.
 3.3
 Měřit se nesmí, dokud točivý moment, otáčky a teplota nejsou po dobu nejméně jedné minuty v podstatě konstantní.
 3.4
 Otáčky motoru se během zkušebního chodu nebo během měření nesmějí odchylovat od zvolených otáček o více než ±1 % nebo ±10 min-1, podle toho, která z těchto hodnot je větší.
 3.5
 Hodnoty zatížení brzdy, spotřeby paliva a teploty nasávaného vzduchu se musí odečítat současně, za výsledek měření se považuje hodnota, která je průměrem dvou stabilizovaných po sobě následujících hodnot, které se u zatížení brzdy neliší o více než 2 %.
 3.6
 Teplota chladicí kapaliny na výstupu z motoru


text:
se musí udržovat na hodnotě stanovené výrobcem. Pokud výrobce teplotu neuvádí, musí být teplota (353 ± 5) K. U vzduchem chlazených motorů musí být v bodě určeném výrobcem udržována teplota v mezích +0/–20 K maximální teploty určené výrobcem za referenčních podmínek.
 3.7
 Teplota paliva se měří na vstupu do karburátoru nebo do systému vstřikování a udržuje se v mezích určených výrobcem.
 3.8
 Teplota mazacího oleje měřená v olejovém čerpadlu, v olejové vaně nebo na výstupu z chladiče oleje (je-li namontován) se musí udržovat v mezích stanovených v bodech 3.6, 3.7 a 3.8 v této příloze.
 3.9
 Pokud je to nezbytné k udržení teploty v mezích stanovených v bodech 3.6, 3.7 a 3.8 této přílohy, může být použit pomocný regulační systém.
 4. PŘESNOST MĚŘENÍ
 4.1
 Točivý moment: ±1 % měřeného točivého momentu.
 Zařízení na měření točivého momentu musí být kalibrováno se zřetelem ke ztrátám třením. Přesnost v dolní polovině měřicího rozsahu dynamometrického stavu může být ±2 % měřeného točivého momentu.
 4.2
 Otáčky motoru: 0,5 % měřených otáček.
 4.3
 Spotřeba paliva: ±1 % měřené spotřeby.
 4.4
 Teplota paliva: ±2 K.
 4.5
 Teplota vzduchu nasávaného motorem: ±1 K.
 4.6
 Barometrický tlak: ±100 Pa.
 4.7
 Podtlak v sacím potrubí: ±50 Pa
 4.8
 Tlak ve výfukovém potrubí: ±200 Pa
 5. KOREKČNÍ SOUČINITELE VÝKONU
 5.1 Definice
 Korekčním součinitelem výkonu je součinitel α ke stanovení výkonu motoru při referenčních atmosférických podmínkách uvedených v bodu 5.2.
 Po = α · P ;
 P
 o je korigovaný výkon (tj. výkon při referenčních atmosférických podmínkách);
 α je korekční součinitel (αa nebo αd);
 P je měřený výkon (výkon při zkoušce).
 5.2 Referenční atmosférické podmínky
 5.2.1
 Teplota (T
 o): 298 K (25 °C)
 5.2.2
 Tlak suchého vzduchu (p
 so): 99 kPa
 Poznámka: hodnota tlaku suchého vzduchu je založena na celkovém tlaku 100 kPa a tlaku vodní páry 1 kPa.
 5.3 Atmosférické podmínky při zkoušce
 Během zkoušky musí být dodrženy tyto atmosférické podmínky:
 5.3.1
 Teplota (T)
 U zážehových motorů
 288 K ≤ T ≤ 308 K
 U vznětových motorů
 283 K ≤ T ≤ 313 K
 5.3.2
 Tlak (p
 s)
 80 kPa ≤ p
 s ≤ 110 kPa
 5.4 Stanovení korekčních součinitelů αa a αd
 (12)
 5.4.1
 Zážehový motor s přirozeným sáním nebo přeplňovaný motor – součinitel α
 a
 Korekční součinitel α
 a se zjistí z této rovnice:
 (13)
 kde
 P
 s je atmosférický tlak suchého vzduchu v kilopascalech (kPa), tj. celkový barometrický tlak minus tlak vodní páry;
 T je absolutní teplota vzduchu nasávaného motorem v kelvinech (K).
 Podmínky, které musí být v laboratoři splněny:
 Zkouška je platná, je-li korekční součinitel α
 a v mezích 0,93 ≤ α
 a ≤ 1,07.
 V případě překročení těchto mezních hodnot se v protokolu o zkoušce uvede získaná korigovaná hodnota a přesné údaje o podmínkách při zkoušce (teplota a tlak).
 5.4.2 Vznětové motory – součinitel αd
 Korekční součinitel výkonu αd vznětových motorů při konstantním průtoku paliva se získá pomocí vzorce:
 αd = f a fm
 f a je atmosférický činitel;
 fm je charakteristický parametr pro každý typ motoru a seřízení.
 5.4.2.1 Atmosférický činitel f
 a
 Tento činitel


text:
vyjadřuje účinek podmínek okolního prostředí (tlaku, teploty, vlhkosti) na vzduch nasávaný motorem. Vzorec pro stanovení atmosférického činitele se různí podle druhu motoru.
 5.4.2.1.1
 Motory s přirozeným sáním a s mechanickým přeplňováním
 5.4.2.1.2
 Motory přeplňované turbodmychadlem s mezichladičem nasávaného vzduchu nebo bez mezichladiče
 5.4.2.2 Činitel motoru f
 m
 fm je funkcí korigovaného průtoku paliva qc podle vzorce:
 fm = 0,036 · q
 c – 1,14
 kde: q
 c = q/r
 kde:
 q je průtok paliva v mg na jeden cyklus a na litr celkového zdvihového objemu (mg/L na 1 cyklus);
 r je poměr tlaků mezi výstupem a vstupem kompresoru (u motorů s přirozeným nasáváním r = 1).
 Uvedený vzorec platí pro interval hodnot q
 c od 40 mg/L na 1 cyklus do 65 mg/L na 1 cyklus.
 Pro hodnoty q
 c nižší než 40 mg/L na 1 cyklus se použije konstantní hodnota f
 m = 0,3.
 Pro hodnoty q
 c vyšší než 65 mg/L na 1 cyklus se použije konstantní hodnota f
 m = 1,2 (viz obrázek níže):
 5.4.2.3 Podmínky, které musí být v laboratoři splněny
 Zkouška je platná, je-li korekční součinitel α
 d v mezích 0,9 ≤ α
 d ≤ 1,1.
 V případě překročení těchto mezních hodnot se v protokolu o zkoušce uvede získaná korigovaná hodnota a přesné údaje o podmínkách při zkoušce (teplota a tlak).
 (1) Kompletní systém sání instaluje způsobem odpovídajícím předpokládanému použití:
 je-li riziko znatelného vlivu na výkon motoru;
 u dvoutaktních motorů a zážehových motorů;
 na žádost výrobce.
 V ostatních případech může být použit rovnocenný systém, přičemž je třeba během zkoušky ověřit, zda se tlak v sacím potrubí neliší o více než 100 Pa od mezní hodnoty určené výrobcem pro čistý vzduchový filtr
 (2) Kompletní výfukový systém se instaluje způsobem odpovídajícím předpokládanému použití:
 je-li riziko znatelného vlivu na výkon motoru;
 u dvoutaktních motorů a zážehových motorů;
 na žádost výrobce.
 V ostatních případech může být instalován rovnocenný systém pod podmínkou, že tlak měřený na výstupu z výfukového systému motoru se neliší od tlaku určeného výrobcem o více než 1 000 Pa.
 Výstupem z výfukového systému motoru se rozumí bod nalézající se 150 mm ve směru proudění od konce části výfukového systému namontované na motoru.
 (3) Je-li motor vybaven výfukovou brzdou, musí být její škrticí klapka upevněna v plně otevřené poloze.
 (4) V případě potřeby může být tlak v přívodu paliva seřízen tak, aby odpovídal tlakům, které se vyskytují při předpokládaném použití motoru (zejména je-li použit systém s vracením paliva).
 (5) Škrticí klapka v sacím potrubí je regulační klapkou pneumatického regulátoru vstřikovacího čerpadla. Regulátor nebo zařízení pro vstřikování paliva mohou obsahovat další zařízení, která mohou ovlivňovat množství vstřikovaného paliva.
 (6) Chladič, ventilátor, kryt ventilátoru, vodní čerpadlo a termostat se na zkušebním stavu umístí ve stejných vzájemných polohách jako na vozidle. Cirkulaci chladicí kapaliny musí obstarávat pouze vodní čerpadlo motoru.
 Kapalina smí být chlazena buď chladičem motoru, nebo vnějším okruhem, za předpokladu, že tlaková ztráta tohoto okruhu a tlak na vstupu do čerpadla zůstávají v podstatě stejné jako v systému chlazení motoru. Žaluzie, pokud je jimi chladič vybaven, musí být


text:
v otevřené poloze.
 Nemohou-li být ventilátor, chladič a proudnicový kryt připojeny k motoru obvyklým způsobem, stanoví se výkon odebíraný ventilátorem, který je instalován odděleně ve správné poloze vzhledem k chladiči a (případnému) krytu, při otáčkách odpovídajících otáčkám motoru, při kterých se měří výkon motoru, a to buď výpočtem ze standardních parametrů, nebo praktickými zkouškami. Tento výkon, korigovaný na normální atmosférické podmínky podle bodu 6.2, se odečte od korigovaného výkonu motoru.
 (7) Je-li ve zkoušené sestavě odpojitelný nebo progresivní ventilátor nebo dmychadlo, vykoná se zkouška s odpojitelným ventilátorem (nebo dmychadlem) odpojeným nebo s progresivním ventilátorem nebo dmychadlem běžícím s maximálním skluzem.
 (8) Termostat může být zablokován v plně otevřené poloze.
 (9) Minimální výkon generátoru: výkon generátoru musí být omezen na hodnotu, která je nevyhnutelně zapotřebí pro napájení zařízení nezbytných pro práci motoru. Je-li nutno připojit baterii, musí být použita plně nabitá baterie v dobrém stavu.
 (10) Přeplňované motory s mezichladičem se zkoušejí se zařízením pro chlazení náplně buď kapalinou, nebo vzduchem, avšak na přání výrobce může být zařízení pro chlazení vzduchem nahrazeno zařízením zkušebního stavu. Ve všech případech se měření výkonu při každých otáčkách musí provádět se stejnými hodnotami spádu teploty a tlaku vzduchu, který je nasáván do motoru přes chladič náplně na zkušebním stavu, jako jsou hodnoty určené výrobcem pro tento systém na kompletním vozidle.
 (11) Mohou zahrnovat například systém recyklace výfukových plynů, katalytický konvertor, termický reaktor, systém vstřikování sekundárního vzduchu a systém zabraňující vypařování paliva.
 (12) Zkoušet lze v klimatizovaných prostorech za řízených atmosférických podmínek.
 (13) U motorů vybavených zařízením pro automatickou regulaci teploty nasávaného vzduchu, které je konstruováno tak, že při plném zatížení při 25 °C není přiváděn ohřátý vzduch, se musí zkoušet s tímto zařízením zcela uzavřeným. Je-li toto zařízení při 25 °C ještě činné, provede se zkouška se zařízením normálně fungujícím; v tomto případě se exponent u teplotního členu ve vztahu pro korekční součinitel bere roven nule (tj. odpadá teplotní korekce).
 PŘÍLOHA 5
 Dodatek
 VÝSLEDKY ZKOUŠEK KE STANOVENÍ NETTO VÝKONU MOTORU
 Tento formulář vyplní zkušebna, která zkoušku provedla.
 1. Podmínky zkoušky
 1.1 Tlaky měřené při maximálním výkonu
 1.1.1
 Celkový barometrický tlak: ............ Pa
 1.1.2
 Tlak vodních par: ............ Pa
 1.1.3
 Tlak ve výfuku: ............ Pa
 1.2 Teploty měřené při maximálním výkonu
 1.2.1
 Teplota nasávaného vzduchu: ............ K
 1.2.2
 na výstupu mezichladiče motoru: ............ K
 1.2.3
 Teplota chladicí kapaliny: ............ K
 1.2.3.1
 na výstupu chladicí kapaliny z motoru: ............ K(1)
 1.2.3.2
 ve vztažném bodu u chlazení vzduchem: ............ K(1)
 1.2.4
 Teplota mazacího oleje: ............ K (uveďte místo měření)
 1.2.5
 Teplota paliva: ............ K
 1.2.5.1
 na vstupu palivového čerpadla: ............ K
 1.2.5.2
 v zařízení k měření spotřeby paliva: ............ K
 1.3 Vlastnosti dynamometru
 1.3.1
 Značka: ............ Model:
 1.3.2
 Typ:
 2. Palivo
 2.1 U zážehových motorů na kapalné palivo
 2.1.1
 Značka:
 2.1.2
 Vlastnosti:
 2.1.3
 Antidetonační přísada (olovo atd.):
 2.1.3.1
 Typ:
 2.1.3.2
 Obsah: ............ mg/1
 2.1.4
 Oktanové číslo RON: ............ (ASTM D 26 99-70)
 2.1.4.1
 Měrná hustota: ............ g/cm3 při 288 K
 2.1.4.2
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 2.2 U zážehových motorů na plynné palivo
 2.2.1
 Značka:
 2.2.2
 Vlastnosti:
 2.2.3
 Tlak


text:
v zásobníku: ............ bar
 2.2.4
 Pracovní tlak: ............ bar
 2.2.5
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 2.3 U vznětových motorů na plynné palivo
 2.3.1
 Způsob plnění: plyn
 2.3.2
 Vlastnosti použitého plynu:
 2.3.3
 Poměr motorová nafta/plyn:
 2.3.4
 Dolní výhřevnost:
 2.4 U vznětových motorů na kapalné palivo
 2.4.1
 Značka:
 2.4.2
 Vlastnosti použitého paliva:
 2.4.3
 Cetanové číslo (ASTM D 976-71)
 2.4.4
 Měrná hustota: ............ g/cm3 při 288 K
 2.4.5
 Dolní výhřevnost: ............ kJ/kg
 3. Mazivo
 3.1
 Značka:
 3.2
 Vlastnosti:
 3.3
 Viskozita podle SAE:
 4. Podrobné výsledky měření (1)
 Otáčky motoru, ot/min
 Měřený točivý moment, Nm
 Měřený výkon, Kw
 Měřený průtok paliva, g/h
 Barometrický tlak, kPa
 Tlak vodních par, kPa
 Teplota nasávaného vzduchu, K
 Výkon, který se připočte pro pomocná zařízení, která nejsou uvedena v tabulce 1, kW
 č. 1
 č. 2
 č. 3
 Korekční součinitel výkonu
 Korigovaný výkon na brzdě, kW (s ventilátorem/bez ventilátoru (2)
 Výkon ventilátoru, kW
 (není-li ventilátor namontován, tato hodnota se odečte)
 Netto výkon, kW
 Netto točivý moment, Nm
 Korigovaná specifická spotřeba paliva g/(kWh) (3)
 Teplota chladicí kapaliny na výstupu, K
 Teplota mazacího oleje v měřicím místě, K
 Teplota vzduchu za přeplňovacím dmychadlem, K (4)
 Teplota paliva na vstupu vstřikovacího čerpadla, K
 Teplota vzduchu za mezichladičem, K (4)
 Tlak za přeplňovacím dmychadlem, kPa (4)
 Tlak za mezichladičem, kPa
 (1) Charakteristické křivky netto výkonu a netto točivého momentu se sestrojí jako funkce otáček motoru.
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Vypočteno s netto výkonem pro vznětové motory a zážehové motory, v tomto případě vynásobeno korekčním součinitelem výkonu.
 (4) Není-li použitelné, škrtněte.
 PŘÍLOHA 6
 METODA STANOVENÍ NETTO VÝKONU A MAXIMÁLNÍHO 30MINUTOVÉHO VÝKONU ELEKTRICKÝCH HNACÍCH ÚSTROJÍ
 1.
 Tato ustanovení se týkají měření maximálního netto výkonu a maximálního 30minutového výkonu elektrických hnacích ústrojí používaných k pohonu čistě elektrických silničních vozidel.
 2. PODMÍNKY ZKOUŠKY
 2.1
 Hnací ústrojí musí být předem zaběhnuto podle doporučení výrobce.
 2.2
 Může-li se měření výkonu provádět pouze na hnacím ústrojí s namontovanou převodovkou nebo reduktorem, je nutno brát v úvahu jejich účinnost.
 2.3 Pomocná zařízení
 2.3.1 Použitá pomocná zařízení
 Při zkoušce musí být instalována pomocná zařízení nezbytná pro práci hnacího ústrojí při předpokládaném použití (uvedená v tabulce 1), a to ve stejné poloze, v jaké by se nacházela ve vozidle.
 2.3.2 Odpojená pomocná zařízení
 Pomocná zařízení, která jsou nutná k provozu vozidla a bývají namontována na motoru, musí být při zkoušce odstraněna. Jako příklad lze uvést:
 —
 vzduchový kompresor pro brzdy,
 —
 čerpadlo posilovače řízení,
 —
 čerpadlo systému odpružení,
 —
 klimatizační systém atd.
 —
 Pokud nelze pomocné zařízení odmontovat, může se stanovit výkon, který toto zařízení odebírá v nezatíženém stavu, a připočíst k měřenému výkonu motoru.
 Tabulka 1
 Pomocná zařízení instalovaná při zkoušce ke stanovení netto výkonu a maximálního 30minutového výkonu elektrických hnacích ústrojí
 („Sériově vyráběným zařízením“ se rozumí zařízení určené výrobcem pro předpokládané použití.)
 Číslo
 Pomocná zařízení
 Použití při zkoušce netto výkonu a maximálního 30minutového výkonu
 1
 Zdroj stejnosměrného napětí
 Pokles napětí během zkoušky méně než 5 %
 2
 Variátor otáček a ovládací zařízení
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 3
 CHLAZENÍ KAPALINOU
 kapota motoru
 Ne
 kryt výstupu vzduchu
 chladič (1)
 (2)
 Ano, sériově vyráběné


text:
zařízení
 ventilátor
 čerproudnicový kryt ventilátoru
 padlo
 termostat (3)
 CHLAZENÍ VZDUCHEM
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 vzduchový filtr
 kryt
 dmychadlo
 zařízení pro regulaci teploty
 4
 Elektrická zařízení
 Ano, sériově vyráběné zařízení
 5
 Pomocný ventilátor zkušebního stavu
 Ano, je-li nutný
 2.4 Podmínky seřízení
 Podmínky seřízení musejí vyhovovat údajům výrobce pro sériově vyráběný motor a musejí být použity bez další změny pro předpokládané použití.
 2.5 Zaznamenávané údaje
 2.5.1
 Zkouška ke stanovení netto výkonu se provádí s ovladačem akcelerátoru nastaveným v poloze na maximum.
 2.5.2
 Motor musí být předem zaběhnut podle doporučení žadatele o schválení.
 2.5.3
 Údaje o točivém momentu a otáčkách se zaznamenávají současně.
 2.5.4
 V případě potřeby se teplota chladicí kapaliny zaznamenávaná na výstupu z motoru udržuje v rozmezí ±5 K vzhledem k nastavení teploty termostatu podle údajů výrobce.
 U vzduchem chlazených hnacích ústrojí musí být v bodě určeném výrobcem udržována teplota v mezích +0/–20 K maximální teploty určené výrobcem.
 2.5.5
 Teplota mazacího oleje měřená v olejové vaně nebo na výstupu z chladiče oleje (je-li namontován) se musí udržovat v mezích stanovených výrobcem.
 2.5.6
 Pokud je to nezbytné k udržení teploty v mezích stanovených v bodech 2.5.4 a 2.5.5, může být použit pomocný regulační systém.
 3. PŘESNOST MĚŘENÍ
 3.1
 Točivý moment: ±1 % měřeného točivého momentu.
 Zařízení na měření točivého momentu musí být kalibrováno se zřetelem ke ztrátám třením. Přesnost v dolní polovině měřicího rozsahu dynamometrického stavu může být ±2 % měřeného točivého momentu.
 3.2
 Otáčky motoru: 0,5 % měřených otáček.
 3.3
 Teplota vzduchu nasávaného motorem: ±2 K.
 (1) Chladič, ventilátor, kryt ventilátoru, vodní čerpadlo a termostat se na zkušebním stavu umístí ve stejných vzájemných polohách jako na vozidle. Cirkulaci chladicí kapaliny musí obstarávat pouze vodní čerpadlo hnacího ústrojí.
 Kapalina smí být chlazena buď chladičem hnacího ústrojí, nebo vnějším okruhem, za předpokladu, že tlaková ztráta tohoto okruhu a tlak na vstupu do čerpadla zůstávají v podstatě stejné jako v systému chlazení hnacího ústrojí. Žaluzie, pokud je jimi chladič vybaven, musí být v otevřené poloze.
 Nemohou-li být ventilátor, chladič a kryt připojeny na zkušební stav obvyklým způsobem, musí se výkon odebíraný ventilátorem, který je instalován odděleně ve správné poloze vzhledem k chladiči a (případnému) krytu, stanovit při otáčkách odpovídajících otáčkám motoru, při kterých se měří výkon motoru, a to buď výpočtem ze standardních parametrů, nebo praktickými zkouškami. Tento výkon, korigovaný na normální atmosférické podmínky, se odečte od korigovaného výkonu.
 (2) Je-li ve zkoušené sestavě odpojitelný nebo progresivní ventilátor nebo dmychadlo, vykoná se zkouška s odpojitelným ventilátorem (nebo dmychadlem) odpojeným nebo s maximálním skluzem.
 (3) Termostat může být zablokován v plně otevřené poloze.
 PŘÍLOHA 7
 KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY
 1. OBECNĚ
 Tyto požadavky jsou v souladu se zkouškami, které se provádějí ke kontrole shodnosti výroby podle bodu 6.3.6.
 2. ZKUŠEBNÍ POSTUPY
 Musí se použít metody zkoušení a měřicí přístroje, které jsou popsané v přílohách 5 nebo 6 tohoto předpisu.
 3. ODBĚR VZORKŮ
 Vybere se jedno hnací ústrojí. Pokud se po zkoušce podle bodu 5.1 níže zjistí, že se hnací ústrojí neshoduje s požadavky tohoto předpisu, musí se zkoušet další dvě hnací ústrojí.
 4. KRITÉRIA MĚŘENÍ
 4.1


text:
Netto výkon spalovacího motoru
 Během ověřovacích zkoušek shodnosti výroby se výkon měří při dvojích otáčkách motoru S1 a S2, které odpovídají příslušným naměřeným bodům maximálního výkonu a maximálního točivého momentu a které byly přijaty pro typ. Pro tyto dvoje otáčky motoru s tolerancí ±5 % se netto výkon měřený alespoň v jednom bodě v rozsahu otáček S1 ±5 % a otáček S2 ±5 % nesmí lišit o více než ±5 % od schvalované hodnoty.
 4.2 Netto výkon a maximální 30minutový výkon elektrických hnacích ústrojí
 Během ověřovacích zkoušek shodnosti výroby se výkon měří při otáčkách motoru S1, které odpovídají naměřenému bodu maximálního výkonu a které byly přijaty pro typ. Při těchto otáčkách se netto výkon nesmí lišit o více než ±5 % od schvalované hodnoty.
 5. VYHODNOCENÍ VÝSLEDKŮ
 5.1
 Výroba se považuje za shodnou se schválením typu, jestliže netto výkon a maximální 30minutový výkon hnacího ústrojí zkoušeného podle bodu 2 splňují požadavek uvedený v bodu 4.
 5.2
 Nejsou-li požadavky bodu 4 splněny, zkouší se další dvě hnací ústrojí stejným způsobem.
 5.3
 Pokud hodnota netto výkonu nebo maximálního 30minutového výkonu druhého a/nebo třetího hnacího ústrojí podle bodu 5.2 nesplňuje požadavky bodu 4, považuje se výroba za neshodnou s požadavky tohoto předpisu a uplatní se ustanovení bodu 7.1.
 PŘÍLOHA 8
 1. TECHNICKÉ VLASTNOSTI REFERENČNÍCH PALIV PRO LPG
 Palivo A
 Palivo B
 Zkušební metoda
 Složení:
 ISO 7941
 C3
 % obj.
 30 ± 2
 85 ± 2
 C4
 % obj.
 zbývající část
 zbývající část
 <C3, >C4
 % obj.
 max. 2 %
 max. 2 %
 Olefiny
 % obj.
 9 ± 3
 12 ± 3
 Zbytek odparu
 ppm
 max. 50
 max. 50
 NFM 41-015
 Obsah vody
 žádný
 žádný
 vizuální kontrola
 Obsah síry
 ppm hmot. (1)
 max. 50
 max. 50
 EN 24260
 Sirovodík
 žádný
 žádný
 Koroze mědi
 hodnocení
 třída 1
 třída 1
 ISO 625 1 (2)
 Zápach
 charakteristický
 charakteristický
 Oktanové číslo MON
 min. 89
 min. 89
 EN 589 příloha B
 2. TECHNICKÉ VLASTNOSTI REFERENČNÍCH PALIV PRO ZEMNÍ PLYN (NG)
 G20
 G23
 G25
 Složení:
 CH4
 % obj.
 100
 92,5
 86
 N2
 % obj.
 0
 7,5
 14
 Wobbeho index (3)
 MJ/m3
 53,6 ± 2 %
 48,2 ± 2 %
 43,9 ± 2 %
 (1) Tato hodnota se určí za běžných podmínek (293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa).
 (2) Tato metoda nemusí přesně udat přítomnost korodujících materiálů, jestliže vzorek obsahuje inhibitory koroze nebo jiné chemikálie, které zmenšují korozní účinky vzorku na proužek mědi. Proto je zakázáno přidávat takové složky jen za účelem ovlivnění zkušební metody.
 (3) Na základě horní výhřevnosti a vypočteno pro 0 °C.
 Plyny tvořící tyto směsi musí mít alespoň tuto čistotu:
 N2
 :
 99 %
 CH4
 :
 95 % s celkovým obsahem vodíku, oxidu uhelnatého a kyslíku nižším než 1 % a s celkovým obsahem dusíku a oxidu uhličitého nižším než 2 %
 Wobbeho index je poměr výhřevnosti objemové jednotky plynu k druhé odmocnině jeho relativní hustoty za stejných referenčních podmínek:
 Kde: H
 plyn
 = výhřevnost paliva v MJ/m3 při 0 °C;
 ρvzduch
 = hustota vzduchu při 0 °C;
 ρplyn
 = hustota paliva při 0 °C.
 Wobbeho