text:
Rady, po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou guvernérů.
 Jejich funkční období je osmileté a nemohou být jmenováni opakovaně.
 Členy Výkonné rady mohou být pouze státní příslušníci členských států.
 11.3. Pracovní řád členů Výkonné rady, zejména jejich platy, důchody a jiné dávky sociálního zabezpečení, jsou předmětem smluv s ECB a stanoví je Rada guvernérů na návrh výboru skládajícího se ze tří členů jmenovaných Radou guvernérů a ze tří členů jmenovaných Radou. Členové Výkonné rady nemají právo hlasovat o záležitostech uvedených v tomto odstavci.
 11.4. Přestane-li kterýkoli člen Výkonné rady splňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce nebo se dopustí vážného pochybení, může být odvolán Soudním dvorem na žádost Rady guvernérů nebo Výkonné rady.
 11.5. Každý osobně přítomný člen Výkonné rady má právo hlasovat a má k tomu účelu jeden hlas. Není-li stanoveno jinak, rozhoduje Výkonná rada prostou většinou odevzdaných hlasů. Při rovnosti hlasů rozhoduje hlas prezidenta. Pravidla hlasování jsou upřesněna v jednacím řádu uvedeném v článku 12.3.
 11.6. Výkonná rada odpovídá za běžné záležitosti ECB.
 11.7. Jakékoli uvolněné místo ve Výkonné radě se obsazuje jmenováním nového člena podle článku 11.2.
 Článek 12
 Úkoly rozhodovacích orgánů
 12.1. Rada guvernérů přijímá obecné zásady a činí rozhodnutí nezbytná pro zajištění plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem. Rada guvernérů určuje měnovou politiku Unie a popřípadě přijímá rozhodnutí týkající se střednědobých měnových cílů, klíčových úrokových sazeb a vytváření měnových rezerv ESCB, přičemž přijme obecné zásady nezbytné k jejich provedení.
 Výkonná rada provádí měnovou politiku v souladu s obecnými zásadami a rozhodnutími Rady guvernérů. V tomto směru dává Výkonná rada nezbytné pokyny národním centrálním bankám. Navíc na ni může Rada guvernérů rozhodnutím přenést určité pravomoci.
 V míře považované za možnou a přiměřenou, a aniž je dotčen tento článek, se ECB obrací na národní centrální banky se žádostmi o provedení operací, které patří k úkolům ESCB.
 12.2. Výkonná rada odpovídá za přípravu zasedání Rady guvernérů.
 12.3. Rada guvernérů přijme jednací řád upravující vnitřní organizaci ECB a jejích rozhodovacích orgánů.
 12.4. Rada guvernérů vykonává poradní funkce uvedené v článku 4.
 12.5. Rada guvernérů přijímá rozhodnutí uvedená v článku 6.
 Článek 13
 Prezident
 13.1. Prezident ECB, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident, předsedá Radě guvernérů a Výkonné radě ECB.
 13.2. Aniž je dotčen článek 38, zastupuje ECB navenek prezident nebo osoba jím k tomuto určená.
 Článek 14
 Národní centrální banky
 14.1. Podle článku 131 Smlouvy o fungování Evropské unie zajistí každý členský stát, aby jeho vnitrostátní právní předpisy, včetně statutu národní centrální banky, byly slučitelné se Smlouvami a s tímto statutem.
 14.2. Statuty národních centrálních bank stanoví zejména, že funkční období guvernéra národní centrální banky trvá nejméně pět let.
 Guvernér může být z funkce odvolán pouze tehdy, přestane-li splňovat podmínky požadované k jejímu výkonu nebo se dopustí vážného pochybení. V případě odvolání guvernéra z funkce může dotyčný guvernér národní centrální banky nebo Rada guvernérů podat žalobu k Soudnímu dvoru, a to z důvodu porušení Smluv nebo některé právní normy vydané k jejich provedení. Tyto žaloby je nutné podat do dvou měsíců ode dne vyhlášení či oznámení žalobci nebo


text:
v případě, že se tak nestalo, do dvou měsíců ode dne, kdy se žalobce o rozhodnutí dozvěděl.
 14.3. Národní centrální banky jsou nedílnou součástí ESCB a jednají v souladu s obecnými zásadami a pokyny ECB. K dodržování obecných zásad a pokynů ECB přijímá Rada guvernérů nezbytná opatření a vyžaduje, aby jí byly poskytovány veškeré dostupné informace.
 14.4. Národní centrální banky mohou vykonávat i jiné funkce než ty, jež jsou uvedeny v tomto statutu, pokud Rada guvernérů dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů nerozhodne, že tyto funkce jsou v rozporu s cíli a úkoly ESCB. Tyto funkce jsou vykonávány na vlastní odpovědnost a na vlastní účet národních centrálních bank a nejsou pokládány za součást činnosti ESCB.
 Článek 15
 Povinnost předkládat zprávy
 15.1. ECB vypracovává a zveřejňuje zprávy o činnosti ESCB alespoň jednou za čtvrt roku.
 15.2. Každý týden je uveřejňován konsolidovaný finanční výkaz ESCB.
 15.3. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie předkládá ECB výroční zprávu o činnosti ESCB a o měnové politice za uplynulý i běžný rok Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a také Evropské radě.
 15.4. Zprávy a výkazy uvedené v tomto článku se poskytují zájemcům zdarma.
 Článek 16
 Bankovky
 Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie má Rada guvernérů výhradní právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Tyto bankovky mohou vydávat ECB a národní centrální banky. Bankovky vydávané ECB a národními centrálními bankami jsou jedinými bankovkami, které mají v Unii status zákonného platidla.
 Je-li to možné, respektuje ECB stávající zvyklosti ve vydávání a v grafické úpravě bankovek.
 KAPITOLA IV
 MĚNOVÉ FUNKCE A OPERACE ESCB
 Článek 17
 Účty u ECB a u národních centrálních bank
 ECB a národní centrální banky mohou pro provádění svých operací otevírat účty úvěrovým institucím, veřejnoprávním subjektům a jiným účastníkům trhu a jako zajištění přijímat aktiva včetně zaknihovaných cenných papírů.
 Článek 18
 Operace na volném trhu a úvěrové operace
 18.1. Pro dosažení cílů ESCB a uskutečnění jeho úkolů mohou ECB a národní centrální banky:
 —
 obchodovat na finančních trzích s pohledávkami a obchodovatelnými cennými papíry znějícími na euro nebo na jiné měny a s drahými kovy formou promptních nebo termínovaných nákupů a prodejů, formou dohod o zpětném odkupu nebo formou výpůjček či půjček,
 —
 provádět úvěrové operace s úvěrovými institucemi a s ostatními účastníky trhu s tím, že úvěry jsou dostatečně zajištěny.
 18.2. ECB stanoví obecné zásady operací na volném trhu a úvěrových operací prováděných ECB nebo národními centrálními bankami včetně zásad pro vyhlašování podmínek, za nichž jsou národní centrální banky připraveny takové operace provádět.
 Článek 19
 Minimální rezervy
 19.1. S výhradou článku 2 může ECB požadovat na úvěrových institucích usazených v členských státech, aby v souladu s cíli měnové politiky udržovaly na účtech u ECB a u národních centrálních bank minimální rezervy. Rada guvernérů může vydat nařízení týkající se výpočtu a určování požadované výše minimálních rezerv. V případech jejich nedodržení je ECB oprávněna vybírat úroky z prodlení a ukládat jiné sankce s rovnocenným účinkem.
 19.2. Za účelem použití tohoto článku určí Rada postupem podle článku 41 základ pro minimální rezervy a nejvýše

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
přípustný poměr mezi těmito rezervami a jejich základem, jakož i přiměřené sankce pro případy jejich nedodržení.
 Článek 20
 Jiné nástroje měnové kontroly
 Rada guvernérů může rozhodnout dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů o použití dalších operativních metod měnové kontroly, které považuje s přihlédnutím k článku 2 za vhodné.
 Zakládá-li použití takových metod závazky pro třetí strany, stanoví Rada postupem podle článku 41 rozsah jejich použití.
 Článek 21
 Operace s veřejnoprávními subjekty
 21.1. Podle článku 123 Smlouvy o fungování Evropské unie je zakázáno přečerpávání účtů nebo jakýkoli jiný typ úvěrování od ECB nebo od národních centrálních bank ve prospěch orgánů, institucí nebo jiných subjektů Unie, ústředních vlád, regionálních, místních nebo jiných veřejných orgánů, jiných veřejnoprávních subjektů nebo veřejných podniků členských států; ECB nebo národním centrálním bankám je rovněž zakázán přímý nákup jejich dluhových cenných nástrojů.
 21.2. ECB a národní centrální banky mohou působit pro subjekty uvedené v článku 21.1 jako fiskální agenti.
 21.3. Tento článek se nevztahuje na úvěrové instituce ve veřejném vlastnictví, kterým národní centrální banky a ECB poskytují stejné zacházení v souvislosti s poskytováním peněžních prostředků centrálními bankami jako soukromým úvěrovým institucím.
 Článek 22
 Zúčtovací a platební systémy
 ECB a národní centrální banky mohou poskytovat facility a ECB může vydávat nařízení proto, aby byly zajištěny účinné a spolehlivé zúčtovací a platební mechanismy uvnitř Unie a ve styku se třetími zeměmi.
 Článek 23
 Operace se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
 ECB a národní centrální banky mohou:
 —
 navazovat vztahy s centrálními bankami a s finančními institucemi ve třetích zemích, a je-li to účelné, i s mezinárodními organizacemi,
 —
 nabývat a prodávat promptně i termínovaně všechny typy devizových aktiv a drahé kovy. Pojem „devizové aktivum“ zahrnuje cenné papíry a všechna další aktiva v měnách kterékoli země nebo v zúčtovacích jednotkách bez ohledu na formu jejich držení,
 —
 držet a spravovat aktiva uvedená v tomto článku,
 —
 provádět ve vztahu k třetím zemím a k mezinárodním organizacím všechny typy bankovních operací včetně zápůjčních a výpůjčních operací.
 Článek 24
 Jiné operace
 Kromě operací vyplývajících z jejich úkolů mohou ECB a národní centrální banky provádět operace pro potřeby svého provozu nebo svých zaměstnanců.
 KAPITOLA V
 DOHLED
 Článek 25
 Dohled
 25.1. ECB může vydávat stanoviska a být konzultována Radou, Komisí a příslušnými orgány členských států ohledně působnosti a používání právních aktů Unie týkajících se dohledu nad úvěrovými institucemi a stabilitou finančního systému.
 25.2. V souladu s nařízeními Rady podle čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie může ECB plnit zvláštní úkoly týkající se dohledu nad úvěrovými a dalšími finančními institucemi s výjimkou pojišťovacích podniků.
 KAPITOLA VI
 FINANČNÍ USTANOVENÍ ESCB
 Článek 26
 Účetní závěrka
 26.1. Účetní rok ECB a národních centrálních bank začíná prvním lednem a končí třicátým prvním prosincem.
 26.2. Roční účetní závěrku ECB sestavuje Výkonná rada v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů. Závěrku schvaluje Rada guvernérů a poté je závěrka zveřejněna.
 26.3. Pro analytické a provozní účely sestavuje Výkonná rada konsolidovanou rozvahu ESCB zahrnující ta aktiva a pasiva národních centrálních bank, která náleží ESCB.
 26.4. K používání tohoto článku stanoví Rada guvernérů pravidla


text:
nezbytná pro standardizaci účtování a vykazování operací národních centrálních bank.
 Článek 27
 Audit účetnictví
 27.1. Účetnictví ECB a národních centrálních bank ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů a schválení Radou. Auditoři jsou oprávněni zkoumat veškeré účetnictví ECB a národních centrálních bank a obdržet veškeré informace o provedených operacích.
 27.2. Článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie se vztahuje výlučně na zkoumání výkonnosti správy ECB.
 Článek 28
 Základní kapitál ECB
 28.1. Základní kapitál ECB činí 5 miliard eur. Základní kapitál může být zvýšen rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou stanovenou v článku 10.3 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 28.2. Národní centrální banky jsou jedinými upisovateli a držiteli základního kapitálu ECB. Základní kapitál je upisován podle klíče stanoveného v souladu s článkem 29.
 28.3. Rada guvernérů určí kvalifikovanou většinou podle článku 10.3, v jaké výši a jakým způsobem má být základní kapitál splacen.
 28.4. S výhradou článku 28.5 nesmějí být podíly národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB převedeny, zastaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí.
 28.5. Bude-li klíč uvedený v článku 29 upraven, převedou národní centrální banky mezi sebou příslušné podíly na základním kapitálu tak, aby rozdělení těchto podílů odpovídalo upravenému klíči. Rada guvernérů určí podmínky těchto převodů.
 Článek 29
 Klíč pro upisování základního kapitálu
 29.1. Klíč pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klíči přidělí vážený podíl, který se rovná součtu:
 —
 50 % podílu příslušného členského státu na počtu obyvatel Unie v předposledním roce před zřízením ESCB,
 —
 50 % podílu příslušného členského státu na hrubém domácím produktu Unie v tržních cenách zaznamenaných za posledních pět let předcházejících předposlednímu roku před zřízením ESCB.
 Procenta se zaokrouhlují směrem nahoru nebo dolů na nejbližší násobek 0,0001 %.
 29.2. Statistické údaje nezbytné pro plnění tohoto článku poskytuje Komise v souladu s pravidly přijatými Radou postupem podle článku 41.
 29.3. Vážené podíly přidělené národním centrálním bankám budou po založení ESCB upravovány každých pět let, přičemž se přiměřeně použije článek 29.1. Upravený klíč platí od prvního dne následujícího roku.
 29.4. Rada guvernérů učiní všechna další opatření nezbytná k použití tohoto článku.
 Článek 30
 Převod devizových rezerv na ECB
 30.1. Aniž je dotčen článek 28, poskytují národní centrální banky ECB devizové rezervy v jiných měnách než v měnách členských států, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního měnového fondu a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám eur. Rada guvernérů rozhodne o části, která by měla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách poskytovaných v pozdějších termínech. ECB má plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které na ni byly převedeny, a využívat je pro účely stanovené v tomto statutu.
 30.2. Příspěvky jednotlivých národních centrálních bank se stanoví v poměru k jejich podílu na upsaném základním kapitálu ECB.
 30.3. ECB připíše ve prospěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího příspěvku. Rada guvernérů rozhoduje o denominaci a úročení těchto pohledávek.
 30.4. ECB


text:
může podle článku 30.2 vyzvat ke složení dalších devizových rezerv nad limit stanovený v článku 30.1 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 30.5. ECB může držet a spravovat rezervní pozice u Mezinárodního měnového fondu a zvláštní práva čerpání a zajišťovat sdružování těchto rezerv.
 30.6. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 31
 Devizové rezervy národních centrálních bank
 31.1. Národní centrální banky jsou oprávněny provádět operace k plnění svých závazků vůči mezinárodním organizacím v souladu s článkem 23.
 31.2. Všechny ostatní operace s devizovými rezervami zbývajícími národním centrálním bankám po převodech provedených podle článku 30 a transakce členských států s jejich devizovými provozními zůstatky překračujícími částku stanovenou podle článku 31.3 podléhají schválení ECB s cílem zajistit soulad s devizovou a měnovou politikou Unie.
 31.3. Rada guvernérů stanoví obecné zásady s cílem usnadnit tyto operace.
 Článek 32
 Přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank
 32.1. Příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky ESCB (dále jen „měnové příjmy“) jsou na konci každého účetního roku přerozdělovány v souladu s tímto článkem.
 32.2. Částka měnových příjmů každé národní centrální banky se rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu, a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva vedou národní centrální banky odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.3. Jestliže po zavedení eura Rada guvernérů usoudí, že struktura bilancí národních centrálních bank nedovoluje použití článku 32.2, může Rada guvernérů kvalifikovanou většinou rozhodnout, že odchylně od článku 32.2 bude měnový příjem vypočítáván podle jiné metody, a to po dobu nepřesahující pět let.
 32.4. Výše měnového příjmu každé národní centrální banky se snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19.
 Rada guvernérů může rozhodnout o odškodnění národních centrálních bank za náklady spojené s vydáváním bankovek nebo za výjimečných okolností za zvláštní ztráty vzniklé z operací měnové politiky prováděných ve prospěch ESCB. Odškodnění bude provedeno ve formě, jakou bude Rada guvernérů považovat za vhodnou; tyto částky se mohou vzájemně započítat proti měnovým příjmům národních centrálních bank.
 32.5. Úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB, nerozhodne-li Rada guvernérů podle článku 33.2 jinak.
 32.6. Vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů provede ECB v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.7. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 33
 Rozdělování čistých zisků a ztrát ECB
 33.1. Čistý zisk ECB je převáděn v tomto pořadí:
 a)
 částka, již určí Rada guvernérů a jež nesmí překročit 20 % čistého zisku, se převede do všeobecného rezervního fondu až do výše 100 % základního kapitálu,
 b)
 zbývající čistý zisk se rozděluje podílníkům ECB v poměru k jejich splaceným podílům.
 33.2. Zaznamená-li ECB ztrátu, může být schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu ECB, a bude-li to nezbytné, na základě rozhodnutí Rady guvernérů z měnového příjmu příslušného účetního


text:
roku, a to poměrně až do výše částek přidělených národním centrálním bankám podle článku 32.5.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 34
 Právní akty
 34.1. Podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie Evropská centrální banka:
 —
 přijímá nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů vymezených v čl. 3.1 první odrážce, v článcích 19.1, 22 nebo 25.2 tohoto statutu a v případech stanovených právními akty Rady, jež jsou uvedeny v článku 41,
 —
 přijímá rozhodnutí nezbytná pro plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem,
 —
 vydává doporučení a zaujímá stanoviska.
 34.2. ECB může rozhodnout o zveřejnění svých rozhodnutí, doporučení a stanovisek.
 34.3. V mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41 statutu je ECB oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí.
 Článek 35
 Soudní kontrola a záležitosti s ní související
 35.1. Jednání nebo opomenutí ECB podléhají přezkoumání nebo výkladu Soudního dvora Evropské unie v případech a za podmínek stanovených Smlouvami. ECB je oprávněna podat žalobu v případech a za podmínek stanovených Smlouvami.
 35.2. Spory mezi ECB na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky či jakoukoli jinou osobou na straně druhé rozhodují příslušné národní soudy, není-li dána pravomoc Soudního dvora Evropské unie.
 35.3. ECB podléhá úpravě odpovědnosti podle článku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie. Odpovědnost národních centrálních bank se řídí příslušným vnitrostátním právem.
 35.4. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve veřejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouvě uzavřené ECB nebo na její účet.
 35.5. Rozhodnutí ECB o předložení věci Soudnímu dvoru Evropské unie přijímá Rada guvernérů.
 35.6. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc ve sporech týkajících se závazků, které mají podle Smluv a tohoto statutu plnit národní centrální banky. Usoudí-li ECB, že některá národní centrální banka nesplnila povinnost vyplývající ze Smluv a tohoto statutu, poskytne dotyčné národní centrální bance příležitost předložit své připomínky a poté vydá ve věci odůvodněné stanovisko. Nevyhoví-li dotyčná národní centrální banka tomuto stanovisku ve lhůtě stanovené ECB, může ECB předložit věc Soudnímu dvoru Evropské unie.
 Článek 36
 Zaměstnanci
 36.1. Na návrh Výkonné rady přijme Rada guvernérů pracovní řád pro zaměstnance ECB.
 36.2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat jakékoli spory mezi ECB a jejími zaměstnanci v mezích a za podmínek stanovených v pracovním řádu.
 Článek 37 (bývalý článek 38)
 Služební tajemství
 37.1. Členové řídicích orgánů a zaměstnanci ECB a národních centrálních bank jsou povinni i po skončení svého pracovního poměru zachovávat mlčenlivost o informacích, které jsou předmětem služebního tajemství.
 37.2. Osoby mající přístup k údajům, na něž se vztahují právní předpisy Unie ukládající povinnost mlčenlivosti, podléhají těmto předpisům.
 Článek 38 (bývalý článek 39)
 Osoby s podpisovým právem
 Vůči třetím stranám ECB právně zavazují její prezident nebo dva členové Výkonné rady nebo podpisy dvou zaměstnanců ECB, kteří byli k podepisování jménem ECB jejím prezidentem řádně zmocněni.
 Článek 39 (bývalý článek 40)
 Výsady a imunity
 ECB požívá na území členských států výsad a imunit nezbytných pro plnění svých úkolů za podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.
 KAPITOLA


text:
VIII
 ZMĚNY STATUTU A DOPLŇUJÍCÍ PRÁVNÍ PŘEDPISY
 Článek 40 (bývalý článek 41)
 Zjednodušený postup pro přijímání změn
 40.1. Podle čl. 129 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem měnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 tohoto statutu buď na doporučení ECB a po konzultaci s Komisí, anebo na návrh Komise a po konzultaci s ECB.
 40.2. Evropská rada může změnit článek 10.2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto změny vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
 40.3. Doporučení ECB podle tohoto článku vyžaduje jednomyslné rozhodnutí Rady guvernérů.
 Článek 41 (bývalý článek 42)
 Doplňující právní předpisy
 V souladu s čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a ECB, anebo na doporučení ECB a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí předpisy uvedené v článcích 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohoto statutu.
 KAPITOLA IX
 PŘECHODNÁ A JINÁ USTANOVENÍ O ESCB
 Článek 42 (bývalý článek 43)
 Obecná ustanovení
 42.1. Na základě výjimky uvedené v článku 139 Smlouvy o fungování Evropské unie nezakládají následující články tohoto statutu práva ani neukládají povinnosti pro dotyčný členský stát: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.
 42.2. Centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka podle článku 139 uvedené smlouvy, si zachovají své pravomoci v oblasti měnové politiky podle příslušného vnitrostátního práva.
 42.3. V článcích 3, 11.2 a 19 tohoto statutu se „členskými státy“ rozumějí podle článku 139 uvedené smlouvy členské státy, jejichž měnou je euro.
 42.4. V článcích 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 a 49 tohoto statutu se „národními centrálními bankami“ rozumějí centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.5. V článcích 10.3 a 33.1 se „podílníky“ rozumějí rovněž centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.6. V článcích 10.3 a 30.2 se „upsaným základním kapitálem ECB“ rozumí základní kapitál upsaný centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro.
 Článek 43 (bývalý článek 44)
 Přechodné úkoly ECB
 ECB převezme dřívější úkoly Evropského měnového institutu uvedené v čl. 141 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, které v důsledku výjimek vztahujících se na jeden nebo několik členských států musí být ještě splněny po zavedení eura.
 Při přípravách na zrušení výjimek uvedených v článku 140 uvedené smlouvy plní ECB poradní funkci.
 Článek 44 (bývalý článek 45)
 Generální rada ECB
 44.1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, zřizuje se Generální rada jako třetí rozhodovací orgán ECB.
 44.2. Generální rada je složena z prezidenta a viceprezidenta ECB a z guvernérů národních centrálních bank. Zasedání Generální rady se mohou účastnit


text:
další členové Výkonné rady, avšak bez hlasovacího práva.
 44.3. Povinnosti Generální rady taxativně vymezuje článek 46 tohoto statutu.
 Článek 45 (bývalý článek 46)
 Jednací řád Generální rady
 45.1. Generální radě ECB předsedá prezident, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident ECB.
 45.2. Předseda Rady a jeden člen Komise se mohou účastnit zasedání Generální rady, avšak bez hlasovacího práva.
 45.3. Zasedání Generální rady připravuje prezident.
 45.4. Odchylně od článku 12.3 přijme Generální rada svůj jednací řád.
 45.5. ECB zřídí sekretariát Generální rady.
 Článek 46 (bývalý článek 47)
 Povinnosti Generální rady
 46.1. Generální rada:
 —
 plní úkoly uvedené v článku 43,
 —
 přispívá k plnění poradních funkcí uvedených v článcích 4 a 25.1.
 46.2. Generální rada přispívá k:
 —
 shromažďování statistických informací, jak je uvedeno v článku 5,
 —
 podávání zpráv o činnosti ECB, jak je uvedeno v článku 15,
 —
 stanovení pravidel uvedených v článku 26.4 nezbytných k používání článku 26,
 —
 přijímání veškerých dalších opatření uvedených v článku 29.4 nezbytných k používání článku 29,
 —
 přijetí pracovního řádu pro zaměstnance ECB podle článku 36.
 46.3. Generální rada se podílí na přípravách nezbytných pro neodvolatelné stanovení přepočítacích koeficientů měn členských států, na které se vztahuje výjimka, vůči euru, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 46.4. Generální radu informuje o rozhodnutích Rady guvernérů prezident ECB.
 Článek 47 (bývalý článek 48)
 Přechodná ustanovení o základním kapitálu ECB
 V souladu s článkem 29.1 je každé národní centrální bance přidělen vážený podíl podle klíče pro upisování základního kapitálu ECB. Odchylně od článku 28.3 nesplácejí centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka, svůj upsaný základní kapitál, nerozhodne-li Generální rada většinou představující alespoň dvě třetiny upsaného základního kapitálu ECB a alespoň polovinu podílníků, že musí být splacen minimální procentní podíl jako příspěvek na úhradu provozních nákladů ECB.
 Článek 48 (bývalý článek 49)
 Odložené splácení základního kapitálu, rezervních fondů a rezerv ECB
 48.1. Centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, splácí svůj upsaný podíl na základním kapitálu ECB ve stejném rozsahu jako centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, a v souladu s článkem 30.1 převádí své devizové rezervy na ECB. Výše těchto převodů se určuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 převedeny na ECB, vyjádřené v eurech podle platných směnných kurzů, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou národní centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.2. Kromě platby, jež má být provedena podle článku 48.1, přispívá dotyčná centrální banka do rezervních fondů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fondům a na částku, jež má být ještě vyčleněna na rezervní fondy a rezervy odpovídající zůstatku účtu zisků a ztrát k 31. prosinci roku, který předcházel roku zrušení výjimky. Částka určená k převodu se vypočítá jako násobek výše rezerv, jak byly výše definovány a schváleny v bilanci ECB, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.3. Jakmile se jedna nebo více zemí stanou členskými státy a


text:
jejich národní centrální banky se stanou součástí ESCB, upsaný základní kapitál ECB a horní hranice částky devizových rezerv, které mohou být převedeny na ECB, budou automaticky zvýšeny. V rámci rozšířeného klíče pro upisování základního kapitálu se zvýšení určí vynásobením dosavadních částek poměrem vážených podílů vstupujících národních centrálních bank k váženým podílům národních centrálních bank, které již jsou členy ESCB. Vážený podíl každé národní centrální banky v klíči pro upisování základního kapitálu se vypočte obdobně podle článku 29.1 a v souladu s článkem 29.2. Pro statistické údaje se použijí referenční období totožná s těmi, která byla použita při poslední pětileté úpravě vážených podílů podle článku 29.3.
 Článek 49 (bývalý článek 52)
 Výměna bankovek v měnách členských států
 Po neodvolatelném stanovení přepočítacích koeficientů v souladu s čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada guvernérů opatření nezbytná k zajištění toho, aby bankovky znějící na měny s neodvolatelně stanovenými přepočítacími koeficienty byly vyměňovány národními centrálními bankami za své jmenovité hodnoty.
 Článek 50 (bývalý článek 53)
 Použitelnost přechodných ustanovení
 Články 42 až 47 jsou použitelné po dobu existence členských států, na které se vztahuje výjimka.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994A1223(14)
 Úřední věstník L 336 , 23/12/1994 S. 0156 - 0183 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 38 S. 0158 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 38 S. 0158
 Dohoda o subvencích a vyrovnávacích opatřeníchČLENOVÉ SE DOHODLI TAKTO:ČÁST IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Definice subvence1.1 Pro účely této Dohody bude subvence považována za existující, jestliže:a) (1) se vyskytuje finanční příspěvek vlády nebo veřejně právní instituce na území Člena (dále uváděné jako "vláda"), tj. v případech, kdy:(i) jednání vlády zahrnuje přímé převody zdrojů (například dary, půjčky a účasti na základním kapitálu), potenciální přímé převody zdrojů nebo závazků (například záruky půjček);(ii) vládní příjmy, které ačkoli jsou jinak splatné, jsou promíjeny nebo nejsou vybírány (například fiskální pobídky, jako jsou daňové zápočty) [1];(iii) vláda dodává zboží nebo služby jiné, než je všeobecná infrastruktura, nebo nakupuje zboží;(iv) vláda provádí platby do mechanismu financování nebo pověřuje či usměrňuje soukromou instituci k provádění jednoho či více typů funkcí, uvedených výše pod (i) až (iii), které by jinak byly svěřeny vládě a jejich provádění se v žádném smyslu neliší od praxe obvykle prováděné vládou;nebo(2) se vyskytuje jakákoli forma příjmové či cenové podpory ve smyslu článku XVI GATT 1994;ab) je tak poskytnuta výhoda.1.2 Subvence podle vymezení v odstavci 1 podléhá ustanovením části II nebo podléhá ustanovením části III nebo V pouze tehdy, je-li taková subvence specifická v souladu s ustanovením článku 2.Článek 2Specifičnost2.1 K určení, zda je subvence tak, jak byla vymezena v odstavci 1 článku 1, specifická pro podnik nebo výrobní odvětví nebo skupinu podniků nebo výrobních odvětví (dále uváděných jako "určité podniky") v rámci pravomoci orgánu, poskytujícího subvenci, budou uplatněny tyto principy:a) V případech, kdy orgán, poskytující subvenci nebo právní předpisy, podle kterých tento orgán působí, výslovně omezí přístup k subvenci jen pro určité podniky, bude taková subvence specifická.b) V případech, kdy orgán, poskytující subvenci nebo právní předpisy, podle kterých tento orgán působí, stanoví objektivní kritéria nebo podmínky [2] pro uplatnitelnost subvence a její částku, nebude specifičnost platit, pokud uplatnitelnost bude automatická a taková kritéria a podmínky budou přísně dodržovány. Kritéria nebo podmínky musí být jasně vyjádřeny v zákoně, obecně závazném právním předpise či jiném oficiálním dokumentu, aby je bylo možné ověřit.c) Jestliže přes patrnou nespecifičnost, vyplývající z uplatnění principů, obsažených v pododstavcích a) a b), jsou důvody se domnívat, že subvence může být ve skutečnosti specifická, mohou být brány do úvahy další faktory. Takovými faktory jsou: využívání subvenčního programu omezeným počtem určitých podniků, převládající užívání určitými podniky, poskytování neproporcionálně velkých částek subvencí některým podnikům a způsob, jakým podle svého uvážení postupoval orgán, poskytující subvence při rozhodování o udělení subvence [3]. Při uplatňování tohoto pododstavce musí být brán zřetel na rozsah diverzifikace činností v rámci působnosti orgánu, poskytujícího subvence a rovněž na délku doby, během níž subvenční program působil.2.2 Subvence, omezená na určité podniky, umístěné uvnitř určené zeměpisné oblasti v rámci působnosti orgánu, poskytujícího subvenci, je specifická. Má se za to, že stanovení nebo změna všeobecně uplatnitelných daňových sazeb na všech vládních úrovních, které jsou k tomu oprávněny, nebudou považovány za specifickou subvenci pro účely


text: této Dohody.2.3 Každá subvence, spadající pod ustanovení článku 3, bude považována za specifickou.2.4 Každé určení specifičnosti podle ustanovení tohoto článku musí být jasně zdůvodněno spolehlivými důkazy.ČÁST IIZAKÁZANÉ SUBVENCEČlánek 3Zákaz3.1 S výjimkou těch, kterých se týkají ustanovení Dohody o zemědělství, jsou ve smyslu článku1 zakázány tyto subvence:a) subvence závislé právně nebo fakticky [4], výlučně nebo jako jedna z několika dalších podmínek, na výsledcích vývozu, včetně těch, které jsou uvedeny v příloze I [5];b) subvence závislé, výlučně nebo jako jedna z několika dalších podmínek, na přednostním použití domácího zboží před dováženým zbožím.3.2 Členové nesmějí poskytovat ani udržovat subvence, uvedené v odstavci 1.Článek 4Nápravná opatření4.1 Kdykoli má Člen důvod se domnívat, že je poskytována nebo udržována zakázaná subvence jiným Členem, může tento Člen požádat o konzultace s tímto jiným Členem.4.2 Žádost o konzultace podle odstavce 1 musí obsahovat prohlášení o důkazech, které jsou k disposici a týkajících se existence a povahy dotyčné subvence.4.3 V návaznosti na žádost o konzultace podle odstavce 1 je Člen, o němž se má za to, že poskytuje nebo udržuje subvenci, povinen na takové konzultace přistoupit co nejrychleji. Účelem konzultací je objasnit skutečnosti dané situace a dosáhnout vzájemně přijatelného řešení.4.4 Jestliže není dosaženo vzájemně přijatelného řešení do 30 dní [6] od podání žádosti o konzultace, může Člen, který je stranou v těchto konzultacích, předložit věc Orgánu pro řešení sporů (DSB) k okamžitému ustavení skupiny odborníků, pokud se DSB cestou konsensu nerozhodne skupinu odborníků neustavit.4.5 Po svém ustavení může skupina odborníků požádat o pomoc Stálou skupinu expertů [7] (dále uváděnou jako "PGE"/*/) při posouzení, zda je dotyčné opatření zakázanou subvencí. Jestliže je taková žádost předložena, PGE okamžitě prošetří důkazy z hlediska existence a povahy dotyčného opatření a poskytne Členu, který uplatňuje nebo udržuje toto opatření, možnost prokázat, že dotyčné opatření není zakázanou subvencí. PGE podá zprávu o svých závěrech skupině odborníků ve lhůtě, stanovené skupinou odborníků. Závěry PGE k otázce, zda dotyčné opatření je či není zakázanou subvencí, musí být přijaty skupinou odborníků beze změn.4.6 Skupina odborníků předloží svou závěrečnou zprávu sporným stranám. Zpráva bude rozeslána všem Členům do devadesáti dní od data, kdy byla skupina odborníků ustavena a stanoveno její zmocnění.4.7 Jestliže je dotyčné opatření shledáno zakázanou subvencí, skupina odborníků doporučí, aby ji Člen, poskytující subvenci, bezodkladně zrušil. Skupina odborníků proto určí ve svém doporučení lhůtu, ve které musí být opatření zrušeno.4.8 Do třiceti dní od vydání zprávy skupiny odborníků všem Členům bude zpráva přijata DSB, pokud jedna ze sporných stran ofi- ciálně neoznámí DSB své rozhodnutí se odvolat anebo DSB cestou konsensu nerozhodne zprávu nepřijmout.4.9 V případě odvolání proti zprávě skupiny odborníků vydá Odvolací orgán své rozhodnutí do třiceti dní od data, kdy sporná strana oficiálně oznámila svůj úmysl podat odvolání. Pokud Odvolací orgán usoudí, že nemůže vydat svou zprávu do třiceti dní, bude písemně informovat DSB o důvodech odkladu spolu s odhadem lhůty, ve které svou zprávu předloží. V žádném případě nesmí řízení překročit šedesát dní. Zpráva o odvolání bude schválena DSB a bezpodmínečně přijata spornými stranami, pokud DSB cestou konsensu nerozhodne do dvaceti dní od jejího


text: vydání Členům [8], že zprávu o odvolání nepřijímá.4.10 V případě, že doporučení DSB není splněno ve lhůtě, stanovené skupinou odborníků, která počíná běžet od data schválení zprávy skupiny odborníků nebo zprávy Odvolacího orgánu, dá DSB stěžujícímu si Členovi právo učinit odpovídající [9] protiopatření, ledaže by DSB cestou konsensu rozhodla žádost odmítnout.4.11 V případě, že sporná strana požádá o rozhodčí řízení podle odstavce 6 článku 22 Ujednání o řešení sporů, rozhodce určí, zda jsou protiopatření odpovídající [10].4.12 Pro účely sporů, vedených podle tohoto článku, s výjimkou lhůt výslovně stanovených v tomto článku, se lhůty, uplatnitelné podle Ujednání o řešení sporů pro vedení takových sporů zkrátí na polovinu.ČÁST IIINAPADNUTELNÉ SUBVENCEČlánek 5Nepříznivé účinkyŽádný Člen by neměl použitím jakékoli subvence, uvedené v odstavcích 1 a 2 článku 1, způsobit nepříznivé účinky na zájmy jiných Členů, tj.a) újmu domácímu výrobnímu odvětví jiného Člena [11];b) zrušení nebo zmenšení získávaných výhod přímo nebo nepřímo jiným Členům podle GATT 1994, zejména výhod z koncesí, vázaných podle článku II GATT 1994 [12];c) vážnou újmu zájmů jiného Člena [13].Tento článek se nevztahuje na subvence, udržované pro zemědělské výrobky podle ustanovení článku 13 Dohody o zemědělství.Článek 6Vážná újma6.1 Za existující bude vážná újma ve smyslu pododstavce c) článku 5 považována v případě:a) celkového ad valorem subvencování [14] výrobku, přesahujícího 5 % [15];b) subvencí k pokrytí provozních ztrát, utrpěných výrobním odvětvím;c) subvencí k pokrytí provozních ztrát, utrpěných podnikem, kromě jednorázových opatření, která nejsou obnovitelná a nemohou být pro tento podnik opakována a která jsou přijímána pouze k poskytnutí času pro vypracování dlouhodobých řešení a k zabránění příkrým sociálním problémům;d) přímého promíjení dluhu, tj. prominutí vládního úvěru a darů na pokrytí splácení dluhu [16].6.2 Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 nebude za vážnou újmu považováno, jestliže subvencující Člen prokáže, že dotyčná subvence nezpůsobila účinky, uvedené v odstavci 3.6.3 Vážná újma ve smyslu pododstavce c) článku 5 může vzniknout vždy, kdy nastane jeden nebo několik z těchto případů:a) účinkem subvence je znemožnění nebo ztěžování dovozu obdobného výrobku jiného Člena na trh subvencujícího Člena;b) účinkem subvence je znemožnění nebo ztěžování vývozu obdobného výrobku jiného Člena z trhu třetí země;c) účinkem subvence je podstatné podtržení ceny subvencovaných výrobků ve srovnání s cenou obdobného výrobku jiného Člena na stejném trhu nebo podstatné omezení či stlačení ceny nebo ztráta prodejů na témže trhu;d) účinkem subvence je zvýšení podílu subvencujícího Člena na světovém trhu určitým základním výrobkem nebo zbožím [17] ve srovnání s průměrným podílem, kterého dosáhl v průběhu předchozích 3 let a toto zvýšení má povahu trvalého trendu po dobu poskytování subvencí.6.4 Pro účely odstavce 3 b) zahrnuje znemožnění nebo ztěžování vývozu jakýkoli případ, kdy s výjimkou ustanovení odstavce 7 bylo prokázáno, že došlo ke změně poměrných podílů na trhu ke škodě obdobného nesubvencovaného výrobku (za odpovídající reprezentativní období, dostatečné k prokázání jasného trendu ve vývoji trhu dotyčného výrobku, kterým bude za obvyklých podmínek doba 1 roku). "Změna poměrných podílů na trhu" zahrnuje kteroukoli z těchto situací: a) zvýší se podíl subvencovaného výrobku na trhu; b) podíl subvencovaného výrobku na trhu zůstává stejný za podmínek, kdy by bez


text: subvence poklesl; c) podíl subvencovaného výrobku na trhu klesne, ale pomaleji, než by tomu bylo bez poskytnutí subvence.6.5 Pro účely odstavce 3 c) zahrnuje podtržení ceny jakýkoli případ, kdy bylo toto podtržení prokázáno srovnáním cen subvencovaného výrobku s cenami nesubvencovaného obdobného výrobku, dodávaného na tentýž trh. Srovnání bude provedeno na stejné obchodní úrovni a ve srovnatelném čase, přičemž v úvahu bude vzat i jakýkoli jiný činitel, ovlivňující cenovou srovnatelnost. Jestliže však přímé srovnání není možné, podtržení cen může být prokázáno na základě jednotkových hodnot vývozu.6.6 Každý Člen, na jehož trhu údajně došlo k vážné újmě, poskytne, s výjimkou ustanovení odstavce 3 přílohy V, stranám ve sporu, vzniklém podle článku 7 a skupině odborníků, ustavené podle odstavce 4 článku 7 veškeré příslušné informace, které mohou být získány, pokud jde o změny tržních podílů sporných stran, jakož i o odpovídající ceny dotyčných výrobků.6.7 Znemožnění nebo ztěžování, způsobující vážnou újmu podle odstavce 3, nevznikne, jestliže během příslušného období existuje kterákoli z těchto okolností [18]:a) zákaz nebo omezení vývozu obdobného výrobku stěžujícího si Člena nebo dovozu stěžujícího si Člena do dotyčné třetí země;b) rozhodnutí dovážející vlády, provozující obchodní monopol nebo státní obchod s dotyčným výrobkem, nahradit z neobchodních důvodů dovoz stěžujícího si Člena dovozy jiné země nebo zemí;c) přírodní katastrofy, stávky, dopravní poruchy nebo jiné případy vyšší moci podstatně ovlivňující výrobu, jakost, množství nebo ceny výrobku, který má stěžující si Člen na vývoz;d) existence ujednání, omezujících vývoz stěžujícího si Člena;e) dobrovolné snížení množství dotyčného výrobku na vývoz stěžujícího si Člena (včetně, mimo jiné, situace, kdy firmy stěžujícího si Člena samy přesunuly vývozy tohoto výrobku na nové trhy);f) nedodržování norem nebo jiných regulačním opatření v dovozní zemi.6.8 Jestliže nenastaly okolnosti, uvedené v odstavci 7, měla by být existence vážné újmy určena na základě informací, předložených skupině odborníků nebo jí získaných, včetně informací, předložených podle ustanovení přílohy V.6.9 Tento článek se nevztahuje na udržované subvence pro zemědělské výrobky, jak je stanoveno v článku 13 Dohody o zemědělství.Článek 7Nápravná opatření7.1 Pokud není v ustanovení článku 13 Dohody o zemědělství stanoveno jinak, kdykoli má Člen důvod se domnívat, že jakákoli subvence, uvedená v článku 1, poskytnutá nebo udržovaná jiným Členem, vyvolává újmu jeho domácímu výrobnímu odvětví, zrušení nebo zmenšení výhod nebo vážnou újmu, může tento Člen požádat o konzultace s tímto jiným Členem.7.2 Žádost o konzultace podle odstavce 1 bude obsahovat dostupné důkazy, týkající se a) existence a povahy dotyčné subvence a b) újmy, způsobené domácímu výrobnímu odvětví nebo zrušení nebo zmenšení výhod nebo vážné újmy [19] zájmů Člena žádajícího konzultace.7.3 Na základě žádosti o konzultace podle odstavce 1 je Člen, o němž se má za to, že poskytuje nebo udržuje dotyčné subvence, povinen na takové konzultace přistoupit co nejrychleji. Účelem konzultací je objasnit skutečnosti dané situace a dosáhnout vzájemně přijatelného řešení.7.4 Jestliže konzultace nevedou ke vzájemně přijatelnému řešení do šedesáti dní [20], kterýkoli Člen, který je stranou v těchto konzultacích, může předložit věc DSB k ustavení skupiny odborníků, pokud DSB cestou konsensu nerozhodne skupinu odborníků nezřídit. Složení skupiny odborníků a její zmocnění budou stanoveny do patnácti dní


text: od data, kdy byla ustavena.7.5 Skupina odborníků věc přezkoumá a předloží svou závěrečnou zprávu sporným stranám. Zpráva bude rozeslána všem Členům do 120 dní od data, kdy byla skupina odborníků ustavena a stanoveno její zmocnění.7.6 Do třiceti dní od vydání zprávy skupiny odborníků všem Členům bude zpráva přijata v DSB [21], pokud jedna ze sporných stran oficiálně neoznámí DSB své rozhodnutí se odvolat nebo pokud DSB cestou konsensu nerozhodne zprávu nepřijmout.7.7 V případě odvolání proti zprávě skupiny odborníků vydá Odvolací orgán své rozhodnutí do šedesáti dní od data, kdy sporná strana oficiálně oznámila svůj úmysl podat odvolání. Pokud Odvolací orgán usoudí, že nemůže vydat svou zprávu do šedesáti dní, bude písemně informovat DSB o důvodech odkladu spolu s odhadem lhůty, ve které svou zprávu předloží. V žádném případě nesmí řízení překročit devadesát dní. Zpráva o odvolání bude schválena DSB a bezpodmínečně přijata spornými stranami, pokud DSB cestou konsensu nerozhodne do dvaceti dní od jejího vydání Členům, že zprávu o odvolání nepřijímá [22].7.8 Jestliže je přijata zpráva skupiny odborníků nebo zpráva Odvolacího orgánu, v níž je stanoveno, že subvence vyvolala nepříznivé účinky na zájmy jiného Člena ve smyslu článku 5, učiní Člen, poskytující nebo udržující takovou subvenci, příslušné kroky k odstranění nepříznivých účinků nebo zrušení subvence.7.9 V případě, že Člen neučiní příslušné kroky k odstranění nepříznivých účinků subvence nebo zrušení subvence do šesti měsíců od data, kdy DSB přijala zprávu skupiny odborníků nebo zprávu Odvolacího orgánu a pokud nedošlo k dohodě o vyrovnání, DSB poskytne stěžujícímu si Členovi právo přijmout protiopatření, úměrná stupni a povaze zjištěných nepříznivých účinků, pokud DSB cestou konsensu nerozhodne o odmítnutí žádosti.7.10 V případě, že sporná strana požádá o rozhodčí řízení podle odstavce 6 článku 22 Ujednání o řešení sporů, rozhodce určí, zda protiopatření jsou úměrná stupni a povaze zjištěných nepříznivých účinků.ČÁST IVNENAPADNUTELNÉ SUBVENCEČlánek 8Zjištění nenapadnutelných subvencí8.1 Za nenapadnutelné [23] jsou považovány následující subvence:a) subvence, které nejsou specifické ve smyslu článku 2;b) subvence, které jsou specifické ve smyslu článku 2, ale které splňují všechny podmínky, stanovené v níže uvedených odstavcích 2 a), 2 b) nebo 2 c).8.2 Bez ohledu na ustanovení částí III a V, jsou nenapadnutelné tyto subvence:a) pomoc na výzkumné činnosti, prováděné firmami nebo institucemi vyššího vzdělání či výzkumu na smluvním základě s firmami, jestliže: [24] pomoc kryje [25] ne více než 75 % nákladů na průmyslový výzkum [26] nebo 50 % nákladů předkonkurenční rozvojové činnosti [27]; a za předpokladu, že taková operace je omezena výhradně na:(i) osobní náklady (výzkumní pracovníci, technici a další pomocný personál, zaměstnaný výhradně ve výzkumné činnosti);(ii) náklady na přístroje, zařízení, půdu a budovy, používané výhradně a trvale pro výzkumnou činnost (kromě těch, které jsou poskytnuty na obchodním základě);(iii) náklady na konzultace a jim odpovídající služby, použité výhradně k výzkumné činnosti, včetně výzkumu, technických znalostí, patentů atp. zakoupených z vnějších zdrojů;(iv) dodatečné režijní náklady, vzniklé přímo z výzkumné činnosti;(v) jiné běžné náklady (jako náklady na materiál, dodávky a pod.), vzniklé přímo z výzkumné činnosti.b) pomoc znevýhodněným oblastem na území Člena, pokud je součástí všeobecného rámce regionálního rozvoj [28] a je nespecifická


text: (ve smyslu článku 2) v oblastech, které mají na ni právo za předpokladu, že:(i) každá znevýhodněná oblast musí být jasně určená souvislá zeměpisná oblast, která je hospodářsky a administrativně vymezitelná;(ii) oblast je považována za znevýhodněnou na základě neutrálních a objektivních kritérií [29] ukazujících, že potíže oblasti vznikají z více než dočasných okolností; tato kritéria musí být jasně vyjádřena v právním předpise či jiném oficiálním dokumentu tak, aby je bylo možno ověřit;(iii) kritéria budou zahrnovat míru hospodářského rozvoje, která bude založena na nejméně jednom z těchto faktorů:- buď důchod na hlavu nebo příjem domácnosti na hlavu nebo hrubý domácí produkt na hlavu, který nesmí přesáhnout 85 % průměru na daném území;- míra nezaměstnanosti, která musí být alespoň 110 % průměru na daném území;měřeno za tříleté období; toto měřítko však může být souhrnné a může obsahovat jiné faktory.c) pomoc na podporu úpravy existujících zařízení [30] podle nových ekologických požadavků, ukládaných právním předpisem, které vyvolávají větší obtíže a finanční břemeno pro firmy, za předpokladu že tato pomoc:(i) je jednorázovým neopakovaným opatřením; a(ii) je omezena na 20 % nákladů na úpravu; a(iii) nekryje náklady na výměnu a na provozování podporované investice, které musí být plně hrazeny firmou; a(iv) je přímo a přiměřenou měrou zapojena do omezení nečistot a znečišťování, plánovaných firmou a nekryje jakékoli úspory výrobních nákladů, kterých je možno docílit, a(v) je dostupná všem firmám, které si mohou osvojit nové zařízení a/nebo výrobní procesy.8.3 Subvenční program, kterého se týkají ustanovení odstavce 2, bude před svým uskutečněním oznámen Výboru v souladu s ustanoveními části VII. Takové oznámení bude dostatečně přesné, aby dávalo jiným Členům možnost zhodnotit, zda program odpovídá podmínkám a kritériím, stanoveným v příslušných ustanoveních odstavce 2. Členové dále každoročně předají Výboru aktualizaci těchto oznámení, zejména podáváním informací o celkových výdajích na každý program a o každé změně programu. Ostatní Členové mají právo požadovat informace o jednotlivých případech subvencování v rámci oznámeného programu [31].8.4 Na žádost Člena Sekretariát přezkoumá oznámení, podaná podle odstavce 3 a pokud je to nutné, může od subvencujícího Člena požadovat dodatečné informace, týkající se dotyčného oznámeného programu. Sekretariát podá zprávu o svém nálezu Výboru. Výbor potom na žádost bezodkladně posoudí nálezy Sekretariátu (nebo pokud nebylo o posudek Sekretariátu požádáno, samo oznámení) s cílem zjistit, zda nebyly dodrženy podmínky a kritéria, stanovené v odstavci 2. Postup stanovený tímto odstavcem bude ukončen nejpozději na prvním řádném zasedání Výboru, následujícím po oznámení subvenčního programu, pokud uplynuly alespoň dva měsíce mezi tímto oznámením a řádným zasedáním Výboru. Postup přezkoumání, uvedený v tomto odstavci, se bude na žádost uplatňovat rovněž na podstatné úpravy programu, oznámeného v ročních aktualizacích, uvedených v odstavci 3.8.5 Zjištění Výboru, uvedené v odstavci 4 nebo skutečnost, že Výbor nedospěl k vypracování takového zjištění nebo v jednotlivých případech nedodržení podmínek, stanovených v oznámeném programu, budou na žádost Člena předloženy k závaznému rozhodčímu řízení. Rozhodčí orgán předloží své závěry Členům do 120 dní od data, kdy mu byla věc předána. Pokud není v tomto odstavci stanoveno jinak, bude se na rozhodčí řízení, vedené podle tohoto odstavce, vztahovat Ujednání o řešení sporů.Článek 9Konzultace


text: a oprávněná nápravná opatření9.1 Jestliže v průběhu uskutečňování programu, uvedeného v odstavci 2 článku 8, má některý Člen důvody se domnívat, že tento program, přestože odpovídá kritériím podle odstavce 2 článku 8, vedl k vážným nepříznivým účinkům na domácí výrobní odvětví tohoto Člena, jako je způsobení škody, kterou by bylo obtížné napravit, může tento Člen požádat o konzultace s Členem, který poskytuje nebo udržuje subvenci.9.2 Jestliže byla podána žádost o konzultace podle odstavce 1, vstoupí Člen, provádějící nebo udržující dotyčný subvenční program, do těchto konzultací co nejrychleji. Účelem konzultací je objasnit skutečnosti dané situace a dosáhnout vzájemně přijatelného řešení.9.3 Jestliže nebylo v konzultacích dosaženo vzájemně přijatelného řešení podle odstavce 2 do 60 dní od podání žádosti o tyto konzultace, může Člen, který o ně požádal, předat věc Výboru.9.4 V případě, že je věc předána Výboru, Výbor okamžitě přezkoumá uvedená fakta a důkazy o účincích, uvedených v odstavci 1. Jestliže Výbor zjistí, že takové účinky existují, může doporučit subvencujícímu Členovi, aby pozměnil tento program tak, aby tyto účinky byly odstraněny. Výbor předloží své závěry do 120 dní od data, kdy mu věc byla podle odstavce 3 předána. V případě, že doporučení není do 6 měsíců splněno, Výbor oprávní žádajícího Člena k přijetí patřičných protiopatření, úměrných povaze a stupni zjištěných účinků.ČÁST VVYROVNÁVACÍ OPATŘENÍČlánek 10Uplatňování článku VI GATT 1994 [32]Členové učiní všechny potřebné kroky k tomu, aby bylo zjištěno, že uložení vyrovnávacího cla [33] na jakýkoli výrobek z území kteréhokoli Člena, dovážený na území jiného Člena, je v souladu s ustanoveními článku VI GATT 1994 a s podmínkami této Dohody. Vyrovnávací cla mohou být ukládána pouze na základě zahájených [34] šetření a spravována v souladu s ustanoveními této Dohody a Dohody o zemědělství.Článek 11Zahájení a další postup šetření11.1 Pokud ustanovení odstavce 6 nestanoví jinak, bude šetření k zjištění existence, stupně a účinku jakékoli údajné subvence zahájeno na základě písemné žádosti, předložené domácím výrobním odvětvím nebo jeho jménem.11.2 Žádost podle odstavce 1 bude zahrnovat dostatečné důkazy o existenci a) subvence, a, pokud je to možné, její částky, b) újmy ve smyslu článku VI GATT 1994, jak je vykládán touto Dohodou, a c) příčinné souvislosti mezi subvencovanými dovozy a údajnou újmou. Pouhé tvrzení, nepodložené příslušnými důkazy, nemůže být považováno za dostatečné k tomu, aby vyhovělo ustanovením tohoto odstavce. Žádost bude obsahovat tyto žadateli rozumně dostupné informace:(i) totožnost žadatele a uvedení objemu a hodnoty domácí výroby obdobného výrobku žadatelem. Je-li písemná žádost podávána jménem domácího výrobního odvětví, žádost určí výrobní odvětví, jehož jménem je podávána, seznamem všech známých domácích výrobců obdobného výrobku (nebo svazů domácích výrobců obdobného výrobku) a v možném rozsahu uvedením objemu a hodnoty domácí výroby obdobného výrobku, připadající na tyto výrobce;(ii) úplný popis údajně subvencovaného výrobku, jména dotyčné země nebo zemí původu nebo vývozu, totožnost každého známého vývozce nebo zahraničního výrobce a seznam známých osob, dovážejících dotyčný výrobek;(iii) důkazy, týkající se existence, částky a povahy dotyčné subvence;(iv) důkazy o tom, že údajná újma domácímu výrobnímu odvětví je způsobena subvencovanými dovozy prostřednictvím účinků subvence. Tyto důkazy zahrnují informace o vývoji objemu údajně subvencovaných dovozů,


text: účinek těchto dovozů na ceny obdobného výrobku na domácím trhu a z toho vyplývající dopad těchto dovozů na domácí výrobní odvětví, prokázaný příslušnými činiteli a ukazateli, vztahujícími se ke stavu domácího výrobního odvětví, které jsou uvedeny v odstavcích 2 a 4 článku 15.11.3 Úřady přezkoumají přesnost a úplnost důkazů, uvedených v žádosti, k určení, zda jsou důkazy dostatečné pro odůvodněné zahájení šetření.11.4 Šetření nebude podle odstavce 1 zahájeno, pokud úřady na základě přezkoumání, do jaké míry existuje podpora nebo nesouhlas se žádostí podle vyjádření [35] domácích výrobců obdobného výrobku, neurčí, že žádost byla předložena domácím výrobním odvětvím nebo jeho jménem [36]. Žádost bude považována za předloženou domácím výrobním odvětvím nebo jeho jménem, jestliže je podporována těmi domácími výrobci, jejichž souhrnná výroba tvoří více než 50 % celkové výroby obdobného výrobku té části domácího výrobního odvětví, která vyjadřuje svou podporu nebo nesouhlas se žádostí. Šetření však nebude zahájeno, jestliže domácí výrobci, výslovně podporující žádost, představují méně než 25 % celkové výroby obdobného výrobku vyráběného domácím výrobním odvětvím.11.5 Pokud nebylo učiněno rozhodnutí zahájit šetření, úřady vyloučí jakékoli zveřejnění žádosti o zahájení šetření.11.6 Jestliže za zvláštních okolností příslušné úřady rozhodnou zahájit šetření, aniž by obdržely písemnou žádost domácího výrobního odvětví nebo jeho jménem, budou takto postupovat pouze, pokud mají dostatečné důkazy o existenci subvence, újmy a příčinné souvislosti, jak je uvedeno v odstavci 2, odůvodňující zahájit šetření.11.7 Důkazy o subvenci i o újmě budou posuzovány současně a) při rozhodnutí, zda zahájit šetření a b) poté v průběhu šetření, a to nejpozději v první den, kdy mohou být v souladu s ustanoveními této Dohody, uplatněna prozatímní opatření.11.8 V případech, kdy výrobky nejsou dováženy přímo ze země původu a jsou vyváženy dovážejícímu Členovi přes zprostředkující zemi, ustanovení této Dohody platí v plném rozsahu a transakce musí být chápána či chápány, jakoby se uskutečnily mezi zemí původu a zemí dovozu.11.9 Žádost podle odstavce 1 bude zamítnuta a šetření okamžitě ukončeno, jakmile příslušné úřady mají uspokojivě doloženo, že nejsou dostatečné důkazy o subvenci nebo újmě, které by odůvodňovaly řízení v této věci. Okamžitě bude ukončeno řízení v případech, kdy částka subvence je de minimis nebo kdy objem subvencovaných dovozů, skutečných nebo možných, nebo újma jsou zanedbatelné. Pro účely tohoto odstavce částka subvence bude považována za de minimis, jestliže subvence je menší než 1 % ad valorem.11.10 Šetření nebude na překážku proclení.11.11 Šetření bude, s výjimkou zvláštních okolností, uzavřeno během jednoho roku po jeho zahájení a v žádném případě nesmí trvat déle než 18 měsíců.Článek 12Důkazy12.1 Zúčastnění Členové a všechny strany, zúčastněné v šetření o vyrovnávacím clu, budou seznámeny s tím, jaké informace úřady vyžadují a bude jim dána široká možnost předložit písemně všechny důkazy, které považují v dotyčném šetření za významné.12.1.1 Vývozci, zahraniční výrobci nebo zúčastnění Členové, kteří obdrželi dotazníky, používané v šetření o vyrovnávacím clu, budou mít nejméně 30 dní na odpověď [37]. Každá žádost o prodloužení třicetidenní lhůty by měla být patřičně posouzena a podle okolností případu by takové prodloužení mělo být poskytnuto, kdykoli je to uskutečnitelné.12.1.2 S výjimkou závazků o ochraně důvěrných informací budou


text: písemné důkazy, předložené jedním zúčastněným Členem nebo zúčastněnou stranou bezodkladně poskytnuty jiným zúčastněným Členům nebo zúčastněným stranám, účastnícím se šetření.12.1.3 Jakmile bylo šetření zahájeno, úřady poskytnou plný text písemné žádosti, kterou obdržely podle odstavce 1 článku 11 známým vývozcům [38] a úřadům vyvážejícího Člena a na požádání ho dají k dispozici jiným zúčastněným stranám, účastnícím se šetření. Patřičná pozornost bude věnována ochraně důvěrných informací, jak je uvedeno v odstavci 4.12.2 Zúčastnění Členové a zúčastněné strany mají rovněž, po zdůvodnění, právo poskytnout informaci ústně. Je-li tato informace podána ústně, zúčastnění Členové a zúčastněné strany budou následně požádáni, aby jí převedli do písemné podoby. Každé rozhodnutí úřadů, provádějících šetření, může být založeno pouze na takových informacích a argumentech, které jsou ve spisech tohoto úřadu a byly k disposici zúčastněných Členům a zúčastněným stranám, účastnícím se šetření, s patřičným ohledem na potřebu chránit důvěrné informace.12.3 Úřady poskytnou, kdykoli je to možné, včas příležitost všem zúčastněným Členům a zúčastněným stranám seznámit se se všemi informacemi, významnými pro uplatnění jejich věci, které nejsou důvěrné podle odstavce 4 a jsou používány úřady při šetření o vyrovnávacím clu, jakož i pro přípravu argumentů na základě těchto informací.12.4 S každou informací, která je svou povahou důvěrná (například proto, že by její zveřejnění poskytlo významnou výhodu pro konkurenta v soutěži nebo by mělo významný nepříznivý účinek pro osobu, poskytující informaci nebo pro osobu, od které tato osoba informaci získala) nebo která je poskytována na důvěrném základě stranami, účastnícími se šetření, bude za předpokladu náležitého zdůvodnění úřady jako s takovou nakládáno. Taková informace nebude zveřejněna bez zvláštního povolení strany, která ji předložila [39].12.4.1 Úřady budou na zúčastněných Členech nebo zúčastněných stranách, které poskytují důvěrné informace, vyžadovat, aby z nich poskytly výtah, jež nemá důvěrnou povahu. Tento výtah bude dostatečně podrobný, aby umožnil rozumné pochopení podstaty informace, poskytnuté jako důvěrná. Za mimořádných okolností mohou tito Členové nebo strany oznámit, že taková informace není vhodná k zpracování výtahu. Za těchto mimořádných okolností musí být předloženo prohlášení o důvodech, proč není možno výtah zpracovat.12.4.2 Pokud úřady shledají, že žádost o důvěrné nakládání není oprávněná a jestliže poskytovatel informace ji není ochoten zveřejnit nebo dát svolení k jejímu zveřejnění ve zobecněné nebo shrnuté podobě, nemusí tuto informaci úřady vzít v úvahu, pokud jim nemůže být z vhodných zdrojů uspokojivě prokázáno, že je správná [40].12.5 S výjimkou okolností, uvedených v odstavci 7, se úřady v průběhu šetření přesvědčí o přesnosti informací, poskytnutých zúčastněnými Členy nebo zúčastněnými stranami, na nichž jsou jejich tvrzení založena.12.6 Úřady provádějící šetření mohou, bude-li to nutné, uskutečnit šetření na území jiných Členů, pokud to oznámily dostatečně včas předem tomuto Členovi a pokud tento Člen proti šetření nemá námitky. Dále úřady provádějící šetření mohou uskutečnit šetření v prostorách firmy a mohou zkoumat spisy firmy, jestliže a) firma s tím souhlasí a b) dotčený Člen je o tom uvědoměn a nemá námitky. Postupy, stanovené v příloze VI, se vztahují na šetření v prostorách firmy. S výjimkou závazků o ochraně důvěrných informací dají úřady výsledky jakýchkoli takových šetření k dispozici nebo je zveřejní podle


text: odstavce 8 firmám, kterých se týkají a mohou tyto výsledky poskytnout žadatelům.12.7 V případech, kdy zúčastněný Člen nebo zúčastněná strana odmítne přístup k nutné informaci nebo ji jinak neposkytne v rozumné době nebo významně brání šetření, mohou být předběžná a konečná, kladná nebo záporná zjištění učiněna na základě dostupných skutečností.12.8 Úřady budou před vypracováním konečného zjištění informovat všechny zúčastněné Členy nebo zúčastněné strany o podstatných posuzovaných skutečnostech, které tvoří základ pro rozhodnutí, zda uplatnit konečná opatření. Toto zveřejnění by mělo být učiněno dostatečně včas, aby strany mohly bránit své zájmy.12.9 Pro účely této Dohody bude výraz "zúčastněné strany" zahrnovat:(i) vývozce nebo zahraničního výrobce nebo dovozce výrobku, který je předmětem šetření, nebo obchodní nebo podnikatelský svaz, v němž většina členů jsou výrobci, vývozci nebo dovozci tohoto výrobku; a(ii) výrobce obdobného výrobku dovážejícího Člena nebo obchodní a podnikatelský svaz, jehož většina členů vyrábí obdobný výrobek na území dovážejícího Člena.Tento seznam nebrání Členům umožnit domácím nebo zahraničním stranám, jiným než uvedeným výše, aby byly považovány za zúčastněné strany.12.10 Úřady poskytnou příležitost průmyslovým uživatelům výrobku, který je předmětem šetření a reprezentativním spotřebním organizacím v případech, kdy je výrobek běžně prodáván v maloobchodě, aby poskytli informace, vztahující se k šetření, pokud jde o subvencování, újmu a příčinnou souvislost.12.11 Úřady vezmou náležitě v úvahu potíže, které zaznamenaly zúčastněné strany, zejména malé podniky, při podávání požadovaných informací a poskytnou jim veškerou možnou pomoc.12.12 Výše uvedené postupy nejsou zamýšleny tak, aby bránily úřadům Člena v rychlém postupu, pokud jde o zahájení šetření, dosažení předběžných nebo konečných, kladných nebo záporných zjištění nebo uplatnění prozatímních nebo konečných opatření v souladu s příslušnými ustanoveními této Dohody.Článek 13Konzultace13.1 Co nejdříve po přijetí žádosti podle článku 11 a v každém případě před zahájením šetření budou Členové, jejichž výrobky mohou být předmětem tohoto šetření, pozváni na konzultace s cílem objasnit situaci, pokud jde o otázky, obsažené v odstavci 2 článku 11 a dosáhnout vzájemně dohodnutého řešení.13.2 Dále v průběhu šetření bude Členům, jejichž výrobky jsou předmětem tohoto šetření, dána přiměřená příležitost pokračovat v konzultacích, aby tak mohla být objasněna skutečná situace a dosaženo vzájemně dohodnutého řešení [41].13.3 Aniž by byla dotčena povinnost poskytnout přiměřenou příležitost ke konzultaci, nemají vést tato ustanovení, týkající se konzultací k tomu, aby bránila úřadům Člena postupovat rychle, pokud jde o zahájení šetření a dosažení předběžných nebo konečných, kladných nebo záporných zjištění nebo o uplatnění prozatímních nebo konečných opatření v souladu s ustanoveními této Dohody.13.4 Člen, který zamýšlí zahájit šetření nebo provádí šetření, umožní na žádost Člena nebo Členů, jejichž výrobky jsou předmětem tohoto šetření, přístup k nedůvěrným důkazům, včetně nedůvěrného výtahu z důvěrných údajů, které jsou použity k zahájení nebo provádění šetření.Článek 14Výpočet výše subvence v podobě výhody pro příjemceJakákoli metoda, použitá pro účely části V úřadem, provádějícím šetření, k výpočtu výhody pro příjemce, poskytnuté podle odstavce 1 článku 1, bude stanovena v domácích zákonech nebo prováděcích právních předpisech dotyčného Člena a její provádění v každém jednotlivém případě bude transparentní a náležitě vysvětlené. Každá taková metoda musí dále vyhovovat těmto zásadám:a) poskytnutí základního kapitálu vládou nebude považováno za poskytnutí


text: výhody, pokud investiční rozhodnutí není možno považovat za neodpovídající obvyklé investiční praxi (včetně poskytnutí rizikového kapitálu) soukromých investorů na území tohoto Člena;b) vládní půjčka nebude považována za poskytnutí výhody, pokud není rozdíl mezi částkou, kterou firma, přijímající půjčku, platí za vládní půjčku a částkou, kterou by firma platila za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by mohla skutečně získat na trhu. V případě existence takového rozdílu bude výhodou rozdíl mezi těmito dvěma částkami;c) vládní záruka půjčky nebude považována za poskytnutí výhody, pokud není rozdíl mezi částkou, kterou firma, přijímající záruku, platí za půjčku s vládní zárukou a částkou, kterou by firma platila za srovnatelnou obchodní půjčku bez vládní záruky. V tomto případě bude výhodou rozdíl mezi těmito dvěma částkami, upravenými se zřetelem na rozdíly v poplatcích;d) dodání zboží nebo služeb nebo nákup zboží vládou nebude považováno za poskytnutí výhody, pokud dodávka není provedena za méně než přiměřenou odměnu nebo nákup za vyšší než přiměřenou odměnu. Přiměřenost odměny je určena v poměru k převládajícím tržním podmínkám pro dotyčné zboží nebo služby v zemi dodávky nebo nákupu (včetně ceny, kvality, dostupnosti, prodejnosti, dopravy a jiných podmínek nákupu nebo prodeje).Článek 15Zjišťování újmy [42]15.1 Zjištění újmy pro účely článku VI GATT 1994 bude založeno na skutečných důkazech a bude zahrnovat objektivní přezkoumání jak a) objemu subvencovaných dovozů a účinku subvencovaných dovozů na ceny na domácím trhu obdobných výrobků [43], tak b) následného vlivu těchto dovozů na domácí výrobce těchto výrobků.15.2 Pokud jde o objem subvencovaných dovozů, úřady provádějící šetření posoudí, zda došlo k významnému zvýšení subvencovaných dovozů, buď v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě dovážejícího Člena. Pokud jde o účinek subvencovaných dovozů na ceny, úřady provádějící šetření posoudí, zda subvencovanými dovozy došlo k významnému podtržení cen ve srovnání s cenou obdobného výrobku dovážejícího Člena, nebo zda účinek těchto dovozů působí jinak významnou měrou snižuje ceny nebo zabraňuje vzestupu cen, ke kterému by jinak významnou měrou došlo. Jeden z těchto činitelů nebo několik z nich nemůže nezbytně poskytnout rozhodující vodítko.15.3 V případech, kdy jsou současně předmětem šetření o vyrovnávacím clu dovozy výrobků z více než jedné země, úřady provádějící šetření mohou souhrnně vyhodnotit účinky těchto dovozů pouze, pokud zjistí, že a) velikost subvence, stanovená v poměru k dovozům z každé země, je vyšší než úroveň de minimis, jak je stanoveno v odstavci 9 článku 11 a že objem dovozů z každé země není zanedbatelný a b) souhrnné vyhodnocení účinků těchto dovozů je přiměřené, s ohledem na podmínky soutěže mezi dováženými výrobky a na podmínky soutěže mezi dováženými výrobky a obdobným domácím výrobkem.15.4 Přezkoumání účinku subvencovaných dovozů na domácí výrobní odvětví bude zahrnovat vyhodnocení všech příslušných ekonomických faktorů a ukazatelů, které mají vliv na stav výrobního odvětví, včetně skutečného a možného poklesu výroby, prodejů, podílu na trhu, zisků, produktivity, návratnosti investic nebo využití kapacity, faktorů, ovlivňujících domácí ceny, skutečných a možných záporných účinků na pohyb hotovosti, zásob, zaměstnanosti, mezd, růstu, schopnosti opatřovat si kapitál nebo investice a v případě zemědělství také, zda došlo k zvýšení nákladů vládních podpůrných programů. Tento seznam není vyčerpávající a


text: jeden ani několik z těchto faktorů nemůže poskytnout rozhodující vodítko.15.5 Musí být prokázáno, že subvencované dovozy způsobují prostřednictvím účinků subvencí [44] újmu ve smyslu této Dohody. Prokázání příčinné souvislosti mezi subvencovanými dovozy a újmou domácímu výrobnímu odvětví bude založeno na přezkoumání všech příslušných důkazů, které úřady mají. Úřady rovněž přezkoumají všechny jiné známé faktory než subvencované dovozy, které současně poškozují domácí výrobní odvětví, přičemž újmy, způsobené těmito jinými faktory, nesmí být přisuzovány subvencovaným dovozům. Faktory, které mohou být v tomto směru rozhodné, zahrnují mimo jiné objem a ceny nesubvencovaných dovozů dotyčného výrobku, snížení poptávky nebo změny struktury spotřeby, omezující obchodní praktiky a soutěž mezi zahraničními a domácími výrobci, rozvoj technologie a vývozní výkonnost a produktivitu domácího výrobního odvětví.15.6 Účinek subvencovaných dovozů bude vyhodnocen ve vztahu k domácí výrobě obdobného výrobku, jestliže dostupné údaje umožňují samostatnou identifikaci této výroby na základě takových kritérií, jako jsou výrobní proces a prodeje a zisky výrobců. Jestliže taková samostatná identifikace výroby není možná, účinky subvencovaných dovozů budou vyhodnoceny přezkoumáním výroby nejbližší skupiny nebo kategorie výrobků, která zahrnuje obdobný výrobek, na který mohou být nezbytné informace poskytnuty.15.7 Zjištění hrozby podstatné újmy bude založeno na faktech a ne na pouhých tvrzeních, dohadech nebo vzdálených možnostech. Změna okolností, která by vytvořila situaci, v níž by subvence způsobila újmu, musí být jasně předvídatelná a bezprostřední. Při zjišťování, zda jde o hrozbu podstatné újmy, by měly úřady provádějící šetření posoudit mimo jiné takové faktory, jakými jsou:(i) povaha dotyčné subvence nebo subvencí a účinky, které budou pravděpodobně mít na obchod;(ii) významná míra zvýšení subvencovaných dovozů na domácí trh, naznačující pravděpodobnost podstatně zvýšených dovozů;(iii) dostatečná, volně použitelná kapacita nebo bezprostřední a podstatné zvýšení kapacity vývozce, naznačující pravděpodobnost podstatně zvýšených subvencovaných vývozů na trh dovážejícího Člena, přičemž se vezme v úvahu schopnost jiných vývozních trhů absorbovat jakékoli další vývozy;(iv) dovozy, uskutečňované za ceny, které budou mít za následek významné snížení domácích cen nebo zamezení významnému vzestupu domácích cen a které by zřejmě zvýšily poptávku po dalších dovozech;(v) zásoby výrobku, který je předmětem šetření.Žádný z těchto faktorů nemůže sám o sobě poskytnout rozhodující vodítko, ale souhrn posuzovaných faktorů musí vést k závěru, že další subvencované vývozy bezprostředně hrozí a že, pokud nebude přijato ochranné opatření, nastala by podstatná újma.15.8 V případech, kdy subvencované dovozy hrozí způsobit újmu, bude uplatnění vyrovnávacích opatření posuzováno a rozhodnuto o nich se zvláštní péčí.Článek 16Definice domácího výrobního odvětví16.1 Pro účely této Dohody bude výraz "domácí výrobní odvětví" s výjimkou toho, co je řečeno v odstavci 2, vykládán tak, že se vztahuje na domácí výrobce obdobného výrobku jako celek nebo na ty z nich, jejichž společná výroba tvoří větší podíl celkové domácí výroby těchto výrobků s výjimkou případů, kdy výrobci jsou ve spojení [45] s vývozci nebo dovozci nebo jsou sami dovozci údajně subvencovaného výrobku nebo obdobného výrobku z jiných zemí a výraz "domácí výrobní odvětví" může být vykládán tak, že se vztahuje na zbytek výrobců.16.2 Za výjimečných okolností může být území Člena v souvislosti s dotyčnou výrobou rozděleno na dva nebo více soutěžících trhů a výrobci uvnitř každého trhu


text: mohou být považováni za samostatné výrobní odvětví, jestliže a) výrobci uvnitř takového trhu prodávají celou nebo téměř celou svou výrobu dotyčného výrobku na tomto trhu a b) poptávka na tomto trhu není v podstatné míře uspokojována výrobci dotyčného výrobku, umístěnými jinde na tomto území. Za těchto okolností může být újma shledána i tam, kde větší část celkového domácího výrobního odvětví není poškozena za předpokladu, že dochází k soustředění subvencovaných dovozů na takový izolovaný trh a dále za předpokladu, že subvencované dovozy způsobují újmu výrobcům celé nebo téměř celé výroby uvnitř tohoto trhu.16.3 Jestliže bylo domácí výrobní odvětví vykládáno tak, že se vztahuje na výrobce v určité oblasti, tj. na trh, vymezený v odstavci 2, budou vyrovnávací cla uložena pouze na dotyčné výrobky, určené pro konečnou spotřebu v této oblasti. Jestliže ústavní zákon dovážejícího Člena nedovoluje ukládání vyrovnávacích cel na tomto základě, může dovážející Člen uložit vyrovnávací cla bez omezení pouze tehdy, jestliže a) se vývozcům dostalo možnosti přestat vyvážet za subvencované ceny do dané oblasti a pokud se tak nestalo, poskytnout ujištění podle článku 18, ale příslušná ujištění v tomto ohledu nebyla bezodkladně poskytnuta a b) taková cla nemohou být uložena pouze na výrobky určitých výrobců, kteří zásobují danou oblast.16.4 V případech, kdy dvě nebo více zemí dosáhly podle ustanovení odstavce 8 a) článku XXIV GATT 1994 takové úrovně integrace, že mají povahu jednotného, společného trhu, výrobní odvětví celé integrované oblasti bude považováno za domácí výrobní odvětví, uvedené v odstavcích 1 a 2.16.5 Na tento článek bude možno uplatňovat ustanovení odstavce 6 článku 15.Článek 17Prozatímní opatření17.1 Prozatímní opatření mohou být uplatněna pouze tehdy, jestliže:a) šetření bylo zahájeno v souladu s ustanoveními článku 11, bylo v tomto smyslu vydáno veřejné oznámení a zúčastněným Členům a zúčastněným stranám bylo patřičným způsobem umožněno předložit informace a vznést připomínky;b) bylo učiněno předběžné kladné zjištění, že existuje subvence a újma domácímu výrobnímu odvětví, způsobená subvencovanými dovozy; ac) příslušné úřady považují taková opatření za nezbytná k zabránění újmě, způsobené během šetření.17.2 Prozatímní opatření mohou mít formu prozatímních vyrovnávacích cel, zaručených hotovostními vklady nebo obligacemi, rovnajícími se výši předběžně vypočítané částky subvencování.17.3 Prozatímní opatření nebudou uplatňována dříve než 60 dní od data zahájení šetření.17.4 Uplatňování prozatímních opatření bude omezeno na co nejkratší dobu, nepřesahující čtyři měsíce.17.5 Při uplatňování prozatímních opatření bude postupováno podle příslušných ustanovení článku 19.Článek 18Závazky18.1 Řízení může [46] být přerušeno nebo ukončeno bez uložení prozatímních opatření nebo vyrovnávacích cel, budou-li přijaty uspokojivé dobrovolné závazky, podle kterých:a) vláda vyvážejícího Člena souhlasí se zrušením nebo omezením subvence nebo přijme jiná opatření, týkající se jejich účinků; nebob) vývozce souhlasí s úpravou svých cen tak, aby úřady provádějící šetření byly přesvědčeny, že poškozující účinek subvence byl odstraněn. Cenové zvýšení podle těchto závazků nebude vyšší, než je nezbytné k vyrovnání částky subvence. Je žádoucí, aby cenové zvýšení bylo nižší než částka subvence, pokud by toto zvýšení bylo dostatečné k odstranění újmy domácímu výrobnímu odvětví.18.2 Závazky nebudou vyžadovány ani přijímány, pokud úřady dovážejícího Člena neučinily předběžné kladné zjištění subvence a újmy, způsobené touto subvencí a pokud v případě závazků ze


text: strany vývozců nebyl získán souhlas vyvážejícího Člena.18.3 Nabídnuté závazky nemusí být přijaty, jestliže úřady dovážejícího Člena považují jejich přijetí za nepraktické, například jestliže je počet skutečných nebo možných vývozců příliš vysoký nebo z jiných důvodů, včetně důvodů, vyplývajících z všeobecné politiky. Pokud takový případ vznikne a pokud to bude možné, úřady uvedou vývozci důvody, které je vedly k tomu, že považují přijetí závazků za nevhodné a poskytnou v možné míře vývozci příležitost uplatnit k věci připomínky.18.4 I když je závazek přijat, bude šetření o subvenci a újmě přesto dokončeno, pokud si to vyvážející Člen přeje nebo tak rozhodne dovážející Člen. Bude-li zjištěno, že nedošlo k subvenci nebo újmě, závazek automaticky zanikne s výjimkou případů, kdy takové zjištění bylo z velké části učiněno v důsledku existence závazku. V takových případech mohou příslušné úřady požadovat, aby závazek zůstal v platnosti po rozumnou dobu v souladu s ustanoveními této Dohody. V případě, že bylo učiněno zjištění, že došlo k subvenci a újmě, bude závazek nadále platit v souladu s jeho podmínkami a s ustanoveními této Dohody.18.5 Cenové závazky mohou být úřady dovážejícího Člena navrženy, ale žádný vývozce je nebude nucen přijmout. Skutečnost, že vlády nebo vývozci nenabídli takové závazky nebo nepřijali návrh, aby tak učinili, nebude nijak na újmu posouzení věci. Úřady však mohou rozhodnout, že hrozba újmy pravděpodobněji nastane, jestliže budou subvencované dovozy pokračovat.18.6 Úřady dovážejícího Člena mohou požádat kteroukoli vládu nebo vývozce, jehož závazek byl přijat, aby pravidelně poskytovali informace o plnění takového závazku a umožnili ověřování příslušných údajů. V případě porušení závazku mohou úřady dovážejícího Člena přijmout podle této Dohody a v souladu s jejími ustanoveními urychlená opatření, která mohou spočívat v okamžitém zavedení prozatímních opatření na základě nejlepších dostupných informací. V takových případech mohou být konečná cla uložena v souladu s touto Dohodou na výrobky, dovezené pro spotřebu nejvýše devadesát dní před zavedením těchto prozatímních opatření s výhradou, že žádné takové uložení cla nebude zpětně uplatněno na dovozy, uskutečněné před porušením závazku.Článek 19Ukládání a vybírání vyrovnávacích cel19.1 Učiní-li Člen, po vynaložení rozumného úsilí na dokončení konzultací, konečné zjištění o existenci a částce subvence a o tom, že prostřednictvím účinků subvence působí subvencované dovozy újmu, může uložit vyrovnávací clo v souladu s ustanoveními tohoto článku, pokud ke zrušení subvence nebo subvencí nedošlo.19.2 Rozhodnutí o tom, zda uložit vyrovnávací clo v případech, kdy pro to byly všechny podmínky splněny a rozhodnutí, zda výše vyrovnávacího cla, které má být uloženo, má odpovídat celé částce subvence nebo být nižší, náleží úřadům dovážejícího Člena. Je žádoucí, aby uložení cla bylo přípustné na území všech Členů, aby clo bylo nižší než celková částka subvence, jestliže toto nižší clo bude dostatečné k odstranění újmy, způsobené domácímu výrobnímu odvětví a aby byly zavedeny postupy, umožňující příslušným úřadům brát v úvahu připomínky, předložené domácími zúčastněnými stranami [47], jejichž zájmy mohly být nepříznivě dotčeny zavedením vyrovnávacího cla.19.3 Je-li na jakýkoli výrobek uloženo vyrovnávací clo, bude toto vyrovnávací clo, jehož výše bude v každém případě přiměřená, vybíráno na nediskriminační bázi z dovozů tohoto výrobku ze všech zdrojů, o nichž bylo


text: zjištěno, že jsou subvencovány a působí újmu kromě dovozů z těch zdrojů, které se zřekly dotyčných subvencí nebo od kterých byly přijaty závazky podle podmínek této Dohody. Vývozce, jehož vývozy jsou předmětem konečného vyrovnávacího cla, ale který nebyl skutečně do šetření zapojen pro jiné důvody, než je odmítnutí spolupráce, má právo na urychlené přezkoumání, aby úřady provádějící šetření bezodkladně stanovily samostatnou vyrovnávací celní sazbu pro tohoto vývozce.19.4 Na dovážený výrobek nebude uloženo [48] vyrovnávací clo, přesahující částku zjištěné subvence, vypočítanou jako subvencování na jednotku subvencovaného a vyváženého výrobku.Článek 20Zpětná účinnost20.1 Prozatímní opatření a vyrovnávací cla budou uplatňována pouze na výrobky, dovezené ke spotřebě poté, co rozhodnutí podle odstavce 1 článku 17 a případně odstavce 1 článku 19 vstoupí v platnost, pokud tento článek nestanoví jinak.20.2 V případech, kdy bylo učiněno konečné zjištění újmy (nikoli však její hrozby nebo podstatného zpomalení zavádění výrobního odvětví) nebo v případech konečného zjištění hrozby újmy, kdy by účinek subvencovaných dovozů bez zavedení prozatímních opatření vedl ke zjištění újmy, mohou být vyrovnávací cla vybírána zpětně za období, po které byla případná prozatímní opatření uplatňována.20.3 Je-li konečné vyrovnávací clo vyšší než částka, zaručená hotovostním vkladem nebo obligací, nebude rozdíl vybírán. Je-li konečné clo nižší než částka, zaručená hotovostním vkladem nebo obligací, bude přebytek urychleně vrácen nebo obligace uvolněna.20.4 Pokud ustanovení odstavce 2 nestanoví jinak, může být v případě, že byla zjištěna hrozba újmy nebo podstatného zpomalení (aniž by újma ještě nastala), uloženo konečné vyrovnávací clo pouze od data zjištění hrozby újmy nebo podstatného zpomalení a jakýkoli hotovostní vklad, složený v době, kdy byla uplatňována prozatímní opatření, bude urychleně vrácen a jakékoli záruky urychleně uvolněny.20.5 V případě, kdy je konečné zjištění záporné, bude jakýkoli hotovostní vklad, složený během uplatňování prozatímních opatření, urychleně vrácen a jakékoli záruky urychleně uvolněny.20.6 Za kritických okolností, kdy úřady u subvencovaného výrobku zjistí, že těžko napravitelná újma byla způsobena hromadnými a v poměrně krátkém období uskutečněnými dovozy výrobku, požívajícího výhody z placených nebo poskytovaných subvencí v rozporu s ustanoveními GATT 1994 a této Dohody a že k tomu, aby se zabránilo obnovení takové újmy, se jeví nezbytným zavést vyrovnávací cla na tyto dovozy zpětně, mohou být konečná vyrovnávací cla zavedena na dovozy, určené ke spotřebě nejvýše devadesát dní před datem uplatnění prozatímních opatření.Článek 21Trvání a přezkoumání vyrovnávacích cel a závazků21.1 Vyrovnávací clo zůstane v platnosti pouze tak dlouho a v takové míře, jak je nezbytné k vyvážení subvencování, které způsobuje újmu.21.2 Úřady v odůvodněných případech přezkoumají potřebu zachování uloženého cla, a to z vlastní iniciativy nebo, pokud uplynulo přiměřené období od uložení konečného vyrovnávacího cla, na žádost kterékoli zúčastněné strany, která předloží spolehlivé informace, zdůvodňující potřebu přezkoumání. Zúčastněné strany budou mít právo požádat úřady o přezkoumání, zda je zachování uloženého cla nutné k vyrovnání subvencování, zda by újma byla nadále pravděpodobně způsobována nebo by se obnovila, kdyby clo bylo zrušeno nebo změněno nebo obojí. Pokud úřady v důsledku přezkoumání podle tohoto odstavce zjistí, že vyrovnávací clo již není odůvodněné, bude okamžitě zrušeno.21.3 Bez ohledu na ustanovení odstavců 1 a 2 bude každé konečné vyrovnávací


text: clo zrušeno, nejpozději do pěti let od jeho uložení (nebo od data jeho posledního přezkoumání podle odstavce 2, pokud toto přezkoumání pokrývalo subvencování i újmu nebo podle tohoto odstavce), pokud úřady neurčí při přezkoumání, zahájeném před tímto datem z jejich vlastní iniciativy nebo na základě řádně zdůvodněné žádosti, podané domácím výrobním odvětvím nebo jeho jménem v přiměřeném období před tímto datem, že uplynutí platnosti cla by zřejmě vedlo k pokračování nebo obnovení subvencování a újmy [49]. Clo může zůstat v platnosti až do výsledku tohoto přezkoumání.21.4 Ustanovení článku 12 o důkazech a řízení se použijí na kterékoli přezkoumání, prováděné podle tohoto článku. Takové přezkoumání bude provedeno urychleně a bude obvykle ukončeno do 12 měsíců ode dne svého zahájení.21.5 Ustanovení tohoto článku se použijí mutatis mutandis na závazky, přijaté podle článku 18.Článek 22Veřejné oznámení a vysvětlení zjištění22.1 Jakmile jsou úřady přesvědčeny, že důkazy dostatečně odůvodňují zahájení šetření podle článku 11, bude to Členu nebo Členům, jejichž výrobky jsou předmětem tohoto šetření a jiným zúčastněným stranám, o nichž je úřadům provádějícím šetření známo, že mají ve věci zájem, oznámeno a bude vydáno veřejné oznámení.22.2 Veřejné oznámení o zahájení šetření bude obsahovat příslušné informace nebo sdělení, že byla vydána samostatná zpráva [50], obsahující příslušné informace, zahrnující tyto údaje:(i) jméno vývozní země nebo zemí a výrobek, který je předmětem šetření;(ii) datum zahájení šetření;(iii) popis subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření;(iv) souhrn faktorů, na nichž je založeno tvrzení o újmě;(v) adresa, na níž mají být zasílány připomínky zúčastněných stran; a(vi) lhůty, ve kterých zúčastnění Členové a zúčastněné strany mohou sdělovat svá stanoviska.22.3 Veřejné oznámení bude vydáno o každém předběžném nebo konečném, kladném nebo záporném zjištění, o každém rozhodnutí o přijetí závazku podle článku 18, o ukončení takového závazku a o zrušení konečného vyrovnávacího cla. Každé takové oznámení bude dostatečně podrobně obsahovat nálezy a závěry o všech faktických a právních otázkách, považovaných úřady provádějícími šetření za podstatné nebo bude toto oznámení obsahovat sdělení, že o nich byla vydána dostatečně podrobná samostatná zpráva. Všechna tato oznámení a zprávy budou sděleny Členu nebo Členům, jejichž výrobky jsou předmětem takového zjištění nebo závazku a ostatním zúčastněným stranám, o nichž je známo, že mají ve věci zájem.22.4 Veřejné oznámení o uložení prozatímních opatření bude obsahovat dostatečně podrobné vysvětlení o předběžných zjištěních subvence a újmy s odvoláním na faktické a právní skutečnosti, které vedly k přijetí nebo zamítnutí argumentů nebo bude toto oznámení obsahovat sdělení, že o nich byla vydána dostatečně podrobná samostatná zpráva. Takové oznámení nebo zpráva bude při věnování řádné pozornosti ochraně důvěrných informací, obsahovat zejména:(i) jména dodavatelů nebo, není-li to nemožné, dotyčné dodavatelské země;(ii) popis výrobku, který je dostatečný pro celní účely;(iii) částku poskytované subvence a základ, na němž byla zjištěna existence subvence;(iv) posouzení, týkající se zjištění újmy podle článku 15;(v) hlavní důvody, vedoucí k zjištění.22.5 Veřejné oznámení o ukončení nebo zastavení šetření bude v případě kladného zjištění, předpokládajícího uložení konečného cla nebo přijetí závazku, obsahovat všechny příslušné informace o faktických a právních skutečnostech a důvodech, které vedly k uložení konečných opatření nebo přijetí závazku