text:
bodě 8.
 9.2. Pokud strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom ihned uvědomit ostatní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného v souladu s tímto předpisem, musí o tom informovat schvalovací orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 11.1. Počínaje úředním datem vstupu doplňku 10 k sérii změn 01 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění doplňku 10 k sérii změn 01.
 11.2. Po uplynutí 60 měsíců od data vstupu v platnost uvedeného v bodě 11.1 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla odpovídá z hlediska počtu a způsobu montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci požadavkům tohoto předpisu ve znění doplňku 10 k sérii změn 01.
 11.3. Stávající schválení udělená podle tohoto předpisu před datem uvedeným v bodě 11.2 zůstávají v platnosti. U vozidel registrovaných poprvé více než 84 měsíců po datu vstupu v platnost uvedeném v bodě 11.1 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout typ vozidla z hlediska počtu a způsobu montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, jež nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 10 k sérii změn 01.
 11.4. Počínaje úředním datem vstupu série změn 02 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 11.5. Po uplynutí 48 měsíců od data uvedeného v bodě 11.4 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla odpovídá z hlediska počtu a způsobu montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 11.6. Stávající schválení udělená podle tohoto předpisu před datem uvedeným v bodě 11.5 zůstávají v platnosti.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů, které udělují schválení a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2 – http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, příloha 3.
 (3) Do 60 měsíců od data vstupu doplňku 10 k sérii změn 01 v platnost je možno tento postup zajišťovat bez pomocných prostředků manuálně. V takovém případě musí výrobce v návodu k obsluze vozidla uvádět pokyny týkající se manuální korekce sklonu světlometů.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)


text:
Vydal:
 Název správního orgánu:
 ...
 ...
 ...
 ve věci (2):
 udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla kategorie L3 z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci podle předpisu OSN č. 53
 Číslo schválení ...
 Číslo rozšíření ...
 1.
 Obchodní název nebo značka vozidla: ...
 2.
 Název výrobce pro daný typ vozidla: ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Jméno a adresa případného zástupce výrobce: ...
 5.
 Předáno ke schválení dne: ...
 6.
 Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek: ...
 7.
 Datum zkušebního protokolu: ...
 8.
 Číslo zkušebního protokolu: ...
 9.
 Stručný popis: ...
 Zařízení pro osvětlení na vozidle:
 9.1.
 Dálkové světlomety: ano/ne (2)
 9.2.
 Potkávací světlomety: ano/ne (2)
 9.3.
 Přední mlhové světlomety: ano/ne (2)
 9.4.
 —
 9.5.
 Směrové svítilny: ano/ne (2)
 9.6.
 —
 9.7.
 Dodatečné boční směrové svítilny: ano/ne (2)
 9.8.
 Výstražný signál nebezpečí: ano/ne (2)
 9.9.
 Brzdové svítilny: ano/ne (2)
 9.10.
 Zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky: ano/ne (2)
 9.11.
 Přední obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.12.
 Zadní obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.13.
 Zadní mlhové svítilny: ano/ne (2)
 9.14.
 —
 9.15.
 —
 9.16.
 Zadní odrazky jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.17.
 —
 9.18.
 —
 9.19.
 Boční odrazky jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.20.
 Rovnocenné světlomety nebo svítilny: ano/ne (2)
 9.21.
 Signál nouzového brzdění: ano/ne (2)
 9.22.
 Svítilna vnějšího osvětlení vozidla: ano/ne (2)
 10.
 Případné poznámky: ...
 11.
 Hmotnost podle údaje výrobce (3)
 11.1.
 Hmotnost vozidla v provozním stavu:
 Celková hmotnost: ... kg
 Hmotnost na předním kole: ... kg
 Hmotnost na zadním kole: ... kg
 11.2.
 Celková hmotnost vozidla (maximální hmotnost):
 Celková hmotnost: ... kg
 Hmotnost na předním kole: ... kg
 Hmotnost na zadním kole: ... kg
 12.
 Umístění značky schválení: ...
 13.
 Důvod (důvody) (případného) rozšíření:
 14.
 Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odňato: (2)
 15.
 Místo: ...
 16.
 Datum: ...
 17.
 Podpis: ...
 18.
 Seznam dokumentů uložených u schvalovacího orgánu, který schválení udělil, je přiložen k tomuto sdělení a lze jej obdržet na vyžádání.
 (1) Rozlišovací kód země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Tuto část je třeba vyplnit pouze tehdy, pokud se zkouší podle bodu 6.2.5.4 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 Vzor A
 (viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 a = min. 8 mm
 Uvedená značka schválení umístěná na motocyklu udává, že dotčený typ vozidla byl z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu OSN č. 53 ve znění série změn 01. Číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu OSN č. 53.
 Vzor B
 (viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 a = min. 8 mm
 Uvedená značka schválení umístěná na motocyklu udává, že dotčený typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů OSN č. 53 a č. 78 (1). Čísla schválení udávají, že k datu, kdy byla příslušná schválení udělena, zahrnoval předpis OSN č. 53 sérii změn 01 a předpis OSN č. 78 sérii změn 02.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 POVRCHY SVĚTLOMETŮ NEBO

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
SVÍTILEN, VZTAŽNÁ OSA A VZTAŽNÝ STŘED A ÚHLY GEOMETRICKÉ VIDITELNOSTI
 Vysvětlivky
 1.
 Svítící plocha
 2.
 Vztažná osa
 3.
 Vztažný střed
 4.
 Úhel geometrické viditelnosti
 5.
 Plocha výstupu světla
 6.
 Přivrácená plocha odvozená ze svítící plochy
 7.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 8.
 Směr viditelnosti
 Poznámka: Bez ohledu na výkres se přivrácená plocha považuje za tečnou k ploše výstupu světla.
 Srovnání svítící plochy a plochy výstupu světla
 (viz body 2.8 a 2.9 tohoto předpisu)
 Nákres A
 Nákres B
 Svítící plocha
 Plocha výstupu světla
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 PŘÍLOHA 4
 VIDITELNOST ČERVENÝCH SVĚTEL SMĚREM DOPŘEDU A VIDITELNOST BÍLÝCH SVĚTEL SMĚREM DOZADU
 (viz bod 5.9 tohoto předpisu)
 PŘÍLOHA 5
 KONTROLA SHODNOSTI VÝROBY
 1. Zkoušky
 1.1. Umístění světlometů nebo svítilen
 Umístění světlometů nebo svítilen podle specifikace v bodě 6 tohoto předpisu se ověřuje z hlediska všeobecných požadavků stanovených v bodě 5 tohoto předpisu. Naměřené hodnoty vzdáleností musí být takové, aby byly splněny jednotlivé specifikace, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují.
 1.2. Viditelnost světlometů nebo svítilen
 1.2.1. Úhly geometrické viditelnosti se ověřují podle bodu 2.13 předpisu OSN č. 48. Naměřené hodnoty úhlů musí být takové, aby byly splněny jednotlivé specifikace, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují, s tou výjimkou, že meze úhlů mohou mít přípustnou toleranci odpovídající přípustné odchylce ± 3° pro montáž zařízení pro světelnou signalizaci povolené v bodě 5.3 tohoto předpisu.
 1.2.2. Viditelnost červeného světla směrem dopředu a bílého světla směrem dozadu se ověřuje podle bodu 5.9 tohoto předpisu.
 1.3. Seřízení potkávacích světlometů směrem dopředu
 1.3.1. Výchozí sklon směrem dolů
 (Výchozí sklon rozhraní potkávacího světla směrem dolů se ověřuje podle požadavků bodu 6.2.5 tohoto předpisu.)
 1.4. Elektrická zapojení a kontrolky
 Elektrická zapojení se ověřují zapnutím každého světlometu nebo svítilny napájených z elektrického systému motocyklu.
 Světlomety nebo svítilny a kontrolky musí fungovat v souladu s ustanoveními bodů 5.10 až 5.12 tohoto předpisu a v souladu s jednotlivými specifikacemi, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují.
 1.5. Svítivost
 1.5.1. Dálkové světlomety
 Úhrnná maximální svítivost dálkového světlometu (dálkových světlometů) musí splňovat požadavky bodu 6.1.9 tohoto předpisu.
 1.6. Užití, počet, barva, uspořádání a případně kategorie světlometů nebo svítilen se ověřují vizuální kontrolou světlometů nebo svítilen a jejich značení. Výše uvedené parametry musí splňovat požadavky stanovené v bodě 5.13 tohoto předpisu a jednotlivé specifikace, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují.
 PŘÍLOHA 6
 VYSVĚTLENÍ „HORIZONTÁLNÍHO NÁKLONU“, „ÚHLU NÁKLONU“ A ÚHLU „δ“
 PŘÍLOHA 7
 POZOROVACÍ OBLAST SMĚREM K PŘIVRÁCENÉ PLOŠE SVÍTILEN VNĚJŠÍHO OSVĚTLENÍ VOZIDLA
 Pozorovací zóny
 Nákres znázorňuje zónu z jedné strany, ostatní zóny jsou zepředu, zezadu a z druhé strany vozidla.
 Hranice zón


text:
 11.10.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 266/8
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 50/2007
 ze dne 8. června 2007,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha IX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 21/2007 ze dne 27. dubna 2007 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2006/891/ES ze dne 4. prosince 2006 o využívání informací připravených podle mezinárodně uznávaných účetních standardů emitenty cenných papírů ze třetích zemí (2) by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 23ba (směrnice Komise 2006/70/ES) přílohy IX Dohody se vkládá bod, který zní:
 „23c.
 32006 D 0891: rozhodnutí Komise 2006/891/ES ze dne 4. prosince 2006 o využívání informací připravených podle mezinárodně uznávaných účetních standardů emitenty cenných papírů ze třetích zemí (Úř. věst. L 343, 8.12.2006, s. 96).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2006/891/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. června 2007 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. června 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 209, 9.8.2007, s. 21.
 (2) Úř. věst. L 343, 8.12.2006, s. 96.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 3.7.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 173/21
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Dominickým společenstvím o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 EVROPSKÁ UNIE a
 DOMINICKÉ společenství, dále jen „Dominika“,
 společně dále jen „smluvní strany“,
 S CÍLEM dále rozvíjet přátelské vztahy mezi smluvními stranami a přejíce si usnadnit cestování tím, že svým občanům zajistí bezvízový vstup a krátkodobý pobyt,
 S OHLEDEM na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 509/2014 ze dne 15. května 2014, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 539/2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (1), mimo jiné převedší devatenáct zemí včetně Dominiky do seznamu třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou v případě krátkodobých pobytů osvobozeni od vízové povinnosti v členských státech,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že podle článku 1 nařízení (EU) č. 509/2014 se osvobození od vízové povinnosti pro státní příslušníky těchto devatenácti států použije ode dne vstupu v platnost dohody o osvobození od vízové povinnosti, která má být uzavřena s Evropskou unií,
 PŘEJÍCE SI zaručit dodržování zásady rovného zacházení pro všechny občany Evropské unie,
 BEROUCE V ÚVAHU, že na osoby cestující za účelem výkonu výdělečné činnosti se během jejich krátkodobého pobytu tato dohoda nevztahuje, a proto se na tuto kategorii osob nadále vztahují příslušná pravidla práva Evropské unie, vnitrostátního práva členských států a vnitrostátního práva Dominiky v oblasti vízové povinnosti nebo osvobození od ní a v oblasti přístupu k zaměstnání,
 ZOHLEDŇUJÍCE Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že se ustanovení této dohody nevztahují na Spojené království a Irsko,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Účel
 Touto dohodou se zavádí režim bezvízového styku pro občany Evropské unie a občany Dominiky, kteří mohou pobývat na území druhé smluvní strany po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 Článek 2
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „členským státem“ kterýkoli členský stát Evropské unie, s výjimkou Spojeného království a Irska;
 b)
 „občanem Evropské unie“ státní příslušník členského státu ve smyslu písmene a);
 c)
 „občanem Dominiky“ osoba, která má státní občanství Dominiky;
 d)
 „schengenským prostorem“ prostor bez vnitřních hranic zahrnující území členských států ve smyslu písmene a) uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.
 Článek 3
 Oblast působnosti
 1. Občané Evropské unie, kteří jsou držiteli platných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných členským státem, mohou vstupovat na území Dominiky a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 1.
 Občané Dominiky, kteří jsou držiteli platných cestovních, diplomatických, služebních, úředních či zvláštních pasů vydaných Dominikou, mohou vstupovat na území členských států a pobývat na něm bez víza po dobu stanovenou v čl. 4 odst. 2.
 2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na osoby cestující za účelem výkonu výdělečné činnosti.
 U této kategorie osob může


text:
každý členský stát sám rozhodnout, zda uloží občanům Dominiky vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí v souladu s čl. 4 odst. 3 nařízení Rady (ES) č. 539/2001 (2).
 U této kategorie osob může Dominika v souladu se svým vnitrostátním právem sama rozhodnout, zda uloží občanům každého jednotlivého členského státu vízovou povinnost, či zda je od této povinnosti osvobodí.
 3. Zrušení vízové povinnosti stanovené touto dohodou se uplatňuje, aniž jsou dotčeny právní předpisy smluvních stran týkající se podmínek pro vstup a krátkodobý pobyt. Členské státy a Dominika si vyhrazují právo odepřít vstup na svá území a krátkodobý pobyt na těchto územích, není-li splněna jedna nebo více těchto podmínek.
 4. Zrušení vízové povinnosti platí bez ohledu na dopravní prostředek použitý k překročení hranic smluvních stran.
 5. Záležitosti, na které se tato dohoda nevztahuje, se řídí právem Evropské unie, vnitrostátním právem členských států a vnitrostátním právem Dominiky.
 Článek 4
 Délka pobytu
 1. Občané Evropské unie mohou pobývat na území Dominiky po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů.
 2. Občané Dominiky mohou pobývat na území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.
 Občané Dominiky mohou pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.
 3. Touto dohodou není dotčena možnost, aby Dominika a členské státy v souladu se svým vnitrostátním právem a právem Evropské unie prodloužily tuto délku pobytu na dobu delší než 90 dnů.
 Článek 5
 Územní působnost
 1. Pro Francouzskou republiku se tato dohoda vztahuje pouze na její evropské území.
 2. Pro Nizozemské království se tato dohoda vztahuje pouze na jeho evropské území.
 Článek 6
 Smíšený výbor pro správu dohody
 1. Smluvní strany zřídí odborný smíšený výbor (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Evropské unie a Dominiky. Evropskou unii zastupuje Evropská komise.
 2. Výbor plní mimo jiné tyto úkoly:
 a)
 sleduje provádění této dohody;
 b)
 navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;
 c)
 vydává doporučení za účelem urovnání sporů vyplývajících z výkladu či uplatňování této dohody.
 3. Výbor se svolává podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.
 4. Výbor přijme svůj jednací řád.
 Článek 7
 Vztah mezi touto dohodou a stávajícími dvoustrannými dohodami o zrušení vízové povinnosti mezi členskými státy a Dominikou
 Tato dohoda má přednost před ustanoveními každé dvoustranné dohody či ujednání uzavřeného mezi jednotlivými členskými státy a Dominikou, pokud upravují záležitosti spadající do působnosti této dohody.
 Článek 8
 Závěrečná ustanovení
 1. Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce po datu pozdějšího z obou oznámení, jimiž se smluvní strany o dokončení těchto postupů vzájemně uvědomí.
 Tato dohoda se provádí prozatímně ode dne svého


text:
podpisu.
 2. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou, pokud nebude vypovězena v souladu s odstavcem 5.
 3. Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou smluvních stran. Změny vstupují v platnost poté, co si smluvní strany vzájemně oznámily dokončení svých vnitřních postupů nezbytných k tomuto účelu.
 4. Každá smluvní strana může pozastavit uplatňování této dohody zcela nebo zčásti, zejména z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví, nedovoleného přistěhovalectví nebo při opětovném zavedení vízové povinnosti kteroukoli ze smluvních stran. Rozhodnutí o pozastavení musí být doručeno druhé smluvní straně nejpozději dva měsíce před zamýšleným nabytím účinnosti. Smluvní strana, která pozastavila uplatňování této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.
 5. Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 90 dnů po dni jeho doručení.
 6. Dominika může pozastavit či ukončit uplatňování této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.
 7. Evropská unie může pozastavit či ukončit uplatňování této dohody pouze ve vztahu ke všem členským státům.
 Sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Съставено в Брюксел на двадесет и осми май две хиляди и петнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veintiocho de mayo de dos mil quince.
 V Bruselu dne dvacátého osmého května dva tisíce patnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den otteogtyvende maj to tusind og femten.
 Geschehen zu Brüssel am achtundzwanzigsten Mai zweitausendfünfzehn.
 Kahe tuhande viieteistkümnenda aasta maikuu kahekümne kaheksandal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι οκτώ Μαΐου δύο χιλιάδες δεκαπέντε.
 Done at Brussels on the twenty-eighth day of May in the year two thousand and fifteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-huit mai deux mille quinze.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset osmog svibnja dvije tisuće petnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì ventotto maggio duemilaquindici.
 Briselē, divi tūkstoši piecpadsmitā gada divdesmit astotajā maijā.
 Priimta du tūkstančiai penkioliktų metų gegužės dvidešimt aštuntą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenötödik év május havának huszonnyolcadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tmienja u għoxrin jum ta' Mejju tas-sena elfejn u ħmistax.
 Gedaan te Brussel, de achtentwintigste mei tweeduizend vijftien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego ósmego maja roku dwa tysiące piętnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e oito de maio de dois mil e quinze.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și opt mai două mii cincisprezece.
 V Bruseli dvadsiateho ôsmeho mája dvetisícpätnásť.
 V Bruslju, dne osemindvajsetega maja leta dva tisoč petnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkahdeksantena päivänä toukokuuta vuonna kaksituhattaviisitoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugoåttonde maj tjugohundrafemton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā —
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za


text:
Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Доминиканската общност
 Por la Commonwealth de Dominica
 Za Dominické společenství
 For Commonwealth of Dominica
 Für das Commonwealth Dominica
 Dominica Ühenduse nimel
 Για την Κοινοπολιτεία του Δομίνικου
 For the Commonwealth of Dominica
 Pour le Commonwealth de Dominique
 Za Zajednicu Dominike
 Per il Commonwealth di Dominica
 Dominikas Sadraudzības vārdā –
 Dominikos Sandraugos vardu
 A Dominikai Közösség részéről
 Għall-Commonwealth ta' Dominica
 Voor het Gemenebest Dominica
 W imieniu Wspólnoty Dominiki
 Pela Comunidade da Domínica
 Pentru Uniunea Dominica
 Za Dominické spoločenstvo
 Za Zvezo Dominika
 Dominican liittovaltion puolesta
 För Samväldet Dominica
 (1) Úř. věst. L 149, 20.5.2014, s. 67.
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 539/2001 ze dne 15. března 2001, kterým se stanoví seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic vízum, jakož i seznam třetích zemí, jejichž státní příslušníci jsou od této povinnosti osvobozeni (Úř. věst. L 81, 21.3.2001, s. 1).
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ S OHLEDEM NA ISLAND, NORSKO, ŠVÝCARSKO A LICHTENŠTEJNSKO
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Evropskou unií a Norskem, Islandem, Švýcarskem a Lichtenštejnskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
 Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Norska, Islandu, Švýcarska a Lichtenštejnska na jedné straně a Dominiky na straně druhé bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty za podobných podmínek, jaké stanoví tato dohoda.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU KATEGORIE „OSOBY CESTUJÍCÍ ZA ÚČELEM VÝKONU VÝDĚLEČNÉ ČINNOSTI“ PODLE ČL. 3 ODST. 2 TÉTO DOHODY
 Aby byl zajištěn jednotný výklad, dohodly se smluvní strany, že pro účely této dohody kategorie „osoby cestující za účelem výkonu výdělečné činnosti“ zahrnuje osoby vstupující na území druhé smluvní strany za účelem výkonu placeného zaměstnání nebo odměňované činnosti jako zaměstnanci nebo poskytovatelé služeb.
 Tato kategorie by neměla zahrnovat:
 —
 obchodníky, tj. osoby cestující za účelem obchodních jednání (které nejsou zaměstnány v zemi druhé smluvní strany),
 —
 sportovce a umělce vykonávající činnost na jednorázovém základě,
 —
 novináře vyslané sdělovacími prostředky země, kde mají pobyt, a
 —
 interní stážisty vyslané v rámci společnosti.
 Provádění tohoto prohlášení bude v rámci svých povinností, stanovených v článku 6 této dohody, sledovat smíšený výbor, který může navrhovat změny, pokud je bude na základě zkušeností smluvních stran považovat za nezbytné.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O VÝKLADU DOBY 90 DNŮ BĚHEM JAKÉHOKOLI OBDOBÍ 180 DNŮ UVEDENÉ V ČLÁNKU 4 TÉTO DOHODY
 Smluvní strany se dohodly, že dobou nejvýše 90 dnů během jakéhokoli období 180 dnů podle článku 4 této dohody se rozumí nepřetržitý pobyt nebo několik po sobě jdoucích návštěv, jejichž trvání během jakéhokoli období 180 dnů nepřekročí 90 dnů.
 Slovo „jakýkoli“ znamená, že se uplatní „pohyblivé“ referenční období 180 dnů a zpětně se započítá každý den pobytu v posledním období 180 dnů, aby se ověřilo, že je i nadále splňován požadavek 90 dnů v jakémkoli období 180 dnů. To znamená mimo jiné, že nepřítomnost po dobu 90 po sobě jdoucích dnů opravňuje k novému pobytu v délce až 90 dnů.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ O


text:
 28.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 256/12
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 39/2014
 ze dne 8. dubna 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 489/2013 ze dne 27. května 2013, kterým se mění příloha nařízení (EU) č. 37/2010 o farmakologicky účinných látkách a jejich klasifikaci podle maximálních limitů reziduí v potravinách živočišného původu, pokud jde o dvouvláknovou ribonukleovou kyselinu homologní s virovou ribonukleovou kyselinou kódující část obalového proteinu a část intergenové oblasti izraelského viru akutní paralýzy (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 13 (nařízení Komise (EU) č. 37/2010) kapitoly XIII přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32013 R 0489: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 489/2013 ze dne 27. května 2013 (Úř. věst. L 141, 28.5.2013, s. 4).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 489/2013 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. dubna 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. dubna 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 141, 28.5.2013, s. 4.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994D1231(14)
 Úřední věstník L 372 , 31/12/1994 S. 0019 - 0019
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 43/94ze dne 15. prosince 1994,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že sdělení Komise o výkladových dokumentech ke směrnici Rady 89/106/EHS [1] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole XXI přílohy II Dohody se za bod 2 (rozhodnutí Komise 94/23/ES) vkládá nový nadpis a nový bod, které znějí:"AKTY, KTERÉ BEROU SMLUVNÍ STRANY NA VĚDOMÍSmluvní strany berou na vědomí obsah těchto aktů:3. C/62/94/s. 1: Sdělení Komise o výkladových dokumentech ke směrnici směrnice Rady 89/106/EHS (Úř. věst. C 62, 28.2.1994, s. 1)."Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. února 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 15. prosince 1994.Za Smíšený výbor EHPpředsedaH. Hafstein[1] Úř. věst. C 62, 28.2.1994, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22004A0210(02)
 Úřední věstník L 037 , 10/02/2004 S. 0017 - 0023
 Dohodao vědeckotechnické spolupráci mezi Evropským společenstvím a Tuniskou republikouEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ(dále jen "Společenství")na jedné straně aTUNISKÁ REPUBLIKA(dále jen "Tunisko")na straně druhé,(dále jen "strany"),S OHLEDEM na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 170 této smlouvy, ve spojení s čl. 300 odst. 2 první větou a čl. 300 odst. 3 prvním pododstavcem této smlouvy,S OHLEDEM na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1513/2002/ES ze dne 27. června 2002 o šestém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace přispívající k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 až 2006) [1],VZHLEDEM k významu vědy a techniky pro jejich hospodářský a společenský rozvoj a k odkazu uvedenému v článku 47 Evropsko-středomořské dohody zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé, která vstoupila v platnost dne 1. března 1998 [2],VZHLEDEM K TOMU, že Společenství a Tunisko provádějí výzkumnou a technickou činnost včetně demonstrací v různých oblastech společného zájmu, a že je pro ně oboustranně výhodné, aby se každá z nich účastnila výzkumné a vývojové činnosti druhé strany na základě vzájemnosti,S PŘÁNÍM položit formální základ pro spolupráci ve vědeckém a technickému výzkumu, který rozšíří a posílí spolupráci v oblastech společného zájmu a povzbudí využívání výsledků této spolupráce k vzájemnému hospodářskému a společenskému prospěchu,VZHLEDEM k přání otevřít Evropský výzkumný prostor třetím zemím, a zejména středomořským partnerským zemím,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Cíl a zásady1. Strany podporují, rozvíjejí a usnadňují vědeckotechnickou spolupráci mezi Společenstvím a Tuniskem v oblastech společného zájmu, kde provádějí činnosti vědeckého a technického výzkumu a rozvoje.2. Činnosti spolupráce by měly být prováděny podle těchto zásad:a) podpora vzdělané společnosti ve prospěch hospodářského a společenského rozvoje obou stran;b) vzájemný prospěch založený na celkové rovnováze výhod;c) vzájemný přístup k činnostem v rámci programů a projektů vědeckého výzkumu a technologického rozvoje (dále jen "výzkum") prováděných každou ze stran v oblastech, na které se vztahuje tato dohoda;d) včasná výměna informací, které mohou ovlivnit spolupráci;e) řádná ochrana práv duševního vlastnictví.Článek 2Náležitosti spolupráce1. Tuniské právní subjekty se podílejí na nepřímých akcích [3] podle rámcového programu Evropského společenství pro výzkum, technologický rozvoj a demonstrace přispívající k vytvoření Evropského výzkumného prostoru (dále jen "rámcový program") za stejných podmínek, jaké platí pro právní subjekty členských států Evropské unie, s výhradou náležitostí a podmínek, které stanoví nebo na které odkazují přílohy I a II.2. Právní subjekty Společenství se podílejí na výzkumných programech a projektech Tuniska v oblastech odpovídajících rámcovému programu za stejných podmínek, jaké platí pro tuniské právní subjekty, s výhradou náležitostí a podmínek, které stanoví nebo na které odkazují přílohy I a II.3. Spolupráce se může rozvíjet rovněž následujícími formami a prostředky:a) společná zasedání;b) pravidelné diskuse o směrech a prioritách politik a plánování v oblasti výzkumu v Tunisku a Společenství;c) výměny názorů a konzultace o perspektivách a rozvoji spolupráce;d) včasné poskytování informací o provádění a výsledcích společných programů výzkumu a technologického rozvoje v Tunisku a Společenství prováděných v rámci této dohody;e) návštěvy a výměna výzkumných pracovníků,


text: inženýrů a techniků, včetně návštěv a výměn pro účely vzdělávání v oblasti výzkumu;f) výměny a sdílení vědeckých zařízení a materiálů;g) pravidelné kontakty mezi vedoucími programů nebo projektů z Tuniska a ze Společenství;h) účast odborníků obou stran na tematických seminářích, sympoziích a pracovních seminářích;i) výměna informací o zvyklostech, právních předpisech a programech týkajících se spolupráce podle této dohody;j) vzájemný přístup k vědeckotechnickým informacím souvisejícím se spoluprací;k) jakoukoli jinou podobu činnosti přijatou Smíšeným výborem ES-Tunisko pro vědeckotechnickou spolupráci vymezeným v článku 4 považovanou za odpovídající příslušným politikám a postupům obou stran.Článek 3Posílení spolupráce1. Strany se zavazují, že v rámci svých platných právních předpisů vyvinou veškeré úsilí pro usnadnění volného pohybu a usazení výzkumných pracovníků, kteří se účastní činností upravených touto dohodou, a pro usnadnění přeshraniční přepravy materiálů, údajů nebo zařízení určených pro použití při těchto činnostech.2. Poskytne-li Společenství v souladu s vlastními pravidly finanční prostředky právnímu subjektu usazenému v Tunisku na účast v nepřímé akci Společenství, zajistí Tunisko, aby tato transakce nebyla zatížena žádnými daněmi nebo celními poplatky.Článek 4Správa dohody1. Koordinaci a usnadňování činností, na které se vztahuje tato dohoda, bude jménem Tuniska zajišťovat ministerstvo odpovědné za vědecký výzkum a jménem Společenství útvary Evropské komise odpovědné za rámcový program, které budou jednat jako výkonní zástupci stran (dále jen "výkonní zástupci").2. Výkonní zástupci zřídí Smíšený výbor ES-Tunisko pro vědeckotechnickou spolupráci, který odpovídá za:a) sledování provádění a hodnocení účinku této dohody a navrhování případných nezbytných změn této dohody v souladu s čl. 7 odst. 2;b) navrhování všech vhodných opatření ke zlepšení a rozvoji vědeckotechnické spolupráce podle této dohody;c) pravidelné projednávání hlavních směrů a priorit politiky a plánování v oblasti výzkumu v Tunisku a Společenství a perspektiv budoucí spolupráce podle této dohody.3. Smíšený výbor ES-Tunisko pro vědeckotechnickou spolupráci se skládá ze stejného počtu zástupců výkonných zástupců každé strany. Výbor přijme svůj jednací řád.4. Smíšený výbor ES-Tunisko pro vědeckotechnickou spolupráci se schází nejméně jednou ročně střídavě ve Společenství a v Tunisku. Na žádost jedné ze stran se mohou konat mimořádná zasedání. Závěry a doporučení Smíšeného výboru ES-Tunisko pro vědeckotechnickou spolupráci se dávají na vědomí Výboru pro přidružení Evropsko-středomořské dohody mezi Evropskou unií a Tuniskou republikou.Článek 5Náležitosti a podmínky účastiVzájemná účast na výzkumných činnostech, na které se vztahuje tato dohoda, probíhá v souladu s podmínkami stanovenými v příloze I a podléhá právním předpisům, politikám a podmínkám pro provádění programů platným na území každé strany.Článek 6Šíření a používání výsledků a informacíNa šíření a používání výsledků a informací získaných a/nebo vyměněných, jakož i na správu, přiznávání a výkon práv duševního vlastnictví vyplývajících z výzkumné činnosti podle této dohody se vztahují podmínky stanovené v příloze II.Článek 7Závěrečná ustanovení1. Přílohy I a II jsou nedílnou součástí této dohody.Veškeré otázky nebo spory týkající se výkladu nebo provádění této dohody budou upraveny vzájemnou dohodou stran.2. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si strany písemně oznámí splnění svých postupů nezbytných pro tento účel.Každé čtyři roky strany zhodnotí vliv dohody na intenzitu jejich vědeckotechnické spolupráce.Tuto dohodu lze změnit nebo rozšířit oblast její působnosti dohodou stran. Změny nebo rozšíření vstoupí v platnost dnem, kdy si


text: strany písemně oznámí splnění postupů nezbytných pro tento účel.Dohodu může kterákoli ze strana kdykoli písemně vypovědět s šestiměsíční výpovědní lhůtou.Projekty a činnosti probíhající v době případného vypovězení této dohody budou pokračovat do svého dokončení za podmínek stanovených touto dohodou.3. Rozhodne-li se jedna ze stran změnit své výzkumné programy nebo projekty uvedené v čl. 1 odst. 1, oznámí výkonný zástupce uvedené strany přesný obsah těchto změn výkonnému zástupci druhé strany.V tomto případě a odchylně od odstavce 2 druhého pododstavce tohoto článku, může být tato dohoda vypovězena za podmínek sjednaných vzájemnou dohodou, pokud jedna ze stran do jednoho měsíce po schválení změn uvedených v prvním pododstavci oznámí druhé straně úmysl dohodu vypovědět.4. Tato dohoda se na jedné straně vztahuje na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a to za podmínek stanovených v této smlouvě, a na druhé straně na území Tuniské republiky. Toto ustanovení nevylučuje spolupráci na volném moři, ve vesmíru nebo na území třetích zemí v souladu s mezinárodním právem.5. Tato dohoda je vyhotovena ve dvou prvopisech v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.+++++ TIFF +++++Hecho en Salónica el veintiséis de junio de dos mil tres.Udfærdiget i Thessaloniki, den seksogtyvende juni to tusind og tre.Geschehen zu Thessaloniki am sechsundzwanzigsten Juni zweitausenddrei.Έγινε στη Θεσσαλονίκη, στις είκοσι έξι Ιουνίου δύο χιλιάδες τρία.Done at Thessaloniki, this twenty-sixth day of June, in the year two thousand and three.Fait à Thessalonique, le vingt-six juin deux mille trois.Fatto a Salonicco, addì ventisei giugno duemilatre.Gedaan te Thessaloniki, de zesentwintigste juni tweeduizenddrie.Feito em Salónica, em vinte e seis de Junho de dois mil e três.Tehty Thessalonikissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakolme.Som skedde i Thessaloniki den tjugosjätte juni tjugohundratre.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. L 232, 29.8.2002, s. 1.[2] Úř. věst. L 97, 30.3.1998, s. 2.[3] Viz nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2321/2002 (Úř. věst. L 355, 30.12.2002, s. 23).--------------------------------------------------PŘÍLOHA INÁLEŽITOSTI A PODMÍNKY PRO ÚČAST PRÁVNÍCH SUBJEKTŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE A TUNISKÉ REPUBLIKYPro účely této dohody se "právním subjektem" rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba založená podle vnitrostátního práva platného v místě svého usazení nebo podle práva Společenství, která má právní subjektivitu a je oprávněna vlastním jménem nabývat jakákoli práva a povinnosti.I. Náležitosti a podmínky pro účast právních subjektů usazených v Tunisku na nepřímých akcích šestého rámcového programu pro výzkum (ES)1. Účast právních subjektů usazených v Tunisku na nepřímých akcích podle rámcového programu se řídí pravidly účasti pro plnění rámcového programu [1] stanovenými na základě článku 167 Smlouvy o založení Evropského společenství.Právní subjekty usazené v Tunisku se kromě toho mohou účastnit nepřímých akcí prováděných podle článku 164 Smlouvy o založení Evropského společenství.2. Společenství může poskytnout finanční prostředky právním subjektům usazeným v Tunisku, které se účastní nepřímých akcí podle bodu 1, v souladu s


text: náležitostmi a podmínkami stanovenými podle pravidel účasti uvedených v odstavci 1, která byla přijata Evropským parlamentem a Radou podle článku 167 Smlouvy o založení Evropského společenství, podle finančních předpisů Evropského společenství a jakýchkoli jiných použitelných právních předpisů Společenství.3. Smlouva uzavřená Společenstvím s jakýmkoli právním subjektem usazeným v Tunisku, který se účastní nepřímé akce, musí stanovit audity a kontroly prováděné Komisí nebo Účetním dvorem Evropských společenství nebo pod jejich dohledem.V duchu spolupráce a oboustranného zájmu poskytují příslušné tuniské orgány, v možné a rozumné míře, veškerou pomoc, která může být nezbytná nebo užitečná pro uskutečňování takových kontrol a auditů.II. Náležitosti a podmínky pro účast právních subjektů členských států Evropské unie ve výzkumných programech a projektech Tuniska1. Každý právní subjekt usazený v Evropském společenství, který byl vytvořen podle vnitrostátních právních předpisů jednoho z členských států Evropské unie nebo podle práva Společenství, se může ve spolupráci s právními subjekty usazenými v Tunisku účastnit tuniských výzkumných a rozvojových projektů či programů.2. S výhradou odstavce 1 a přílohy II se na práva a povinnosti právních subjektů usazených ve Společenství, které se účastní tuniských výzkumných a vývojových projektů a programů, a na náležitosti a podmínky použitelné pro předkládání a hodnocení návrhů a pro zadávání a uzavírání smluv vztahují tuniské právní a správní předpisy pro uskutečňování výzkumných a rozvojových programů za podmínek vztahujících se na právní subjekty usazené v Tunisku, s přihlédnutím k povaze spolupráce mezi Izraelem a Společenstvím v této oblasti.Na financování právních subjektů usazených ve Společenství, které se účastní tuniských výzkumných a rozvojových projektů a programů, se vztahují tuniské právní a správní předpisy upravující průběh výzkumných a rozvojových programů za podmínek vztahujících se na právní subjekty třetích zemí, které se účastní tuniských výzkumných a rozvojových projektů a programů.[1] Viz šestý rámcový program (2002 až 2006) článek 6 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2321/2002 (Úř. věst. L 355, 30.12.2002, s. 23).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIZÁSADY PŘIZNÁVÁNÍ PRÁV DUŠEVNÍHO VLASTNICTVÍI. Oblast působnostiPro účely této dohody se "duševním vlastnictvím" rozumí význam stanovený v článku 2 Úmluvy o založení Světové organizace duševního vlastnictví podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967.Pro účely této dohody se "poznatky" rozumějí výsledky, včetně informací, ať už je nebo není možné je chránit, jakož i autorská práva nebo práva vztahující se k uvedeným výsledkům v důsledku podání žádostí o patenty, průmyslové vzory, ochranu odrůd rostlin, osvědčení doplňující ochranná osvědčení nebo podobné druhy ochrany, nebo v důsledku jejich vydání.II. Práva duševního vlastnictví právních subjektů stran1. Každá ze stran zajistí, aby práva duševního vlastnictví právních subjektů druhé strany účastnících se činností vykonávaných podle této dohody a související práva a povinnosti vyplývající z takovéto účasti byly v souladu s příslušnými mezinárodními úmluvami, které jsou platné pro strany, včetně dohody TRIPS (Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví spravované Světovou obchodní organizací), jakož i Bernské úmluvy (Pařížský akt z roku 1971) a Pařížské úmluvy (Stockholmský akt z roku 1967).2. Právní subjekty usazené v Tunisku účastnící se nepřímé akce podle rámcového programu mají v oblasti duševního vlastnictví stejná práva a povinnosti jako právní subjekty usazené ve Společenství, které se účastní této


text: nepřímé akce. Tato práva a povinnosti v oblasti duševního vlastnictví jsou stanoveny v předpisech pro šíření výsledků výzkumu přijatých podle článku 167 Smlouvy o založení Evropského společenství [1] a ve smlouvě uzavřené se Společenstvím o provádění nepřímé akce, a to v souladu s bodem 1.3. Právní subjekty usazené ve Společenství účastnící se tuniských výzkumných projektů nebo programů mají v oblasti duševního vlastnictví stejná práva a povinnosti jako právní subjekty usazené v Tunisku účastnící se takových výzkumných programů nebo projektů, a to v souladu s bodem 1.4. Strany podporují dotčené právní subjekty při vymezování a ochraně jejich práv duševního vlastnictví v souladu s jejich příslušnými právními předpisy.III. Práva duševního vlastnictví stran1. Nedohodnou-li se strany jinak, platí pro poznatky vytvořené stranami v průběhu činností vykonávaných v souladu čl. 2 odst. 3 této dohody následující pravidla:a) strana vytvářející poznatky je vlastníkem těchto poznatků. Byl-li poznatek vytvořen společně a nelze zjistit příslušný podíl práce, jsou poznatky ve spoluvlastnictví stran;b) strana, která vlastní poznatky, uděluje druhé straně pro výkon činností uvedených v čl. 2 odst. 1 této dohody k těmto poznatkům přístupová práva. Tato přístupová práva se udělují bezúplatně.2. Nedohodnou-li se strany jinak, platí pro vědecká díla písemné povahy stran následující pravidla:a) uveřejní-li strana v časopisech, článcích, zprávách, knihách, jakož i videozáznamech vědecké a technické údaje, informace a výsledky pocházející z činností vykonávaných podle této dohody, uděluje se druhé straně celosvětová, nevýlučná, neodvolatelná licence, která nepodléhá licenčnímu poplatku, k překládání, rozmnožování, úpravě, přenášení a veřejné distribuci těchto děl;b) všechny kopie údajů a informací chráněných autorskými právy, které mají být veřejně šířeny a vytvářeny podle tohoto oddílu, musí být opatřeny jménem(y) autora(ů), ledaže autor výslovně odmítne být jmenován. Rovněž na nich musí být jasně viditelná zmínka o společné podpoře stran.3. Nedohodnou-li se strany jinak, platí pro nezveřejňované informace stran následující pravidla:a) při sdělování informací nezbytných pro činnosti vykonávané podle této dohody druhé straně uvede každá strana informace, které si nepřeje zveřejnit;b) přijímající strana může pro zvláštní účely provádění této dohody na svou odpovědnost sdělit nezveřejňované informace jí podřízeným subjektům nebo osobám;c) získá-li přijímající strana předchozí písemný souhlas strany poskytující nezveřejňované informace, může tyto nezveřejňované informace rozšiřovat více, než povoluje bod 3 písm. b). Strany spolupracují na vytvoření postupů pro vyžádání a získání předchozího písemného souhlasu nezbytného pro další rozšiřování, a každá strana poskytuje souhlas v rozsahu povoleném vnitřní politikou a vnitrostátními správními a právními předpisy;d) nezveřejňované nebo jiné důvěrné nepísemné informace poskytnuté na seminářích nebo jiných setkáních zástupců stran uspořádaných podle této dohody nebo informace vyplývající z působení personálu, využívání zařízení nebo nepřímých akcí zůstávají důvěrné, pokud byl příjemce těchto nezveřejňovaných nebo jiných důvěrných nebo výlučných informací informován v souladu s bodem 3 písm. a) před tím, než byly sděleny, o důvěrné povaze těchto informací;e) každá strana dbá, aby nezveřejňované informace, které přijme v souladu s bodem 3 písm. a) a d), byly kontrolovány stanovenými způsoby. Zjistí-li jedna ze stran, že nebude schopná dodržet bod 3 písm. a) a d) o nešíření informací nebo lze-li to z rozumných důvodů očekávat, neprodleně o tom uvědomí druhou stranu.


text:
 27.3.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 93/1
 ROZHODNUTÍVÝBORU EPA č. 1/2020
 ze dne 14. ledna 2020,
 kterým se mění některá ustanovení Protokolu 1 týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a metod správní spolupráce k Prozatímní rámcové dohodě o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé [2020/425]
 VÝBOR EPA,
 s ohledem na Prozatímní rámcovou dohodu o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na článek 13 uvedené dohody,
 s ohledem na Protokol 1 týkající se definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a metod správní spolupráce k dohodě, a zejména na článek 44 uvedeného protokolu,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V souladu s článkem 13 dohody může výbor EPA rozhodnout o změně ustanovení Protokolu 1 týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a metod správní spolupráce (dále jen „protokol“) za účelem jejich dalšího zjednodušení.
 (2)
 Smluvní strany se dohodly provést opravu čl. 6 odst. 2 protokolu týkající se definice pojmů „tamní plavidla“ a „tamní výrobní plavidla“.
 (3)
 Smluvní strany se dohodly vložit nový článek 13 nazvaný „Odděleně vedené účetnictví“ s cílem umožnit hospodářským subjektům šetřit náklady použitím této metody pro vedení zásob.
 (4)
 Smluvní strany se dohodly nahradit ustanovení o „přímé přepravě“ novým ustanovením nazvaným „Neměnnost“ s cílem umožnit hospodářským subjektům větší flexibilitu, pokud jde o důkazy, které se poskytují celním orgánům země dovozu, pokud se překládka nebo uskladnění původních produktů uskutečňuje ve třetí zemi.
 (5)
 Smluvní strany se dohodly vložit do protokolu nový článek 17 s cílem umožnit hospodářským subjektům přepravovat cukr různého původu, aniž by musel být uchováván v oddělených skladech.
 (6)
 Smluvní strany se dohodly na změně článku o dokladu o původu, který se nyní označuje jako článek 18, s cílem umožnit hospodářským subjektům větší flexibilitu při dodržování požadavků na doklady o původu zboží.
 (7)
 Od 1. ledna 2012 a 1. ledna 2017 byly zavedeny změny nomenklatury, která je upravena Mezinárodní úmluvou o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (harmonizovaný systém). Jelikož by těmito změnami neměla být dotčena pravidla původu, je k zachování stávající situace třeba odpovídajícím způsobem změnit přílohu II protokolu.
 (8)
 V návaznosti na přistoupení Chorvatska k Unii je nezbytné provést změny v příloze IV protokolu a doplnit chorvatské znění prohlášení v příloze IV.
 (9)
 V seznamu zámořských zemí a území EU obsaženém v příloze IX protokolu byly provedeny změny. Je proto nutné tuto přílohu odpovídajícím způsobem pozměnit, aby tyto změny byly zohledněny.
 (10)
 S ohledem na počet změn, jež mají být v protokolu a jeho přílohách provedeny, je nutno kvůli přehlednosti nahradit celé jeho znění,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Znění Protokolu 1 týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a metod správní spolupráce k Prozatímní rámcové dohodě o dohodě o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na jedné straně a


text:
Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. března 2020.
 Ve Viktorii, Seychely, dne 14. ledna 2020.
 Za Výbor EPA
 Dillum HAYMANDOYAL
 spolupředseda za ESA
 Cécile BILLAUX
 spolupředsedkyně za EU
 (1) Úř. věst. L 111, 24.4.2012, s. 2.
 PŘÍLOHA
 „PROTOKOL 1
 Týkající se definice pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a metod správní spolupráce
 OBSAH
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Články
 1.
 Definice
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ ČI „PRODUKTY POCHÁZEJÍCÍ Z“
 Články
 2.
 Obecné požadavky
 3.
 Kumulace ve Společenství
 4.
 Kumulace ve státech ESA
 5.
 Kumulace se sousedními rozvojovými zeměmi
 6.
 Zcela získané produkty
 7.
 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty
 8.
 Nedostatečné opracování nebo zpracování
 9.
 Určující jednotka
 10.
 Příslušenství, náhradní díly a nástroje
 11.
 Soupravy
 12.
 Neutrální prvky
 13.
 Odděleně vedené účetnictví
 HLAVA III
 POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ÚZEMÍ
 Články
 14.
 Zásada teritoriality
 15.
 Neměnnost
 16.
 Výstavy
 17.
 Zásilky cukru
 HLAVA IV
 DOKLAD O PŮVODU
 Články
 18.
 Obecné požadavky
 19.
 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1
 20.
 Dodatečně vydaná průvodní osvědčení EUR.1
 21.
 Vydání duplikátu průvodního osvědčení EUR.1
 22.
 Vydání průvodních osvědčení EUR.1 na základě dokladu o původu vydaného nebo vystaveného dříve
 23.
 Podmínky pro vystavení prohlášení na faktuře
 24.
 Schválený vývozce
 25.
 Platnost dokladu o původu
 26.
 Režim tranzitu
 27.
 Předkládání dokladu o původu
 28.
 Dovoz po částech
 29.
 Osvobození od dokladu o původu
 30.
 Informační postupy pro účely kumulace
 31.
 Podpůrné doklady
 32.
 Uchovávání dokladu o původu a podpůrných dokladů
 33.
 Rozpory a formální chyby
 34.
 Částky vyjádřené v eurech
 HLAVA V
 METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
 Články
 35.
 Správní podmínky, které musí být splněny, aby se na produkty vztahovaly výhody vyplývající z dohody
 36.
 Oznámení informací týkajících se celních orgánů smluvních stran
 37.
 Vzájemná pomoc
 38.
 Kontrola dokladů o původu
 39.
 Kontrola prohlášení dodavatele
 40.
 Řešení sporů
 41.
 Sankce
 42.
 Svobodná pásma
 43.
 Výbor pro celní spolupráci
 44.
 Odchylky
 HLAVA VI
 CEUTA A MELILLA
 Články
 45.
 Zvláštní podmínky
 HLAVA VII
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Články
 46.
 Změny protokolu
 47.
 Přílohy
 48.
 Provádění protokolu
 PŘÍLOHY
 PŘÍLOHA I
 Úvodní poznámky k seznamu v příloze II
 PŘÍLOHA II
 Seznam operací opracování nebo zpracování, které musí být provedeny na nepůvodních materiálech, aby konečný produkt mohl získat status původu
 PŘÍLOHA IIa
 Odchylky od seznamu operací opracování nebo zpracování, které musí být provedeny na nepůvodních materiálech, aby konečný produkt mohl získat status původu, podle čl. 7 odst. 2
 PŘÍLOHA III
 Formulář průvodního osvědčení
 PŘÍLOHA IV
 Prohlášení na faktuře
 PŘÍLOHA V A
 Prohlášení dodavatele pro produkty se statusem preferenčního původu
 PŘÍLOHA V B
 Prohlášení dodavatele pro produkty bez statusu preferenčního původu
 PŘÍLOHA VI
 Osvědčení údajů
 PŘÍLOHA VII
 Formulář žádosti o odchylku
 PŘÍLOHA VIII
 Sousední rozvojové země
 PŘÍLOHA IX
 Zámořské země a území
 PŘÍLOHA X
 Produkty, na které se ustanovení o kumulaci podle článků 3 a 4 vztahují po 1. říjnu 2015 a na které se nevztahují ustanovení článku 5
 PŘÍLOHA XI
 Ostatní státy AKT
 PŘÍLOHA XII
 Produkty pocházející z Jihoafrické republiky vyňaté z kumulace podle článku 4
 PŘÍLOHA


text:
XIII
 Produkty pocházející z Jihoafrické republiky, na které se ustanovení o kumulaci podle článku 4 vztahují po 31. prosinci 2009
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Definice
 Pro účely tohoto protokolu se rozumí:
 a)
 „výrobou“ každé opracování nebo zpracování včetně sestavování nebo specifických procesů;
 b)
 „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty nebo části apod., které jsou používány při výrobě produktu;
 c)
 „produktem“ vyráběný produkt, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
 d)
 „zbožím“ jak materiály, tak produkty;
 e)
 „celní hodnotou“ hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (dohoda WTO o celní hodnotě);
 f)
 „cenou ze závodu“ cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci ve Společenství nebo ve státech ESA, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého materiálu použitého při výrobě po odečtení případných zaplacených vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;
 g)
 „hodnotou materiálů“ celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v okamžiku dovozu, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve Společenství nebo ve státech ESA;
 h)
 „hodnotou původních materiálů“ hodnota těchto materiálů stanovená podle písmene g) obdobně;
 i)
 „přidanou hodnotou“ cena ze závodu snížená o celní hodnotu všech použitých materiálů, které pocházejí z ostatních zemí uvedených v článcích 3 a 4, se kterými je možná kumulace, nebo není-li celní hodnota známa nebo nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve Společenství nebo v jednom ze států ESA;
 j)
 „kapitolami“ a „čísly“ kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží (v tomto protokolu dále jen „harmonizovaný systém“ nebo „HS“);
 k)
 „zařazením“ zařazení produktu nebo materiálu do určitého čísla;
 l)
 „zásilkou“ produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou přepravovány na základě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na základě jediné faktury;
 m)
 „územím“ území včetně teritoriálních vod;
 n)
 „ZZÚ“ zámořské země a území uvedené v příloze IX;
 o)
 „ostatními státy AKT“ všechny státy AKT s výjimkou států ESA.
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ ČI „PRODUKTY POCHÁZEJÍCÍ Z“
 Článek 2
 Obecné požadavky
 1. Pro účely dohody o hospodářském partnerství ESA-EU (dále jen „dohoda“) se za produkty pocházející ze Společenství považují:
 a)
 produkty, které byly zcela získány ve Společenství ve smyslu článku 6 tohoto protokolu;
 b)
 produkty, které byly získány ve Společenství s použitím materiálů, které zde nebyly zcela získány, jestliže byly tyto materiály ve Společenství dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 7.
 2. Pro účely této dohody se za produkty pocházející ze států ESA považují:
 a)
 produkty, které byly zcela získány ve státech ESA ve smyslu článku 6 tohoto protokolu;
 b)
 produkty, které byly získány ve státě ESA s použitím materiálů, které tam nebyly zcela získány, jestliže byly tyto materiály v daném státě ESA dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 7.
 Článek 3
 Kumulace ve Společenství
 1. Aniž je dotčen čl.


text:
2 odst. 1, považují se produkty za pocházející ze Společenství, jestliže jsou zde získány s použitím materiálů pocházejících ze státu ESA, z ostatních států AKT nebo ze ZZÚ, za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené ve Společenství přesahuje rámec operací uvedených v článku 8. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány.
 2. V případech, kdy opracování nebo zpracování provedené ve Společenství nepřesahuje rámec operací uvedených v článku 8, považuje se získaný produkt za produkt pocházející ze Společenství pouze tehdy, přesahuje-li hodnota zde přidaná hodnotu použitých materiálů pocházejících z jedné z ostatních zemí nebo území uvedených v odstavci 1. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za pocházející ze země nebo z území, ve kterém byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých ve výrobě ve Společenství.
 3. Produkty pocházející z jedné ze zemí nebo území uvedených v odstavcích 1 a 2, které nebyly ve Společenství žádným způsobem opracovány nebo zpracovány, si při vývozu do jedné z těchto zemí nebo území uchovají svůj původ.
 4. Pro účely provádění čl. 2 odst. 1 písm. b) se opracování nebo zpracování provedené ve státě ESA, v ostatních státech AKT nebo ZZÚ považuje za provedené ve Společenství, jsou-li získané produkty podrobeny následnému opracování nebo zpracování ve Společenství. Pokud jsou na základě tohoto ustanovení původní produkty získány ve dvou nebo více dotčených zemích nebo územích, jsou považovány za pocházející ze Společenství, pouze pokud byly podrobeny opracování nebo zpracování přesahujícímu rámec operací uvedených v článku 8.
 5. V případech, kdy opracování nebo zpracování provedené ve Společenství nepřesahuje rámec operací uvedených v článku 8, považuje se získaný produkt za produkt pocházející ze Společenství pouze tehdy, přesahuje-li hodnota zde přidaná hodnotu materiálů použitých v jedné z ostatních zemí nebo území uvedených v odstavci 4. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za pocházející ze země nebo z území, ve kterém byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých ve výrobě.
 6. Kumulaci stanovenou v tomto článku lze uplatnit pouze za předpokladu, že:
 a)
 země, které se účastní procesu získávání statusu původu, a země určení uzavřely dohodu o správní spolupráci, která zajišťuje náležité provádění tohoto článku;
 b)
 materiály a produkty získaly status původu na základě pravidel původu, která se shodují s pravidly uvedenými v tomto protokolu; a
 c)
 Společenství poskytne státům ESA prostřednictvím Evropské komise podrobnosti o dohodách o správní spolupráci s jinými zeměmi nebo územími uvedenými v tomto článku. Evropská komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie (v řadě C) a státy ESA zveřejní podle svých postupů datum, kdy může být kumulace podle tohoto článku uplatňována u zemí nebo území uvedených v tomto článku, které vyhověly nezbytným požadavkům.
 7. Kumulaci stanovenou v tomto článku lze uplatnit až po 1. říjnu 2015 na produkty uvedené v příloze X, popř. po 1. lednu 2010 na rýži čísla 1006 celního sazebníku.
 Článek 4
 Kumulace ve státech ESA
 1. Aniž je dotčen čl. 2 odst. 2, považují se produkty za pocházejících ze státu ESA, jestliže jsou zde získány s použitím materiálů pocházejících ze Společenství, z ostatních států AKT nebo ZZÚ


text:
nebo z jiných států ESA, za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené v uvedeném státě ESA přesahuje rámec operací uvedených v článku 8. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány.
 2. V případech, kdy opracování nebo zpracování provedené ve státě ESA nepřesahuje rámec operací uvedených v článku 8, považuje se získaný produkt za produkt pocházející z uvedeného státu ESA pouze tehdy, přesahuje-li hodnota zde přidaná hodnotu použitých materiálů pocházejících z jedné z ostatních zemí nebo území uvedených v odstavci 1. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za pocházející ze země nebo z území, ve kterém byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých ve výrobě ve státě ESA.
 3. Produkty pocházející z jedné ze zemí nebo území uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, které nebyly ve státě ESA žádným způsobem opracovány nebo zpracovány, si při vývozu do jedné z těchto zemí nebo území uchovají svůj původ.
 4. Pro účely provádění čl. 2 odst. 2 písm. b) se opracování nebo zpracování provedené ve Společenství, v ostatních státech ESA, v ostatních státech AKT nebo ZZÚ považuje za provedené ve státě ESA, jsou-li získané produkty podrobeny následnému opracování nebo zpracování ve státě ESA. Pokud jsou na základě tohoto ustanovení původní produkty získány ve dvou nebo více dotčených zemích nebo územích, jsou považovány za pocházející ze státu ESA, pouze pokud byly podrobeny opracování nebo zpracování přesahujícímu rámec operací uvedených v článku 8.
 5. V případech, kdy opracování nebo zpracování provedené ve státě ESA nepřesahuje rámec operací uvedených v článku 8, považuje se získaný výrobek za výrobek pocházející z uvedeného státu ESA pouze tehdy, přesahuje-li hodnota zde přidaná hodnotu materiálů použitých v jedné z ostatních zemí nebo území uvedených v odstavci 4. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za pocházející ze země nebo z území, ve kterém byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých ve výrobě.
 6. Kumulaci stanovenou v tomto článku lze uplatnit pouze za předpokladu, že:
 a)
 země, které se účastní procesu získávání statusu původu, a země určení uzavřely dohodu o správní spolupráci, která zajišťuje náležité provádění tohoto článku;
 b)
 materiály a produkty získaly status původu na základě pravidel původu, která se shodují s pravidly uvedenými v tomto protokolu; a
 c)
 státy ESA poskytnou Společenství prostřednictvím Evropské komise podrobnosti o dohodách o správní spolupráci s jinými zeměmi nebo územími uvedenými v tomto článku. Evropská komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie (v řadě C) a státy ESA zveřejní podle svých postupů datum, kdy může být kumulace podle tohoto článku uplatňována u zemí nebo území uvedených v tomto článku, které vyhověly nezbytným požadavkům.
 7. Kumulace stanovená v tomto článku se nepoužije na produkty uvedené v příloze X. Bez ohledu na tuto skutečnost lze kumulaci stanovenou v tomto článku uplatnit až po 1. říjnu 2015 na produkty uvedené v příloze X, popř. po 1. lednu 2010 na rýži čísla 1006, pocházejí-li materiály použité při výrobě takových produktů ze státu ESA nebo jiného státu AKT, který je členem dohody o hospodářském partnerství, nebo je v nich provedeno opracování


text:
nebo zpracování.
 8. Tento článek se nevztahuje na produkty pocházející z Jihoafrické republiky uvedené v příloze XII. Kumulace podle tohoto článku se po 31. prosinci 2009 vztahuje na produkty pocházející z Jihoafrické republiky uvedené v příloze XIII.
 Článek 5
 Kumulace se sousedními rozvojovými zeměmi
 Na žádost států ESA a podle ustanovení článku 41 se materiály pocházející ze sousední rozvojové země, která není státem AKT a která je součástí souvislého zeměpisného celku, uvedené na seznamu v příloze VIII, posuzují jako materiály pocházející ze státu ESA, pokud jsou součástí produktu tam získaného. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány, pokud:
 a)
 opracování nebo zpracování prováděné ve státě ESA přesahuje rámec operací uvedených v článku 8;
 b)
 státy ESA, Společenství a dotčené sousední rozvojové země uzavřely dohodu o přiměřených postupech správní spolupráce, které zajistí náležité provádění tohoto odstavce. Kumulace stanovená v tomto článku se nevztahuje na produkty uvedené na seznamu na základě rozhodnutí Výboru pro celní spolupráci.
 K určení, zda produkty pocházejí ze sousední rozvojové země podle přílohy VIII, se použijí ustanovení tohoto protokolu.
 Článek 6
 Zcela získané produkty
 1. Produkty zcela získanými ve státě ESA nebo ve Společenství se rozumějí:
 a)
 nerostné produkty tam vytěžené z půdy nebo z mořského dna;
 b)
 produkty zpracované z ovoce a zeleniny tam sklizených;
 c)
 živá zvířata tam narozená či vylíhnutá a chovaná;
 d)
 produkty získané z živých zvířat tam chovaných;
 e)
 i)
 produkty tamního lovu a rybolovu;
 ii)
 produkty akvakultury, včetně mořské akvakultury, pokud jsou ryby tam narozené či vylíhnuté a odchované;
 f)
 produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané tamními plavidly z moře mimo teritoriální vody Společenství nebo státu ESA;
 g)
 produkty vyrobené na tamních výrobních plavidlech výhradně z produktů uvedených v písmenu f);
 h)
 upotřebené předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin, včetně použitých pneumatik vhodných pouze k protektorování nebo k použití jako odpad;
 i)
 odpad a zbytky pocházející z výrobních operací tam provedených;
 j)
 produkty získané z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo jejich teritoriální vody, mají-li výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
 k)
 zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až j).
 2. Pojmy „tamní plavidla“ a „tamní výrobní plavidla“ v odst. 1 písm. f) a g) se vztahují pouze na plavidla a výrobní plavidla:
 a)
 která jsou registrována v členském státě ES nebo ve státě ESA;
 b)
 která plují pod vlajkou členského státu ES nebo státu ESA;
 c)
 která splňují jednu z těchto podmínek:
 i)
 vlastní je alespoň z 50 % státní příslušníci členského státu ES nebo některého státu ESA, nebo
 ii)
 je vlastní společnosti:
 —
 které mají sídlo a hlavní provozovnu v některém členském státě ES nebo státě ESA, a
 —
 které vlastní alespoň z 50 % některý členský stát ES nebo stát ESA, veřejné subjekty nebo státní příslušníci tohoto státu.
 3. Bez ohledu na ustanovení odstavce 2 uzná Společenství na žádost státu ESA plavidla pronajatá státem ESA jako „tamní plavidla“ pro provádění rybolovu v jeho výlučné ekonomické zóně, pokud Výbor pro celní spolupráci


text:
a usnadnění obchodu uznal, že dohoda o pronájmu, v jejímž případě bylo provozovatelům ve Společenství nabídnuto právo prvního odmítnutí, poskytuje přiměřené možnosti pro rozvoj kapacity žádajícího státu ESA provádět rybolov, a zejména ukládá tomuto státu ESA odpovědnost za námořní a obchodní řízení plavidel pronajatých na určitou dobu.
 4. Podmínky stanovené v odstavci 2 mohou být splněny v různých státech, pokud tyto státy náleží ke státům ESA. V tomto případě se produkty považují za produkty pocházející ze státu, jehož státní příslušníci nebo společnosti plavidlo nebo výrobní plavidlo vlastní podle odstavce 2 písm. c). V případě, že plavidlo nebo výrobní plavidlo vlastní státní příslušníci nebo společnosti států náležících k jiným dohodám o hospodářském partnerství, produkty se považují za produkty pocházející ze státu, jehož státní příslušníci nebo společnosti mají na výrobě největší podíl podle ustanovení odst. 2 písm. c).
 Článek 7
 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty
 1. Pro účely článku 2 se produkty, jež nejsou zcela získány, považují za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky uvedené v seznamu v příloze II.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 lze produkty uvedené v příloze IIa považovat pro účely článku 2 za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky stanovené v uvedené příloze.
 3. Podmínky uvedené výše v odstavcích 1 a 2 stanoví pro všechny produkty, na něž se vztahuje tato EPA, opracování nebo zpracování, které musí být provedeno na nepůvodních materiálech použitých k jejich výrobě, a které se vztahují výhradně na tyto materiály. Z toho vyplývá, že pokud je produkt, který získal status původu na základě splnění podmínek stanovených pro něj v seznamu, použit k výrobě jiného produktu, nevztahují se na něj podmínky použitelné pro produkt, v němž je obsažen, a nepřihlíží se ani k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity k jeho výrobě.
 4. Odchylně od odstavců 1 a 2 však lze použít nepůvodní materiály, které by se podle podmínek uvedených v příloze II a příloze IIa neměly k výrobě daného produktu použít, pokud:
 a)
 jejich celková hodnota nepřesáhne 15 % ceny produktu ze závodu;
 b)
 použitím tohoto odstavce není překročen žádný procentní podíl uvedený v seznamu jako nejvyšší přípustná hodnota nepůvodních materiálů.
 5. Ustanovení odstavce 4 se nevztahují na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému.
 6. Odstavce 1 a 5 se použijí s výhradou článku 8.
 Článek 8
 Nedostatečné opracování nebo zpracování
 1. Aniž je dotčen odstavec 2 a bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 7, považuje se opracování nebo zpracování za nedostatečné k tomu, aby produktu udělilo status původu, v případě těchto operací:
 a)
 operace, jejichž účelem je uchování produktů v dobrém stavu během přepravy a skladování;
 b)
 rozdělování nebo spojování nákladových kusů;
 c)
 mytí, praní, čištění; zbavování prachu, odstraňování oxidů, oleje, barev nebo jiných povlaků;
 d)
 žehlení nebo mandlování textilií;
 e)
 jednoduché operace natírání a leštění;
 f)
 loupání, částečné nebo úplné bělení, leštění a hlazení obilovin a rýže;
 g)
 operace barvení cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí cukru;
 h)
 loupání, odpeckovávání ovoce, ořechů a zeleniny a zbavování kůry;
 i)
 ostření, jednoduché broušení nebo jednoduché


text:
řezání;
 j)
 prosté prosévání, prohazování, třídění, zařazování, srovnávání, sdružování; (včetně sestavování souprav předmětů);
 k)
 jednoduché plnění do lahví, konzerv, lahviček, pytlů, beden, krabic, upevnění na podložky nebo desky a veškeré ostatní jednoduché operace obalové úpravy;
 l)
 připevňování nebo tisk značek, štítků, log nebo obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;
 m)
 jednoduché mísení produktů, též různých druhů; mísení cukru s jiným materiálem;
 n)
 jednoduché sestavování součástí předmětů na úplný produkt nebo rozkládání produktů na části;
 o)
 kombinace dvou nebo více operací uvedených v písmenech a) až n);
 p)
 porážení zvířat.
 2. Při určování, zda se opracování nebo zpracování provedené na produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se všechny operace provedené na tomto produktu ve Společenství nebo ve státech ESA posuzují společně.
 Článek 9
 Určující jednotka
 1. Určující jednotkou pro použití tohoto protokolu je produkt, který je považován za základní jednotku při jeho zařazení do nomenklatury založené na harmonizovaném systému.
 Z toho vyplývá, že:
 a)
 je-li produkt sestávající ze sady nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek;
 b)
 sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, posuzuje se pro účely použití tohoto protokolu každý produkt samostatně.
 2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 pro výklad harmonizovaného systému zařazován s produktem i obal, považuje se pro účely určení původu za tvořící jeden celek s produktem.
 Článek 10
 Příslušenství, náhradní díly a nástroje
 Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem se považují za jeden celek se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, jestliže jsou součástí jejich běžného vybavení a jsou zahrnuty v ceně nebo nejsou fakturovány zvlášť.
 Článek 11
 Soupravy
 Soupravy zboží ve smyslu všeobecného pravidla 3 pro výklad harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají. Soupravy, které se skládají z původních i nepůvodních produktů, se nicméně jako celek považují za původní produkt, pokud hodnota nepůvodních produktů nepřesahuje 15 % ceny soupravy ze závodu.
 Článek 12
 Neutrální prvky
 Při určování, zda je produkt původní, není nutné zjišťovat původ těchto prvků, jež mohou být použity k jeho výrobě:
 a)
 energie a palivo;
 b)
 zařízení a vybavení;
 c)
 stroje a nástroje;
 d)
 zboží, které se nestává a nemá se stát součástí konečného složení produktu.
 Článek 13
 Odděleně vedené účetnictví
 1. Jestliže oddělené skladování zásob původních a nepůvodních zastupitelných materiálů přináší značné náklady nebo materiální obtíže, mohou celní orgány na písemnou žádost dotčených osob povolit pro vedení těchto zásob použití metody „odděleného účetnictví“ (dále jen „metoda“).
 2. Metoda se vztahuje rovněž na původní a nepůvodní surový cukr bez přísady aromatických přípravků nebo barviv určený pro další rafinaci podpoložek 1701 12, 1701 13 a 1701 14 harmonizovaného systému, který je před vyvezením do Společenství nebo do některého ESA státu fyzicky kombinován nebo míchán v jednom z ESA států nebo ve Společenství.
 3. Metoda musí zajistit, aby se kdykoli počet nebo množství získaných produktů, které lze považovat za pocházející z ESA státu nebo ze Společenství, rovnal počtu


text:
nebo množství produktů, které by byly získány, pokud by zásoby byly fyzicky odděleny.
 4. Celní orgány mohou pro udělení povolení uvedeného v odstavci 1 stanovit jakékoli podmínky, které považují za vhodné.
 5. Metoda se uplatňuje a její uplatňování se zaznamenává na základě všeobecných účetních zásad platných v zemi, kde byl produkt vyroben.
 6. Subjekt, který tuto metodu využívá, může podle konkrétní situace vyhotovit doklady o původu nebo o ně požádat, a to na takové množství produktů, které lze považovat za původní. Na žádost celních orgánů držitel předloží prohlášení o způsobu, jakým byla uvedená množství spravována.
 7. Celní orgány sledují využívání povolení a mohou je odebrat, jestliže držitel udělené povolení jakýmkoli způsobem zneužije nebo nesplní některou z dalších podmínek stanovených v tomto protokolu.
 8. Pro potřeby odstavce 1 označují „zastupitelné materiály“ materiály stejného druhu a obchodní kvality, se stejnými technickými a fyzickými vlastnostmi, které od sebe nelze rozeznat pro účely určení jejich původu.
 HLAVA III
 POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE ÚZEMÍ
 Článek 14
 Zásada teritoriality
 1. S výjimkou článků 3 a 4 a 5 musí být podmínky pro získání statusu původu ve smyslu hlavy II ve státech ESA nebo ve Společenství plněny nepřetržitě.
 2. S výjimkou článků 3, 4 a 5, jsou-li původní produkty vyvezené ze státu ESA nebo ze Společenství do jiné země vráceny, je třeba je považovat za nepůvodní, nelze-li celním orgánům věrohodně prokázat, že:
 a)
 vrácené produkty jsou totožné s vyvezenými produkty a
 b)
 byly případně podrobeny pouze operacím nezbytným pro jejich uchování v dobrém stavu po dobu pobytu v dané zemi nebo při svém vývozu.
 Článek 15
 Neměnnost
 1. Původní produkty deklarované k domácímu použití v některé ze smluvních stran musí být stejné jako produkty vyvezené z druhé smluvní strany, v níž získaly status původu. Před jejich deklarováním k domácímu použití nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny operacím kromě těch, které je mají uchovat v dobrém stavu, nebo jiných, než je přidání nebo připevnění značek, štítků, pečetí či jakékoli jiné dokumentace, aby byl zajištěn soulad se specifickými vnitrostátními požadavky dovážející smluvní strany.
 2. Skladování produktů nebo zásilek může probíhat ve třetí zemi, která není smluvní stranou, za předpokladu, že zůstává v této třetí zemi pod dohledem celních orgánů.
 3. Aniž jsou dotčena ustanovení hlavy V, rozdělování zásilek lze provést ve třetí zemi, která není smluvní stranou, pokud je provede vývozce nebo jsou provedena na jeho odpovědnost a pokud zásilky zůstávají v této třetí zemi, ve které dochází k rozdělení pod dohledem celních orgánů.
 4. V případě pochybností o tom, zda podmínky stanovené v odstavcích 1 až 3 jsou splněny, mohou celní orgány požádat deklaranta, aby poskytl důkaz o splnění podmínek, který může být poskytnut jakýmkoli způsobem, včetně smluvních přepravních dokladů, jako jsou konosamenty, nebo faktických či konkrétních důkazů založených na značení nebo číslování balíků nebo jakýchkoli důkazů týkajících se samotného zboží.
 Článek 16
 Výstavy
 1. Jsou-li původní produkty zaslány na výstavu do jiné země nebo na jiné území, než jsou země a území uvedené v článcích 3, 4 a 5, se kterými je možná kumulace, a po


text:
ukončení výstavy prodány za účelem dovozu do Společenství nebo do státu ESA, uplatní se na ně při dovozu dohoda, je-li celním orgánům věrohodně prokázáno, že:
 a)
 vývozce zaslal tyto produkty ze státu ESA nebo ze Společenství do země konání výstavy a vystavil je tam;
 b)
 vývozce tyto produkty prodal nebo přenechal příjemci ve státě ESA nebo ve Společenství;
 c)
 produkty byly zaslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stavu, v jakém byly odeslány na výstavu; a
 d)
 produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.
 2. Doklad o původu musí být vydán nebo vystaven v souladu s hlavou IV a předložen obvyklým způsobem celním orgánům země dovozu. Musí v něm být uveden název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány dodatečné doklady o podmínkách, za kterých byly produkty vystaveny.
 3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny výstavy, veletrhy a podobné veřejné akce obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, a které nejsou pořádány soukromě v prodejnách nebo obchodních prostorách s úmyslem prodat zahraniční produkty.
 Článek 17
 Zásilky cukru
 Zásilky surového cukru bez přísady aromatických přípravků nebo barviv a určeného pro další rafinaci podpoložek 1701.12, 1701.13 a 1701.14 harmonizovaného systému různého původu po moři mezi územími stran se povolují, aniž by musel být cukr uchováván v oddělených skladech. Musí být zajištěno, že množství takového cukru, který by mohl být považován za původní, jsou stejná jako množství, která by bývala byla deklarována pro dovoz při uchování cukru v oddělených skladech. Poslední přístav nakládky by měl patřit k území státu AKT EPA.
 HLAVA IV
 DOKLAD O PŮVODU
 Článek 18
 Obecné požadavky
 1. Na produkty pocházející ze státu ESA při dovozu do Společenství a na produkty pocházející ze Společenství se při dovozu do státu ESA vztahují ustanovení dohody po předložení:
 a)
 průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je obsažen v příloze III; nebo
 b)
 v případech uvedených v čl. 23 odst. 1 prohlášení uvedeného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčné produkty dostatečně podrobně, aby umožnil jejich identifikaci (dále jen „prohlášení na faktuře“); znění prohlášení na faktuře je uvedeno v příloze IV.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 se tato dohoda vztahuje na původní produkty ve smyslu tohoto protokolu v případech uvedených v článku 29, aniž by bylo nutné předložit kterýkoli z dokladů uvedených výše.
 3. Po oznámení ve Výboru pro celní spolupráci se na produkty pocházející z jedné smluvní strany při dovozu na území druhé smluvní strany vztahují výhody preferenčního celního zacházení podle této dohody při předložení prohlášení na faktuře vydané podle článku 23 vývozcem registrovaným v souladu s příslušnými právními předpisy smluvních stran. Toto oznámení musí obsahovat ustanovení, že se nepoužije odst. 1 písm. a) a b).
 4. Při uplatňování ustanovení této hlavy se vývozci snaží používat jazyk společný státům ESA i Společenství.
 Článek 19
 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1
 1. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají celní orgány země vývozu na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo


text:
jménem vývozce jeho zmocněným zástupcem.
 2. Za tímto účelem vyplní vývozce nebo jeho pověřený zástupce průvodní osvědčení EUR.1 a formulář žádosti, jejichž vzory jsou obsaženy v příloze III. Tyto formuláře se vyplňují v souladu s tímto protokolem. Jsou-li vyplňovány rukou, musí být vyplněny inkoustem a hůlkovým písmem. Popis produktů se uvede v kolonce vyhrazené pro tento účel tak, aby zde nebyly ponechány prázdné řádky. Není-li vyplněna celá kolonka, podtrhne se poslední řádek popisu vodorovnou čarou a prázdný prostor se proškrtne.
 3. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 musí být kdykoli připraven předložit na žádost celních orgánů země vývozu, kde je průvodní osvědčení vydáno, veškeré náležité doklady prokazující status původu dotčených produktů, jakož i splnění všech ostatních podmínek tohoto protokolu.
 4. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají celní orgány členského státu Evropské unie nebo státu ESA, pokud lze dotyčné produkty považovat za pocházející ze Společenství nebo ze státu ESA nebo z jedné z jiných zemí nebo území uvedených v článcích 3, 4 a 5 a splňují-li ostatní podmínky stanovené v tomto protokolu.
 5. Vydávající celní orgány přijmou všechna nezbytná opatření k ověření statusu původu produktů a splnění ostatních požadavků tohoto protokolu. Za tímto účelem mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jakékoli další kontroly, které považují za vhodné. Vydávající celní orgány také zajistí, aby formuláře uvedené v odstavci 2 byly řádně vyplněny. Zejména zkontrolují, zda byl prostor určený pro popis produktů vyplněn tak, aby byla vyloučena možnost dodatečného podvodného vpisování.
 6. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 se uvádí v kolonce 11 osvědčení.
 7. Celní orgány vydají průvodní osvědčení EUR.1 a poskytnou je vývozci, jakmile je vlastní vývoz proveden nebo zajištěn.
 Článek 20
 Dodatečně vydaná průvodní osvědčení EUR.1
 1. Odchylně od čl. 19 odst. 7 může být průvodní osvědčení EUR.1 ve výjimečných případech vydáno po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže
 a)
 nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností; nebo
 b)
 bylo celním orgánům věrohodně prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických důvodů.
 2. Pro účely odstavce 1 musí vývozce ve své žádosti uvést místo a datum vývozu produktů, na něž se vztahuje průvodní osvědčení EUR.1, a odůvodnění své žádosti.
 3. Celní orgány mohou vydat průvodní osvědčení EUR.1 dodatečně pouze poté, co zkontrolují, že údaje uvedené v žádosti vývozce souhlasí s příslušnými podklady.
 4. Průvodní osvědčení EUR.1 vydaná dodatečně musí obsahovat tuto poznámku v angličtině:
 „ISSUED RETROSPECTIVELY“
 5. Poznámka uvedená v odstavci 4 se zapíše do kolonky „Poznámky“ průvodního osvědčení EUR.1.
 Článek 21
 Vydání duplikátu průvodního osvědčení EUR.1
 1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 může vývozce požádat celní orgány, které jej vydaly, o vystavení duplikátu na základě vývozních dokladů, které mají v držení.
 2. Takto vydaný duplikát musí obsahovat tuto poznámku v angličtině:
 „DUPLICATE“
 3. Poznámka uvedená v odstavci 2 se zapíše do kolonky „Poznámky“ duplikátu průvodního osvědčení EUR.1.
 4. Duplikát nabývá účinku dnem, kdy byl vydán prvopis průvodního osvědčení EUR.1, a tento den v něm musí být uveden.
 Článek 22
 Vydání


text:
průvodních osvědčení EUR.1 na základě dokladu o původu vydaného nebo vystaveného dříve
 Pokud jsou původní produkty pod celním dohledem ve státě ESA nebo ve Společenství, je možné nahradit původní doklad o původu jedním nebo více průvodními osvědčeními EUR.1 pro účely zaslání všech nebo některých produktů na jiná místa ve státech ESA nebo ve Společenství. Náhradní průvodní osvědčení EUR.1 vydá celní úřad, pod jehož dohledem se produkty nacházejí, a schválí celní orgán, pod jehož dohledem se produkty nacházejí.
 Článek 23
 Podmínky pro vystavení prohlášení na faktuře
 1. Prohlášení na faktuře uvedené v čl. 18 odst. 1) písm. b) může vystavit
 a)
 schválený vývozce ve smyslu článku 24 nebo
 b)
 kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více nákladových kusů obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR.
 2. Prohlášení na faktuře může být vydáno, lze-li dotčené produkty považovat za produkty pocházející ze státu ESA nebo ze Společenství nebo z jedné z ostatních zemí nebo území uvedených v článcích 3, 4 a 5, a splňují-li tyto produkty ostatní podmínky tohoto protokolu.
 3. Vývozce vystavující prohlášení na faktuře musí být kdykoliv připraven na žádost celních orgánů země vývozu předložit všechny příslušné doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek tohoto protokolu.
 4. Prohlášení na faktuře, jehož znění je uvedeno v příloze IV tohoto protokolu, vystavuje vývozce v jedné z jazykových verzí stanovených v uvedené příloze a v souladu s vnitrostátními právními předpisy země vývozu, a to na psacím stroji, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jakémkoli jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.
 5. Prohlášení na faktuře podepisuje vlastnoručně vývozce. Tato prohlášení však není povinen podepisovat schválený vývozce ve smyslu článku 24, jestliže se celním orgánům země vývozu písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení na faktuře, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.
 6. Prohlášení na faktuře může vývozce vystavit při vývozu produktů, na něž se vztahuje, nebo po vývozu, je-li předloženo v zemi dovozu do dvou let po dovozu produktů, na něž se vztahuje.
 Článek 24
 Schválený vývozce
 1. Celní orgány země vývozu mohou povolit kterémukoli vývozci, který často odesílá produkty, na něž se vztahují ustanovení o obchodní spolupráci dohody, vystavovat prohlášení na faktuře bez ohledu na hodnotu dotyčných produktů. Vývozce, který žádá o takové povolení, musí celním orgánům poskytnout veškeré záruky nezbytné k ověření statusu původu produktů a splnění ostatních podmínek tohoto protokolu.
 2. Celní orgány mohou vázat poskytnutí statusu schváleného vývozce na splnění jakýchkoli podmínek, které považují za vhodné.
 3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které musí být uváděno v prohlášení na faktuře.
 4. Celní orgány dohlížejí na využívání povolení schváleným vývozcem.
 5. Celní orgány mohou povolení kdykoliv odejmout. Jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 1, nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 2 nebo udělené povolení jinak jakýmkoli způsobem zneužívá.
 Článek 25
 Platnost dokladu o původu
 1. Doklad o původu platí deset měsíců ode dne vydání v zemi vývozu a v této