text:
být maximální odchylky:
 B 50 L (nebo R):
 0,2 lx odpovídá 20 %
 0,3 lx odpovídá 30 %
 Pásmo III:
 0,3 lx odpovídá 20 %
 0,45 lx odpovídá 30 %
 nebo pokud
 1.2.2.1 jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;
 1.2.2.2 a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle odstavců 6.3.2 tohoto nařízení dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %.
 1.2.3 Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla nevybočí o více než 1° doprava nebo doleva (2).
 1.2.4 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky světlometů se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.3 Pro ověření změny polohy čáry svislého rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:
 jeden ze vzorků světlometu se třikrát po sobě podrobí cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 5, a pak se odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 5.
 Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.
 1.4 Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.
 Fotometrické vlastnosti světlometu vyzařujícího selektivně žluté světlo, když je vybaven bezbarvou žárovkou, musí vykazovat hodnoty uvedené v tomto předpise vynásobené koeficientem 0,84.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 U každého typu světlometu je držitel značky schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádí podle ustanovení tohoto předpisu.
 Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.
 2.1 Podstata zkoušek
 Zkoušky shodnosti dle tohoto předpisu zahrnují fotometrické vlastnosti a ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla.
 2.2 Použité zkušební metody
 2.2.1 Zkoušky se obecně provádějí podle metod stanovených v tomto předpise.
 2.2.2 Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.
 2.2.3 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.
 2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a výběr vzorků.
 2.3 Způsob výběru vzorků
 Vzorky světlometů se vybírají náhodně z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních


text:
metod výrobce.
 Hodnocení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a řízení jakosti.
 2.4 Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti
 U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených předpisem; odečty se v případě dálkového světla provedou pouze u bodů Emax, HV (3), HL, HR (4), v případě potkávacího světla u bodů B 50 L (nebo R), HV, 50 V, 75 R (nebo L) a 25 L (nebo R) (viz obrázek v příloze 4).
 2.5 Kritéria přípustnosti
 Aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 12.1 tohoto předpisu, je výrobce odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a ve spolupráci s příslušným orgánem za definici kritérií přípustnosti svých výrobků.
 Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první výběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.
 (1) Písmena v závorkách platí pro světlomety určené pro levostranný provoz.
 (2) Viz odpovídající poznámku pod čarou ve znění předpisu.
 (3) Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je bod HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.
 (4) HL a HR: body na přímce hh umístěné ve vzdálenosti 1,125 m nalevo a napravo do bodu HV.
 PŘÍLOHA 3
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Obrázek 1
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení typu je světlomet, který schválilo Nizozemsko (E4) pod číslem schválení 2439, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění sérií změn 04 (číslice 04) jak pro potkávací světlo, tak i pro dálkové světlo (HCR) a je konstruován pouze pro pravostranný provoz.
 Číslo 30 udává, že maximální svítivost dálkového světla je v rozsahu od 86 250 cd do 111 250 cd.
 Pozn.: Číslo schválení typu a doplňkové symboly musí být umístěny v blízkosti kružnice a být buď nad nebo pod písmenem „E“ či vpravo nebo vlevo od tohoto písmene. Číslice označující schválení typu musí být na stejné straně jako písmeno „E“ a musí být orientované ve stejném směru. Aby se předešlo jakékoliv záměně s jinými symboly, neměly by se v čísle schválení typu používat římské číslice.
 Obrázek 2
 Obrázek 3a
 Obrázek 3b
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení typu splňuje požadavky tohoto předpisu jak pro potkávací světlo, tak i pro dálkové světlo a je konstruován:
 výlučně levostranný provoz.
 pro oba dopravní systémy; optická jednotka nebo žárovka musí být na vozidle seřízeny do požadované polohy.
 Obrázek 4
 Obrázek 5
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení obsahuje rozptylové sklo z plastu a splňuje požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo. Je konstruován jako světlomet pro:
 oba dopravní systémy.
 výlučně pravostranný provoz
 Obrázek 6
 Obrázek 7
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet pro:
 výlučně potkávací světlo. Je konstruován pouze pro levostranný provoz.
 výlučně dálkové světlo.
 Obrázek 8
 Obrázek 9
 Označení světlometu s rozptylovým sklem z plastu, který plní požadavky předpisu č. 8:
 jak pro potkávací světlo, tak pro dálkové světlo. Je konstruován pouze pro pravostranný provoz.
 výlučně pro potkávací

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
světlo Je konstruován pouze pro pravostranný provoz.
 Vlákno potkávacího světlometu nesmí být rozsvíceno současně s vláknem dálkového světlometu a/nebo jiného světlometu, který je s tímto světlometem sloučen.
 Obrázek 10
 Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen
 (Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení typu.)
 VZOR A
 VZOR B
 VZOR C
 VZOR D
 Pozn.: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která se týká:
 přední obrysové svítilny schválené v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 7,
 světlometu s potkávacím světlem konstruovaného pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 111 250 cd (jak udává číslice 30), schváleného v souladu se sérií změn 04 předpisu č. 8, který zahrnuje rozptylové sklo z plastu,
 předního mlhového světlometu schváleného podle série změn 02 předpisu č. 19 a obsahujícího rozptylové sklo z plastu,
 přední směrové svítilny kategorie 1a schválené podle série změn 02 předpisu č. 6.
 Obrázek 11
 Svítilna sloučená se světlometem
 Příklad 1
 Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně buď pro:
 světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 111 250 cd (číslice 30) schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 8 pozměněného sérií změn 04, který je sloučen s přední obrysovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7;
 nebo: světlomet s potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu požadavky předpisu č. 1 pozměněného sérií změn 01, který je sloučen se stejnou obrysovou svítilnou jako výše;
 nebo také: kterýkoliv z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivá svítilna.
 Těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, například:
 Příklad 2
 Výše uvedený příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla užitého v soustavě dvou světlometů schválených ve Francii (E2) pod číslem schválení 81151. Soustava zahrnuje:
 světlomet potkávacího světla konstruovaný pro oba dopravní systémy a dálkového světla s maximální svítivostí v rozpětí od x do y cd, který splňuje požadavky předpisu č. 8 a
 světlomet dálkového světla konstruovaný pro oba dopravní systémy s maximální svítivostí v rozpětí od w do z cd, který splňuje požadavky předpisu č. 20; celková maximální svítivost všech dálkových světel se pohybuje mezi 86 250 až 111 250 cd.
 PŘÍLOHA 4
 MĚŘICÍ STĚNY
 A. Světlomet pro pravostranný provoz
 (rozměry v mm)
 h-h: vodorovná rovina
 procházející ohniskem světlometu
 v-v: svislá rovina
 B. Světlomet pro levostranný provoz
 (rozměry v mm)
 h-h: vodorovná rovina
 procházející ohniskem světlometu
 v-v: svislá rovina
 C. Body pro měření hodnot osvětlení
 Pozn.: Obrázek C uvádí měřicí body pro pravostranný provoz.
 Pro levostranný provoz se body 7 a 8 přemístí do odpovídajících poloh na pravé straně obrázku.
 PŘÍLOHA 5
 ZKOUŠKY STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ SVĚTLOMETŮ V PROVOZU
 ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ
 Poté, co byly v souladu s požadavky tohoto předpisu změřeny fotometrické hodnoty – u dálkového světla v bodě Emax a u potkávacího světla v bodech HV, 50


text:
R, 50 L (nebo HV, 50 L, B 50 R u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz) –, zkouší se na vzorku úplného světlometu stálost fotometrických parametrů v provozu. Pod pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně těch okolních součástí tělesa a žárovek, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.
 1. ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ
 Zkouška se provádí v suchém a klidném ovzduší při teplotě okolí 23 °C ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle.
 1.1 Čistý světlomet
 Světlomet se ponechává v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2.
 1.1.1 Zkušební metoda
 Světlomet musí být po stanovený čas provozován takto:
 a)
 v případě, že se má schválit pouze jedna světelná funkce (dálkové nebo potkávací světlo), je po předepsanou dobu rozsvíceno příslušné vlákno (1),
 b)
 v případě sloučeného potkávacího a dálkového světlometu (dvouvláknové žárovky nebo dvou žárovek):
 jestliže žadatel o schválení typu udává, že světlomet má být používán s jediným vláknem (2), má být zkouška za této podmínky provedena tak, že každá ze stanovených funkcí je uváděna v činnost (1) postupně a svítí polovinu času stanoveného v bodě 1.1;
 ve všech ostatních případech (1)
 (2) svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
 15 minut se svítícím vláknem potkávacího světla,
 5 minut se všemi rozsvícenými vlákny;
 c)
 v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu užití sloučených světelných funkcí b) podle požadavků výrobce.
 1.1.1.2 Zkušební napětí
 Napětí se nastaví tak, aby poskytovalo 90 % maximálního příkonu stanoveného v předpisu o žárovkách (předpis č. 37). Příkon musí ve všech případech odpovídat příslušné hodnotě žárovky o jmenovitém napětí 12 V, pokud žadatel o schválení neuvede, že se světlomet může používat při jiném napětí. V takovém případě budou zkoušky provedeny s žárovkou, která má nejvyšší možný použitelný příkon.
 1.1.2 Výsledky zkoušky
 1.1.2.1 Vizuální prohlídka
 Jakmile se světlomet přizpůsobí okolní teplotě, musí být jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo očištěno čistou navlhčenou bavlněnou látkou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, trhliny ani barevné změny.
 1.1.2.2 Fotometrická zkouška
 Ke splnění požadavků tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:
 potkávací světlo:
 50 R - B 50 L – HV pro světlomety konstruované pro pravostranný provoz,
 50 L - B 50 R - HV pro světlomety konstruované pro levostranný provoz;
 dálkové světlo:
 bod Emax.
 Má-li se vzít v úvahu deformace základny světlometu působením tepla, je možno provést i jiné zaměření (změny polohy čáry rozhraní se týká bod 2 této přílohy).
 Mezi fotometrickými vlastnostmi a hodnotami měřenými před zkouškou je včetně tolerancí fotometrických postupů přípustný rozdíl 10 %.
 1.2 Znečištěný světlomet
 Po zkouškách podle bodu 1.1 výše se světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 a kontrole podle bodu 1.1.2 ponechá po dobu 1 hodiny v provozu, jak je uvedeno v bodě


text:
1.1.1.
 1.2.1 Příprava světlometu
 1.2.1.1 Zkušební směs
 1.2.1.1.1 Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem ze skla:
 se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a
 vhodného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.
 Směs nesmí být starší než 14 dní.
 1.2.1.1.2 Na světlomet s vnějším rozptylovým sklem z plastu:
 se nanese směs vody a nečistot, která sestává z:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a
 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a
 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (4).
 Směs nesmí být starší než 14 dní.
 1.2.1.2 Nanesení zkušební směsi na světlomet
 Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu výstupu světla světlometu a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:
 bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pro dálkový/potkávací světlomet,
 Bod Emax ve fotometrickém rozložení dálkového světla pouze pro dálkový světlomet,
 50 R a 50 V (5) pouze pro potkávací světlomet konstruovaný pro pravostranný provoz,
 50 L a 50 V pouze u potkávacího světlometu konstruovaného pro levostranný provoz. (5)
 1.2.1.3 Měřicí zařízení
 Měřicí zařízení musí být takové, jaké bylo použito při schvalovacích zkouškách světlometu. Pro fotometrické ověření se použije standardní (referenční) žárovka.
 2. ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ČÁRY SVĚTELNÉHO ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA
 Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu, jež je pro potkávací světlomet v provozu stanovena.
 Světlomet zkoušený podle bodu 1 této přílohy se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu ke svému zkušebnímu upevnění.
 2.1 Zkouška
 Zkouší se v suchém a stálém ovzduší při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.
 Použije se sériově vyrobená žárovka zahořená po dobu alespoň jedné hodiny; světlomet se uvede do provozu s potkávacím světlem, aniž je sejmut nebo znovu seřízen ve vztahu ke svému zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví tak, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.2 této přílohy.) Poloha vodorovné části rozhraní (mezi přímkou vv a svislou přímkou procházející bodem B 50 R pro levostranný dopravní provoz nebo bodem B 50 L pro pravostranný dopravní provoz) musí být ověřena po třech minutách (r3) a po 60 minutách (r60) po skončení svícení.
 Výše popsané měření změny polohy čáry rozhraní se vykoná jakoukoli metodou, která má přijatelnou přesnost a reprodukovatelné výsledky.
 2.2 Výsledky zkoušky
 2.2.1 Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota ΔrI = / r3 – r60 / měřená na světlometu větší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2 Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad


text:
(1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl dříve z důvodů stabilizace polohy mechanických částí světlometu na podstavci, který představuje správnou montáž na vozidle, třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:
 Potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2 výše).
 Následuje hodinová přestávka.
 Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutní hodnoty ΔrI naměřené u prvého vzorku a průměr absolutní hodnoty ΔrII naměřené u druhého vzorku větší než 1,0 mrad:
 (1) Pokud je zkoušený světlomet sloučen se signálními svítilnami nebo je s nimi ve skupině, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.
 (2) Pokud mají být najednou žhavena dvě nebo více vláken za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití vláken.
 (3) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označovanou symbolem CMC. NaCMC užívaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.
 (4) Tato tolerance má umožnit získání takové špinící směsi, která se bude dobře nanášet na všechna rozptylová skla z plastu.
 (5) Bod 50 V leží 375 mm pod bodem HV na svislé přímce v-v na měřicí stěně umístěné ve vzdálenosti 25 m.
 PŘÍLOHA 6
 POŽADAVKY NA SVÍTILNY S ROZPTYLOVÝMI SKLY Z PLASTU – ZKOUŠENÍ ROZPTYLOVÉHO SKLA NEBO VZORKŮ MATERIÁLU A ÚPLNÝCH SVÍTILEN
 1. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 1.1 Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí vyhovovat požadavkům uvedeným níže v bodech 2.1 až 2.5.
 1.2 Oba vzorky úplných svítilen poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.
 1.3 Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se společně s odražečem, na který se případně mají namontovat, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí, které je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.
 1.4 Pokud však výrobce může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými dále v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B v dodatku 1.
 2. ZKOUŠKY
 2.1 Odolnost proti změnám teploty
 2.1.1 Zkoušky
 Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) podle následujícího programu:
 3 hodiny při 40 °C ± 2 °C a RH 85–95 %,
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,
 15 hodin při –30 °C ± 2 °C,
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %,
 3 hodiny při 80 °C ± 2 °C,
 1 hodina při 23 °C ± 5 °C a RH 60–75 %;
 před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.
 Poznámka: Jednohodinové fáze při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnují dobu potřebnou


text:
k přechodu z jedné teploty na druhou, aby nedošlo k teplotnímu šoku.
 2.1.2 Fotometrická měření
 2.1.2.1 Metoda
 Fotometrická měření na vzorcích se provedou před zkouškou a po ní.
 Při měření se používá standardní svítilna a měří se v těchto bodech:
 B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů určených pro levostranný provoz);
 bod Emax v případě dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu;
 2.1.2.2 Výsledky
 Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.
 2.2 Odolnost vůči atmosférickým a chemickým vlivům
 2.2.1 Odolnost vůči atmosférickým vlivům
 Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u něhož je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 K a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby výsledná světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř tohoto prostoru musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Z důvodů zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 1/min.
 Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:
 ostřikování:
 5 minut,
 sušení:
 25 minut.
 2.2.2 Zkouška odolnosti proti chemickým vlivům
 Po zkoušce popsané v bodě 2.2.1 výše a měření provedeném podle bodu 2.2.3.1 níže, se vnější povrch těchto tří vzorků ošetří způsobem popsaným v bodě 2.2.2.2. směsí, jejíž složení je uvedeno v bodě 2.2.2.1 níže.
 2.2.2.1 Zkušební směs
 Zkušební směs je složena z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % etyltetrachloridu, 12,5 % trichloretylénu a 6 % xylénu (v % objemových).
 2.2.2.2 Aplikace zkušební směsi
 Kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) se nasytí směsí popsanou výše v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se jím nanese a po dobu 10 minut potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.
 Během této desetiminutové periody se látkový polštářek znovu napouští směsí, aby skladba nanášené tekutiny byla stále totožná s předepsanou zkušební směsí.
 Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek, aby se předešlo jeho popraskání.
 2.2.2.3 Očištění
 Po nanesení zkušební směsi se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči čistícím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C.
 Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.
 2.2.3 Výsledky
 2.2.3.1 Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti


text:
měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δ tm ≤ 0,020).
 2.2.3.2 Po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům musí být vzorky bez jakýchkoli stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna
 měřená na třech vzorcích postupem podle dodatku 2 k této příloze nesmí překročit hodnotu 0,020
 (Δ dm ≤ 0,020).
 2.3 Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům
 2.3.1 Odolnost vůči čistícím prostředkům
 Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a pak se ponoří na pět minut do směsi o stálé teplotě 23 °C ± 5 °C, která je složena z 99 dílů destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a z jednoho dílu alkylaryl sulfonátu.
 Po skončení zkoušky se vzorky usuší při teplotě 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.
 2.3.2 Odolnost vůči uhlovodíkům
 Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce potírá bavlněnou látkou napuštěnou směsí ze 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %). Pak se nechá oschnout na volném vzduchu.
 2.3.3 Výsledky
 Po postupném provedení obou výše uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti
 měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δ tm ≤ 0,010).
 2.4 Odolnost vůči mechanickému poškození
 2.4.1 Postup mechanického poškozování
 Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického poškozování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze.
 2.4.2 Výsledky
 Po této zkoušce se změny:
 propustnosti:
 a rozptylu:
 měří postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4 výše. Průměrná hodnota těchto tří vzorků musí splňovat hodnoty: Δ tm ≤ 0,100; Δ dm ≤ 0,050.
 2.5 Zkouška přilnavosti případných nátěrů
 2.5.1 Příprava vzorku
 Na nátěru se plocha o velikosti 20 mm × 20 mm rozřeže holicí čepelkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 mm × 2 mm. Na čepelku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.
 2.5.2 Popis zkoušky
 Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ±20 %, měřeno za standardizovaných podmínek podle dodatku 4 k této příloze. Tato lepicí páska, která musí být alespoň 25 mm široká, se přitiskne nejméně na pět minut na povrch upravený podle bodu 2.5.1.
 Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V této fázi se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ±0,2 m/s.
 2.5.3 Výsledky
 Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je poškození na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.
 2.6 Zkoušky úplného světlometu s rozptylovým sklem z plastu
 2.6.1 Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému poškození
 2.6.1.1 Zkoušky
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.4.1.
 2.6.1.2 Výsledky
 Výsledky fotometrických měření světlometu podle tohoto předpisu nesmí po zkoušce překročit maximální hodnoty předepsané pro body B 50 L a HV o


text:
více než 30 % a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro bod 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se to týká bodů B 50 R, HV a 75 L).
 2.6.2 Zkouška přilnavosti případných nátěrů
 Rozptylové sklo vzorku svítilny č. 2 se podrobí zkoušce popsané výše v bodě 2.5.
 3. OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se svítilny ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže:
 3.1.1 po zkoušce odolnosti vůči chemickým vlivům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí nebo deformace, které by byly viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);
 3.1.2 po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 jsou fotometrické hodnoty v bodech měření podle bodu 2.6.1.2 v mezích stanovených tímto předpisem pro shodnost výroby.
 3.2 Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkově vybraných světlometů.
 DODATEK 1
 ČASOVÉ POŘADÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).
 Tabulka A
 Zkoušky vzorků
 Rozptylová skla nebo vzorky materiálu
 Rozptylová skla
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 1.1
 Omezená fotometrie (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Změna teploty (bod 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.1.2
 Omezená fotometrie (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.2.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3
 Atmosférické vlivy (bod 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.4
 Chemické vlivy (bod 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.5
 Čistící prostředky (bod 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.6
 Uhlovodíky (bod 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7
 Poškození (bod 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7.2
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.8
 Přilnavost (bod 2.5)
 x
 Zkoušky úplných svítilen (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu).
 Tabulka B
 Úplný světlomet
 Vzorek č.
 1
 2
 2.1
 Poškození (bod 2.6.1.1)
 x
 2.2
 Fotometrie (bod 2.6.1.2)
 x
 2.3
 Přilnavost (bod 2.6.2)
 x
 DODATEK 2
 Metoda měření rozptylu a propustnosti světla
 1. ZAŘÍZENÍ (viz obrázek)
 Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí
 je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.
 Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonku DT se snímačem R; průměr čočky L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem ß/2 = 14°.
 Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clonka DD o úhlech α/2 = 1° a α max / 2 = 12°.
 Nepropustná středová část clonky je nezbytná pro vyloučení světla přicházejícího přímo ze zdroje světla. Středovou část clonky musí být možno odstranit tak, aby se mohla vrátit zpět do výchozí polohy.
 Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2 (1) čočky L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.
 Pokud je počáteční dopadající tok považován za 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost všech


text:
odečtů lepší než 1 jednotka.
 2. MĚŘENÍ
 Odečítá se:
 Odečet
 Se vzorkem
 Se středovou částí DD
 Zjišťovaná hodnota
 T1
 ne
 ne
 Dopadající tok světla při počátečním odečtu
 T2
 ano (před zkouškou)
 ne
 Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °C
 T3
 ano (po zkoušce)
 ne
 Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °C
 T4
 ano (před zkouškou)
 ano
 Tok rozptýlený novým materiálem
 T5
 ano (po zkoušce)
 ano
 Tok světla rozptýlený zkoušeným materiálem
 (1) Pro čočku L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.
 DODATEK 3
 METODA ZKOUŠENÍ OSTŘIKEM
 1. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 1.1 Stříkací pistole
 Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 bar – 0, +0,5 bar průtok 0,24 ±0,02 l/min.
 Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu, vystaveném poškozování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.
 1.2 Zkušební směs
 Zkušební směs musí být tvořena:
 křemenným pískem o tvrdosti 7 podle Mohrovy stupnice se zrnitostí mezi 0 a 0,2 mm s téměř normálním rozložením a s úhlovým činitelem 1,8 až 2;
 vodou o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 pro směs sestávající z 25 g písku na 1 litr vody.
 2. ZKOUŠKA
 Vnější povrch rozptylového skla svítilen se jedenkrát nebo vícekrát vystaví proudu písku podle výše uvedeného popisu. Proud musí být nastřikován téměř kolmo ke zkoušenému povrchu.
 Poškození se zkouší za pomoci jednoho nebo více referenčních vzorků skla umístěných v blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku
 K ověření rovnoměrnosti narušení zkoušeného povrchu je možno použít několik referenčních vzorků.
 DODATEK 4
 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY
 1. ÚČEL
 Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce.
 2. PRINCIP
 Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.
 3. URČENÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY
 Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost (RH) 65 ± 15 %.
 4. ZKOUŠENÉ KUSY
 Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných okolních podmínek (viz bod 3 výše).
 Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů dlouhých 400 mm. Tyto zkušební kusy se ze svitku odeberou po odstranění prvních tří obvodů.
 5. POSTUP
 Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.
 Pět zkušebních vzorků odeberte radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, pak je do 15 s nalepte takto:
 Postupně nalepte pásku na sklo jemným podélným pohybem prstu tam a zpět bez nadměrného tlaku tak, aby se mezi páskou a skleněnou deskou netvořily vzduchové kapsy.
 Soustavu ponechte po dobu 10 minut v určených atmosférických podmínkách.
 Kolmo k ose zkoušeného kusu odlepte od desky zhruba 25 mm zkušební pásky.
 Upevněte desku a ohněte volný konec pásky zpět o 90°. Působte silou tak, aby čára oddělování pásky od desky byla kolmá na tuto sílu a kolmá na desku.
 Zatáhněte za pásku tak,


text:
aby se odlepila rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenejte sílu, která je k tomu zapotřebí.
 6. VÝSLEDKY
 Získaných pět hodnot se seřadí a jejich průměrná hodnota se bere za výsledek měření. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.
 PŘÍLOHA 7
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNĚ
 1.1 Shodnost s požadavky je podle požadavků tohoto předpisu, pokud existují, je považována z mechanického a geometrického hlediska za uspokojivou, pokud případné rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností náhodně vybraného světlometu vybaveného standardní referenční žárovkou:
 1.2.1 žádná měřená hodnota neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem. Pro hodnoty B 50 L (nebo R) a pásmo III mohou být maximální odchylky:
 B 50 L (nebo R):
 0,2 lx odpovídá 20 %
 0,3 lx odpovídá 30 %
 Pásmo III:
 0,3 lx odpovídá 20 %
 0,45 lx odpovídá 30 %
 nebo pokud
 1.2.2.1 jsou hodnoty předepsané tímto předpisem pro potkávací světlo splněny v bodě HV (s tolerancí +0,2 lx) a vůči tomuto zaměření nejméně v jednom bodě každé plochy ohraničené na měřicí stěně (ve vzdálenosti 25 m) kružnicí o poloměru 15 cm kolem bodů B 50 L (nebo R) (1) (s tolerancí +0,1 lx), 75 R (nebo L), 50 V, 25 R, 25 L a v celé ploše pásma IV, které neleží více než 22,5 cm nad přímkou 25 R a 25 L;
 1.2.2.2 a jestliže u dálkového světla s bodem HV ležícím uvnitř izoluxy 0,75 Emax je pro fotometrické hodnoty v libovolném měřicím bodě podle bodu 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka +20 % a u minimálních hodnot odchylka –20 %. Referenční značka se nebere v úvahu.
 1.2.3 Jestliže výsledky zkoušek popsaných výše nesplňují požadavky, smí být seřízení světlometu změněno za předpokladu, že osa světla se nevychýlí podélně o více než 1° doprava nebo doleva.
 1.2.4 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.2.5 Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.2.6 Referenční značka se nebere v úvahu.
 1.3 Je-li světlomet vybaven sadou žárovek s barevnou teplotou podle normy A, je nutné dodržet barevné souřadnice.
 Naměřené fotometrické hodnoty světlometů, které jsou vybaveny bezbarvou žárovkou a vyzařují selektivně žluté světlo, musí být hodnoty stanovené tímto předpisem, které se vynásobí koeficientem 0,84.
 2. PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ
 Při prvním výběru vzorků se náhodně vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.
 2.1 Shoda není zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u světlometů následující:
 2.1.1.1 vzorek A
 A1
 :
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet ne více než 20 %
 A2
 :
 oba světlomety více než 0 %
 avšak ne více než 20 %
 přejít ke vzorku B
 2.1.1.2 vzorek B
 B1
 :
 oba světlomety 0 %
 2.1.2 nebo pokud jsou u vzorku


text:
A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.2 Shoda je zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 2.2.1.1 vzorek A
 A3
 :
 jeden světlomet ne více než 20 %
 jeden světlomet více než 20 %
 avšak ne více než 30 %
 2.2.1.2 vzorek B
 B2
 :
 v případě A2
 jeden světlomet více než 0 %
 avšak ne více než 20 %
 jeden světlomet ne více než 20 %
 B3
 :
 v případě A2
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet více než 20 %
 avšak ne více než 30 %
 2.2.2 nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.3 Odnětí schválení typu
 Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 13, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 2.3.1 vzorek A
 A4
 :
 jeden světlomet ne více než 20 %
 jeden světlomet více než 30 %
 A5
 :
 oba světlomety více než 20 %
 2.3.2 vzorek B
 B4
 :
 v případě A2
 jeden světlomet více než 0 %
 avšak ne více než 20 %
 jeden světlomet více než 20 %
 B5
 :
 v případě A2
 oba světlomety více než 20 %
 B6
 :
 v případě A2
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet více než 30 %
 2.3.3 nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3. OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů a čtvrtý vzorek D dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.
 3.1 Shoda není zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze se shodnost sériově vyráběných světlometů nezpochybní, pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 3.1.1.1 vzorek C
 C1
 :
 jeden světlomet 0 %
 jeden světlomet ne více než 20 %
 C2
 :
 oba světlomety více než 0 %
 avšak ne více než 20 %
 přejít ke vzorku D
 3.1.1.2 vzorek D
 D1
 :
 v případě vzorku C2
 oba světlomety 0 %
 3.1.2 nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.2 Shoda je zpochybněna
 Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 3.2.1.1 vzorek D
 D2
 :
 v případě vzorku C2
 jeden světlomet více než 0 %
 avšak ne více než 20 %
 jeden světlomet ne více než 20 %
 3.2.1.2 nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.3 Odnětí schválení typu
 Shodnost bude zpochybněna a použije se bod 13, pokud po výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.3.1 vzorek C
 C3
 :
 jeden světlomet ne více než 20 %
 jeden světlomet více


text:
než 20 %
 C4
 :
 oba světlomety více než 20 %
 3.3.2 vzorek D
 D3
 :
 v případě vzorku C2
 jeden světlomet 0 % nebo více než 0 %
 jeden světlomet více než 20 %
 3.3.3 nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.
 4. ZMĚNA SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ
 Pro kontrolu změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se užije následující postup:
 Jeden ze světlometů vzorku A po výběru podle obrázku 1 v této příloze se po podrobení třem po sobě jdoucím cyklům podle bodu 2.2.2 přílohy 5 odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 5.
 Světlomet se považuje za vyhovující, nepřekračuje-li hodnota Δr úhel 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota překročí 1,5 mrad, ale není větší než 2,0 mrad, podrobí se druhý světlomet ze vzorku A zkoušce, po které průměrná hodnota absolutních hodnot měřených na obou vzorcích nesmí překročit 1,5 mrad. Pokud však tato hodnota u vzorku A neplní hodnotu 1,5 mrad, podrobí se oba vzorky světlometů souboru B témuž postupu a hodnota Δr žádného z obou vzorků nesmí překročit 1,5 mrad.
 Obrázek 1
 (1) Písmena v závorkách se vztahují na světlomety pro levostranný provoz.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22007A0426(01)
 Dohoda o partnerství v odvětví rybolovu mezi Gabonskou republikou a Evropským společenstvím
 Úřední věstník L 109 , 26/04/2007 S. 0003 - 0007
 Dohoda o partnerstvív odvětví rybolovu mezi Gabonskou republikou a Evropským společenstvímGABONSKÁ REPUBLIKA, dále jen "Gabon",aEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen "Společenství",dále jen "strany",VZHLEDEM k úzké spolupráci mezi Společenstvím a Gabonem, zejména v rámci dohody z Cotonou, a k jejich společnému přání tyto vztahy posílit;VZHLEDEM k přání obou stran podporovat zodpovědné využívání rybolovných zdrojů prostřednictvím spolupráce;S OHLEDEM na Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu;ROZHODNUTY uplatňovat rozhodnutí a doporučení Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku, dále jen "ICCAT";UVĚDOMUJÍCE si důležitost principů stanovených kodexem chování pro zodpovědný rybolov, který byl přijat na konferenci organizace FAO v roce 1995;ROZHODNUTY spolupracovat ve společném zájmu na zavedení zodpovědného rybolovu s cílem zaručit dlouhodobé zachování a udržitelné využívání živých mořských zdrojů;PŘESVĚDČENY, že spolupráce musí být založena na vzájemně se doplňujících iniciativách a opatřeních, která, ať prováděna společně či každou stranou samostatně, jsou v souladu s politikami a zaručují součinnost společného úsilí;ROZHODNUTY zahájit za tímto účelem dialog o politice v odvětví rybolovu, kterou schválila vláda Gabonu, a určit vhodné prostředky pro zaručení účinného provádění této politiky a účasti hospodářských subjektů a občanské společnosti v tomto procesu;PŘEJÍCE si stanovit pravidla a podmínky pro rybolovné činnosti plavidel Společenství ve vodách Gabonu, jakož i pravidla a podmínky týkající se podpory Společenství pro zavedení zodpovědného rybolovu v těchto vodách;ROZHODNUTY pokračovat v užší hospodářské spolupráci v odvětví rybolovného průmyslu a v souvisejících činnostech pomocí založení a rozvoje společných podniků s účastí společností obou stran,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1PředmětTato dohoda stanoví zásady, pravidla a postupy pro:- hospodářskou, finanční, technickou a vědeckou spolupráci v oblasti rybolovu s cílem podporovat zodpovědný rybolov ve vodách Gabonu, aby bylo zaručeno zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů a aby byl zajištěn rozvoj odvětví rybolovu v Gabonu;- podmínky přístupu rybářských plavidel Společenství do vod Gabonu;- spolupráci týkající se pravidel kontroly rybolovu ve vodách Gabonu s cílem zajistit dodržování výše uvedených podmínek, účinnost opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů a boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu;- partnerství mezi podniky, jejichž cílem je rozvíjet ve společném zájmu hospodářské a související činnosti v oblasti rybolovu.Článek 2DefinicePro účely této dohody se:a) "orgány Gabonu" rozumí vláda Gabonu;b) "orgány Společenství" rozumí Evropská komise;c) "vodami Gabonu" rozumí vody, které v oblasti rybolovu spadají pod svrchovanost nebo jurisdikci Gabonu;d) "rybářským plavidlem" rozumí jakékoli plavidlo vybavené pro účely obchodního využívání živých vodních zdrojů;e) "plavidlem Společenství" rozumí rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované ve Společenství;f) "smíšeným výborem" rozumí výbor složený ze zástupců Společenství a Gabonu, jehož funkce jsou upřesněny v článku 9 této dohody;g) "překládkou" rozumí přesun části nebo všech úlovků z jednoho rybářského plavidla na jiné plavidlo, a to v přístavu nebo na moři;h) "neobvyklými okolnostmi" rozumí okolnosti jiné než přírodní živly, které kvůli své povaze zabraňují v provozování rybolovných činností ve vodách Gabonu a které se vymykají přiměřené kontrole jedné ze stran.Článek 3Zásady a cíle pro provádění této dohody1. Strany se zavazují, že budou podporovat zodpovědný


text: rybolov ve vodách Gabonu na základě principu nediskriminace mezi různými loďstvy, která se v těchto vodách nacházejí, aniž by byly dotčeny dohody uzavřené mezi rozvojovými zeměmi ve stejné zeměpisné oblasti, včetně vzájemných dohod v oblasti rybolovu.2. Strany spolupracují ve snaze provádět politiku v odvětví rybolovu, kterou schválila vláda Gabonu, a za tímto účelem zahájí politický dialog o nezbytných reformách. Strany provádějí vzájemné konzultace s cílem přijmout případná opatření v této oblasti.3. Strany rovněž spolupracují při společném nebo jednostranném provádění hodnocení ex-ante, průběžných hodnocení a hodnocení ex-post, pokud jde o opatření, programy a činnosti prováděné na základě ustanovení této dohody.4. Strany se zavazují zajistit, že tato dohoda bude prováděna v souladu se zásadami řádné správy hospodářských a sociálních záležitostí a při respektování stavu rybolovných zdrojů.5. Najímání námořníků z Gabonu nebo námořníků ze zemí AKT na palubu plavidel Společenství se řídí prohlášením Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci, které se zcela vztahuje na odpovídající smlouvy a obecné pracovní podmínky. Zejména se to týká svobody sdružování a skutečného uznávání práva na kolektivní vyjednávání, jakož i odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání.Článek 4Spolupráce ve vědecké oblasti1. Společenství a Gabon se během doby platnosti dohody budou snažit sledovat vývoj stavu zdrojů v rybolovné oblasti Gabonu.2. Na základě doporučení a usnesení přijatých v rámci Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a s ohledem na nejlepší vědecká stanoviska, která jsou k dispozici, se obě strany konzultují v rámci smíšeného výboru podle článku 9 dohody s cílem přijmout, v případě potřeby po vědeckém zasedání a společnou dohodou, opatření směřující k udržitelnému řízení rybolovných zdrojů a mající vliv na činnosti plavidel Společenství.3. Za účelem zajištění řízení a zachování mořských zdrojů v Atlantiku a za účelem spolupráce v rámci souvisejících vědeckých výzkumů se strany zavazují provádět vzájemné konzultace buď přímo, a to na úrovni subregionu v rámci COREP (Regionální výbor pro rybolov v Guinejském zálivu), nebo v rámci příslušných mezinárodních organizací.Článek 5Přístup plavidel Společenství do lovišť ve vodách Gabonu1. Gabon se zavazuje povolit plavidlům Společenství provozování rybolovných činností ve své rybolovné oblasti v souladu s touto dohodou, včetně protokolu a přílohy.2. Na rybolovné činnosti, které jsou předmětem této dohody, se vztahují právní předpisy platné v Gabonu. Orgány Gabonu oznámí Společenství jakoukoli změnu uvedených právních předpisů.3. Gabon se zavazuje, že přijme všechna vhodná opatření, pokud jde o účinné používání ustanovení o kontrole rybolovu uvedených v protokolu. Plavidla Společenství spolupracují s příslušnými orgány Gabonu při provádění těchto kontrol.4. Společenství se zavazuje přijmout všechna příslušná opatření k tomu, aby plavidla Společenství dodržovala ustanovení této dohody, jakož i právních předpisů upravujících rybolov ve vodách spadajících pod jurisdikci Gabonu.Článek 6Licence1. Plavidla Společenství mohou provozovat rybolovné činnosti v rybolovné oblasti Gabonu, pouze pokud jsou držiteli licence k rybolovu vydané podle této dohody a připojeného protokolu.2. Postup pro získání licence k rybolovu pro plavidlo, příslušné poplatky a způsob placení majitelem, jsou uvedeny v příloze protokolu.Článek 7Finanční příspěvek1. Společenství poskytne Gabonu finanční příspěvek v souladu s podmínkami stanovenými v protokolu a přílohách. Tento finanční příspěvek je jednorázový a je stanoven na


text: základě dvou složek, kterými jsou:a) přístup plavidel Společenství do vod Gabonu a k jeho rybolovným zdrojům ab) finanční pomoc Společenství na podporu zodpovědného rybolovu a na udržitelné využívání rybolovných zdrojů ve vodách Gabonu.2. Část finančního příspěvku podle uvedeného odst. 1 písm. a) se stanoví podle cílů, které byly určeny společnou dohodou obou stran a v souladu s ustanoveními protokolu a kterých je třeba dosáhnout v rámci politiky v odvětví rybolovu definované vládou Gabonu a v rámci ročního a víceletého programu souvisejícího s jejím prováděním.3. Finanční příspěvek poskytovaný Společenstvím se každoročně vyplácí podle pravidel stanovených v protokolu a s výhradou ustanovení této dohody a protokolu o případné změně jeho výše z důvodu:a) neobvyklých okolností;b) omezení rybolovných práv udělených plavidlům Společenství, k němuž došlo na základě společné dohody obou stran s použitím opatření pro řízení dotčených populací, která se na základě nejlepšího vědeckého stanoviska, které je k dispozici, považují za nezbytná pro zachování a udržitelné využívání zdrojů;c) zvýšení rybolovných práv udělených plavidlům Společenství, k němuž došlo na základě společné dohody, pokud to podle nejlepšího vědeckého stanoviska, které je k dispozici, stav zdrojů umožňuje;d) přehodnocení podmínek finanční podpory na provádění politiky v odvětví rybolovu v Gabonu, odůvodňují-li to výsledky ročního a víceletého programu, které strany zjistily;e) vypovězení této dohody podle článku 12;f) pozastavení používání této dohody podle článku 13.Článek 8Podpora spolupráce na úrovni hospodářských subjektů a občanské společnosti1. Strany podporují hospodářskou, vědeckou a technickou spolupráci v odvětví rybolovu a souvisejících odvětvích. Provádějí vzájemné konzultace ve snaze koordinovat různá opatření, která mohou být za tímto účelem přijata.2. Strany se zavazují podporovat výměnu informací o způsobech rybolovu a lovných zařízeních, metodách konzervování, jakož i o průmyslovém zpracování produktů rybolovu.3. Strany usilují o vytvoření příznivých podmínek pro podporu vztahů mezi jejich podniky v technické, hospodářské a obchodní oblasti tím, že podporují vytváření příznivého prostředí pro rozvoj podnikání a investic.4. Strany zejména podporují vytváření smíšených společností, které fungují ve společném zájmu a systematicky dodržují platné právní předpisy Gabonu a Společenství.Článek 9Smíšený výbor1. Zřizuje se smíšený výbor, jehož úkolem je sledovat provádění této dohody. Smíšený výbor vykonává tyto funkce:a) kontroluje provádění, výklad a používání dohody, a především definování a hodnocení provádění ročního a víceletého programu podle čl. 7 odst. 2;b) zajišťuje nezbytné spojení v otázkách společného zájmu v odvětví rybolovu;c) představuje fórum pro přátelské urovnání sporů ohledně výkladu a používání dohody;d) v případě potřeby přehodnocuje úroveň rybolovných práv a souvisejícího finančního příspěvku;e) jakoukoli jinou funkci, kterou mu strany po vzájemné dohodě přidělí.2. Smíšený výbor se schází nejméně jednou za rok, střídavě na území Gabonu a Společenství, a předsedá mu strana, jež zasedání pořádá. Na žádost jedné ze stran se uskuteční mimořádné zasedání.Článek 10Zeměpisná oblast použitíTato dohoda se vztahuje jednak na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství za podmínek stanovených v uvedené smlouvě, a jednak na území Gabonu.Článek 11Doba trváníTato dohoda se použije šest let ode dne jejího vstupu v platnost; není-li vypovězena podle článku 13, lze ji prodlužovat mlčky a po dodatečných šestiletých obdobích.Článek 12Pozastavení1. Používání této dohody může být pozastaveno na podnět jedné


text: ze stran v případě vážného sporu ohledně používání ustanovení, která jsou ve smlouvě obsažena. Pozastavení je podmíněno tím, že dotyčná strana oznámí svůj záměr písemně a nejméně tři měsíce přede dnem, k němuž má pozastavení nabýt účinku. Po přijetí tohoto oznámení se strany konzultují s cílem vyřešit své neshody přátelsky.2. Platba finančního příspěvku podle článku 7 je úměrně a pro rata temporis snížena na dobu trvání pozastavení.Článek 13Vypovězení1. Dohodu může vypovědět jakákoli ze stran v případě neobvyklých událostí jako např. pokles příslušných populací, zjištění sníženého využívání rybolovných práv udělených plavidlům Společenství nebo nedodržení závazků přijatých oběma stranami ohledně boje s nezákonným, nehlášeným a neregulovaným rybolovem.2. Příslušná strana písemně oznámí druhé straně svůj záměr vypovědět dohodu nejméně šest měsíců před uplynutím počátečního nebo každého dalšího období.3. Po odeslání oznámení uvedeného v předcházejícím odstavci zahájí obě strany konzultace.4. Platba finančního příspěvku podle článku 7 na rok, ve kterém vypovězení nabude účinku, je úměrně a pro rata temporis snížena.Článek 14Protokol a přílohaProtokol a příloha jsou nedílnou součástí této dohody [1].Článek 15Použitelné vnitrostátní právní předpisyRybolovné činnosti plavidel Společenství, která působí ve vodách Gabonu, se řídí právními předpisy používanými v Gabonu, nestanoví-li dohoda, protokol s přílohou a dodatky jinak.Článek 16ZrušeníVstupem této dohody v platnost se zrušuje a nahrazuje Dohoda mezi Evropským společenstvím a Gabonskou republikou o rybolovu při pobřeží Gabonu, která vstoupila v platnost dnem 3. prosince 1998.Protokol, kterým se na období od 3. prosince 2005 do 2. prosince 2011 stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Gabonskou republikou o rybolovu při pobřeží Gabonu, se dále použije během období stanoveného v čl. 1 odst. 1 uvedeného protokolu a stává se nedílnou součástí této dohody.Článek 17Vstup v platnostTato dohoda je vyhotovena ve dvou prvopisech v anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském jazyce, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. Dohoda vstoupí v platnost dnem, kdy si obě strany oznámí splnění vlastních pro tento účel nezbytných postupů.[1] Úř. věst. L 319, 18.11.2006, s. 17.--------------------------------------------------


text:
 8.11.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 309/38
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 152/2012
 ze dne 26. července 2012
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody o EHP byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 150/2012 ze dne 13. července 2012 (1).
 (2)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 ze dne 12. listopadu 2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (2).
 (3)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno nařízení Komise (EU) č. 550/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES stanoví některá omezení pro použití mezinárodních kreditů z projektů zahrnujících průmyslové plyny (3).
 (4)
 Do Dohody by mělo být začleněno nařízení Komise (EU) č. 1210/2011 ze dne 23. listopadu 2011, kterým se mění nařízení (EU) č. 1031/2010 zejména s cílem stanovit objem povolenek na emise skleníkových plynů, které se mají dražit před rokem 2013 (4).
 (5)
 Do Dohody o EHP by měla být začleněna směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se mění směrnice 2003/87/ES s cílem zlepšit a rozšířit systém pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (5).
 (6)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno rozhodnutí Komise 2010/2/EU ze dne 24. prosince 2009, kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (6).
 (7)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno rozhodnutí Komise 2010/345/EU ze dne 8. června 2010 o změně rozhodnutí 2007/589/ES, pokud jde o zahrnutí pokynů pro monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů ze zachytávání, přepravy a geologického ukládání oxidu uhličitého (7) (CO2).
 (8)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno rozhodnutí Komise 2010/670/EU ze dne 3. listopadu 2010, kterým se stanoví kritéria a opatření pro financování komerčních demonstračních projektů, jež jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2, která nepoškozují životní prostředí, a financování demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie v rámci systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, jak je stanoveno směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (8).
 (9)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (9).
 (10)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno rozhodnutí Komise 2011/540/EU ze dne 18. srpna 2011 o změně rozhodnutí 2007/589/ES, pokud jde o zahrnutí pokynů pro monitorování


text:
a vykazování emisí skleníkových plynů z nových činností a plynů (10).
 (11)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno rozhodnutí Komise 2011/745/EU ze dne 11. listopadu 2011 o změně rozhodnutí 2010/2/EU a 2011/278/EU, pokud jde o odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (11).
 (12)
 Toto rozhodnutí Smíšeného výboru nijak neomezuje nezávislost smluvních stran při mezinárodních jednáních o změnách klimatu, zejména v kontextu Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu a Kjótského protokolu nebo jakékoli jiné mezinárodní dohody o změně klimatu jiné než týkající se aspektů důležitých pro systém EU pro obchodování s emisemi (EU ETS), které jsou začleněny do Dohody o EHP. Státy ESVO mají ovšem brát náležitě v úvahu závazky, které mají v rámci Dohody o EHP. Každý stát ESVO je odpovědný za provádění politik a opatření k plnění svých mezinárodních závazků v rámci Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, Kjótského protokolu a jakékoli jiné mezinárodní dohody související se změnou klimatu.
 (13)
 Účastí států ESVO v systému EU ETS není dotčena účast států ESVO v jakémkoli flexibilním nástroji pro zmírnění emisí.
 (14)
 Rozšíření systému EU ETS na zařízení ve státech ESVO má za důsledek zvýšení celkového množství povolenek v rámci EU ETS jako celku podle článků 9 a 9a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (12). Státy ESVO poskytnou v části A dodatku směrnice příslušné údaje, aby Komise mohla stanovit průměrné roční celkové množství povolenek pro celý EHP.
 (15)
 Komise informuje státy ESVO, pokud jde o jednání a uzavírání dohod s třetími zeměmi podle článku 11a směrnice 2003/87/ES a o důsledky, které by tyto dohody mohly mít na použití ověřených snížení emisí (CER).
 (16)
 Po uzavření dohody podle článků 11a nebo 25 směrnice 2003/87/ES nebudou státy ESVO a jejich provozovatelé diskriminováni oproti členským státům EU a jejich provozovatelům.
 (17)
 Komise informuje státy ESVO o provádění čl. 24a odst. 1 směrnice 2003/87/ES a o důsledcích, které by toto provádění mohlo mít na množství povolenek v rámci EU ETS.
 (18)
 Státy ESVO plně podpoří skutečnost, že množství povolenek přidělených do dražby se v systému EU ETS zvyšuje s cílem dosáhnout toho, aby do roku 2027 bylo ukončeno přidělování bezplatných povolenek. Cílem států ESVO vždy bylo zvýšení procentního podílu povolenek, které jsou přidělovány za úplatu. Státy ESVO připomínají úpravu v písmeni e) stanovenou v čl. 1 bodě 2 rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 146/2007 (13), kterým se do Dohody o EHP začleňuje směrnice 2003/87/ES.
 (19)
 Státy ESVO využijí společné dražební platformy stanovené podle článku 26 nařízení (EU) č. 1031/2010 a jmenují subjekt sledující dražby vybraný podle článku 24 uvedeného nařízení pro sledování dražeb svých povolenek. Vzhledem k tomu, že se státy ESVO neúčastní společné akce, nemusí plnit žádné konkrétní úkoly v rámci postupů zadávání veřejných zakázek při jmenování společných dražebních platforem a subjektů sledujících dražby. Jakmile jsou tyto platformy a subjekty jmenovány, každý stát ESVO se bude snažit uzavřít s nimi smlouvu. Komise bude v rámci možností dbát na to, aby dražební platformy uzavřely obdobně smlouvu se státy


text:
ESVO, a to za stejných podmínek, jako jsou podmínky pro účastnící se členské státy EU ve smlouvách vyplývajících ze společných postupů zadávání veřejných zakázek, za předpokladu, že státy ESVO sloučí do dražby své povolenky s povolenkami účastnících se členských států EU. Pokud jde o subjekt sledující dražby, Komise bude v rámci možností dbát na to, aby tento subjekt uzavřel obdobně smlouvu se státy ESVO, a to za stejných podmínek, jako jsou podmínky platné buď pro účastnící se členské státy EU, nebo pro členské státy EU, které se neúčastní, podle toho, zda se státy ESVO rozhodnou sloučit do dražby své povolenky s povolenkami účastnících se členských států EU, nebo ne.
 (20)
 Rozpočtové otázky nejsou součástí Dohody o EHP. Finanční příspěvky od států ESVO členským státům EU se sjednávají prostřednictvím finančních mechanismů EHP. Uplatňování ustanovení směrnice 2003/87/ES týkající se těchto otázek a používání kritérií pro přidělení mezi některé členské státy EU určitých procentních podílů celkového množství povolenek, s nimiž se bude obchodovat formou dražby podle čl. 10 odst. 2 písm. b) a c) a podle příloh IIa a IIb směrnice 2003/87/ES, proto neovlivňuje působnost Dohody.
 (21)
 Kontrolní úřad ESVO úzce spolupracuje s Komisí, kdykoliv je vyzván k provedení úkolů, které se týkají států ESVO a za které, pokud jde o členské státy EU, odpovídá Komise podle směrnice 2003/87/ES, nařízení Komise (ES) č. 2216/2004 (14), rozhodnutí Komise 2007/589/ES (15) a rozhodnutí Komise 2006/780/ES (16). Mezi tyto úkoly patří mimo jiné posouzení vnitrostátních prováděcích opatření uvedených v článku 11 směrnice 2003/87/ES a veškeré uplatnění jednostranného zahrnutí dodatečných činností a plynů podle článku 24 uvedené směrnice,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XX Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodu 21al (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES) se doplňuje tato odrážka:
 „—
 32009 L 0029: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/29/ES ze dne 23. dubna 2009 (Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 63).“
 2)
 Úpravy uvedené v bodě 21al (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES) se nahrazují tímto:
 „Pro účely Dohody se ustanovení směrnice upravují takto:
 a)
 aniž je dotčen budoucí vývoj určený Smíšeným výborem EHP, je třeba poznamenat, že do Dohody nejsou začleněny tyto akty Společenství:
 i)
 rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (17);
 ii)
 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (18);
 b)
 v době začleňování směrnice neprobíhá na území Lichtenštejnska žádná činnost v oblasti letectví, jak ji definuje směrnice. Jakmile bude na území Lichtenštejnska relevantní činnost v oblasti letectví probíhat, tento stát bude plnit své povinnosti vyplývající ze směrnice;
 c)
 v čl. 3c odst. 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 “Při začleňování rozhodnutí Komise do Dohody Smíšený výbor EHP rozhodne v souladu s postupy stanovenými Dohodou a na základě číselných údajů poskytnutých Kontrolním úřadem ESVO ve spolupráci s úřadem Eurocontrol o historických emisích z letectví pro celý EHP


text:
přičtením příslušných číselných údajů týkajících se letů v rámci území států ESVO a mezi nimi a letů mezi státy ESVO a třetími zeměmi k uvedenému rozhodnutí Komise.”;
 d)
 v čl. 3d odst. 4 se zrušuje druhý pododstavec;
 e)
 v čl. 3e odst. 2 a čl. 3f odst. 4 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 “K témuž dni předloží státy ESVO obdržené žádosti Kontrolnímu úřadu ESVO, který je neprodleně předá Komisi.”;
 f)
 v čl. 3e odst. 3 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
 “Při začleňování rozhodnutí Komise do Dohody Smíšený výbor EHP rozhodne, v souladu s postupy stanovenými Dohodou a na základě číselných údajů poskytnutých Kontrolním úřadem ESVO ve spolupráci s úřadem Eurocontrol, pro celý EHP o celkovém počtu povolenek, o počtu povolenek, které mají být vydraženy, o počtu povolenek ve zvláštní rezervě a o počtu povolenek přidělených zdarma, a to přičtením příslušných číselných údajů týkajících se letů v rámci území států ESVO a mezi nimi a letů mezi státy ESVO a třetími zeměmi k uvedenému rozhodnutí Komise.
 Komise rozhodne o referenční hodnotě pro celý EHP. Komise bude během rozhodovacího procesu úzce spolupracovat s Kontrolním úřadem ESVO. Státy ESVO provedou výpočet a zveřejnění podle čl. 3e odst. 4 následně po přijetí rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, které začlení rozhodnutí přijaté Komisí do Dohody.”;
 g)
 v čl. 3f odst. 5 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 “Komise rozhodne o referenční hodnotě pro celý EHP. Komise během rozhodovacího procesu úzce spolupracuje s Kontrolním úřadem ESVO. Státy ESVO provedou výpočet a zveřejnění podle čl. 3f odst. 7 následně po přijetí rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, které začlení rozhodnutí přijaté Komisí do Dohody o EHP.”;
 h)
 v článku 9 se vkládají nové odstavce, které znějí:
 “Zvýšení průměrného ročního celkového množství povolenek v systému EU pro obchodování s emisemi v důsledku rozšíření systému na Lichtenštejnsko a Norsko podle odstavce 1 je v souladu s rozhodnutím Kontrolního úřadu ESVO o jejich národních alokačních plánech na období 2008–2012.
 Zvýšení průměrného ročního celkového množství povolenek v systému EU pro obchodování s emisemi v důsledku rozšíření systému na Island podle odstavce 1 bude odpovídat 23 934 tunám ekvivalentu CO2.
 Pokud jde o státy ESVO, údaje, které mají být vzaty v úvahu pro výpočet množství povolenek pro celý EHP, které mají být vydány od roku 2013 podle tohoto článku, jsou stanoveny v části A dodatku.”;
 i)
 v čl. 9a odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní:
 “Pokud jde o Norsko, průměrné roční množství povolenek vydaných pro zařízení uvedená v tomto odstavci činí 878 850.”;
 j)
 v čl. 9a odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 “Pokud jde o zařízení, která ve státech ESVO provádějí činnosti uvedené v příloze I a do systému Společenství budou začleněna až od roku 2013, průměrné roční emise za vykazované období, během kterého proběhnou úpravy, budou:
 Island: 1 862 571 tun ekvivalentu CO2.
 Lichtenštejnsko: 0 tun ekvivalentu CO2.
 Norsko: 5 269 254 tun ekvivalentu CO2.“;
 k)
 za čl. 9a odst. 4 se vkládají nové odstavce, který znějí:
 “5. Pokud jde o státy ESVO, údaje, které mají být


text:
vzaty v úvahu pro úpravu množství povolenek pro celý EHP, které mají být vydány od roku 2013 podle tohoto článku, jsou stanoveny v části A dodatku.
 6. Komise vypočítá a upraví roční množství povolenek pro celý EHP, které mají být vydány od roku 2013 v souladu s článkem 9 a tímto článkem tak, aby zahrnovalo údaje týkající se států ESVO, jak jsou uvedeny v části A dodatku. Komise zveřejní upravená množství povolenek pro celý EHP na rok 2013 a další roky.”;
 l)
 v čl. 10 odst. 2 se doplňuje nový poodstavec, který zní:
 “Pro účely písm. a), pokud jde o Lichtenštejnsko a Norsko, se jejich podíly vypočítají na základě těchto emisí:
 Lichtenštejnsko: 20 943 tun ekvivalentu CO2.
 Norsko: 18 635 669 tun ekvivalentu CO2.
 Pokud jde o Island, podíl uvedený v písm. a) se vypočítá na základě 36 196 tun ekvivalentu CO2 upraveného o 899 645 tun ekvivalentu CO2, což představuje podíl ověřených emisí za rok 2005 ze zařízení provádějících činnosti uvedené v příloze I, které budou zahrnuty do systému Společenství až od roku 2013. Podíl Islandu bude tedy spočítán na základě 935 841 tun ekvivalentu CO2.“;
 m)
 pro státy ESVO se nepoužije čl. 10 odst. 3;
 n)
 v čl. 11a odst. 8 se za pátý pododstavec doplňuje nový pododstavec, který zní:
 “Pokud jde o státy ESVO, údaje, které mají být vzaty v úvahu pro výpočet snížení v rámci celého EHP podle pátého pododstavce, jsou stanoveny v části B dodatku.”;
 o)
 v čl. 16 odst. 3 se druhá věta nahrazuje tímto:
 “Státy EVSO stanoví sankce za překročení emisí, které odpovídají sankcím v členských státech EU.”;
 p)
 za čl. 16 odst. 12 se vkládá nový odstavec, který zní:
 “13. Státy ESVO předloží veškeré žádosti podle čl. 16 odst. 5 a 10 Kontrolnímu úřadu ESVO, který je neprodleně předá Komisi.”;
 q)
 v čl. 18a odst. 1 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 “Přerozdělení provozovatelů letadel k jednotlivým státům ESVO proběhne v roce 2011 poté, co provozovatelé splní svoje povinnosti z roku 2010. Původní členský stát správy může souhlasit s odlišným časovým plánem pro přerozdělení provozovatelů letadel původně přidělených jinému členskému státu na základě kritérií uvedených v písmenu b) tohoto odstavce, pokud o to provozovatel výslovně požádá do šesti měsíců ode dne, kdy Komise přijme seznam provozovatelů pro celý EHP uvedený v čl. 18a odst. 3 písm. b). V takovém případě dojde k přerozdělení nejpozději v roce 2020 s ohledem na obchodovací období začínající rokem 2021.”;
 r)
 v čl. 18a odst. 3 písm. b) se za slova „provozovatele letadel“ doplňují slova „v celém EHP“;
 s)
 v článku 18b se doplňuje následující pododstavec, který zní:
 “Pro účely plnění svých úkolů vyplývajících ze směrnice mohou státy ESVO a Kontrolní úřad ESVO požádat o pomoc Eurocontrol nebo jinou příslušnou organizaci a mohou s uvedenými organizacemi v tomto smyslu uzavřít odpovídající dohody.”;
 t)
 v článku 20 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 “4. Vydávání, převádění a rušení povolenek týkající se států EVSO, jejich provozovatelů a provozovatelů letadel spravovaných těmito státy se evidují v nezávislém protokolu transakcí, který


text:
je uveden v odstavci 1.
 Ústřední správce je způsobilý vykonávat úkoly uvedené v odstavcích 1 až 3, pokud se jedná o státy ESVO, jejich provozovatele nebo provozovatele letadel spravované těmito státy.”;
 u)
 v článku 25 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 “3. Povolenky systému Společenství zahrnují povolenky vydané nebo obchodované státy ESVO nebo jejich provozovateli v rámci systému Společenství. Pokud Společenství uzavře dohodu podle tohoto článku, není mezi těmito povolenkami činěn žádný rozdíl.
 Komise informuje státy ESVO již v rané fázi o sjednávání a uzavírání dohod či nezávazných opatřeních podle tohoto článku.”;
 v)
 státy ESVO, které se účastní systému EU pro obchodování s emisemi, poskytují informace podle příslušných požadavků uvedených v čl. 30 odst. 3 prvním pododstavci, zatímco požadavky na podávání zpráv uvedené v druhém pododstavci se na ně nevztahují;
 w)
 za přílohu V se doplňuje nový text, který zní:
 “Dodatek
 ČÁST A
 Údaje týkající se států ESVO, které je třeba vzít v úvahu pro výpočet a úpravu množství povolenek pro celý EHP, které mají být vydány od roku 2013 podle článků 9 a 9a směrnice 2003/87/ES
 1. Údaje týkající se států ESVO podle článku 9
 Pro stanovení těchto údajů byl použit lineární faktor 1,74 %.
 Island
 Tyto údaje vycházejí z průměrných ročních ověřených emisí za období od roku 2005 do roku 2010 z činností, na které se v zásadě vztahuje směrnice 2003/87/ES během období 2008 až 2012, což odpovídá 23 934 povolenká
 Rok
 Množství povolenek
 2013
 22 684
 2014
 22 268
 2015
 21 851
 2016
 21 435
 2017
 21 018
 2018
 20 602
 2019
 20 186
 2020
 19 769
 Lichtenštejnsko
 Tyto údaje vycházejí z průměrného ročního celkového množství povolenek vydaných Lichtenštejnskem na období od roku 2008 do roku 2012, což odpovídá 17 943 povolenkám, jak je uvedeno v lichtenštejnském národním alokačním plánu.
 Rok
 Množství povolenek
 2013
 17 006
 2014
 16 694
 2015
 16 382
 2016
 16 070
 2017
 15 758
 2018
 15 445
 2019
 15 133
 2020
 14 821
 Norsko
 Tyto údaje vycházejí z průměrného ročního celkového množství povolenek vydaných Norskem na období od roku 2008 do roku 2012, což odpovídá 14 255 268 povolenkám, jak je uvedeno v norském národním alokačním plánu.
 Rok
 Množství povolenek
 2013
 13 511 143
 2014
 13 263 101
 2015
 13 015 060
 2016
 12 767 018
 2017
 12 518 976
 2018
 12 270 935
 2019
 12 022 893
 2020
 11 774 851
 2. Údaje týkající se států ESVO podle článku 9a odst. 1
 Pro stanovení těchto údajů byl použit lineární faktor 1,74 %.
 Norsko
 Rok
 Množství povolenek
 2013
 832 974
 2014
 817 682
 2015
 802 390
 2016
 787 098
 2017
 771 806
 2018
 756 514
 2019
 741 222
 2020
 725 930
 3. Údaje týkající se států ESVO podle článku 9a odst. 2
 Pro stanovení těchto údajů byl použit lineární faktor 1,74 %.
 Island
 Rok
 Množství povolenek
 2013
 1 732 936
 2014
 1 700 527
 2015
 1 668 119
 2016
 1 635 710
 2017
 1 603 301
 2018
 1 570 892
 2019
 1 538 484
 2020
 1 506 075
 Norsko
 Rok
 Množství povolenek
 2013


text:
4 994 199
 2014
 4 902 514
 2015
 4 810 829
 2016
 4 719 144
 2017
 4 627 459
 2018
 4 535 774
 2019
 4 444 089
 2020
 4 352 404
 ČÁST B
 Údaje týkající se států ESVO, které je třeba vzít v úvahu pro výpočet snížení v rámci celého EHP podle čl. 11a odst. 8 pátého pododstavce
 Emise z činností v rámci stávajících odvětví za rok 2005 (v tunách ekvivalentu CO2)
 Emise z činností v rámci odvětví nově zařazených od roku 2013 (v tunách ekvivalentu CO2)
 Island
 36 196
 899 645
 Lichtenštejnsko
 18 121
 0
 Norsko
 19 730 000
 6 140 000”
 3)
 Za bod 21al (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES) se vkládají tyto nové body:
 „21ala.
 32010 R 1031: nařízení Komise (EU) č. 1031/2010 ze dne 12. listopadu 2010 o harmonogramu, správě a jiných aspektech dražeb povolenek na emise skleníkových plynů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (Úř. věst. L 302, 18.11.2010, s. 1), ve znění:
 —
 32011 R 1210: nařízení Komise (EU) č. 1210/2011 ze dne 23. listopadu 2011 (Úř. věst. L 308, 24.11.2011, s. 2).
 Pro účely Dohody se uvedené nařízení upravuje takto:
 a)
 první věta v čl. 22 odst. 7 se nahrazuje tímto:
 „Státy ESVO oznámí totožnost dražitele a jeho kontaktní údaje Kontrolnímu úřadu ESVO, který tyto informace předá Komisi.“;
 b)
 v čl. 24 odst. 2 se doplňují nové věty, které znějí:
 „Státy ESVO uzavřou smlouvu se jmenovaným subjektem sledujícím dražby na základě společného zadávacího řízení mezi Komisí a členskými státy ke sledování veškerých dražebních postupů. V čl. 25 odst. 1, 2, 3, 4 a 5 je třeba výraz „členské státy“ chápat tak, že zahrnuje i státy ESVO.“;
 c)
 v článku 26 odst. 1 a 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „Státy ESVO uzavřou smlouvu s dražební platformou jmenovanou společně Komisí a zúčastněnými členskými státy EU pro dražby jejich podílů povolenek, které mají být vydraženy, v případě, že se rozhodnou sloučit do dražby své povolenky s povolenkami členských států EU účastnících se společného postupu.“;
 d)
 v čl. 27 odst. 1 a čl. 28 odst. 1 se doplňuje nová věta, která zní:
 „Aniž jsou dotčena pravidla stanovená ve smlouvě, která bude uzavřena mezi státy ESVO a dražební platformou, dražební platforma, která byla jmenována postupem společného zadávacího řízení mezi Komisí a členskými státy, které se účastní společného postupu, může poskytovat výše zmíněné služby rovněž pro státy ESVO.“;
 e)
 články 30 až 32 se nevztahují na státy ESVO, pokud uzavřely smlouvu s dražební platformou jmenovanou podle článku 26 v souladu s výše uvedenou úpravou c);
 f)
 v čl. 52 odst. 3 se doplňují nové pododstavce, které znějí:
 „Podíl nákladů subjektu sledujícího dražby připadající na dražební platformu jmenovanou podle čl. 26 odst. 1 nebo 2, se kterou mají státy ESVO smlouvu, se rozdělí mezi členské státy, které se účastní společného postupu, a státy ESVO v souladu s jejich podíly na celkovém objemu povolenek vydražených na dotčené dražební platformě, za předpokladu, že


text:
státy ESVO sloučí do dražby své povolenky s povolenkami členských států EU účastnících se společného postupu.
 Podíl nákladů subjektu sledujícího dražby připadající na dražební platformu jmenovanou podle čl. 30 odst. 1 nebo 2, se kterou mají státy ESVO smlouvu, včetně nákladů na veškeré zprávy požadované na základě čl. 25 odst. 4, nese dotčený stát ESVO, stejně jako je tomu u členských států EU, které se neúčastní společného postupu.“.
 21alb.
 32010 D 0002: rozhodnutí Komise 2010/2/EU ze dne 24. prosince 2009, kterým se podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES sestavuje seznam odvětví a pododvětví, u nichž se má za to, že jim hrozí značné riziko úniku uhlíku (Úř. věst. L 1, 5.1.2010, s. 10), ve znění:
 —
 32011 D 0745: rozhodnutí Komise 2011/745/EU ze dne 11. listopadu 2011 (Úř. věst. L 299, 17.11.2011, s. 9).
 21alc.
 32011 D 0278: rozhodnutí Komise 2011/278/EU ze dne 27. dubna 2011, kterým se stanoví přechodná pravidla harmonizovaného přidělování bezplatných povolenek na emise platná v celé Unii podle článku 10a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 130, 17.5.2011, s. 1), ve znění:
 —
 32011 D 0745: rozhodnutí Komise 2011/745/EU ze dne 11. listopadu 2011 (Úř. věst. L 299, 17.11.2011, s. 9).
 21ald.
 32010 D 0670: rozhodnutí Komise 2010/670/EU ze dne 3. listopadu 2010, kterým se stanoví kritéria a opatření pro financování komerčních demonstračních projektů, jež jsou zaměřeny na zachycování a geologické ukládání CO2, která nepoškozují životní prostředí, a financování demonstračních projektů inovativních technologií v oblasti obnovitelných zdrojů energie v rámci systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství, jak je stanoveno směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (Úř. věst. L 290, 6.11.2010, s. 39).
 21ale.
 32011 R 0550: nařízení Komise (EU) č. 550/2011 ze dne 7. června 2011, kterým se na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES stanoví některá omezení pro použití mezinárodních kreditů z projektů zahrnujících průmyslové plyny (Úř. věst. L 149, 8.6.2011, s. 1“;
 (4)
 V bodě 21am (rozhodnutí Komise 2007/589/ES) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32010 D 0345: rozhodnutí Komise 2010/345/EU ze dne 8. června 2010 (Úř. věst. L 155, 22.6.2010, s. 34),
 —
 32011 D 0540: rozhodnutí Komise 2011/540/EU ze dne 18. srpna 2011 (Úř. věst. L 244, 21.9.2011, s. 1).“.
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 1031/2010, (EU) č. 550/2011 a (EU) č. 1210/2011, směrnice 2009/29/ES a rozhodnutí 2010/2/EU, 2010/345/EU, 2010/670/EU, 2011/278/EU, 2011/540/EU a 2011/745/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. července 2012 nebo prvním dnem po učinění posledního oznámení Smíšenému výboru EHP podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP, podle toho, co nastane později (19).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 26. července 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Viz strana 35 v tomto čísle Úředního věstníku.
 (2) Úř. věst. L 302, 18.11.2010, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 149, 8.6.2011,


text:
s. 1.
 (4) Úř. věst. L 308, 24.11.2011, s. 2.
 (5) Úř. věst. L 140, 5.6.2009, s. 63.
 (6) Úř. věst. L 1, 5.1.2010, s. 10.
 (7) Úř. věst. L 155, 22.6.2010, s. 34.
 (8) Úř. věst. L 290, 6.11.2010, s. 39.
 (9) Úř. věst. L 130, 17.5.2011, s. 1.
 (10) Úř. věst. L 244, 21.9.2011, s. 1.
 (11) Úř. věst. L 299, 17.11.2011, s. 9.
 (12) Úř. věst. L 275, 25.10.2003, s. 32.
 (13) Úř. věst. L 100, 10.4.2008, s. 92.
 (14) Úř. věst. L 386, 29.12.2004, s. 1.
 (15) Úř. věst. L 229, 31.8.2007, s. 1.
 (16) Úř. věst. L 316, 16.11.2006, s. 12.
 (17) Úř. věst. L 130, 15.5.2002, s. 1.
 (18) Úř. věst. L 49, 19.2.2004, s. 1.“
 (19) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.3.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 80/30
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 185/2016
 ze dne 23. září 2016,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2018/443]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2016/1120 ze dne 11. července 2016, kterým se mění příloha IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 o kosmetických přípravcích (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2016/1121 ze dne 11. července 2016, kterým se mění příloha V nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 o kosmetických přípravcích (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) 2016/1143 ze dne 13. července 2016, kterým se mění příloha VI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009 o kosmetických přípravcích (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 1a (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1223/2009) kapitoly XVI přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32016 R 1120: nařízení Komise (EU) 2016/1120 ze dne 11. července 2016 (Úř. věst. L 187, 12.7.2016, s. 1),
 —
 32016 R 1121: nařízení Komise (EU) 2016/1121 ze dne 11. července 2016 (Úř. věst. L 187, 12.7.2016, s. 4),
 —
 32016 R 1143: nařízení Komise (EU) 2016/1143 ze dne 13. července 2016 (Úř. věst. L 189, 14.7.2016, s. 40).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2016/1120, (EU) 2016/1121 a (EU) 2016/1143 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. září 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 23. září 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) Úř. věst. L 187, 12.7.2016, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 187, 12.7.2016, s. 4.
 (3) Úř. věst. L 189, 14.7.2016, s. 40.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 13.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/18
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 167/2012
 ze dne 28. září 2012,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na čl. 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Do Dohody o EHP by měla být začleněna směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/73/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 2003/71/ES o prospektu, který má být zveřejněn při veřejné nabídce nebo přijetí cenných papírů k obchodování, a směrnice 2004/109/ES o harmonizaci požadavků na průhlednost týkajících se informací o emitentech, jejichž cenné papíry jsou přijaty k obchodování na regulovaném trhu (1).
 (2)
 Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha IX Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodě 29b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES) se doplňují slova:
 „, ve znění:
 —
 32010 L 0073: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/73/EU ze dne 24. listopadu 2010 (Úř. věst. L 327, 11.12.2010, s. 1).“
 2)
 V bodě 29d (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/109/ES) se doplňují slova:
 „, ve znění:
 —
 32010 L 0073: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/73/EU ze dne 24. listopadu 2010 (Úř. věst. L 327, 11.12.2010, s. 1).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2010/73/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. září 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Úř. věst. L 327, 11.12.2010, s. 1.
 (2) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 30.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 344/15
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-ANDORRA č. 1/2015
 ze dne 11. prosince 2015,
 kterým se nahrazuje dodatek k dohodě ve formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Andorrským knížectvím o definici pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a o metodách správní spolupráce [2015/2468]
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na dohodu mezi Evropským hospodářským společenstvím a Andorrským knížectvím (1), a zejména na článek 11 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V článku 11 dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Andorrským knížectvím (dále jen „dohoda“) se odkazuje na dodatek o definici pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a o metodách správní spolupráce (dále jen „dodatek“).
 (2)
 V čl. 17 odst. 8 dohody se stanoví, že smíšený výbor může rozhodnout o změně ustanovení dodatku.
 (3)
 V zájmu posílení právní jistoty hospodářských subjektů a pro zaručení jednotného uplatňování na obou stranách se jeví nezbytným změnit dodatek tak, aby se zohlednil vývoj pravidel původu v regionálním celoevropsko-středomořském kontextu regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (2) (dále jen „úmluva“).
 (4)
 Pro zajištění řádného fungování dohody je vhodné, aby smíšený výbor zcela nahradil dodatek novým zněním, jež zahrne do jediného textu veškerá předmětná ustanovení, aby se usnadnila práce uživatelů i celních správ,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Dodatek k dohodě ve formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Andorrským knížectvím o definici pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a o metodách správní spolupráce se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2016.
 V Bruselu dne 11. prosince 2015.
 Za smíšený výbor
 předsedkyně
 Maria UBACH
 (1) Úř. věst. L 374, 31.12.1990, s. 16.
 (2) Úř. věst. L 54, 26.2.2013, s. 4.
 PŘÍLOHA
 Dodatek o definici pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a o metodách správní spolupráce
 OBSAH
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Definice
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ ČI „PRODUKTY POCHÁZEJÍCÍ Z“
 Článek 2
 Obecné podmínky
 Článek 3
 Dvoustranná kumulace původu
 Článek 4
 Zcela získané produkty
 Článek 5
 Dostatečně opracované nebo zpracované produkty
 Článek 6
 Nedostatečné opracování nebo zpracování
 Článek 7
 Určující jednotka
 Článek 8
 Soupravy (sady) zboží
 Článek 9
 Neutrální prvky
 HLAVA III
 ÚZEMNÍ POŽADAVKY
 Článek 10
 Zásada teritoriality
 Článek 11
 Přímá doprava
 Článek 12
 Výstavy
 HLAVA IV
 NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA
 Článek 13
 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla
 HLAVA V
 DOKLAD O PŮVODU
 Článek 14
 Obecné podmínky
 Článek 15
 Postup pro vydání průvodního osvědčení EUR.1
 Článek 16
 Dodatečně vystavená průvodní osvědčení EUR.1
 Článek 17
 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1
 Článek 18
 Vydání průvodních osvědčení EUR.1 na základě dříve vydaného nebo vystaveného dokladu o původu
 Článek 19
 Odděleně vedené účetnictví
 Článek 20
 Podmínky pro vyhotovení prohlášení o původu
 Článek 21
 Schválený vývozce
 Článek 22
 Platnost dokladu o původu
 Článek 23
 Předkládání dokladů o původu
 Článek 24
 Osvobození od povinnosti předložit doklad o původu
 Článek 25
 Podpůrné dokumenty
 Článek 26
 Uchovávání dokladů o původu a podpůrných dokumentů


text:
Článek 27
 Rozpory a formální chyby
 Článek 28
 Částky vyjádřené v eurech
 HLAVA VI
 METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 29
 Správní spolupráce
 Článek 30
 Ověřování dokladů o původu
 Článek 31
 Řešení sporů
 Článek 32
 Sankce
 Článek 33
 Svobodná pásma
 HLAVA VII
 CEUTA A MELILLA
 Článek 34
 Působnost dodatku
 Článek 35
 Zvláštní podmínky
 HLAVA VIII
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 36
 Změny dodatku
 Seznam příloh
 Příloha I:
 Úvodní poznámky k seznamu v příloze II
 Příloha II:
 Seznam opracování nebo zpracování, která musí být provedena na nepůvodních materiálech, aby zpracovaný produkt mohl získat status původu
 Příloha III:
 Vzory průvodního osvědčení EUR.1 a žádost o průvodní osvědčení EUR.1
 Příloha IV:
 Znění prohlášení o původu
 Společná prohlášení
 Společné prohlášení o Republice San Marino
 Společné prohlášení o přezkumu pravidel původu obsažených v dodatku o definici pojmu „původní produkty“ či „produkty pocházející z“ a o metodách správní spolupráce
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Definice
 Pro účely tohoto dodatku se rozumí
 a)
 „výrobou“ každé opracování nebo zpracování, včetně sestavování nebo specifických procesů;
 b)
 „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které se používají při výrobě produktu;
 c)
 „produktem“ nebo „výrobkem“ vyráběný produkt nebo výrobek, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
 d)
 „zbožím“ materiál a produkty nebo výrobky;
 e)
 „celní hodnotou“ hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994;
 f)
 „cenou ze závodu“ cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci ve smluvní straně, v jehož podniku se provádí poslední opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu po odečtení případných vnitrostátních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;
 g)
 „hodnotou materiálů“ celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v okamžiku dovozu, a není-li známa nebo nelze-li ji zjistit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve vyvážející straně;
 h)
 „hodnotou původního materiálu“ hodnota tohoto materiálu podle definice v písmeni g) použité obdobně;
 i)
 „přidanou hodnotou“ cena ze závodu po odečtení celní hodnoty každého z obsažených materiálů, které pocházejí z jiné smluvní strany, u nichž se použije kumulace, nebo pokud není celní hodnota známa nebo ji nelze zjistit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve vyvážející straně;
 j)
 „kapitolami“ a „čísly“ kapitoly a čísla (čtyřmístné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží (v tomto dodatku dále jen „harmonizovaný systém“ nebo „HS“);
 k)
 „zařazením“ zařazení produktu nebo materiálu pod určité číslo;
 l)
 „zásilkou“ produkty, které buď zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo které jsou přepravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, a pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury;
 m)
 „územím“ území včetně teritoriálních vod;
 n)
 „smluvní stranou“ jeden, několik nebo všechny státy Evropské unie, Evropská unie nebo Andorra;
 o)
 „celními orgány“ pro Evropskou unii každý celní orgán členských států Evropské unie.
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ ČI „PRODUKTY POCHÁZEJÍCÍ Z“
 Článek 2
 Obecné podmínky
 Pro účely provádění čl. 11 odst. 1 dohody se za produkty pocházející z některé smluvní strany (původní produkty) považují:
 a)
 produkty zcela