text:
místě působení zatížení (tj. v bodě spojení) a další kloub v přiměřené
 vzdálenosti.
 2.2. Frekvence při zkoušce nesmí být větší než 35 Hz. Zvolená frekvence musí
 mít dostatečný odstup od rezonančních frekvencí zkušebního zařízení,
 včetně zkoušeného vzorku. Při asynchronní zkoušce musí být rozdíl mezi
 frekvencemi obou složek zatížení přibližně 1 %, nejvýše 3 %.
 U spojovacích zařízení vyrobených z oceli je počet zatěžovacích cyklů 2 x
 106. U spojovacích zařízení vyrobených z jiných materiálů než z oceli
 může být zapotřebí větší počet zatěžovacích cyklů. Přítomnost trhlin se
 zjišťuje v průběhu zkoušky kapilární metodou s barevnou indikací nebo
 jinou rovnocennou metodou.
 2.3. U zkoušek s pulzujícím zatížením se hodnota zkušebního zatížení
 pohybuje mezi maximálním zatížením a nižším, minimálním zatížením,
 jež nesmí být větší než 5 % maximálního zatížení, není-li zvláštními
 požadavky na zkoušení stanoveno jinak.
 2.4. U statických zkoušek, s výjimkou zvláštních zkoušek požadovaných podle
 bodu 3.2.3 této přílohy, musí zkušební zatížení působit plynule a rychle
 a musí se udržovat po dobu nejméně 60 sekund.
 2.5. Spojovací zařízení nebo části se při zkoušce zpravidla připevňují ke
 zkušebnímu zařízení co nejtužším způsobem a ve skutečné poloze, v které
 budou užívána na vozidle. Použijí se připevňovací zařízení určená
 výrobcem nebo žadatelem o schválení; jedná se o zařízení, která jsou
 určena k připevnění spojovacího zařízení na vozidlo a/nebo která mají
 shodné mechanické vlastnosti.
 2.6. Spojovací zařízení nebo části je nutno zkoušet ve stavu, v jakém jsou
 určena k použití v silničním provozu. Avšak na přání výrobce a se
 souhlasem technické zkušebny mohou být pružné členy odpojeny, jestliže
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/109
 je to nezbytné s ohledem na postup zkoušky a nezpůsobí-li tento postup
 zkreslení výsledku zkoušky oproti skutečným podmínkám.
 Pružné členy, které se vlivem tohoto zrychleného postupu zkoušky
 přehřály, mohou být v průběhu zkoušky nahrazeny. Zkušební zatížení
 může být aplikováno pomocí zvláštních zařízení prostých vůle.
 3. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA ZKOUŠENÍ
 3.1. Spojovací koule s držákem
 3.1.1. U mechanických spojovacích zařízení s koulí se rozeznávají tyto druhy:
 i) spojovací koule z jednoho kusu, včetně zařízení s nezaměnitelnými
 snímatelnými spojovacími koulemi (viz obrázky 20a a 20b),
 ii) spojovací koule skládající se z více částí, které lze odmontovat (viz
 obrázky 20c, 20d a 20e),
 iii) držáky pro spojovací koule bez namontované koule (viz obrázek 20f).
 ---pagebreak--- L 373/110 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 a Držák a spojovací koule z jednoho kusu
 b U tohoto typu lze kouli odstranit ručně: například montáž
 s upínadlem bajonetového typu
 c Držák s koulí, kterou lze odstranit pomocí nářadí
 d Držák s koulí s podpěrou; upevnění například pomocí
 šroubů třídy A50
 e Držák s koulí a připevňovací částí; spojení pomocí
 nářadí
 f Držák bez koule
 Obrázek 20 – Uspořádání držáků pro spojovací koule
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/111
 3.1.2. Základní zkouškou je zkouška na únavu. Zkušebním vzorkem je spojovací
 koule, dřík k této kouli a připevňovací části potřebné k montáži na
 vozidlo. Spojovací koule a držák se tuhým způsobem a ve skutečné
 poloze, v níž má být používána, připevní ke zkušebnímu zařízení


text:
umožňujícímu vytvářet střídavé zatížení.
 3.1.3. Polohu bodů připevnění spojovací koule a držáku určí výrobce vozidla
 (viz bod 5.3.2. tohoto předpisu).
 3.1.4. Zařízení předaná ke zkoušce musí mít všechny části a konstrukční detaily,
 které mohou ovlivnit pevnostní vlastnosti (např. desku pro elektrický
 konektor, případné značení atd.). Zkušební vzorek musí obsahovat
 všechny části, včetně bodů ukotvení nebo připevnění k vozidlu.
 Geometrická poloha spojovací koule a bodů připevnění spojovacího
 zařízení vůči vztažné přímce musí být určena výrobcem vozidla a uvedena
 ve zkušebním protokolu. Na zkušebním zařízení musí být reprodukovány
 všechny relativní polohy bodů ukotvení vzhledem ke vztažné přímce,
 o které je výrobce tažného vozidla povinen dodat výrobci tažného zařízení
 všechny potřebné informace.
 3.1.5. Vzorek namontovaný na zkušebním zařízení se podrobí zkoušce
 střídavým zatěžováním působícím na spojovací kouli pod úhlem
 znázorněným na obrázcích 21 nebo 22.
 Směr úhlu při zkoušce musí být určen svislým vztahem mezi vodorovnou
 vztažnou přímkou procházející středem koule a vodorovnou přímkou
 procházející nejvýše položeným z nejbližších bodů připevnění
 spojovacího zařízení, měřeno ve vodorovné rovině, k příčné svislé rovině
 procházející středem koule. Je-li přímka bodu připevnění nad vodorovnou
 vztažnou přímkou, provede se zkouška při úhlu α = +15°±1°, a je-li pod
 touto čarou, provede se zkouška při úhlu α = -15°±1° (viz obrázek 21).
 Body připevnění, které mají být vzaty v úvahu při určení úhlu pro zkoušku
 a které přenášejí hlavní tažné síly na strukturu tažného vozidla, musí
 odpovídat úhlům udaným výrobcem vozidla.
 Tento úhel je zvolen tak, aby se bralo v úvahu svislé statické a dynamické
 zatížení a může být použit jen do přípustného statického svislého zatížení
 nejvýše:
 S = 120 x D [N]
 Je-li statické svislé zatížení větší než výše uvedený výpočet, musí být úhel
 za obou podmínek zvětšen na 20°.
 Při dynamické zkoušce se použije zkušební zatížení:
 F = ±0,6 D
 hs res
 3.1.6. Jednotlivé druhy spojovacích zařízení (viz bod 3.1.1 této přílohy) se
 zkoušejí těmito způsoby:
 ---pagebreak--- L 373/112 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 3.1.6.1. Spojovací koule z jednoho kusu, včetně zařízení s nezaměnitelnými
 snímatelnými spojovacími koulemi (viz obrázky 20a a 20b).
 3.1.6.1.1. Pevnostní zkouška zařízení znázorněných na obrázcích 20a a 20b se
 provede podle požadavků bodu 3.1.5.;
 Poznámka: Přímka rovnoběžná se vztažnou přímkou probíhá středem nejvyššího
 a nejbližšího bodu pro montáž držáku na vozidlo – viz bod 3.1.5. přílohy 6.
 Obrázek 21 – Úhly působení zkušebního zatížení
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/113
 Poznámka:
 Směr střídavého zkušebního zatížení Fhs res v závislosti na umístění vodorovné
 vztažné střednice koule ve vztahu k přímce rovnoběžné s touto vztažnou přímkou –
 viz obrázek 21.
 Obrázek 22 – Úhly působení zkušebního zatížení
 3.1.6.2. Spojovací koule skládající se z částí, které lze odmontovat.
 Rozeznávají se tyto kategorie:
 a) držák a spojovací koule (viz obrázek 20c),
 b) držák a spojovací koule s podpěrou (viz obrázek 20d),
 c) držák se snímatelnou spojovací koulí (viz obrázek 20e),
 d) držák bez spojovací koule (viz obrázek 20f).
 3.1.6.2.1. Pevnostní zkouška zařízení znázorněných na obrázcích 20c až 20f se
 provede podle požadavků bodu 3.1.5. Ve zkušebním protokolu se uvedou
 rozměry e a f,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
jež mohou mít výrobní toleranci ±5.
 Zkouška držáku (viz obrázek 20f) se provede s namontovanou spojovací
 koulí (na podpěře). V úvahu se berou pouze výsledky, které se vztahují
 k držáku mezi body jeho připevnění a povrchem, k němuž je
 přimontována podpěra spojovací koule.
 Výrobní přípustná odchylka rozměrů e a f je ±5 mm. Tyto rozměry určí
 výrobce spojovacího zařízení.
 3.1.6.3. Spojovací zařízení s proměnlivými rozměry e a f pro snímatelné
 a zaměnitelné spojovací koule – viz obrázek 22.
 ---pagebreak--- L 373/114 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 3.1.6.3.1. Pevnostní zkoušky těchto držáků se provedou podle požadavků bodu
 3.1.5.
 3.1.6.3.2. Jestliže se výrobce a schvalovací orgán nebo technická zkušebna
 dohodnou na uspořádání, které je nejméně příznivé, postačí zkouška
 tohoto jediného uspořádání.
 V ostatních případech se musí odzkoušet několik poloh koule
 zjednodušeným zkušebním programem podle bodu 3.1.6.3.3.
 3.1.6.3.3. Při zjednodušeném zkušebním programu se hodnota f stanoví v intervalu
 mezi hodnotou f
 min
 a hodnotou fmax, která nesmí být větší než 100 mm.
 Vzdálenost mezi koulí a podpěrou emax musí být 130 mm. S cílem
 prověřit veškeré možné polohy koule v poli daném vodorovnou
 vzdáleností od povrchu připevnění a svislým intervalem f (fmin až fmax),
 zkoušejí se dvě zařízení:
 i) jedno s koulí v horní poloze (fmax) a
 ii) jedno s koulí v dolní poloze (fmin).
 Úhel působení zkušebního zatížení bude kladný nebo záporný v závislosti
 na vztahu vodorovné vztažné střednice koule k rovnoběžné přímce
 procházející nejvyšším a nejbližším připevňovacím bodem spojovacího
 zařízení. Úhly, které mají být použity, jsou znázorněny na obrázku 22.
 3.1.7. V případě, kdy jsou snímatelné sestavy koulí připevněny pomocí
 upevňovacích zařízení jiných než šroubů, například pružinovými
 svorkami, a kdy aspekt spojovacího zařízení s mechanickým tvarovým
 spojem není v průběhu dynamické zkoušky ověřován, musí být zařízení
 podrobeno statické zkoušce působící na kouli nebo na spojovací zařízení
 s mechanickým tvarovým spojem v příslušném směru. Tam, kde spojovací
 zařízení s mechanickým tvarovým spojem udržuje kouli ve svislé poloze,
 musí v rámci statické zkoušky působit vzestupná svislá síla na kouli
 rovnající se hodnotě „D“. Tam, kde spojovací zařízení s mechanickým
 tvarovým spojem udržuje kouli pomocí příčné vodorovné konstrukce,
 musí v rámci statické zkoušky působit v tomto směru síla rovnající se
 0,25 D. Spojovací zařízení s mechanickým tvarovým spojem nesmí selhat
 a nesmí dojít ke zprohýbání, které by mohlo mít pravděpodobně
 nepříznivý vliv na jeho funkci.
 3.1.8. Body připojení u druhotného spojovacího zařízení uvedené v bodě 1.5.
 přílohy 5 musí snést vodorovné statické zatížení rovnající se 2D
 s maximem 15 kN. V případě samostatného bodu připojení pro lanko
 rozpojovací brzdy musí tento bod snést vodorovné statické zatížení
 rovnající se D.
 3.2. Spojovací hlavice
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/115
 3.2.1. Základní zkouškou je zkouška na únavu se střídavým zkušebním
 zatížením, po níž následuje statická zkouška (zkouška zdviháním)
 stejného zkušebního vzorku.
 3.2.2. Při dynamické zkoušce spojovací hlavice se použije spojovací koule třídy
 A dostatečné pevnosti. Na zkušebním zařízení musí být spojovací hlavice
 a spojovací koule uspořádány podle pokynů výrobce a rovněž způsobem,
 který odpovídá jejich připevnění na vozidle při běžném provozu. Není


text:
přípustné, aby vedle zkušebního zatížení působily na vzorek další síly.
 Zkušební zatížení se aplikuje podél přímky procházející středem koule
 a skloněné směrem dozadu dolů pod úhlem 15° (viz obrázek 23). Při
 zkoušce na únavu se na zkušební vzorek působí zkušebním zatížením:
 Fhs res w = ±0,6 D
 Pokud maximální přípustné statické svislé zatížení S přesáhne 120 D,
 musí se úhel při zkoušce zvýšit na 20°.
 Obrázek 23 – Dynamická zkouška
 3.2.3. Musí se též provést statická zkouška oddělení. Spojovací koule použitá při
 této zkoušce musí mít průměr 49,00 až 49,13 mm, aby představovala
 opotřebenou spojovací kouli. Síla Fa působí kolmo na příčnou i podélnou
 střední osu spojovací hlavice a plynule a rychle se zvýší na hodnotu:
 Fa = g(C+ S/1000) kN,
 na níž se pak udržuje po dobu 10 sekund.
 ---pagebreak--- L 373/116 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Spojovací hlavice se nesmí od koule oddělit a na jejích součástech nesmí
 vzniknout trvalá deformace, která by mohla nepříznivě ovlivnit její
 funkční způsobilost.
 3.3. Zařízení pro připojení oje a připevňovací mezičleny
 3.3.1. Zkušební vzorek se podrobí zkoušce na únavu. Spojovací zařízení musí
 mít všechny připevňovací části potřebné k jeho montáži na vozidlo.
 Všechna zařízení, která jsou namontována mezi zařízení pro připojení oje
 a rám vozidla (tj. připevňovací mezičleny), se musí zkoušet stejnými
 silami jako spojovací zařízení. Při zkoušení připevňovacích mezičlenů
 určených pro normalizovaná zařízení pro připojení oje se aplikuje svislé
 zatížení v takové vodorovné vzdálenosti od svislé roviny procházející
 body připevnění, jaká odpovídá poloze odpovídajícího normalizovaného
 spojovací zařízení.
 3.3.2. Zařízení pro připojení oje určená pro výkyvné oje (S=0)
 Dynamická zkouška se provede s vodorovným střídavým zatížením
 velikosti F = ±0,6 D působícím podél přímky, která je rovnoběžná
 hw
 s vozovkou, ve střední podélné rovině tažného vozidla a která prochází
 středem spojovacího čepu.
 3.3.3. Zařízení pro připojení oje určená pro přívěsy s nápravami uprostřed (S>0).
 3.3.3.1. Přívěsy s nápravami uprostřed o hmotnosti do 3,5 t včetně:
 Zařízení pro připojení oje určená k připojení přívěsů s nápravami
 uprostřed o hmotnosti do 3,5 t včetně se zkoušejí stejným způsobem jako
 spojovací koule s držáky popsané v bodě 3.1 této přílohy.
 3.3.3.2. Přívěsy s nápravami uprostřed o hmotnosti větší než 3,5 t:
 Vzorek se podrobí asynchronní zkoušce na únavu se zkušebním zatížením
 působícím ve vodorovném a svislém směru. Vodorovné zatížení působí
 podél přímky, která je rovnoběžná s vozovkou, ve střední podélné rovině
 tažného vozidla a prochází středem spojovacího čepu. Svislé zatížení bude
 kolmé na vodorovné zatížení a bude působit po podélné střednici
 spojovacího čepu.
 Na zkušebním zařízení musí být zařízení pro připojení oje a oko oje
 uspořádána podle montážního návodu výrobce způsobem, který odpovídá
 jejich předpokládanému připevnění na vozidle.
 Použijí se tato zkušební zatížení:
 TABULKA 14 – Zkušební zatížení
 Zkušební zatížení Střední hodnota (kN) Amplituda (kN)
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/117
 Vodorovné zatížení 0 ±0,6Dc (viz pozn.)
 Svislé zatížení S x g/1000 ±0,6V (viz pozn.)
 Poznámka: V případě spojovacích zařízení pro vybrané oje třídy T musí být tyto
 hodnoty sníženy na ±0,5Dc a ±0,5V.
 Svislá a vodorovná složka mají sinusový tvar


text:
a působí asynchronně, přičemž rozdíl
 mezi jejich frekvencemi musí být od 1 % do 3 %.
 3.3.4. Statická zkouška uzávěru spojovacího čepu
 U zařízení pro připojení oje je též třeba zkoušet uzavření a všechna
 zajišťovací zařízení statickou silou velikosti 0,25 D působící ve směru
 otevírání. Při zkoušce nesmí dojít k otevření uzávěru a k poškození.
 U válcových spojovacích čepů postačuje zkušební síla 0,1 D.
 3.4. Oka ojí
 3.4.1. Oka ojí se podrobují stejným dynamickým zkouškám jako zařízení pro
 připojení oje. Oka ojí určená pouze pro přívěsy s výkyvnými ojemi, které
 dovolují volný pohyb ve svislé rovině, se zkoušejí se střídavým zatížením,
 jak je popsáno v bodě 3.3.2. Oka ojí určená též pro přívěsy s nápravami
 uprostřed se v případě přívěsů hmotnosti C do 3,5 t včetně zkoušejí
 stejným způsobem jako spojovací hlavice ke spojovacím koulím
 (bod 3.2.) a stejným způsobem jako zařízení pro připojení oje
 (bod 3.3.3.2.) v případě přívěsů s nápravami uprostřed o hmotnosti C větší
 než 3,5 t.
 3.4.2. Toroidální oka třídy L musí být zkoušena stejně jako normalizovaná oka
 ojí.
 3.4.3. Oka ojí se musí zkoušet takovým způsobem, aby střídavé zatížení
 působilo na části, kterými je oko oje připevněno k oji. Všechny pružné
 mezičleny musí být zablokovány.
 3.5. Spojovací zařízení pomocí háku
 3.5.1. Spojovací zařízení pomocí háku třídy K musí vyhovět dynamické zkoušce
 uvedené v bodě 3.5.2 této přílohy.
 3.5.2. Dynamická zkouška:
 3.5.2.1. Dynamická zkouška s pulzujícím zatížením se provádí na toroidálních
 okách třídy L a spojovacím zařízení namontovaném tak, jako by bylo
 namontované na vozidle, se všemi nezbytnými částmi pro montáž na
 vozidle. Avšak se souhlasem schvalovacího orgánu nebo technické
 zkušebny mohou být pružné členy odpojeny.
 ---pagebreak--- L 373/118 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 3.5.2.2. U spojovacího zařízení pomocí háku určeného pro použití u přívěsů
 s výkyvnými ojemi, kde svislé zatížení působící na spojovací zařízení S je
 nulové, působí zkušební zatížení vodorovně a simuluje sílu v tahu na háku
 v rozmezí 0,05 D a 1,00 D.
 3.5.2.3. U spojovacího zařízení pomocí háku určeného pro použití u přívěsů
 s nápravami uprostřed bude zkušební zatížení představovat výslednici
 vodorovného a svislého zatížení na spojovací zařízení a bude působit pod
 úhlem -α, tj. zepředu shora dozadu dolů (viz obrázek 21), rovnajícím se
 vypočtenému úhlu výslednice mezi vodorovným a svislým zatížením na
 spojovací zařízení. Zatížení Fhs res se vypočítá takto:
 9,81S
 F hs res = F 2 h + F 2 s kde F h = D c a F s = .+ 0,8 V
 1000
 3.5.2.4. Zatížení se bude pohybovat mezi 0,05 Fhs res a 1,00 Fhs res.
 3.5.3. Statická zkouška zajišťovacího zařízení
 U spojovacích zařízení pomocí háku je též třeba zkoušet uzavření
 a všechna zajišťovací zařízení statickou silou velikosti 0,25 D působící
 ve směru otevírání. Při zkoušce nesmí dojít k otevření uzávěru
 a k poškození.
 3.6. Oje
 3.6.1. Oje se zkoušejí stejným způsobem jako oka ojí (viz bod 3.4.). Schvalovací
 orgán nebo technická zkušebna může od zkoušky na únavu upustit,
 jestliže jednoduchá konstrukce určité části umožňuje ověřit její pevnost
 teoreticky. Konstrukční zatížení pro teoretické ověření pevnosti oje
 přívěsu


text:
s nápravami uprostřed o hmotnosti C do 3,5 t včetně se převezme
 z normy ISO 7641/1:1983. Konstrukční zatížení pro teoretické ověření
 pevnosti ojí pro přívěsy s nápravami uprostřed o hmotnosti C větší než
 3,5 t se vypočítá podle vztahu:
 F = (g x S/1000) + V
 sp
 kde amplituda síly V je udána v bodě 2.11.4. tohoto předpisu.
 Pro přívěsy o celkové hmotnosti C větší než 3,5 t se berou v úvahu
 přípustné hodnoty namáhání na základě konstrukčního zatížení podle
 bodu 5.3. normy ISO 7641/1:1983. V případě prohnutých ojí
 (např. tvaru S) a ojí plných přívěsů se bere v úvahu vodorovná složka síly
 Fhp = 1,0 x D.
 3.6.2. U ojí plných přívěsů s volným pohybem ve svislé rovině se vedle zkoušek
 na únavu nebo teoretického ověření pevnosti musí ověřit odolnost ve
 vzpěru buď teoretickým výpočtem s konstrukčním zatížením 3,0 x D,
 nebo zkouškou na vzpěr se zatížením 3,0 x D. Při výpočtu musí přípustná
 namáhání odpovídat bodu 5.3. normy ISO 7641/1:1983.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/119
 3.6.3. V případě řízených náprav je nutno ověřit pevnost v ohybu buď výpočty,
 nebo zkouškou ohybem. Působí se vodorovnou boční statickou silou
 ve středu místa spojení. Velikost této síly se volí tak, aby okolo středu
 přední nápravy vznikl moment velikosti 0,6 x Av x g (kNm). Přípustná
 namáhání musí odpovídat bodu 5.3 normy ISO 7641/1:1983.
 Avšak v případě, kdy řízené nápravy tvoří dvojitou, tandemovou jednotku
 (řízený podvozek) musí být tento moment zvýšen na 0,95 x Av x g (kNm).
 3.7. Točnice
 3.7.1. Základními pevnostními zkouškami jsou dynamická zkouška a statická
 zkouška (zkouška zdviháním). Točnice určené k nucenému řízení návěsů
 se podrobují doplňkové statické zkoušce (zkoušce ohybem). Při
 zkouškách musí být točnice opatřena všemi částmi potřebnými k jejímu
 připevnění na vozidlo. Způsob namontování musí být totožný se
 způsobem, který se pak použije na vozidle. Použití metody výpočtu jako
 alternativy fyzické zkoušky není přípustné.
 3.7.2. Statické zkoušky
 3.7.2.1. U normalizovaných točnic konstruovaných ke spojení s řídicím klínem
 nebo podobným zařízením pro nucené řízení návěsů (viz bod 2.7 tohoto
 předpisu) se musí ověřit dostatečná pevnost statickou zkouškou ohybem
 v pracovním rozsahu zařízení pro nucené řízení za současného působení
 zatížení působícího na točnici. Maximálním přípustným zatížením točnice
 U se působí svisle na spojovací zařízení v jeho provozní poloze
 prostřednictvím tuhé desky dostatečně velké, aby zařízení úplně překryla.
 Výslednice působícího zatížení musí procházet středem vodorovného
 kloubového uložení točnice.
 Současně se působí na vodicí plochy pro návěsný čep vodorovnou příčnou
 silou představující sílu potřebnou k nucenému řízení návěsu. Velikost této
 síly a směr, ve kterém působí, se volí tak, aby okolo osy návěsného čepu
 vznikl moment velikosti 0,75m x D. Moment se vyvodí silou působící na
 rameni páky dlouhém 0,5 ± 0,1 m. Připouští se trvalá plastická deformace
 do 0,5 % všech jmenovitých rozměrů. Při zkoušce nesmějí vzniknout
 trhliny.
 3.7.2.2. Všechny točnice se musí podrobit statické zkoušce zdviháním. Při
 zdvihací síle velikosti do Fa = g.U nesmí dojít k většímu trvalému ohybu
 desky točnice než 0,2 % její šířky.
 ---pagebreak--- L 373/120 CS Úřední věstník


text:
Evropské unie 27.12.2006
 U normalizovaných točnic třídy G50 a u srovnatelných točnic pro stejný
 průměr návěsného čepu nesmí působením zdvihací síly Fa = g x 2,5
 U dojít k oddělení návěsného čepu od točnice. U nenormalizovaných
 točnic s průměrem návěsného čepu větším než 50 mm, například točnice
 s návěsným čepem o průměru 90 mm, musí být zdvihací síla: Fa = g x 1,6
 U s minimální hodnotou 500 kN.
 Tato síla se vyvodí pákou, jejíž jeden konec dosedá na desku točnice
 a druhý konec ve vzdálenosti 1,0 m až 1,5 m od osy návěsného čepu se
 zdvihá – viz obrázek 24.
 Rameno páky musí svírat se směrem vstupu návěsného čepu do točnice
 úhel 90°. Zkouška se provede pro nejméně příznivý případ, je-li jasně
 patrný. Není-li snadné nejméně příznivý případ určit, rozhodne
 schvalovací orgán nebo technická zkušebna, z které strany se zkouška
 provede. Provádí se pouze jedna zkouška.
 Pohled zezadu
 Obrázek 24 – Zkouška točnic zdviháním
 3.7.3. Dynamická zkouška
 Točnice se na zkušebním zařízení podrobí střídavému namáhání
 (asynchronní dynamické zkoušce) za současného působení vodorovného
 střídavého zatížení a svislého pulzujícího zatížení.
 3.7.3.1. U točnic, které nejsou určeny k nucenému řízení návěsů, se použijí tato
 zatížení:
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/121
 vodorovné: Fhw = ±0,6 x D
 svislé: FsO = g x 1,2 U
 FsU = g x 0,4 U
 Obě tato zatížení působí ve střední podélné rovině vozidla, přičemž obě
 síly FsO a FsU procházejí středem kloubového uložení točnice.
 Svislé zatížení Fs se střídavě mění mezi krajními hodnotami +g x 1,2 U
 a +g x 0,4 U, a vodorovné zatížení mezi ±0,6 D.
 3.7.3.2. U točnic určených k nucenému řízení návěsů se použijí tato zatížení:
 vodorovné: Fhw = ±0,675 D
 svislé: FsO a FsU jako v bodě 3.7.3.1.
 Přímky, v nichž tato zatížení působí, jsou uvedeny v bodě 3.7.3.1.
 3.7.3.3. Při dynamických zkouškách točnic se mezi desku točnice a desku návěsu
 musí nanést vhodné mazivo, aby byl zajištěn součinitel tření nejvýše F =
 0,15.
 3.8. Základní desky točnic
 Dynamické zkoušky točnic popsané v bodě 3.7.3. a statické zkoušky
 popsané v bodě 3.7.2. se musí též aplikovat na základní desky točnic.
 U základních desek postačí zkouška zdviháním jen na jedné straně.
 Zkouška musí vycházet ze stanovené maximální montážní výšky točnice,
 ze stanovené maximální konstrukční šířky a ze stanovené minimální
 konstrukční délky základní desky. Tato zkouška není nutná, jestliže se
 základní deska liší od konstrukce, která již byla vyzkoušena, pouze menší
 šířkou a/nebo větší délkou a menší celkovou výškou. Použití metody
 výpočtu jako alternativy fyzické zkoušky není přípustné.
 3.9. Návěsné čepy návěsů
 3.9.1. Vzorek se na zkušebním zařízení podrobí dynamické zkoušce střídavým
 namáháním. Zkouška návěsného čepu nesmí být spojena se zkouškou
 točnice. Při zkoušce musí zatížení působit také na připevňovací prvky
 potřebné k montáži návěsného čepu na návěs. Použití metody výpočtu
 jako alternativy fyzické zkoušky není přípustné.
 3.9.2. Při dynamické zkoušce se na návěsný čep v provozní poloze aplikuje
 střídavé vodorovné zatížení Fhw = ±0,6 D.
 Přímka, v níž toto zatížení působí, prochází středem nejmenšího průměru
 válcové části návěsného čepu,


text:
který se u třídy H50 rovná 50,8 mm (viz
 příloha 5, obrázek 18).
 ---pagebreak--- L 373/122 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 7
 MONTÁŽ A ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 1. Montáž a zvláštní požadavky
 1.1. Montáž spojovacích koulí s držákem
 1.1.1. Spojovací koule s držákem musí být namontovány na vozidlo
 kategorie M1, M2 (s maximální přípustnou hmotností menší než 3,5 t)
 a kategorie N1 1 takovým způsobem, aby byly splněny požadavky na
 volný prostor okolo spojovacího zařízení a na jeho rozměry výšky podle
 obrázku 25. Výška musí být měřena za podmínek naložení vozidla
 uvedených v dodatku 1 k této příloze.
 Tento požadavek se nevztahuje na terénní vozidla kategorie G definovaná
 v příloze 7 Souhrnné rezoluce o konstrukci vozidel (R.E.3)(dokument
 TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).
 1.1.1.1. Volný prostor okolo spojovacích koulí znázorněný na obrázcích 25a a 25b
 může být vyplněn vybavením, které se nedemontuje, například rezervním
 kolem, pokud vzdálenost od středu koule ke svislé rovině v nejzazším
 bodě uvedeného vybavení nepřesáhne 300 mm. Vybavení musí být
 namontováno tak, aby umožňovalo přiměřený přístup pro uživatele při
 spojování a rozpojování bez nebezpečí úrazu a omezení pohyblivosti
 spojovacího zařízení.
 1.1.2. Ke spojovacím koulím s držákem je výrobce vozidla povinen dodat návod
 pro montáž a uvést, zda je v místě připevnění nutné vyztužení.
 1.1.3. Spojovací kouli musí být možno připojit a odpojit, jestliže podélná osa
 spojovací koule vzhledem ke střednici spojovací koule s držákem:
 je otočena ve vodorovné rovině o 60° doprava nebo doleva, (β = 60°, viz
 obrázek 25);
 je otočena ve svislé rovině o 10° nahoru nebo dolů (α = 10°, viz
 obrázek 25);
 je axiálně natočena o 10° směrem doprava nebo doleva.
 1
 Viz definice v předpisu č. 13, který tvoří přílohu Dohody o přijetí jednotných technických pravidel
 pro kolová vozidla, vybavení a části, které se mohou upevňovat nebo užívat na vozidlech,
 a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel z roku
 1958. Definice je též obsažena v příloze 7 Souhrnné rezoluce o konstrukci vozidel (R. E. 3) (dokument
 TRANS/ WP. 29/ 78/ Rev. 1/ Amend. 2).
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/123
 Volný prostor
 (viz bod 1.1.1.
 Svislá rovina na přílohy 7)
 zadním konci vozidla
 Základna
 Obrázek 25 (a) – Volný prostor okolo spojovací koule a výška – bokorys
 ---pagebreak--- L 373/124 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Volný prostor
 Svislá rovina na
 zadním konci
 vozidla
 Obrázek 25 (b) – Volný prostor okolo spojovací koule – půdorys
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/125
 1.1.4. Není-li přívěs spojen s tažným vozidlem, nesmí namontovaný držák
 a spojovací koule zakrývat místo určené pro montáž zadní tabulky
 poznávací značky nebo ovlivňovat viditelnost zadní tabulky poznávací
 značky tažného vozidla. Jestliže spojovací koule nebo jiné části přesto
 zakrývají zadní tabulku poznávací značky, musí být možné je odmontovat
 nebo seřídit bez použití nářadí s výjimkou například snadno ovladatelného
 (tj. silou nepřesahující 20 Nm) klíče, který je součástí výbavy vozidla.
 1.2. Montáž spojovacích hlavic
 1.2.1. Pro přívěsy maximální hmotnosti 3,5 t včetně jsou přípustné spojovací
 hlavice třídy B. Spojovací hlavice musí být namontovány


text:
tak, aby
 střednice zaoblené části, do níž koule zapadá, byla ve výšce 430 ± 35 mm
 nad vodorovnou rovinou, na které stojí kola přívěsu, je-li přívěs ve
 vodorovné poloze a má maximální přípustné zatížení nápravy.
 Za vodorovnou polohu se u obytných přívěsů a nákladních přívěsů
 pokládá vodorovná poloha podlahy nebo ložné plochy. U přívěsů, které
 tuto vztažnou plochu nemají (např. u přívěsů pro dopravu lodí a pod.), je
 výrobce přívěsu povinen určit příslušnou vztažnou přímku, kterou je
 vodorovná poloha definována. Požadavek týkající se výškové polohy se
 vztahuje pouze na přívěsy určené k připojení za vozidla podle
 bodu 1.1.1. této přílohy.
 V každém případě musí být vodorovná poloha určena v rozmezí ±1°.
 1.2.2. Se spojovacími hlavicemi musí být možno bezpečně manipulovat ve
 volném prostoru okolo spojovací koule podle obrázků 25a a 25b až do
 úhlu α = 25° a β = 60°.
 1.3. Montáž zařízení pro připojení oje a připevňovacích mezičlenů
 1.3.1. Montážní rozměry pro normalizovaná zařízení pro připojení oje:
 Mají-li být montována normalizovaná zařízení pro připojení oje, musí být
 na vozidle dodrženy montážní rozměry podle obrázku 15 a tabulky 10.
 1.3.2. Potřeba dálkově ovládaného spojovacího zařízení
 Pokud není možno splnit jeden nebo více z níže uvedených požadavků
 týkajících se snadné a bezpečné obsluhy (bod 1.3.3.), přístupnosti
 (bod 1.3.5.) nebo volného prostoru pro ruční páku (bod 1.3.6.), musí být
 použito zařízení pro dálkové ovládání popsané v bodě 12.3. přílohy 5.
 1.3.3. Snadná a bezpečná obsluha
 Zařízení pro připojení oje musí být namontována na vozidlo způsobem
 umožňujícím snadnou a bezpečnou obsluhu.
 Vedle funkcí otevření (a popřípadě uzavření) se požadavek snadné
 a bezpečné obsluhy týká též ověření polohy indikátoru uzavřené
 a zajištěné polohy spojovacího čepu (zrakem a hmatem).
 ---pagebreak--- L 373/126 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 V prostoru, kde musí stát osoba, která spojovací zařízení obsluhuje, musí
 být konstrukčním provedením vyloučena potenciálně nebezpečná místa
 jako např. ostré hrany, rohy atd., nebo musí být chráněna, aby nedošlo
 k poranění.
 Úniková cesta z tohoto prostoru nesmí být zúžena nebo přehrazena
 z žádné strany případnými namontovanými předměty.
 Obsluhující osobě nesmí v zaujetí vhodné polohy bránit zařízení proti
 podjetí.
 1.3.4. Minimální úhel pro připojení a odpojení
 Oko oje musí být možno připojit a odpojit, jestliže podélná osa oka oje
 vzhledem ke střednici hubice je zároveň otočena:
 vodorovně o 50° doprava nebo doleva;
 svisle o 6° nahoru nebo dolů;
 axiálně o 6° doprava nebo doleva.
 Tento požadavek se vztahuje též na spojení pomocí háku třídy K.
 1.3.5. Přístupnost
 Vzdálenost mezi středem spojovacího čepu a okrajem karoserie vozidla
 nesmí být větší než 550 mm. Pokud je vzdálenost větší než 420 mm, musí
 být spojovací zařízení vybaveno ovládacím mechanismem umožňujícím
 bezpečné ovládání na maximální vzdálenost 420 mm od vnější desky
 karoserie.
 Vzdálenost 550 mm však může být z prokazatelně oprávněných
 technických důvodů překročena, není-li narušeno snadné a bezpečné
 uvedení spojovacího zařízení pro připojení oje v činnost:
 i) na vzdálenost do 650 mm u vozidel se sklápěcí karoserií nebo se
 zařízením namontovaným vzadu;
 ii) na vzdálenost do 1 320 mm, je-li světlá výška nejméně 1 150 mm;
 iii) u vozidel


text:
pro dopravu automobilů s nejméně dvěma ložnými
 podlažími, u nichž se v běžném provozu přívěs neodpojuje od tažného
 vozidla.
 1.3.6. Volný prostor pro ruční páku
 S cílem bezpečně obsluhovat zařízení pro připojení oje musí být okolo
 ruční páky dostatečný volný prostor.
 Za dostatečný se pokládá prostor podle obrázku 26. Jsou-li k montáži na
 vozidlo určeny různé typy normalizovaných zařízení pro připojení oje,
 musí volný prostor zajišťovat splnění předepsaných podmínek i pro
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/127
 největší velikost spojovacích zařízení příslušné třídy uvedené v bodě 3
 přílohy 5.
 Obrázek 26 – Volný prostor pro ruční páku
 Uvedené rozměry přiměřeně platí i pro zařízení pro připojení oje s ručními pákami
 směřujícími dolů nebo s ručními pákami jiné konstrukce.
 Volný prostor musí být též zajištěn se zřetelem k předepsanému minimálnímu úhlu
 pro připojení a odpojení podle bodu 1.3.4. této přílohy.
 1.3.7. Prostor pro volný pohyb zařízení pro připojení oje
 Zařízení pro připojení oje namontované na vozidlo musí mít minimální
 vůli 10 mm vzhledem ke všem ostatním částem vozidla se zřetelem
 ke všem možným geometrickým polohám uvedeným v bodě 3 přílohy 5.
 Je-li k montáži na typ vozidla určeno více různých typů normalizovaných
 zařízení pro připojení oje, musí tato vůle zajišťovat splnění předepsaných
 podmínek i pro největší možné spojovací zařízení příslušné třídy podle
 bodu 3 přílohy 5.
 1.3.8. Přípustnost zařízení pro připojení oje se zvláštním kloubem pro otáčení ve
 svislé rovině – viz bod 3.4. přílohy 5.
 Spojovací zařízení s válcovým čepem, u nichž se zvláštním kloubem
 dosahuje pohyblivosti připojeného oka oje ve svislé rovině, jsou přípustné
 pouze v případech, kdy lze prokázat jejich technickou nezbytnost. Může
 tomu tak být například u zadních sklápěčů, kde hlava spojovacího zařízení
 musí být sklopná, nebo u spojovacích zařízení vozidel pro dopravu velmi
 ---pagebreak--- L 373/128 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 těžkých nákladů, u nichž je nutno použít válcový spojovací čep
 z pevnostních důvodů.
 1.4. Montáž ok ojí a ojí na přívěsy.
 1.4.1. Oje pro přívěsy s nápravami uprostřed, u nichž při maximální technicky
 přípustné hmotnosti přívěsu a rovnoměrném rozložení nákladu je svislé
 zatížení na oku oje přívěsu větší než 50 kg, musí mít výškově seřiditelné
 podpěrné zařízení.
 1.4.2. Při upevňování ok ojí a ojí na přívěsy s nápravami uprostřed s maximální
 hmotností C přesahující 3,5 t, mají-li více než jednu nápravu, musí mít
 tyto přívěsy zařízení pro rozložení hmotnosti na nápravy.
 1.4.3. Výkyvné oje musí být nad vozovkou. Po uvolnění z vodorovné polohy
 nesmí spadnout níže než 200 mm od vozovky. Viz též body 5.3. a 5.4.
 přílohy 5.
 1.5. Montáž točnic, základních desek a návěsných čepů na vozidla.
 1.5.1. Točnice třídy G50 se nesmějí montovat přímo na rám vozidla, pokud to
 není výrobcem vozidla povoleno. Tyto točnice musí být k rámu
 připevněny pomocí základní desky postupem podle montážního návodu
 výrobce vozidla a výrobce spojovacího zařízení.
 1.5.2. Návěsy musí mít podpěrné nohy nebo jiné zařízení, které umožňuje
 odpojení a parkování návěsu. Jsou-li návěsy vybaveny tak, že se spojovací
 zařízení, elektrické a brzdové systémy mohou spojit samočinně, musí mít
 návěsy podpěrné nohy,


text:
které se po připojení návěsu samočinně zdvihnou
 od vozovky.
 Tyto požadavky se nevztahují na návěsy určené pro zvláštní provoz, které
 se běžně odpojují pouze v dílně nebo při nakládání a vykládání ve
 vyhrazených provozních prostorách.
 1.5.3. Návěsný čep se musí připevnit k základní desce na návěsu podle návodu
 výrobce vozidla nebo výrobce návěsných čepů.
 1.5.4. Má-li návěs řídicí klíny, musí splňovat požadavky popsané v bodě 7.8.
 přílohy 5.
 ---pagebreak--- 27.12.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 373/129
 2. DÁLKOVÁ INDIKACE A OVLÁDÁNÍ
 2.1. Při montáži zařízení dálkové indikace a ovládání je nutné vzít v úvahu
 všechny příslušné požadavky uvedené v bodě 12 přílohy 5.
 ---pagebreak--- L 373/130 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Příloha 7 – Dodatek 1
 STAV NALOŽENÍ PRO MĚŘENÍ VÝŠKY SPOJOVACÍ KOULE
 1. Výška musí odpovídat údajům v bodě 1.1.1. přílohy 7.
 2. V případě vozidel 1/ kategorie M1 udává hmotnost vozidla, při níž bude
 tato výška měřena, výrobce vozidla a musí být uvedena ve formuláři
 sdělení (příloha 2). Hmotnost bude buď maximální přípustná hmotnost
 rozložená na nápravy podle pokynů výrobce vozidla, nebo hmotnost daná
 naložením vozidla v souladu s bodem 2.1. tohoto dodatku.
 2.1. Maximální provozní hmotnost je udávána výrobcem tažného vozidla (viz
 bod 6 formuláře sdělení, příloha 2); plus
 2.1.1. dvě hmotnosti po 68 kg umístěné na vnějších místech k sezení na každé
 řadě sedadel, kdy sedadla jsou nastavena do nejzazší polohy pro běžné
 řízení a cestování a s hmotností umístěnou:
 2.1.1.1. u původního vybavení spojovacími zařízeními a částmi předloženými ke
 schválení výrobcem vozidla přibližně v bodě umístěném 100 mm před
 bod „R“ u nastavitelných sedadel a 50 mm před bod „R“ u ostatních
 sedadel, přičemž bod „R“ je stanoven podle bodu 5.1.1.2. předpisu č. 14;
 nebo
 2.1.1.2. u spojovacích zařízení a částí předložených ke schválení nezávislým
 výrobcem a určených pro montáž jako náhradní díl přibližně v poloze
 sedící osoby.
 2.1.2. Kromě toho bude pro každou hmotnost 68 kg přidáno 7 kg na osobní
 zavazadla rovnoměrně rozložených v zavazadlovém prostoru vozidla.
 3. V případě vozidel 1/ kategorie N1 musí být hmotnost vozidla, při níž bude
 tato výška měřena:
 3.1. Maximální přípustná hmotnost rozložená na nápravy, jak je uvedeno
 výrobcem tažného vozidla (viz bod 6 formuláře sdělení, příloha 2).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003A0307(01)
 Úřední věstník L 064 , 07/03/2003 S. 0030 - 0035
 Dohodamezi Evropským společenstvím a Tureckou republikou o prekursorech a chemických látkách často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látekEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ (dále jen "Společenství")na jedné straně aTURECKÁ REPUBLIKA (dále jen "Turecko")na straně druhé(dále jen "smluvní strany"),V RÁMCI Úmluvy Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami podepsané ve Vídni dne 20. prosince 1988, dále jen "Úmluva z roku 1988",ROZHODNUTY zabránit nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek a bojovat proti ní, aby nedocházelo ke zneužívání prekursorů a chemických látek často používaných k takové výrobě;BEROUCE V ÚVAHU článek 12 Úmluvy z roku 1988;BEROUCE V ÚVAHU závěrečnou zprávu pracovní skupiny pro chemické výrobky CAFT (Chemical Action Task Force), která byla schválena v Londýně dne 15. července 1991 na hospodářské schůzce na nejvyšší úrovni skupiny G7, a vyjadřujíce souhlas s doporučením posílit mezinárodní spolupráci uzavíráním bilaterálních dohod mezi regiony a zeměmi, kterých se vývoz, dovoz a tranzit těchto chemických látek týká;PŘESVĚDČENY o tom, že v mezinárodním obchodu může docházet ke zneužívání dotyčných výrobků a že je nutno uzavírat a provádět dohody zakládající širokou spolupráci mezi dotyčnými regiony, zejména vytvořením spojovacího článku mezi kontrolou prováděnou při vývozu a kontrolou prováděnou při dovozu;POTVRZUJÍCE společný závazek vytvořit mechanismy pro pomoc a spolupráci mezi Tureckem a Společenstvím, zejména s ohledem na helsinské rozhodnutí uznávající Turecko jako kandidátskou zemi, s cílem zabránit zneužívání sledovaných látek k nedovoleným účelům, v souladu s obecnými zásadami a opatřeními přijatými na mezinárodní úrovni;UZNÁVAJÍCE, že tyto chemické látky jsou zároveň používány hlavně a nejčastěji k povoleným účelům a že nepřiměřené kontrolní postupy nesmí znesnadňovat mezinárodní obchod;SE ROZHODLY uzavřít dohodu s cílem zabránit zneužívání prekursorů a chemických látek často používaných k nedovolené výrobě omamných a psychotropních látek, a za tímto účelem byli jmenováni tito zplnomocnění zástupci:ZA EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ:ZA TURECKOU REPUBLIKU:KTEŘÍ se po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,DOHODLI TAKTO:Článek 1Oblast působnosti dohody1. Tato dohoda stanoví opatření k posílení správní spolupráce mezi smluvními stranami s cílem zabránit zneužívání látek často používaných k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, aniž je dotčeno uznání oprávněných zájmů obchodu a průmyslu.2. Za tímto účelem si smluvní strany vzájemně pomáhají, a to způsobem a za podmínek stanovených v této dohodě, zejména při:- sledování vzájemného obchodu s látkami uvedenými v odstavci 3 s cílem zabránit jejich zneužití k nedovoleným účelům,- poskytování správní pomoci, která zajistí náležité používání příslušných právních předpisů upravujících sledování obchodu s těmito látkami.3. Aniž jsou dotčeny případné změny, které mohou být přijaty v rámci pravomocí smíšené kontrolní skupiny podle článku 9, tato dohoda se použije pro chemické látky uvedené v příloze Úmluvy z roku 1988 ve znění pozdějších změn a označené dále jen jako "sledované látky".Článek 2Sledování obchodu1. Smluvní strany se z vlastního podnětu vzájemně radí a informují o každém podezření týkajícím se zneužití sledovaných látek k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, zejména v případě zásilek dodávaných v neobvyklém množství nebo za neobvyklých okolností.2. Pokud jde o sledované látky uvedené v příloze A


text: této dohody, okamžitě po vydání vývozního povolení a před odesláním zásilky zašle příslušný orgán vyvážející smluvní strany příslušnému orgánu dovážející smluvní strany opis vývozního povolení. Zvláštní informace se poskytnou v případě, kdy hospodářský subjekt je ve vyvážející zemi držitelem individuálního všeobecného povolení, které se vztahuje na vícenásobné vývozní operace.3. Pokud jde o sledované látky uvedené v příloze B této dohody, příslušný orgán vyvážející smluvní strany zašle opis vývozního povolení příslušnému orgánu dovážející smluvní strany a vývoz je povolen pouze tehdy, pokud k tomu dovážející smluvní strana dala svůj souhlas.4. Smluvní strany se zavazují, že si budou vzájemně a včas sdělovat všechny podrobnosti o využití poskytnutých informací nebo o opatřeních přijatých na základě tohoto článku.5. Při provádění výše uvedených kontrolních opatření musí být náležitě respektovány oprávněné zájmy obchodu. Zejména v případech uvedených v odstavci 3 musí dovážející smluvní strana odpovědět ve lhůtě 15 pracovních dnů od doručení sdělení, které vypracovala vyvážející smluvní strana. V případě nedoručení odpovědi v této lhůtě je dovozní povolení považováno za udělené. Zamítnutí žádosti o dovozní povolení musí být v této lhůtě písemně oznámeno vyvážející smluvní straně a musí být zdůvodněno.Článek 3Pozastavení zásilek1. Aniž je dotčeno případné použití technických represivních opatření, zásilky se pozastaví, pokud podle názoru některé smluvní strany existují dostatečné důvody se domnívat, že sledované látky mohou být zneužity k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, nebo pokud o to v případech uvedených v čl. 2 odst. 3 požádá dovážející smluvní strana.2. Smluvní strany spolupracují při vzájemném poskytování informací o domnělých operacích zneužívání látek.Článek 4Vzájemná správní pomoc1. Smluvní strany si z vlastního podnětu nebo na požádání vzájemně poskytují veškeré informace, aby zabránily zneužívání sledovaných látek k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, a prošetřují případy podezření ze zneužívání. V případě potřeby přijmou příslušná preventivní opatření k zabránění zneužití.2. Všem žádostem o poskytnutí informací nebo o přijetí preventivních opatření je nutné vyhovět v co nejkratší době.3. Žádosti o správní pomoc se vyřizují v souladu se zákony, předpisy a jinými právními nástroji dožádané smluvní strany.4. Řádně zmocnění úředníci jedné smluvní strany se mohou se souhlasem druhé smluvní strany a za podmínek stanovených touto druhou smluvní stranou účastnit šetření prováděného na území této druhé smluvní strany.5. Smluvní strany si vzájemně pomáhají za účelem usnadnění opatřování důkazů.6. Správní pomocí poskytovanou podle tohoto článku nejsou dotčeny právní předpisy upravující vzájemnou právní pomoc v trestních věcech; správní pomoc se rovněž nevztahuje na informace získané na základě výkonu pravomocí na žádost soudního orgánu, ledaže s tím tyto orgány souhlasí.7. Je možné si vyžádat informace o chemických látkách, které jsou často používány k nedovolené výrobě omamných nebo psychotropních látek, avšak které nespadají do oblasti působnosti této dohody.Článek 5Výměna informací a důvěrnost1. Veškeré informace sdělované v jakékoliv formě podle této dohody jsou důvěrné nebo určené pouze pro služební potřebu podle příslušných předpisů platných v jednotlivých smluvních stranách. Podléhají úřednímu tajemství a požívají ochrany, která se vztahuje na podobné informace podle příslušných právních nebo správních předpisů smluvní strany, která je získala, a příslušných předpisů platných pro orgány Společenství.2. Osobní údaje, neboli veškeré informace o osobě,


text: jejíž totožnost je uvedena nebo může být zjištěna, lze vyměňovat pouze v případech, kdy se smluvní strana, která je má převzít, zaváže zajistit ochranu těchto údajů způsobem alespoň rovnocenným způsobu ochrany používanému v takovém případě smluvní stranou, která tyto údaje může poskytnout. Za tímto účelem si smluvní strany navzájem sdělí informace o normách platných na jejich území, popřípadě rovněž o právních normách platných v členských státech Společenství.3. Použití informací získaných na základě této dohody v soudních nebo správních řízeních zahájených z důvodů nedodržení právních předpisů o sledovaných látkách uvedených v článku 3 se považuje za použití informací pro účely této dohody. Proto smluvní strany mohou ve svých protokolech, zprávách a svědeckých výpovědích, jakož i v soudním řízení a stíhání použít jako důkaz informace a dokumenty získané a konzultované v souladu s ustanoveními této dohody. Příslušný orgán, který poskytl tyto informace nebo umožnil přístup k těmto dokumentům, musí být o takovém použití uvědomen.4. Získané informace se použijí výhradně pro účely této dohody. Pokud jedna ze smluvních stran chce tyto informace použít k jiným účelům, musí k tomu získat předběžný písemný souhlas příslušného orgánu, který informace poskytl. Takové použití kromě toho podléhá omezením stanovených tímto orgánem.Článek 6Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc1. Pomoc může být odmítnuta nebo může být podmíněna splněním určitých podmínek nebo požadavků, pokud je smluvní strana toho názoru, že pomoc v rámci této dohody by:a) mohla ohrozit svrchovanost Turecka nebo některého členského státu Společenství, který byl požádán o poskytnutí pomoci podle této dohody;b) mohla ohrozit veřejný pořádek, bezpečnost nebo jiné základní zájmy, zejména v případech uvedených v čl. 5 odst. 2;c) znamenala porušení průmyslového, obchodního nebo profesního tajemství.2. Dožádaný orgán může pomoc odložit z důvodu, že zasahuje do probíhajícího vyšetřování, soudního stíhání nebo řízení. V takovém případě dožádaný orgán konzultuje s dožadujícím orgánem, zda lze pomoc poskytnout podle pravidel nebo za podmínek, které dožádaný orgán může požadovat.3. Pokud dožadující orgán požádá o pomoc, kterou by sám v případě stejné žádosti nebyl schopen poskytnout, uvede tuto skutečnost ve své žádosti. Pak je na dožádaném orgánu, aby rozhodl, jakým způsobem má na takovou žádost odpovědět.4. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 musí být rozhodnutí dožádaného orgánu a důvody tohoto rozhodnutí neprodleně sděleny dožadujícímu orgánu.Článek 7Technická a vědecká spolupráceSmluvní strany spolupracují při zjišťování nových způsobů zneužívání látek a při stanovení vhodných protiopatření, včetně technické spolupráce, jejímž cílem je posílit správní a represivní struktury v této oblasti a podpořit spolupráci s obchodem a průmyslem. Tato technická spolupráce se může týkat zejména pořádání školení a výměnných programů pro dotyčné úředníky.Článek 8Prováděcí opatření1. Každá smluvní strana jmenuje jeden nebo více příslušných orgánů, aby koordinovaly provádění této dohody. Pro účely této dohody tyto orgány komunikují přímo mezi sebou.2. Smluvní strany se vzájemně konzultují a následně informují o prováděcích pravidlech, která přijmou v souladu s ustanoveními této dohody.Článek 9Smíšená kontrolní skupina1. Zřizuje se smíšená kontrolní skupina pro kontrolu prekursorů a chemických látek (dále jen "smíšená kontrolní skupina"), v níž jsou zastoupeny všechny smluvní strany.2. Smíšená kontrolní skupina jedná ve vzájemné shodě. Přijme svůj jednací řád.3. Smíšená


text: kontrolní skupina se obvykle schází jednou za rok; datum, místo a program se stanoví ve vzájemné shodě.Po dohodě smluvních stran lze svolat mimořádné schůze smíšené kontrolní skupiny.Článek 10Úloha smíšené kontrolní skupiny1. Smíšená kontrolní skupina je pověřená správou této dohody a zajišťuje její řádné provádění. Za tím účelem:- posuzuje a stanoví opatření nezbytná k zajištění řádného fungování této dohody,- je pravidelně informována smluvními stranami o jejich zkušenostech s prováděním této dohody,- v případech stanovených v odstavci 2 přijímá rozhodnutí,- v případech stanovených v odstavci 3 vydává doporučení,- posuzuje a stanoví opatření technické spolupráce uvedené v článku 7,- posuzuje a stanoví jiné možné formy spolupráce v oblasti prekursorů a chemických látek.2. Smíšená kontrolní skupina přijímá po vzájemné shodě rozhodnutí o změně příloh A a B.Smluvní strany provádějí tato rozhodnutí v souladu se svými právními předpisy.Pokud ve smíšené kontrolní skupině zástupce jedné smluvní strany přijme rozhodnutí vyžadující splnění interních postupů k tomuto účelu nezbytných, vstoupí rozhodnutí v platnost, pokud v něm není uvedeno datum, prvního dne druhého měsíce následujícího po oznámení, že dotyčné postupy byly splněny.3. Smíšená kontrolní skupina doporučuje smluvním stranám:a) změny této dohody,b) všechna další opatření nutná pro provádění této dohody.Článek 11Povinnosti vyplývající z jiných dohod1. Ve vztahu k pravomocím Společenství a jeho členských států ustanovení této dohody:- a) neovlivňují povinnosti smluvních stran vyplývající z jiných mezinárodních dohod nebo úmluv,- b) jsou považována za doplňující ustanovení dohod o sledovaných látkách, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Tureckem,- c) neovlivňují ustanovení Společenství o informacích, které si sdělují příslušné útvary Komise Evropských společenství a příslušné útvary členských států, které byly získány v rámci této dohody a které by mohly být předmětem zájmu Společenství.2. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 1, ustanovení této dohody mají přednost před ustanoveními všech bilaterálních dohod o sledovaných látkách, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Tureckem, pokud jsou ustanovení bilaterálních dohod neslučitelná s ustanoveními této dohody.3. Pokud jde o otázky týkající se provádění této dohody, smluvní strany vedou konzultace s cílem vyřešit danou otázku v rámci smíšené kontrolní skupiny.4. Smluvní strany si rovněž oznamují všechna opatření přijatá společně s jinými zeměmi v oblasti sledovaných látek.Článek 12Vstup v platnostTato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vyměnily příslušné ratifikační listiny, listiny o přijetí nebo schvalovací listiny podle právních předpisů platných pro každou smluvní stranu.Článek 13Doba trvání dohody a vypovězení1. Tato dohoda se uzavírá na dobu pěti let a pokud není stanoveno jinak, mlčky se obnovuje vždy na dobu stejného trvání. Pozbývá platnosti přistoupením Turecka k Evropské unii.2. Tato dohoda může být pozměněna ve vzájemné shodě smluvních stran.3. Každá smluvní strana může od této dohody odstoupit, pokud svůj úmysl oznámí písemně dvanáct měsíců předem druhé smluvní straně.Článek 14Závazná zněníTato dohoda, která je vyhotovena ve dvou prvopisech v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském, švédském a tureckém, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložena v archívu generálního sekretariátu Rady Evropské unie, který každé smluvní straně zašle ověřenou kopii.Hecho en


text: Bruselas, el veintiséis de febrero de dos mil tres.Udfærdiget i Bruxelles den seksogtyvende februar to tusind og tre.Geschehen zu Brüssel am sechsundzwanzigsten Februar zweitausendunddrei.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι έξι Φεβρουαρίου δύο χιλιάδες τρία.Done at Brussels on the twenty-sixth day of February in the year two thousand and three.Fait à Bruxelles, le vingt-six février deux mille trois.Fatto a Bruxelles, addì ventisei febbraio duemilatre.Gedaan te Brussel, de zesentwintigste februari tweeduizenddrie.Feito em Bruxelas, em vinte e seis de Fevereiro de dois mil e três.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä helmikuuta vuonna kaksituhattakolme.Som skedde i Bryssel den tjugosjätte februari tjugohundratre.26 Subat 2003 tarihinde Brüksel'de akdedilmistir.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF +++++Türkiye Cumhuriyeti adma+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA ALátky, na které se vztahují opatření uvedená v čl. 2 odst. 2acetonkyselina anthranilováethyletherkyselina chlorovodíkovámethylethylketonkyselina fenyloctovápiperidinkyselina sírovátoluen--------------------------------------------------PŘÍLOHA BLátky, na které se vztahují opatření uvedená v čl. 2 odst. 3.kyselina N-acetylanthranilováanhydrid kyseliny octovéefedrinergotaminisosafrolkyselina lysergová3,4-methylenedioxyfenyloropan-2-onnorefedrin1-fenyl-2-propanonpiperonalmanganistan draselnýpseudoefedrinsafrolPoznámka: Seznam látek musí vždy obsahovat odkaz na případné soli těchto látek.--------------------------------------------------


text:
 30.6.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 171/45
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 44/2011
 ze dne 1. dubna 2011,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 112/2010 ze dne 1. října 2010 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 821/2010 ze dne 17. září 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 808/2004 o statistice Společenství o informační společnosti (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 822/2010 ze dne 17. září 2010, kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 198/2006, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1552/2005 o statistikách odborného vzdělávání v podnicích, pokud jde o shromažďované údaje a požadavky na výběr šetřených jednotek, přesnost a kvalitu (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Nařízení Komise (EU) č. 823/2010 ze dne 17. září 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 452/2008 o vypracovávání a rozvoji statistik o vzdělávání a celoživotním učení, pokud jde o statistiky o účasti dospělých na celoživotním učení (4), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XXI Dohody se mění takto:
 1.
 Za bod 28e (nařízení Komise (ES) č. 1023/2009) se vkládá nový bod, který zní:
 „28f.
 32010 R 0821: nařízení Komise (EU) č. 821/2010 ze dne 17. září 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 808/2004 o statistice Společenství o informační společnosti (Úř. věst. L 246, 18.9.2010, s. 1).“
 2.
 V bodě 18r (nařízení Komise (ES) č. 198/2006) se doplňují tato slova:
 „ , ve znění:
 —
 32010 R 0822: nařízení Komise (EU) č. 822/2010 ze dne 17. září 2010 (Úř. věst. L 246, 18.9.2010, s. 18).“
 3.
 Za bod 18w (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 452/2008) se vkládá nový bod, který zní:
 „18wa.
 32010 R 0823: nařízení Komise (EU) č. 823/2010 ze dne 17. září 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 452/2008 o vypracovávání a rozvoji statistik o vzdělávání a celoživotním učení, pokud jde o statistiky o účasti dospělých na celoživotním učení (Úř. věst. L 246, 18.9.2010, s. 33).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 821/2010, (EU) č. 822/2010 a (EU) č. 823/2010 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 2. dubna 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 1. dubna 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 povéřéný předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 332, 16.12.2010, s. 62.
 (2) Úř. věst. L 246, 18.9.2010, s.


text:
 15.10.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 340/33
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 98/2018
 ze dne 27. dubna 2018,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP [2020/1458]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí Komise (EU) 2018/59 ze dne 11. ledna 2018, kterým se mění rozhodnutí 2009/300/ES, pokud jde o obsah a dobu platnosti ekologických kritérií pro udělování ekoznačky EU televizním přijímačům (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 2j (rozhodnutí Komise 2009/300/ES) přílohy XX Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32018 D 0059: rozhodnutí Komise (EU) 2018/59 ze dne 11. ledna 2018 (Úř. věst. L 10, 13.1.2018, s. 17).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí (EU) 2018/59 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. dubna 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. dubna 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 10, 13.1.2018, s. 17.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12006M/PRO/08
 C. Protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii - Protokol (č. 8) o umístění sídel orgánů a některých subjektů a útvarů Evropských společenství a Europolu (1997)
 Úřední věstník C 321 E , 29/12/2006 S. 0226 - 0226
 Protokol (č. 8)o umístění sídel orgánů a některých subjektů a útvarů Evropských společenství a Europolu (1997)ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,S OHLEDEM na článek 289 Smlouvy o založení Evropského společenství, článek 77 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli a článek 189 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,S OHLEDEM na Smlouvu o Evropské unii,MAJÍCE NA PAMĚTI A POTVRZUJÍCE rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965, a aniž jsou dotčena rozhodnutí o sídlech budoucích orgánů, subjektů a útvarů,SE DOHODLI na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a smlouvám o založení Evropských společenství:Jediný článeka) Evropský parlament má sídlo ve Štrasburku, kde se konají plenární zasedání, která trvají 12 měsíců, včetně zasedání o rozpočtu. Doplňující plenární zasedání se konají v Bruselu. Výbory Evropského parlamentu zasedají v Bruselu. Generální sekretariát Evropského parlamentu a jeho útvary sídlí v Lucemburku.b) Rada má sídlo v Bruselu. Během měsíců dubna, června a října zasedá v Lucemburku.c) Komise má sídlo v Bruselu. Útvary vyjmenované v článcích 7, 8 a 9 rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965 sídlí v Lucemburku.d) Soudní dvůr a Soud prvního stupně mají sídlo v Lucemburku.e) Účetní dvůr má sídlo v Lucemburku.f) Hospodářský a sociální výbor má sídlo v Bruselu.g) Výbor regionů má sídlo v Bruselu.h) Evropská investiční banka má sídlo v Lucemburku.i) Evropský měnový institut a Evropská centrální banka mají sídlo ve Frankfurtu.j) Evropský policejní úřad (Europol) má sídlo v Haagu.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0078
 Úřední věstník L 257 , 09/10/2003 S. 0028 - 0028
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 78/2003ze dne 20. června 2003,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 8/2003 ze dne 31. ledna 2003 [1].(2) Směrnice Komise 2003/1/ES ze dne 6. ledna 2003, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku příloha II směrnice Rady 76/768/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se kosmetických prostředků [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 1 (směrnice Rady 76/768/EHS) kapitoly XVI přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32003 L 0001: směrnice Komise 2003/1/ES ze dne 6. ledna 2003 (Úř. věst. L 5, 10.1.2003, s. 14)."Článek 2Znění směrnice 2003/1/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. června 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 20. června 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 94, 10.4.2003, s. 57.[2] Úř. věst. L 5, 10.1.2003, s. 14.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D0523(11)
 Úřední věstník L 124 , 23/05/1996 S. 0027 - 0027
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 19/96ze dne 26. března 1996,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 74/95 ze dne 15. prosince 1995 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Rady 95/50/ES ze dne 6. října 1995 o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí [2] by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIII Dohody se za bod 17c (rozhodnutí Rady 93/704/ES) vkládá nový bod, který zní:"17d. 395 L 0050: Směrnice Rady 95/50/ES ze dne 6. října 1995 o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 249, 17.10.1995, s. 35)."Článek 2Znění směrnice 95/50/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 26. března 1996.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Benavides[1] Úř. věst. L 57, 7.3.1996, s. 36.[2] Úř. věst. L 249, 17.10.1995, s. 35.--------------------------------------------------


text:
 1.12.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 429/155
 ROZHODNUTÍ SPECIALIZOVANÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO PODLE ČL. 8 ODST. 1 PÍSM. P) DOHODY O OBCHODU A SPOLUPRÁCI MEZI EVROPSKOU UNIÍ A EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM PRO ATOMOVOU ENERGII NA JEDNÉ STRANĚ A SPOJENÝM KRÁLOVSTVÍM VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA NA STRANĚ DRUHÉ č. 1/2021
 ze dne 29. října 2021
 o změně příloh Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení [2021/2114]
 SPECIALIZOVANÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o obchodu a spolupráci mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii na jedné straně a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na straně druhé (1) (dále jen „dohoda o obchodu a spolupráci“), a zejména na článek SSC.68 jejího Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Podle článku SSC.68 Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení k dohodě o obchodu a spolupráci může specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení měnit přílohy a dodatky uvedeného protokolu.
 (2)
 Přílohy SSC-1, SSC-3, SSC-4, SSC-5 a SSC-6 Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení by měly být v rozsahu, v němž odrážejí vnitrostátní právní předpisy členských států a Spojeného království, změněny, zejména s ohledem na nedávné změny vnitrostátních právních předpisů. Název přílohy SSC-1 by měl být opraven tak, aby neodkazoval pouze na „peněžité“ dávky. Dodatek SSCI-1 přílohy SSC-7 by měl být změněn tak, aby odrážel rozhodnutí jedné ze stran ujednání v něm uvedeného.
 (3)
 Ustanovení čl. SSC.11 odst. 6 Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení vyžaduje, aby strany co nejdříve po uplynutí jednoho měsíce od vstupu dohody o obchodu a spolupráci v platnost zveřejnily aktualizovanou přílohu SSC-8,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Položky s údaji členských států a Spojeného království v přílohách SSC-1, SSC-3, SSC-4, SSC-5 a SSC-6, jakož i položky v dodatku SSCI-1 přílohy SSC-7 Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení se aktualizují podle přílohy I tohoto rozhodnutí.
 Příloha SSC-8 Protokolu o koordinaci sociálního zabezpečení se aktualizuje podle přílohy II tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem vyhlášení.
 V Bruselu a Londýně dne 29. října 2021.
 Za specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení
 Spolupředsedové
 Jordi CURELL GOTOR
 Ronan O’CONNOR
 (1) Úř. věst. L 149, 30.4.2021, s. 10.
 PŘÍLOHA I
 „PŘÍLOHA SSC-1
 NĚKTERÉ DÁVKY, NA KTERÉ SE TENTO PROTOKOL NEVZTAHUJE
 ČÁST 1
 ZVLÁŠTNÍ NEPŘÍSPĚVKOVÉ PENĚŽITÉ DÁVKY
 (čl. SSC.3 odst. 4 písm. a) tohoto protokolu)
 i) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 a)
 státní důchodový kredit (zákon o státním důchodovém kreditu z roku 2002 a zákon o státním důchodovém kreditu (Severní Irsko) z roku 2002);
 b)
 příspěvky pro uchazeče o zaměstnání vyměřené na základě příjmu (zákon z roku 1995 o uchazečích o zaměstnání a nařízení z roku 1995 o uchazečích o zaměstnání (Severní Irsko));
 c)
 příspěvek na živobytí pro zdravotně postižené, složka určená na mobilitu (zákon o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992 a zákon o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 1992);
 d)
 příspěvek na mobilitu v rámci dávky na podporu osobní nezávislosti (zákon o reformě sociálního zabezpečení z roku 2012 (část 4) a nařízení o reformě sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 2015 (část 5));
 e)
 zaměstnanecký a podpůrný příspěvek


text:
vypočítávaný z příjmu (zákon o reformě sociálního zabezpečení z roku 2007 a zákon o reformě sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 2007);
 f)
 příspěvky pro lepší začátek na nákup potravin (nařízení o podpoře na nákup potravin (příspěvky na nákup potravin) (Skotsko) z roku 2019 (SSI 2019/193));
 g)
 příspěvky pro lepší začátek (příspěvek v těhotenství a pro dítě, příspěvek na předškolní vzdělávání, příspěvek pro školní věk) (nařízení o podpoře v raném věku (příspěvky pro lepší začátek) (Skotsko) z roku 2018 (SSI 2018/370));
 h)
 platba na pohřeb (nařízení o podpoře pohřebních nákladů (Skotsko) z roku 2019 (SSI 2019/292));
 i)
 skotský příspěvek na dítě (nařízení o skotském příspěvku na dítě z roku 2020 (SSI 2020/351)).
 ii) ČLENSKÉ STÁTY
 RAKOUSKO
 Vyrovnávací příspěvek (spolkový zákon ze dne 9. září 1955 o všeobecném sociálním pojištění – ASVG, spolkový zákon ze dne 11. října 1978 o živnostenském sociálním pojištění – GSVG a spolkový zákon ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění zemědělců – BSVG).
 BELGIE
 a)
 příspěvek k náhradě příjmů (zákon ze dne 27. února 1987) (Inkomensvervangende tegemoetkoming / Allocation de remplacement de revenus);
 b)
 zaručený příjem pro starší osoby (zákon ze dne 22. března 2001) (Inkomensgarantie voor ouderen / Revenu garanti aux personnes âgées).
 BULHARSKO
 Sociální starobní důchod (článek 89a zákona o sociálním pojištění).
 KYPR
 a)
 sociální důchod (zákon o sociálních důchodech z roku 1995 (zákon č. 25(I)/95 ve znění pozdějších předpisů));
 b)
 příspěvek pro osoby s těžkým motorickým postižením (rozhodnutí Rady ministrů č. 38210 ze dne 16. října 1992, č. 41370 ze dne 1. srpna 1994, č. 46183 ze dne 11. června 1997 a č. 53675 ze dne 16. května 2001);
 c)
 zvláštní příspěvek pro nevidomé (zákon o zvláštních příspěvcích z roku 1996 (zákon č. 77(I)/96) ve znění pozdějších předpisů).
 DÁNSKO
 Výdaje na bydlení pro důchodce (zákon o pomoci pro individuální bydlení v úplném znění zákona č. 204 ze dne 29. března 1995).
 ESTONSKO
 Státní podpora v nezaměstnanosti (zákon o službách a podpoře na trhu práce ze dne 29. září 2005).
 FINSKO
 a)
 příspěvek na bydlení pro důchodce (zákon o příspěvku na bydlení pro důchodce, 571/2007);
 b)
 podpora trhu práce (zákon o dávkách v nezaměstnanosti, 1290/2002)
 FRANCIE
 a)
 doplňkové příspěvky:
 i)
 ze zvláštního fondu pro invaliditu a
 ii)
 z fondu solidarity pro starobní důchody, pokud jde o získaná práva
 (zákon ze dne 30. června 1956, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení);
 b)
 příspěvek pro dospělé osoby se zdravotním postižením (zákon ze dne 30. června 1975, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení);
 c)
 zvláštní příspěvek (zákon ze dne 10. července 1952, kodifikovaný v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení) týkající se získaných nároků;
 d)
 starobní příspěvek solidarity (nařízení ze dne 24. června 2004, kodifikované v knize VIII zákoníku sociálního zabezpečení) s účinností od 1. ledna 2006.
 NĚMECKO
 a)
 základní příjem na úrovni životního minima pro starší osoby a pro osoby se sníženou schopností výdělku podle kapitoly 4 knihy XII zákona o sociálním zabezpečení (Leistungen der Grundsicherung im Alter und bei Erwerbsminderung nach dem Vierten Kapitel des Zwölften Buches Sozialgesetzbuch);
 b)
 dávky na pokrytí nákladů


text:
na výživu podle základního ustanovení pro uchazeče o zaměstnání v souladu s knihou II zákona o sociálním zabezpečení (Leistungen zur Sicherung des Lebensunterhalts in der Grundsicherung für Arbeitssuchende nach dem Zweiten Buch Sozialgesetzbuch).
 ŘECKO
 Zvláštní dávky pro starší osoby (zákon č. 1296/82).
 MAĎARSKO
 a)
 invalidní důchod (vyhláška Rady ministrů č. 83/1987 (XII 27) o invalidním důchodu);
 b)
 starobní důchod (zákon č. III z roku 1993 o správě sociálních věcí a sociálních dávkách).
 IRSKO
 a)
 dávka při hledání zaměstnání (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3, kapitola 2);
 b)
 státní důchod (nepříspěvkový) (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3, kapitola 4);
 c)
 vdovský a vdovecký (nepříspěvkový) důchod nebo pozůstalostní (nepříspěvkový) důchod registrovaných partnerů (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3, kapitola 6);
 d)
 příspěvek v invaliditě (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3, kapitola 10);
 e)
 příspěvek na mobilitu (zákon o zdravotnictví z roku 1970 (ve znění pozdějších předpisů), oddíl 61);
 f)
 důchod pro nevidomé (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3, kapitola 5).
 ITÁLIE
 a)
 sociální důchody pro osoby bez prostředků (zákon č. 153 ze dne 30. dubna 1969);
 b)
 důchody a příspěvky pro civilní zdravotně postižené osoby a invalidy (zákony č. 118 ze dne 30. března 1971, č. 18 ze dne 11. února 1980 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988);
 c)
 důchody a příspěvky pro hluchoněmé (zákony č. 381 ze dne 26. května 1970 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988);
 d)
 důchody a příspěvky pro civilní nevidomé (zákony č. 382 ze dne 27. května 1970 a č. 508 ze dne 23. listopadu 1988);
 e)
 příplatky k minimálním důchodům (zákony č. 218 ze dne 4. dubna 1952, č. 638 ze dne 11. listopadu 1983 a č. 407 ze dne 29. prosince 1990);
 f)
 příplatky k dávkám v invaliditě (zákon č. 222 ze dne 12. června 1984);
 g)
 sociální příspěvek (zákon č. 335 ze dne 8. srpna 1995);
 h)
 zvýšení sociálních dávek (čl. 1 odst. 1 a 12 zákona č. 544 ze dne 29. prosince 1988 a ve znění pozdějších předpisů).
 LOTYŠSKO
 a)
 státní dávka sociálního zabezpečení (zákon o státních sociálních dávkách ze dne 1. ledna 2003);
 b)
 příspěvek na úhradu nákladů na dopravu pro postižené osoby s omezenou pohyblivostí (zákon o státních sociálních dávkách ze dne 1. ledna 2003).
 LITVA
 a)
 invalidní a starobní důchody sociální pomoci (zákon č. I-675 z roku 1994 o důchodech sociální pomoci, články 5 a 6, ve znění pozdějších předpisů);
 b)
 pomocný příspěvek (zákon č. I-675 z roku 1994 o důchodech sociální pomoci, článek 12, ve znění pozdějších předpisů);
 c)
 příspěvek na dopravu pro zdravotně postižené osoby s pohybovými problémy (zákon z roku 2000 o příspěvku na dopravu, článek 7 a 71, ve znění pozdějších předpisů).
 LUCEMBURSKO
 Příjem pro těžce zdravotně postižené (čl. 1 odst. 2 zákona ze dne 12. září 2003), s výjimkou osob uznaných za zdravotně postižené pracovníky a zaměstnaných na normálním trhu práce


text:
nebo v chráněném prostředí.
 MALTA
 a)
 doplňkový příspěvek (oddíl 73 zákona o sociálním zabezpečení (kapitola 318) z roku 1987);
 b)
 starobní důchod (zákon o sociálním zabezpečení (kapitola 318) z roku 1987).
 NIZOZEMSKO
 a)
 zákon o podpoře pro mladé zdravotně postižení osoby při práci a zaměstnání ze dne 24. dubna 1997 (Wet Wajong);
 b)
 zákon o doplňkových dávkách ze dne 6. listopadu 1986 (TW).
 POLSKO
 a)
 sociální důchod (Renta socjalna), zákon ze dne 27. června 2003 o sociálním důchodu (Ustawa o rencie socjalnej);
 b)
 doplňková rodičovská dávka (Rodzicielskie świadczenie uzupełniające Mama 4+), zákon ze dne 31. ledna 2019 o doplňkové rodičovské dávce (Ustawa o rodzicielskim świadczeniu uzupełniającym);
 c)
 doplňková dávka pro osoby, které nemohou žít samostatně (Świadczenie uzupełniające dla osób niezdolnych do samodzielnej egzystencji), zákon ze dne 31. července o doplňkové dávce pro osoby, které nemohou žít samostatně (Ustawa o świadczeniu uzupełniającym dla osób niezdolnych do samodzielnej egzystencji).
 PORTUGALSKO
 a)
 nepříspěvkový státní starobní důchod (legislativní nařízení č. 464/80 ze dne 13. října 1980 ve znění pozdějších předpisů);
 b)
 nepříspěvkový vdovský a vdovecký důchod (nařízení č. 52/81 ze dne 11. listopadu 1981);
 c)
 solidární starobní příplatek (legislativní nařízení č. 232/2005 ze dne 29. prosince 2005 ve znění pozdějších předpisů).
 SLOVENSKO
 a)
 úprava důchodů, které představují jediný zdroj příjmu, přiznaná přede dnem 1. ledna 2004;
 b)
 sociální důchod, který byl přiznán přede dnem 1. ledna 2004.
 ŠPANĚLSKO
 a)
 záruka minimálního příjmu (zákon č. 13/82 ze dne 7. dubna 1982);
 b)
 peněžité dávky na pomoc starším osobám a invalidům nezpůsobilým k práci (královský dekret č. 2620/81 ze dne 24. července 1981):
 i)
 nepříspěvkové invalidní a starobní důchody uvedené v kapitole II hlavy VI úplného znění obecného zákona o sociálním zabezpečení, schváleného královským legislativním nařízením č. 8/2015 ze dne 30. října 2015, a
 ii)
 dávky doplňující výše uvedené důchody, které jsou stanoveny v právních předpisech autonomních oblastí, pokud tyto příplatky zaručují příjem na úrovni životního minima s ohledem na hospodářskou a sociální situaci v dotčených autonomních oblastech;
 c)
 příspěvky na podporu mobility a náhradu nákladů na dopravu (zákon č. 13/1982 ze dne 7. dubna 1982).
 ŠVÉDSKO
 a)
 příspěvek na bydlení (kapitoly 100–103 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 b)
 finanční podpora pro starší osoby (kapitola 74 zákona o sociálním pojištění [2010:110]).
 ČÁST 2
 DÁVKY DLOUHODOBÉ PÉČE
 (čl. SSC.3 odst. 4 písm. d) tohoto protokolu)
 i) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 a)
 příspěvek na pečovatelskou službu (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, Social Security (Attendance Allowance) Regulations 1991, Social Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act 1992 a Social Security (Attendance Allowance) Regulations (Northern Ireland) 1992);
 b)
 příspěvek na pečovatele (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, The Social Security (Invalid Care Allowance) Regulations 1976, Social Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act 1992 a The Social Security (Invalid Care Allowance) Regulations (Northern Ireland) 1976;
 c)
 příspěvek na živobytí pro zdravotně postižené – složka určená na péči (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, Social Security (Disability Living Allowance) Regulations 1991, Social Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act 1992 a Social Security (Disability Living Allowance) Regulations (Northern Ireland)


text:
1992);
 d)
 dávka na podporu osobní nezávislosti – složka určená na každodenní život (Welfare Reform Act 2012 (Part 4), Social Security (Personal Independence Payment) Regulations 2013, The Personal Independence Payment (Transitional Provisions) Regulations 2013, Personal Independence Payment (Transitional Provisions) (Amendment) Regulations 2019, Welfare Reform (Northern Ireland) Order 2015 (Part 5), The Personal Independence Payment Regulations (Northern Ireland) 2016, The Personal Independence Payment (Transitional Provisions) Regulations (Northern Ireland) 2016 a Personal Independence Payment (Transitional Provisions) (Amendment) Regulations (Northern Ireland) 2019);
 e)
 doplňkový příspěvek na pečovatele (The Social Security (Scotland) Act 2018);
 f)
 příspěvek pro mladé pečovatele (The Carer’s Assistance (Young Carer Grants) (Scotland) Regulations 2020 (as amended));
 g)
 pomoc dětem na vytápění v zimě (The Winter Heating Assistance for Children and Young People (Scotland) Regulations 2020 (SSI 2020/352)).
 ii) ČLENSKÉ STÁTY
 RAKOUSKO
 Spolkový zákon o příspěvku na dlouhodobou péči (Bundespflegegeldgesetz, BPGG), původní znění BGBl. č. 110/1993 ve znění pozdějších předpisů: Pflegegeld (§ 1), Pflegekarenzgeld (§ 21c).
 BELGIE
 a)
 ustanovení čl. 93 odst. 8 a kapitola Vbis zákona o povinném zdravotním a nemocenském pojištění (Loi relative à l’assurance obligatoire soins de santé et indemnités / Wet betreffende de verplichte verzekering voor geneeskundige verzorging en uitkeringen), ze dne 14. července 1994;
 b)
 zákon ze dne 27. února 1987 o příspěvcích pro osoby se zdravotním postižením (Loi relative aux allocations aux personnes handicapées / Wet betreffende de tegemoetkomingen aan gehandicapten);
 c)
 vlámská sociální ochrana (Vlaamse sociale bescherming): vyhláška Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet houdende Vlaamse sociale bescherming) a nařízení vlámské vlády ze dne 30. listopadu 2018;
 —
 hlava II Peněžité dávky, vyhláška Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet houdende Vlaamse sociale bescherming):
 —
 ustanovení čl. 4 bodu 1° a články 77–83, vyhláška Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet van 18 mei 2018 houdende Vlaamse sociale bescherming), rozpočet na péči o vážně závislé osoby,
 —
 ustanovení čl. 4 bodu 2° a články 84–90, vyhláška Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet van 18 mei 2018 houdende Vlaamse sociale bescherming), rozpočet na péči o starší osoby s potřebou péče,
 —
 ustanovení čl. 4 bodu 3° a články 91–94, vyhláška Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet van 18 mei 2018 houdende Vlaamse sociale bescherming), rozpočet na základní péči;
 d)
 vyhláška ze dne 13. prosince 2018 o nabídkách pro starší nebo závislé osoby a o paliativní péči (Dekret über die Angebote für Senioren und Personen mit Unterstützungsbedarf sowie über die Palliativpflege);
 e)
 vyhláška ze dne 4. června 2007 o psychiatrických pečovatelských domech (Dekret über die psychiatrischen Pflegewohnheime);
 f)
 nařízení vlády ze dne 20. června 2017 o pomůckách pro podporu mobility (Erlass über die Mobilitätshilfen);
 g)
 vyhláška ze dne 13. prosince 2016 o zřízení odboru Německojazyčného společenství pro nezávislý život (Dekret zur Schaffung einer Dienststelle der Deutschsprachigen Gemeinschaft für selbstbestimmtes Leben);
 h)
 královská vyhláška ze dne 5. března 1990 o příspěvku na pomoc starším


text:
osobám (Königliches Dekret vom 5. März 1990 über die Beihilfe für ältere Menschen);
 i)
 vyhláška ze dne 21. prosince 2018 o bruselských zdravotních pojišťovnách v oblasti zdravotní péče a pomoci lidem (Ordonnantie van 21. december 2018 betreffende de Brusselse verzekeringsinstellingen in het domein van de gezondheidszorg en de hulp aan personen / Ordonnance du 21. decémbre 2018 relative aux organismes assureurs bruxellois dans le domaine des soins de santé et de l’aide aux personnes);
 j)
 článek 215 bis královské vyhlášky ze dne 3. července 1996, kterou se provádí zákon o povinném zdravotním pojištění a dávkách, koordinovaný dne 14. července 1994 (Artikel 215 bis Koninklijk Besluit van 3 juli 1996 tot uitvoering van de wet betreffende de verplichte verzekering voor geneeskundige verzorging en uitkeringen, gecoördineerd op 14 juli 1994/ Article 215 bis Arrêté royal du 3 juillet 1996 portant application de la loi sur l’assurance obligatoire des soins de santé et des prestations, coordonné le 14 juillet 1994);
 k)
 článek 12 královské vyhlášky ze dne 20. července 1971 o provádění pojištění dávek a pojištění v mateřství ve prospěch samostatně výdělečně činných osob a vypomáhajících manželů nebo manželek (Artikel 12 Koninklijk Besluit van 20 juli 1971 betreffende de uitvoering houdende instelling van een uitkeringsverzekering en een moederschapsverzekering ten voordele van de zelfstandigen en van de meewerkende echtgenoten / Article 12 Arrêté royal du 20 juillet 1971 relatif à la mise en place de l’assurance de prévoyance et de l’assurance maternité au profit des indépendants et des conjoints aidants);
 l)
 články 43/32 – 43/46 valonského kodexu pro sociální činnost a zdraví: příspěvek na pomoc starším osobám;
 m)
 článek 799 valonského regulačního kodexu pro sociální činnost a zdraví: rozpočet na osobní pomoc;
 n)
 vyhláška ze dne 8. února 2018 o správě a vyplácení rodinných dávek;
 o)
 zákon ze dne 19. prosince 1939 o rodinných přídavcích (LGAF): rodinné přídavky;
 p)
 vyhláška ze dne 10. prosince 2020 o příspěvku na pomoc starším osobám (Ordonnantie van 10 december betreffende de tegemoetkoming voor hulp aan bejaarden / Ordonnance du 10 décembre 2020 relative à l’allocation pour l’aide aux personnes âgées);
 q)
 vyhláška Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany (Decreet van 18 mei 2018 houdende Vlaamse sociale bescherming) a vyhlášky vlámské vlády ze dne 30. listopadu 2018:
 —
 ustanovení čl. 4 bodu 4° a články 140–153 vyhlášky Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany: financování center rezidenční péče,
 —
 ustanovení čl. 4 bodu 5° vyhlášky Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o organizaci vlámské sociální ochrany a články 54–72 vyhlášky ze dne 6. července 2018 o převzetí odvětví domovů psychiatrické péče, iniciativ v oblasti chráněného bydlení, dohod o rehabilitaci, rehabilitačních nemocnic a multidisciplinárních poradenských týmů paliativní péče s ohledem na financování domů psychiatrické péče a iniciativ v oblasti chráněného bydlení (Decreet van 6 juli 2018 betreffende de overname van de sectoren psychiatrische verzorgingstehuizen, initiatieven van beschut wonen, revalidatieovereenkomsten, revalidatieziekenhuizen en multidisciplinaire begeleidingsequipes voor palliatieve verzorging voor wat betreft de financiering van de psychiatrische verzorgingstehuizen en de initiatieven


text:
van beschut wonen),
 —
 ustanovení čl. 4 bodu 9° a články 105–135 vyhlášky Vlámského parlamentu ze dne 18. května 2018 o pomůckách pro podporu mobility;
 r)
 vyhláška ze dne 13. prosince 2018 o nabídkách pro starší osoby a osoby, jež potřebují podporu, a o paliativní péči (Dekret vom 13. Dezember 2018 über die Angebote für Senioren und Personen mit Unterstützungsbedarf sowie über die Palliativpflege);
 s)
 vyhláška ze dne 4. června 2007 o psychiatrických pečovatelských domech (Dekret über die psychiatrischen Pflegewohnheime);
 t)
 nařízení vlády ze dne 20. června 2017 o pomůckách pro podporu mobility (Erlass über die Mobilitätshilfen);
 u)
 vyhláška ze dne 13. prosince 2016 o zřízení odboru Německojazyčného společenství pro nezávislý život (Dekret zur Schaffung einer Dienststelle der Deutschsprachigen Gemeinschaft für selbstbestimmtes Leben);
 v)
 královská vyhláška ze dne 5. března 1990 o příspěvku na pomoc starším osobám (Königliches Dekret vom 5. März 1990 über die Beihilfe für ältere Menschen);
 w)
 nařízení vlády ze dne 19. prosince 2019 o přechodné úpravě týkající se postupu pro získání předběžného povolení nebo souhlasu k proplácení či sdílení nákladů na dlouhodobou rehabilitaci v zahraničí (Erlass der Regierung zur übergangsweisen Regelung des Verfahrens zur Erlangung einer Vorabgeehmigung oder Zustimmung zwecks Kostenübernahme oder Kostenbeteiligung für eine Langzeitrehabilitation im Ausland);
 x)
 vyhláška ze dne 21. prosince 2018 o bruselských zdravotních pojišťovnách v oblasti zdravotní péče a pomoci lidem (Ordonnantie van 21 december 2018 betreffende de Brusselse verzekeringsinstellingen in het domein van de gezondsheidszorg en de hulp aan personen / Ordonnance du 21 décembre 2018 relative aux organismes assureurs bruxellois dans le domaine des soins de santé et de l’aide aux personnes);
 y)
 koordinovaný zákon o nemocnicích a jiných pečovatelských zařízeních ze dne 10. července 2008:
 —
 dávky poskytované ústavy psychiatrické péče a péče v domovech důchodců a centrech denní péče: článek 170,
 —
 služby poskytované iniciativami chráněného bydlení: článek 6,
 z)
 zákon o povinném zdravotním pojištění a pojištění odpovědnosti, koordinovaný dne 14. července 1994:
 —
 dávky poskytované ústavy psychiatrické péče: čl. 34 bod 11e: dávky poskytované ústavy psychiatrické péče,
 —
 péče v domovech důchodců a centrech denní péče: článek 26, čl. 34 body 11 a 12°, čl. 37 § 12 a čl. 69 § 4,
 —
 odvykání kouření: čl. 34 odst. 1 bod 24° (stanoví, že zdravotní dávky zahrnují pomoc a pomoc s léky na odvykání kouření);
 aa)
 královská vyhláška ze dne 18. července 2001, kterou se stanoví pravidla, podle nichž se určují rozpočet finančních prostředků, počet dnů pobytu a cena za den pobytu pro iniciativy v oblasti chráněného bydlení: služby poskytované iniciativami chráněného bydlení;
 bb)
 královská vyhláška ze dne 31. srpna 2009 o zásahu zdravotní péče a pojištění odpovědnosti za škodu v případě pomoci při odvykání kouření;
 cc)
 valonský kodex pro sociální činnost a zdraví:
 —
 dávky poskytované ústavy psychiatrické péče a služby poskytované iniciativami chráněného bydlení: čl. 43/7 bod 6°,
 —
 péče v domovech důchodců a centrech denní péče: čl. 43/7 bod 4°,
 —
 centra funkční reedukace: čl. 43/7 bod 3°: péče nezbytná z důvodu dlouhodobé revalidační péče podle revalidačních dohod uzavřených se zařízením funkční reedukace


text:
podle čl. 43/2 odst. 1 a 11 valonského kodexu pro sociální činnost a zdraví,
 —
 zařízení pro příjem a ubytování starších osob: články 334 až 410,
 —
 pečovatelská zařízení: články 411 až 418,
 —
 integrovaná zdravotnická sdružení: články 419 až 433,
 —
 duševní zdraví: články 539 až 624,
 —
 podpora rodin a starších osob: články 219 až 260,
 —
 odvykání kouření: čl. 43/7 bod 9°,
 —
 pomůcky pro podporu mobility: čl. 43/7 bod 1°; vyhláška valonské vlády ze dne 11. dubna 2019, kterou se zavádí nomenklatura dávek a zásahů podle čl. 43/7 bodu 1° kodexu pro sociální činnost a zdraví a článku 10/8 valonského regulačního kodexu pro sociální činnost a zdraví,
 —
 paliativní péče: článek 491/4 a násl.;
 dd)
 valonský regulační kodex pro sociální činnost a zdraví: článek 726.
 —
 služby pro krátkodobé pobyty, rezidenční služby pro dospělé, noční rezidenční služby pro dospělé, služby podporovaného bydlení: články 1192 až 1314,
 —
 podpůrné služby pro činnosti každodenního života: článek 726,
 —
 služby zajišťující odlehčovací péči pro pečující rodinné příslušníky a osoby se zdravotním postižením: článek 831/1,
 —
 služby poskytující podporu v rodinné péči: článek 477,
 —
 podpůrné služby pro dospělé: čl. 552 § 2,
 —
 služby včasné podpory: čl. 552 § 1,
 —
 integrační podpůrné služby: článek 630,
 —
 služby poskytující tlumočení do znakového jazyka: článek 831/77,
 —
 individuální integrační pomoc: článek 784,
 —
 funkční rehabilitace osob se zdravotním postižením: článek 832,
 —
 specializované služby spojené s přijímáním pro mladé lidi, rezidenční služby pro mládež: články 1314/97 až 1314/187,
 —
 služby denní péče pro dospělé: články 1314/1 až 1314/96;
 ee)
 vyhláška ze dne 9. března 2017 o ceně ubytování a financování některých zařízení pro náročné zdravotně technické služby v nemocnicích: zdravotně-sociální infrastruktury;
 ff)
 vyhláška valonské vlády ze dne 15. května 2008: zdravotně-sociální infrastruktury;
 gg)
 královská vyhláška ze dne 14. května 2003: integrované služby domácí péče;
 hh)
 dohoda o spolupráci ze dne 31. prosince 2018 mezi Vlámským společenstvím, Valonským regionem, Komisí Francouzského společenství, Smíšenou komisí Společenství a Německojazyčným společenstvím o pomůckách pro podporu mobility (Samenwerkingsakkoord van 31 december 2018 tussen de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschapscommissie en de Gemeenschappelijke Gemeenschapscommissie betreffende de mobiliteitshulpmiddelen / Accord de collaboration du 31 décembre 2018 entre la Communauté flamande, la Commission communautaire française et la Commission communautaire commune sur les aides à la mobilité);
 ii)
 (dohoda o spolupráci ze dne 31. prosince 2018 mezi Vlámským společenstvím, Komisí Francouzského společenství a Smíšenou komisí Společenství o jednotném kontaktním místě pro pomůcky pro podporu mobility v dvojjazyčném regionu hlavního města Bruselu (Samenwerkingsakkoord van 31 december 2018 tussen de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschapscommissie en de Gemeenschappelijke Gemeenschapscommissie betreffende het uniek loket voor de mobiliteitshulpmiddelen in het tweetalige gebied Brussel-Hoofdstad / Accord de coopération du 31 décembre 2018 entre la Communauté flamande, la Commission communautaire française et la Commission communautaire commune relatif au guichet unique pour les aides à la mobilité dans la région bilingue de Bruxelles-Capitale).
 BULHARSKO
 a)
 článek 103 zákoníku sociálního pojištění (член 103 от Кодекса за социално осигуряване), 1999, název pozměněn roku 2003;
 b)
 zákon o sociální