text:
400 %
 Modul při 100 % prodloužení:
 ≥ 70 kg/cm2
 Modul při 300 % prodloužení:
 ≥ 130 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736):
 5 hodin při –55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B):
 22 hodin při 70 °C ≤ 45 %
 Hustota při 25 °C:
 1,08 až 1,12
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573 (1981)):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shore: maximální odchylka ±3
 Mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 Hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979) olej č. 1):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shore: maximální odchylka ±4
 Mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 Objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979) olej č. 3):
 70 hodin při 100 °C:
 Mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 Objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 1 týden při 70 °C:
 Mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 20 % hodnoty Ao
 Tabulka 4
 Vlastnosti tlumicího materiálu „B“
 (Metoda ASTM 2000 (1980), pokud není uvedeno jinak)
 Tvrdost podle Shore A:
 88 ± 2 při teplotě 20 ± 5 °C
 Mez pevnosti:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení:
 Ao ≥ 400 %
 Modul při 100 % prodloužení:
 ≥ 70 kg/cm2
 Modul při 300 % prodloužení:
 ≥ 130 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736):
 5 hodin při –55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B):
 22 hodin při 70 °C ≤ 45 %
 Hustota při 25 °C:
 1,08 až 1,12
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573 (1981)):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shore: maximální odchylka ±4
 Mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 Objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979) olej č. 3):
 70 hodin při 100 °C:
 Mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 Objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 1 týden při 70 °C:
 Mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 Poměrné prodloužení: pokles < 20 % hodnoty Ao
 (1) Rozměr je 210 mm s rozpětím pro seřízení ±70 mm.
 (2) Příslušnou normu ASTM lze získat na adrese: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, USA PA 19 103.
 Dodatek 1
 Obrázek 1
 Rozměry sedadla a sedáků
 Rozměry v mm
 Obrázek 2
 Rozměry spodní hliníkové desky
 Obrázek 3
 Rozměry potahového materiálu (rozměry v mm)
 Dodatek 2
 Uspořádání a používání kotevních úchytů na zkušebním vozíku
 1.
 Kotevní úchyty musí být rozmístěny, jak je znázorněno na níže uvedeném obrázku.
 2.
 Dětské zádržné systémy i-Size kategorií „univerzální“, „specifická“ a „omezená“ musí používat následující kotevní body: H1 a H2
 3.
 Pro zkoušení dětských zádržných systémů s horním upínáním se použijí kotevní úchyty G1 nebo G2.
 4.


text:
V případě dětských zádržných systémů využívajících podpěru technická zkušebna vybere kotevní úchyty, které se použijí podle bodu 3 výše, přičemž podpěra se nastaví podle bodu 7.1.3.6.3. tohoto předpisu.
 5.
 Konstrukce nesoucí kotevní úchyty musí být tuhá. Horní kotevní úchyty se nesmí v podélném směru posunout o více než 0,2 mm, působí-li se na ně v tomto směru zatížením 980 N. Vozík musí být konstruován tak, aby při zkoušce nedošlo k trvalé deformaci částí nesoucích kotevních úchyty.
 Obrázek 1
 Pohled shora – stav s kotevními úchyty (celková tolerance: ±2)
 Obrázek 2
 Boční pohled – stav s kotevními úchyty (celková tolerance: ±2)
 Dodatek 3
 Definice bočních dveří určených k nárazu
 1. POPIS DVEŘNÍHO PANELU
 Rozměr a počáteční poloha dveří určených k nárazu vůči zkušebnímu stavu jsou popsány na následujících obrázcích.
 Tuhost a pevnost dveřního panelu musí být dostatečné k tomu, aby se zamezilo nadměrnému kmitání nebo značné deformaci během boční dynamické zkoušky.
 Obrázek 1
 Geometrie dveřního panelu a poloha v čase T0 – pohled shora
 Obrázek 2
 Geometrie dveřního panelu – boční pohled
 Obrázek 3
 Orientační hodnota maximálního proražení dveřního panelu – boční pohled (pro informaci)
 2. SPECIFIKACE DVEŘNÍHO ČALOUNĚNÍ
 2.1 Obecně
 Dveřní panel pokrývá čalounění vyrobené z materiálu o tloušťce 55 mm (příloha 6, dodatek 3, obrázek 1), který musí splňovat zkušební kritéria popsaná v bodě 2.3 dodatku 3 k tomuto předpisu, realizovaná ve zkušební sestavě popsané v bodě 2.2 dodatku 3 k tomuto předpisu.
 2.2 Postup pro posouzení materiálu dveřního čalounění
 Zkušební sestava je založena na jednoduché pádové zkoušce s použitím hlavice kulovitého tvaru. Kulová hlavice má průměr 150 mm a hmotnost 6 kg (±0,1 kg). Rychlost nárazu činí 4 m/s (±0,1 m/s). Zařízení by mělo umožnit posouzení okamžiku prvního dotyku nárazového tělesa a vzorku, jakož i zrychlení hlavice alespoň ve směru nárazu (směr Z).
 Vzorek materiálu by měl mít rozměry 400 × 400 mm. Náraz by měl být veden do jeho středu.
 2.3 Zkušební kritéria pro materiál čalounění
 Okamžik prvního dotyku mezi vzorkem materiálu a hlavicí (t0) je 0 ms.
 Zrychlení nárazového tělesa nesmí překročit 58 g.
 Obrázek 4
 Limitní hodnoty pro materiál čalounění
 Legenda
 1 –
 horní limit: 58 g
 2 –
 spodní limit pro maximální hodnotu: 53 g (11 až 12 ms)
 3 –
 horní limit pro pokles zrychlení (15 g v čase 20,5 ms až 10 g v čase 21,5 ms)
 4 –
 spodní limit pro pokles zrychlení (10 g v čase 20 ms až 7 g v čase 21 ms)
 PŘÍLOHA 7
 KŘIVKA ZPOMALENÍ NEBO ZRYCHLENÍ VOZÍKU V ZÁVISLOSTI NA ČASE
 Ve všech případech musí postupy kalibrace a měření odpovídat postupům stanoveným v mezinárodní normě ISO 6487; měřicí zařízení musí odpovídat specifikaci datového kanálu s třídou kmitočtu kanálu (CFC) 60.
 Dodatek 1
 Čelní náraz
 Křivka zpomalení nebo zrychlení vozíku v závislosti na čase
 Čelní náraz – zkušební impuls 1
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Zrychlení (g)
 Dolní křivka
 Zrychlení (g)
 Horní křivka
 0
 —
 10
 20
 0
 —
 50
 20
 28
 65
 20
 —
 +80
 —
 28
 100
 0
 —
 120
 —
 0
 Čelní náraz

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
podle předpisu č. 44
 Doplňkový segment se použije jen u zařízení pracujícího se zrychlením.
 Dodatek 2
 Náraz zezadu
 Křivka zpomalení nebo zrychlení vozíku v závislosti na čase
 Náraz zezadu – zkušební impuls 2
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Zrychlení (g)
 Dolní křivka
 Zrychlení (g)
 Horní křivka
 0
 —
 21
 10
 0
 10
 7
 —
 20
 14
 —
 37
 14
 —
 52
 7
 —
 52
 0
 70
 —
 21
 70
 —
 0
 Náraz zezadu podle předpisu č. 44
 Doplňkový segment se použije jen u zařízení pracujícího se zrychlením.
 Dodatek 3
 Boční náraz
 Křivka relativní rychlosti mezi vozíkem a dveřním panelem v závislosti na čase
 Boční náraz – křivka zkušební rychlosti 3
 Dolní křivka relativní rychlosti
 Horní křivka relativní rychlosti
 Dolní křivka pozemní rychlosti dveří (zkouška pohybu dveří pouze v čase t0)
 Horní křivka pozemní rychlosti dveří (zkouška pohybu dveří pouze v čase t0)
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Relativní rychlost dveří / zkušebního stavu (m/s)
 Dolní křivka
 Relativní rychlost dveří / zkušebního stavu (m/s)
 Horní křivka
 0
 6,375
 7,25
 15
 5,5
 —
 18
 —
 6,2
 60
 0
 —
 70
 —
 0
 Poznámka: Křivky jsou založeny na zkušenostech příslušných zkušebních laboratoří.
 Dodatek 4
 1. POPIS DVEŘNÍHO PANELU
 Geometrie dveřního panelu musí být odpovídat definici zkušebního stavu.
 Výkres k popisu dveří bude vypracován v souladu se zkušebním stavem v rámci programu NPACS.
 2. SPECIFIKACE DVEŘNÍHO ČALOUNĚNÍ
 2.1 Obecně
 Nárazová plocha dveřního panelu musí být zcela pokryta čalouněním o tloušťce 55 mm. Materiál musí při zkoušce podle bodu 2.2 tohoto dodatku splňovat zkušební kritéria stanovená v bodě 2.3 tohoto dodatku.
 Kombinace materiálů, u které bylo splnění požadavků ověřeno, je podrobně popsána v bodě 2.4 tohoto dodatku.
 2.2 Postup pro posouzení materiálu dveřního čalounění
 Zkušební sestava je založena na jednoduché pádové zkoušce s použitím hlavice kulovitého tvaru. Kulová hlavice má průměr 150 mm a hmotnost 6 kg (±0,1 kg). Rychlost nárazu činí 4 m/s (±0,1 m/s). Zařízení by mělo umožnit posouzení okamžiku prvního dotyku nárazového tělesa a vzorku, jakož i zrychlení hlavice alespoň ve směru nárazu (směr Z).
 Vzorek materiálu by měl mít rozměry 400 × 400 mm. Náraz by měl být veden do jeho středu.
 2.3 Zkušební kritéria pro materiál čalounění
 Okamžik prvního dotyku mezi vzorkem materiálu a hlavicí (t0) je 0 ms.
 Zrychlení nárazového tělesa nesmí překročit 58 g.
 Obrázek 1
 Limitní hodnoty pro materiál čalounění
 2.4 Příklad materiálu vyhovujícího zkušebním požadavkům:
 Kaučuková buněčná pěna Polychloropren CR4271 v tloušťce 35 mm připevněná ke dveřnímu panelu, na niž se poté připevní další vrstva Styroduru C2500 v tloušťce 20 mm. Styrodur je třeba po každé zkoušce vyměnit.
 PŘÍLOHA 8
 POPIS FIGURÍN
 1. OBECNĚ
 1.1
 Figuríny předepsané v tomto předpisu jsou popsány v této příloze, v technických výkresech v držení společnosti Humanetics Innovative Solutions Inc. a v uživatelských příručkách dodávaných s figurínami.
 1.2
 Jiné figuríny lze použít za předpokladu, že:
 1.2.1
 jejich rovnocennost může být uspokojivě prokázána schvalovacímu orgánu a
 1.2.2
 jejich použití je zaznamenáno ve zkušebním protokolu a ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 2. POPIS FIGURÍN
 2.1
 Rozměry a hmotnosti níže popsaných


text:
figurín Q0, Q1, Q1,5, Q3, Q6 a Q10 jsou založeny na antropometrii 50. percentilu dětí ve věku 0, 1, 1,5, 3, 6 a 10,5 roků.
 2.2
 Figuríny jsou vyrobeny z kovové a umělohmotné kostry obalené pěnovými díly s umělohmotnou kůží, které představují všechny části těla.
 3. KONSTRUKCE
 3.1 Hlava
 Hlava je z velké části vyrobena ze syntetických materiálů. Hlavová dutina je dostatečně velká, aby umožňovala použití různých nástrojů, včetně lineárních měřičů zrychlení a senzorů úhlové rychlosti.
 3.2 Krk
 Krk je pružný a umožňuje střih a ohyb ve všech směrech. Segmentová konstrukce umožňuje věrohodné rotační chování. Krk je vybaven nízkoprůtažnou krční strunou, aby se zabránilo nadměrnému natažení. Krční struna má rovněž působit jako bezpečnostní struna v případě selhání kaučuku. Na styčnou plochu mezi krkem a hlavou a mezi krkem a trupem může být namontován šestikanálový snímač zatížení. U figurín Q0, Q1 a Q1,5 nelze snímač zatížení namontovat mezi krk a trup.
 3.3 Hrudník
 Hrudník dítěte představuje samostatný hrudní koš. Deformace může být měřena u figurín Q1 a Q1,5 lankovým potenciometrem a u figurín Q3, Q6 a Q10 čidly IR-TRACC. Ramena jsou spojena s hrudníkem pružným pojivem, které umožňuje deformaci směrem dopředu.
 3.4 K páteři lze namontovat měřiče zrychlení pro měření lineárního zrychlení. Hrudník figuríny Q0 má zjednodušené provedení v podobě celistvého pěnového dílu pro celý trup.
 3.5 Břicho
 Břicho je vyrobeno z pěny pokryté kůží. Pro stanovení požadované pevnosti byly využity biomechanické údaje získané u dětí. Břicho figuríny Q0 má zjednodušené provedení v podobě celistvého pěnového dílu pro celý trup.
 3.6 Bederní páteř
 Bederní páteř tvoří ohebná kaučuková tyč, která umožňuje střih a ohyb ve všech směrech. S výjimkou figuríny Q0 může být mezi bederní páteř a pánev namontován šestikanálový snímač zatížení.
 3.7 Pánev
 Pánev se skládá z částí kostí kyčelních a kostrče potažených svalovinou pro simulaci vnějších obrysů. Do kostní části se vkládají odstranitelné kyčelní klouby. V pánvi může být namontována sada měřičů zrychlení. K dispozici jsou i speciální kyčelní klouby, které umožňují umístit figurínu do polohy vestoje. Pánev figuríny Q0 má zjednodušené provedení v podobě celistvého pěnového dílu pro celý trup.
 3.8 Dolní končetiny
 Dolní končetiny jsou zhotoveny z kovem zpevněných umělohmotných kostí potažených pěnou s kůží z PVC, jež představují stehna a lýtka. Kolenní klouby jsou uzamykatelné v jakékoli poloze. Této možnosti lze využít k usnadnění umístění figuríny do polohy vestoje. (Upozornění: Figurína není schopna stát bez vnější opory.) Dolní končetiny figuríny Q0 mají zjednodušení provedení v podobě jediného celistvého dílu pro každou končetinu se zafixovaným úhlem v koleni.
 3.9 Paže
 Paže jsou zhotoveny z umělohmotných kostí potažených pěnou s kůží z PVC, jež představují nadloktí a předloktí. Loketní klouby jsou uzamykatelné v jakékoli poloze. Paže figuríny Q0 mají zjednodušení provedení v podobě jediného celistvého dílu pro každou paži se zafixovaným úhlem v lokti.
 4. HLAVNÍ PARAMETRY
 4.1 Hmotnost
 Tabulka 1
 Rozdělení hmotnosti u figurín Q
 Q0
 Q1
 Q1,5
 Q3
 Q6
 Q10 Konstrukční cíle
 Hmotnost v [kg]
 Hlava + krk (včetně namontovaných měřičů zrychlení)
 1,10 ± 0,10
 2,41 ± 0,10
 2,80 ± 0,10
 3,17 ± 0,10
 3,94 ±


text:
0,10
 4,19
 Trup (včetně namontovaných měřičů zrychlení a čidla průhybu hrudníku)
 1,50 ± 0,15
 4,21 ± 0,25
 4,74 ± 0,25
 6,00 ± 0,30
 9,07 ± 0,40
 14,85 (včetně oděvu)
 Dolní končetiny (společně)
 0,58 ± 0,06
 1,82 ± 0,20
 2,06 ± 0,20
 3,54 ± 0,10
 6,90 ± 0,10
 12,50
 Paže (společně)
 0,28 ± 0,03
 0,89 ± 0,20
 1,20 ± 0,20
 1,48 ± 0,10
 2,49 ± 0,10
 4,00
 Oděv
 0,27 ± 0,05
 0,27 ± 0,05
 0,30 ± 0,05
 0,40 ± 0,10
 0,55 ± 0,10
 (viz trup)
 Celkem
 3,73 ± 0,39
 9,6 ± 0,80
 11,10 ± 0,80
 14,59 ± 0,70
 22,95 ± 0,80
 35,54
 4.2 Základní rozměry
 Obrázek 2
 Hlavní rozměry figuríny
 Tabulka 2
 Rozměry figuríny Q
 Č.
 Q0
 Q1
 Q1,5
 Q3
 Q6
 Q10 (konstrukční cíle)
 Rozměry v mm
 17
 Výška vsedě (hlava nachýlena vpřed)
 355 ± 9
 479 ± 9
 499 ± 9
 544 ± 9
 601 ± 9
 < 748 ± 9
 18
 Výška v ramenou (vsedě)
 225 ± 7
 298 ± 7
 309 ± 7
 329 ± 7
 362 ± 7
 473 ± 7
 Výška (hlava nachýlena vpřed)
 —
 740 ± 9
 800 ± 9
 985 ± 9
 1 143 ± 9
 < 1 443 ± 9
 5
 Hloubka hrudníku
 —
 114 ± 5
 113 ± 5
 146 ± 5
 141 ± 5
 171 ± 5
 15
 Šířka v ramenou
 230 ± 7
 227 ± 7
 227 ± 7
 259 ± 7
 305 ± 7
 338 ± 7
 12
 Šířka v bocích
 —
 191 ± 7
 194 ± 7
 200 ± 7
 223 ± 7
 270 ± 7
 1
 Od zadní části hýždí k přední části kolenou
 130 ± 5
 211 ± 5
 235 ± 5
 305 ± 5
 366 ± 5
 488 ± 5
 2
 Od zadní části hýždí k podkolenní oblasti
 —
 161 ± 5
 185 ± 5
 253 ± 5
 299 ± 5
 418 ± 5
 21
 Výška stehna, vsedě
 69
 72
 79
 92
 114
 Výška podložky pro umístění figuríny (1)
 229 ± 2
 237 ± 2
 250 ± 2
 270 ± 2
 359 ± 2
 Poznámky:
 1. Nastavení kloubů
 Klouby by měly být nastaveny podle postupů popsaných v příručkách k figurínám Q (2)
 2. Přístroje
 Přístroje pro rodinu figurín Q musí být nainstalovány a kalibrovány podle postupů popsaných v příručkách k figurínám Q (2).
 (1) Viz bod 7.1.3.5.2.1: Výška podložky (sklápěcí desky nebo podobného ohebného zařízení) odpovídá výšce v ramenou minus výška stehen vsedě.
 (2) Technické specifikace a podrobné výkresy figurín Q a technické specifikace pro jejich nastavení pro zkoušky podle tohoto předpisu jsou přechodně uloženy na internetových stránkách neformální pracovní skupiny pro dětské zádržné systémy (https://www2.unece.org/wiki/display/trans/q-dummy+drawings) EHK OSN, Palais de Nations, Ženeva, Švýcarsko. V době přijetí tohoto předpisu Světovým fórem pro sladění předpisů pro motorová vozidla (WP.29) bude text omezující používání výkresů a technických specifikací odstraněn z jednotlivých stran a strany budou znovu nahrány na výše uvedené internetové stránky. Po době, kterou bude neformální pracovní skupina potřebovat pro dokončení přezkoumání technických specifikací a výkresů figurín v rámci fáze 2 tohoto předpisu, budou konečné a schválené


text:
výkresy obsaženy ve společném usnesení k dohodám z let 1958 a 1998, jež jsou k dispozici na internetové stránce Světového fóra WP.29
 PŘÍLOHA 9
 ZKOUŠKA ČELNÍM NÁRAZEM DO BARIÉRY
 1.1 Zkušební prostor
 Zkušební prostor musí mít dostatečnou plochu, aby se do něj vešla rozjezdová dráha, bariéra a technická zařízení potřebná pro zkoušku. Konečný úsek dráhy, přinejmenším 5 m před bariérou, musí být vodorovný, rovný a hladký.
 1.2 Bariéra
 Bariéru tvoří železobetonový blok, který je vpředu nejméně 3 metry široký a nejméně 1,5 metru vysoký. Bariéra musí mít takovou tloušťku, aby vážila nejméně 70 tun. Čelní stěna musí být svislá, kolmá k ose jízdní dráhy a musí být pokryta překližkovými deskami o tloušťce 20 ± 1 mm v dobrém stavu. Bariéra musí být buď zakotvena v zemi, nebo uložena na zemi, v případě potřeby s přídavnými aretačními zařízeními, které by omezovaly její posouvání. Lze použít i bariéru s odlišnými vlastnostmi, musí však vést ke stejně přesvědčivým výsledkům.
 1.3 Pohon vozidla
 V okamžiku nárazu již vozidlo nesmí být vystaveno účinku jakéhokoli dalšího řídicího nebo hnacího zařízení. Do bariéry naráží kolmo k nárazové stěně; maximální přípustné boční odchýlení svislé střednice přední části vozidla od svislé střednice nárazové stěny je ±30 cm.
 1.4 Stav vozidla
 1.4.1
 Zkoušené vozidlo musí být buď vybaveno všemi svými normálními součástmi a vybavením zahrnutými do jeho pohotovostní hmotnosti, nebo být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o součásti a vybavení týkající se prostoru pro cestující a rozložení provozní hmotnosti vozidla jako celku.
 1.4.2
 Je-li vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být palivová soustava naplněna nejméně na 90 procent kapacity, a to buď palivem, nebo nehořlavou kapalinou, která má hustotu a viskozitu blízkou hustotě a viskozitě běžně používaného paliva. Všechny ostatní systémy (nádržky na brzdovou kapalinu, chladič atd.) musí být prázdné.
 1.4.3
 Pokud je vozidlo poháněno svým vlastním motorem, palivová nádrž musí být plná nejméně z 90 procent. Všechny ostatní nádrže na kapalinu musí být plné.
 1.4.4
 Požaduje-li to výrobce, může technická zkušebna pověřená prováděním zkoušek dovolit, aby se téhož vozidla, jehož se používá pro zkoušky předepsané jinými předpisy (včetně zkoušek, jež mohou ovlivnit jeho nosnou konstrukci), užilo i pro zkoušky předepsané tímto předpisem.
 1.5 Rychlost nárazu
 Rychlost nárazu musí být 50 km/h + 0/–2 km/h. Jestliže se však zkouška provedla za vyšší rychlosti nárazu a vozidlo vyhovělo předepsaným podmínkám, zkouška se považuje za vyhovující.
 1.6 Měřicí přístroje
 Přístroj použitý pro záznam rychlosti uvedený v odstavci 1.5 musí mít přesnost ±1 %.
 PŘÍLOHA 10
 POSTUP ZKOUŠKY NÁRAZEM ZEZADU
 1. INSTALACE, POSTUP A MĚŘICÍ PŘÍSTROJE
 1.1 Zkušební prostor
 Zkušební prostor musí mít dostatečně velkou plochu, aby se do něj vešel hnací systém nárazového zařízení a aby umožňoval posunutí vozidla po nárazu a instalaci zkušebního zařízení. Část, v níž má dojít k nárazu a posunutí vozidla, musí být vodorovná. (Sklon naměřený na každé délce jednoho metru musí být menší než 3 %.)
 1.2 Nárazové zařízení
 1.1.2
 Nárazové zařízení musí být zhotoveno z oceli a mít pevnou konstrukci.
 1.2.2
 Nárazová plocha musí být rovná, nejméně 2 500 mm široká a 800


text:
mm vysoká. Její okraje musí být zaobleny poloměrem zakřivení v rozmezí od 40 mm do 50 mm. Musí být pokryta vrstvou překližky o tloušťce 20 ± 1 mm.
 1.2.3
 V okamžiku nárazu musí být splněny tyto požadavky:
 1.2.3.1
 nárazová plocha musí být svislá a kolmá k podélné rovině souměrnosti zasaženého vozidla;
 1.2.3.2
 směr pohybu nárazového zařízení musí být v podstatě vodorovný a rovnoběžný s podélnou rovinou souměrnosti zasaženého vozidla;
 1.2.3.3
 největší přípustné boční vychýlení nárazového zařízení od podélné roviny souměrnosti vozidla je 300 mm. Kromě toho musí plocha nárazového zařízení zahrnovat celou šířku zasaženého vozidla;
 1.2.3.4
 světlá výška spodního okraje nárazové plochy od země musí být 175 ± 25 mm.
 1.3 Pohon nárazového zařízení
 Nárazové zařízení musí být buď připevněno k podvozku (pohyblivé bariéře), nebo být součástí kyvadla.
 1.4 Zvláštní ustanovení platná při použití pohyblivé překážky
 1.4.1
 Pokud je nárazové zařízení připevněno na vozíku (pohyblivá překážka) přídržným prvkem, pak musí být takový prvek pevný a nesmí být možné, aby byl při nárazu zdeformován; podvozek se musí v okamžiku nárazu volně pohybovat a nesmí již být vystaven působení hnacího zařízení.
 1.4.2
 Celková hmotnost podvozku s nárazovým zařízením musí být 1 100 ± 20 kg.
 1.5 Zvláštní ustanovení platná při použití kyvadla
 1.5.1
 Vzdálenost mezi středem nárazové plochy a osou otáčení kyvadla nesmí být menší než 5 m.
 1.5.2
 Nárazové zařízení musí být volně zavěšeno pomocí tuhých ramen, která jsou s ním pevně spojena. Takto vytvořené kyvadlo se v podstatě nesmí deformovat nárazem.
 1.5.3
 Do kyvadla se zabuduje brzdné zařízení, aby se zabránilo případnému druhotnému nárazu nárazového zařízení do zkoušeného vozidla.
 1.5.4
 V okamžiku nárazu musí být rychlost středu nárazové části kyvadla v rozmezí od 30 km/h do 32 km/h.
 1.5.5
 Redukovaná hmotnost „mr“ ve středu nárazové části kyvadla je definována jako funkce celkové hmotnosti „m“, vzdálenosti „a“ (1) mezi středem nárazové části a osou otáčení a vzdálenosti „l“ mezi středem těžiště a osou otáčení, a to podle následující rovnice:
 1.5.6
 Redukovaná hmotnost „mr“ musí být 1 100 ± 20 kg.
 1.6 Obecná ustanovení týkající se hmotnosti a rychlosti nárazového zařízení
 Byla-li zkouška provedena s vyšší rychlostí nárazu, než která je předepsána v bodě 1.5.4, a/nebo s hmotností větší, než je předepsáno v bodech 1.5.3 nebo 1.5.6, a vozidlo vyhovělo předepsaným požadavkům, zkouška se považuje za vyhovující.
 1.7 Stav vozidla při zkoušce
 Zkoušené vozidlo musí být buď vybaveno všemi normálními součástmi a vybavením, zahrnutými do jeho pohotovostní hmotnosti, nebo být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o rozložení pohotovostní hmotnosti vozidla jako celku.
 1.8 Úplné vozidlo s dětským zádržným systémem nainstalovaným podle montážních pokynů se postaví na tvrdý, plochý a vodorovný povrch, s uvolněnou ruční brzdou a nezařazeným rychlostním stupněm. Při jedné nárazové zkoušce lze zkoušet více dětských zádržných systémů.
 (1) Vzdálenost „a“ se rovná délce uvažovaného synchronního kyvadla.
 PŘÍLOHA 11
 PLÁN SCHVÁLENÍ TYPU (POSTUPOVÝ DIAGRAM ISO 9002:2000)
 PŘÍLOHA 12
 KONTROLA SHODNOSTI VÝROBY
 1. ZKOUŠKY
 U dětských zádržných systémů se požaduje, aby byla prokázána shoda s požadavky, na nichž jsou založeny následující zkoušky:
 1.1 Ověření prahu blokování a životnosti


text:
navíječů s nouzovým blokováním
 Podle ustanovení bodu 7.2.4.3 tohoto předpisu v nejnepříznivějším směru, po provedení zkoušek životnosti podle bodů 7.2.4.2, 7.2.4.4 a 7.2.4.5 tohoto předpisu, jak stanoví požadavek v bodě 6.7.3.2.6 tohoto předpisu.
 1.2 Ověření životnosti navíječů s automatickým blokováním
 Podle ustanovení bodu 7.2.4.2 tohoto předpisu doplněného zkouškami podle bodů 7.2.4.4 a 7.2.4.5 tohoto předpisu, jak stanoví požadavek v bodě 6.7.3.1.3 tohoto předpisu.
 1.3 Zkouška pevnosti popruhů po stabilizaci
 Podle postupu popsaného v bodě 6.7.4.2 tohoto předpisu po stabilizaci podle požadavků v bodech 7.2.5.2.1 až 7.2.5.2.5 tohoto předpisu.
 1.3.1 Zkouška pevnosti popruhů po odírání
 Podle postupu popsaného v bodě 6.7.4.2 tohoto předpisu po stabilizaci podle požadavků v bodě 7.2.5.2.6 tohoto předpisu.
 1.4 Zkouška mikroprokluzu
 Podle postupu popsaného v bodě 7.2.3 tohoto předpisu.
 1.5 Pohlcování energie
 Podle ustanovení bodu 6.6.2 tohoto předpisu.
 1.6 Ověření splnění požadavků na vlastnosti dětských zádržných systémů příslušnou dynamickou zkouškou:
 Podle ustanovení bodu 7.1.3 tohoto předpisu se sponou, která byla předtím stabilizována podle požadavků bodu 6.7.1.6 tohoto předpisu tak, aby byly splněny příslušné požadavky bodu 6.6.4 tohoto předpisu (všeobecné požadavky na dětské zádržné systémy) a bodu 6.7.1.7.1 (požadavky na spony pod zatížením).
 1.7 Zkouška tepelné odolnosti
 Podle ustanovení bodu 6.6.5 tohoto předpisu.
 2. ČETNOST ZKOUŠEK A VÝSLEDKY
 2.1 Četnost zkoušení podle požadavků bodů 1.1 až 1.5 a 1.7 výše musí být stanovena na základě statisticky řízeného náhodného výběru podle jednoho z postupů pravidelné kontroly jakosti a musí se provádět alespoň jednou ročně.
 2.2 Minimální podmínky pro kontrolu shodnosti dětských zádržných systémů kategorií „univerzální“, „polouniverzální“ a „omezené“ ve vztahu k dynamickým zkouškám podle bodu 1.6 výše.
 V souladu s požadavky příslušných orgánů provádí držitel schválení dozor nad kontrolou shodnosti výroby pomocí metody pro kontrolu šarže (bod 2.2.1 níže) nebo metody nepřetržité kontroly (bod 2.2.2 níže).
 2.2.1 Dětské zádržné systémy – kontrola šarže
 2.2.1.1
 Držitel schválení musí rozdělit dětské zádržné systémy do šarží, které jsou co nejjednotnější z hlediska surovin nebo meziproduktů (odlišná barva skořápky, různé zpracování postroje) a z hlediska výrobních podmínek. Počet v šarži nesmí přesáhnout 5 000 kusů.
 Po dohodě s příslušnými orgány může zkoušky provádět technická zkušebna nebo je lze provádět na zodpovědnost držitele schválení.
 2.2.1.2
 Z každé šarže se musí v souladu s bodem 2.2.1.4 níže odebrat vzorek, a to alespoň z 20 % množství v šarži, které má být z dané šarže vyrobeno.
 2.2.1.3
 Vlastnosti dětských zádržných systémů a počet dynamických zkoušek, které mají být provedeny, jsou uvedeny v odstavci 2.2.1.4 níže.
 2.2.1.4
 Aby byla přijata, musí šarže dětských zádržných systémů splňovat tyto podmínky.
 Počet v šarži
 Počet vzorků / vlastnosti dětských zádržných systémů
 Kombinovaný počet vzorků
 Kritéria přijatelnosti
 Kritéria zamítnutí
 Stupeň přísnosti kontroly
 N < 500
 1. = 1MH
 1
 0
 —
 běžná
 2. = 1MH
 2
 1
 2
 500 < N <5 000
 1. = 1MH+1LH
 2
 0
 2
 běžná
 2. = 1MH+1LH
 4
 1
 2
 N < 500
 1. = 2MH
 2
 0
 2
 zesílená
 2. = 2MH
 4
 1
 2
 500 < N <5 000
 1. = 2MH+2LH
 4
 0
 2
 zesílená
 2. = 2MH+2LH
 8
 1
 2
 Poznámky:


text:
MH označuje tvrdší konfiguraci (nejnepříznivější výsledky získané při schválení či při rozšíření schválení).
 LH označuje méně tvrdou konfiguraci.
 Tento plán dvojího odběru vzorků funguje takto:
 Pokud u běžné kontroly první vzorek neobsahuje žádné vadné jednotky, šarže se přijme, aniž by se zkoušel další vzorek. Pokud obsahuje dvě vadné jednotky, šarže se odmítne. Pokud obsahuje jednu vadnou jednotku, odebere se druhý vzorek a kumulativní počet musí splňovat podmínku ve sloupci 5 ve výše uvedené tabulce.
 Běžná kontrola se zesílí, pokud jsou z pěti po sobě jdoucích šarží dvě šarže zamítnuty. Běžná kontrola se obnoví, je-li přijato pět po sobě jdoucích šarží.
 Pokud je některá šarže zamítnuta, výroba je považována za neodpovídající požadavkům a šarže se neuvolní do oběhu.
 Pokud jsou dvě po sobě jdoucí šarže, které byly podrobeny zesílené kontrole, zamítnuty, použijí se ustanovení odstavce 13 tohoto předpisu.
 2.2.1.5
 Kontrola shodnosti dětských zádržných systémů se provádí počínaje šarží vyrobenou po první šarži, která byla podrobena kvalifikaci výroby.
 2.2.1.6
 Výsledky zkoušek popsané v bodě 2.2.1.4 výše nepřekročí hodnotu L, přičemž L je mezní hodnota předepsaná pro každou zkoušku pro schválení typu.
 2.2.2 Nepřetržitá kontrola
 2.2.2.1
 Držitel schválení je povinen provádět nepřetržitou kontrolu kvality svého výrobního procesu, a to na základě statistických údajů a odběru vzorků. Po dohodě s příslušnými orgány může zkoušky provádět technická zkušebna nebo je lze provádět na zodpovědnost držitele schválení, který odpovídá za sledovatelnost daného výrobku.
 2.2.2.2
 Vzorky se odeberou v souladu s bodem 2.2.2.4 níže.
 2.2.2.3
 Vlastnosti dětských zádržných systémů se posuzují namátkově a zkoušky, které se mají provést, jsou popsány v bodě 2.2.2.4 níže.
 2.2.2.4
 Kontrola musí splňovat tyto požadavky:
 Odebrané dětské zádržné systémy
 Stupeň přísnosti kontroly
 0,02 % znamená, že z každých 5 000 vyrobených dětských zádržných systémů je odebrán jeden systém.
 běžná
 0,05 % znamená, že z každých 2 000 vyrobených dětských zádržných systémů je odebrán jeden systém.
 zesílená
 Tento plán dvojího odběru vzorků funguje takto:
 Pokud se má za to, že dětský zádržný systém odpovídá požadavkům, výroba rovněž odpovídá požadavkům.
 Pokud dětský zádržný systém požadavky nesplňuje, odebere se druhý dětský zádržný systém.
 Pokud druhý dětský zádržný systém odpovídá požadavkům, výroba rovněž odpovídá požadavkům.
 Pokud ani jeden (první ani druhý) dětský zádržný systém neodpovídá požadavkům, pak ani výroba neodpovídá požadavkům, a dětské zádržné systémy, které pravděpodobně obsahují tutéž závadu, se stáhnou a učiní se nezbytné kroky nutné k opětovnému nastolení shodnosti výroby.
 Zesílená kontrola se místo normální kontroly zavede tehdy, pokud z 10 000 po sobě vyrobených dětských zádržných systémů musí být dané výrobky dvakrát staženy.
 Normální kontrola je znovu zavedena tehdy, pokud je 10 000 po sobě vyrobených dětských zádržných systémů považováno za odpovídající požadavkům.
 Pokud byly výrobky podrobené zesílené kontrole při dvou po sobě jdoucích příležitostech staženy, použijí se ustanovení bodu 13 tohoto předpisu.
 2.2.2.5
 Nepřetržitá kontrola dětských zádržných systémů se provádí, jakmile proběhne kvalifikace výroby.
 2.2.2.6
 Výsledky zkoušek popsané v bodě 2.2.2.4 výše nepřekročí hodnotu L, přičemž L je mezní hodnota předepsaná pro každou zkoušku pro schválení typu.
 2.3 Pro zařízení „ISOFIX určitého vozidla“ podle bodu 2.1.2.4.1 výše si může výrobce dětských


text:
zádržných zařízení vybrat postup kontroly shodnosti buď podle bodu 2.2 výše na zkušebním stavu, nebo podle bodu 2.3.1 a 2.3.2 níže v nosné konstrukci karoserie.
 2.3.1 U zařízení „ISOFIX určitého vozidla“ se provádějí zkoušky s následující četností jednou za 8 týdnů:
 Při každé zkoušce musí být splněny požadavky bodů 6.6.4 a 6.7.1.7.1 tohoto předpisu. Jsou-li výsledky všech zkoušek v průběhu jednoho roku vyhovující, může výrobce po souhlasu technické zkušebny omezit četnost takto: jednou za 16 týdnů.
 Pokud se však ročně vyrobí 1 000 kusů dětských zádržných systému nebo méně, je přípustná jako minimální četnost jedna zkouška za rok.
 2.3.2 Nevyhoví-li zkušební vzorek při určité zkoušce, musí se provést další zkoušky podle stejných požadavků s nejméně třemi jinými vzorky. Pokud při dynamických zkouškách jeden z těchto vzorků selže, považuje se výroba za neodpovídající požadavkům a četnost zkoušek se zvýší, pokud byla dříve v souladu s bodem 2.3 výše použita četnost nižší, a učiní se kroky nutné k opětovnému nastolení shodnosti výroby.
 2.4 Pokud je zjištěno, že výroba neodpovídá požadavkům bodů 2.2.1.4, 2.2.2.4 nebo 2.3.2 výše, musí držitel schválení nebo jeho řádně zplnomocněný zástupce:
 2.4.1
 oznámit schvalovacímu orgánu, který udělil schválení typu, jaké kroky jsou učiněny pro znovuobnovení shodnosti výroby.
 2.5 Výrobce musí čtvrtletně oznamovat schvalovacímu orgánu množství výrobků, které bylo vyrobeno pro každé číslo schválení, a uvést způsob identifikace výrobků odpovídajících těmto číslům schválení.
 PŘÍLOHA 13
 ZKOUŠKA MATERIÁLU POHLCUJÍCÍHO ENERGII
 1. MAKETA HLAVY
 1.1
 Maketa hlavy sestává z pevné dřevěné polokoule s připojeným malým kulovým segmentem podle obrázku A níže. Musí být konstruována tak, aby byl možný její volný pád ve směru vyznačené osy a aby umožňovala montáž akcelerometru pro měření zrychlení ve směru pádu.
 1.2
 Maketa hlavy musí mít celkovou hmotnost 2,75 ± 0,05 kg, včetně akcelerometru.
 Obrázek A
 Maketa hlavy
 2. PŘÍSTROJE
 V průběhu zkoušky se musí zaznamenat zrychlení pomocí zařízení s frekvenční třídou kanálu 1 000, podle specifikace v poslední verzi normy ISO 6487.
 3. POSTUP
 3.1
 Dětský zádržný systém se umístí v oblasti nárazu na pevný plochý povrch, jehož minimální rozměry jsou 500 × 500 mm, a to tak, že směr nárazu je kolmý k vnitřnímu povrchu dětského zádržného systému v oblasti nárazu.
 3.2
 Maketu hlavy zdvihněte do výšky 100 mm – 0/+ 5 mm od příslušných horních povrchů sestaveného dětského zádržného systému k nejnižšímu bodu makety hlavy, potom nechejte maketu hlavy spadnout. Zaznamenejte zrychlení makety hlavy v průběhu nárazu.
 PŘÍLOHA 14
 ZPŮSOB URČENÍ OBLASTI NÁRAZU HLAVY ZÁDRŽNÝCH ZAŘÍZENÍ S OPĚRADLY A MINIMÁLNÍ VELIKOSTI BOČNÍCH OPĚR PRO ZÁDRŽNÁ ZAŘÍZENÍ SMĚŘUJÍCÍ DOZADU
 1.
 Zařízení umístěte na zkušební sedadlo popsané v příloze 6. Nastavitelné zařízení se musí ustavit do nejvíce vzpřímené polohy. Do zařízení vložte nejmenší figurínu podle návodu výrobce. Na opěradle vyznačte bod A, který je v téže vodorovné rovině, jež prochází ramenem nejmenší figuríny v bodě 2 cm směrem dovnitř od vnějšího obrysu paže. Všechny vnitřní povrchy, které jsou nad vodorovnou rovinou procházející bodem A, musí být odzkoušeny podle přílohy 17. Tato oblast zahrnuje opěradla a boční opěry včetně vnitřních hran (oblastí zaoblení) bočních opěr. U brašen


text:
na přenášení dítěte, kde podle pokynů k zařízení a pokynů výrobce není možná symetrická instalace figuríny, musí být oblastí splňující požadavky přílohy 17 všechny vnitřní povrchy nad bodem „A“, jak byl definován výše, ve směru hlavy, měřeno s takovouto figurínou umístěnou do brašny v nejnepříznivější poloze podle pokynů výrobce a s brašnou na přenášení dítěte umístěnou na zkušební stav.
 Je-li možná symetrická instalace figuríny do brašny na přenášení dítěte, musí požadavky přílohy 13 splňovat celý vnitřní povrch.
 2.
 Boční opěry pro zařízení směřující dozadu musí mít minimální hloubku 90 mm, měřeno od střednice povrchu opěradla. Tyto boční opěry musí začínat ve vodorovné rovině procházející bodem „A“ a pokračovat až na vrchol opěradla. Od bodu, který je 90 mm pod vrcholem opěradla, se může hloubka boční opěry postupně zmenšovat.
 PŘÍLOHA 15
 POPIS NASTAVENÍ SEŘIZOVACÍCH ZAŘÍZENÍ MONTOVANÝCH PŘÍMO NA DĚTSKÉ ZÁDRŽNÉ SYSTÉMY
 Obrázek 1
 1. METODIKA
 1.1
 Uveďte soupravu popruhů do referenční polohy popsané v odstavci 7.2.6 a vytáhněte nejméně 50 mm popruhu z nedílného postroje tažením za volný konec popruhu.
 1.2
 Připojte takto seřízenou část nedílného postroje k tažnému zařízení A.
 1.3
 Uveďte do činnosti seřizovací zařízení a zatáhněte nejméně 150 mm popruhu do nedílného postroje. To odpovídá polovině jednoho cyklu a uvede tažné zařízení A do polohy maximálního vytažení popruhu.
 1.4
 Připojte volný konec popruhu k tažnému zařízení B.
 2. POPIS CYKLU
 2.1
 Táhněte popruh zařízením B nejméně 150 mm, přičemž zařízení A nenapíná nedílný postroj.
 2.2
 Uveďte do činnosti seřizovací zařízení a táhněte zařízením A, přičemž zařízení B nenapíná volný konec popruhu.
 2.3
 Na konci zdvihu uveďte seřizovací zařízení mimo činnost.
 2.4
 Podle specifikace v bodě 6.7.2.7 tohoto předpisu cyklus opakujte.
 PŘÍLOHA 16
 TYPICKÉ ZAŘÍZENÍ PRO ZKOUŠKU PEVNOSTI SPONY
 PŘÍLOHA 17
 STANOVENÍ BIOMECHANICKÝCH KRITÉRIÍ
 1. BIOMECHANICKÉ KRITÉRIUM HLAVY (HPC – HEAD PERFORMANCE CRITERION)
 1.1
 Toto kritérium se považuje za splněné, nedojde-li během zkoušky k dotyku hlavy s jakoukoli částí vozidla.
 1.2
 Pokud tomu tak není, vypočítá se hodnota HPC na základě zrychlení (a), (1) a to podle následujícího vzorce:
 Přičemž:
 1.2.1
 Člen „a“ je výsledné zrychlení a měří se v jednotkách gravitace, g (1 g = 9,81m/s2);
 1.2.2
 pokud lze uspokojivě stanovit počátek dotyku hlavy, pak t1 a t2 jsou časové okamžiky (v sekundách) určující interval mezi počátkem dotyku hlavy a koncem záznamu, pro který je hodnota HPC maximální;
 1.2.3
 pokud nelze stanovit počátek dotyku hlavy, pak t1 a t2 jsou časové okamžiky (v sekundách) určující interval mezi začátkem a koncem záznamu, pro který je hodnota HPC maximální.
 1.2.4
 Hodnoty HPC, pro které je časový interval (t1–t2) delší než 36 ms, se pro účely výpočtu maximální hodnoty zanedbávají.
 1.3
 Hodnota výsledného zrychlení hlavy během dopředného nárazu, která je během 3 ms kumulativně překročena, se vypočítává z výsledného zrychlení hlavy.
 (1) Zrychlení (a) vztažené k těžišti se vypočítává z tříosých složek zrychlení měřených za použití CFC 1 000.
 PŘÍLOHA 18
 GEOMETRICKÉ ROZMĚRY DĚTSKÉHO ZÁDRŽNÉHO SYSTÉMU „I-SIZE“
 Obrázek 1
 Výška těla v cm
 Výška vsedě v cm
 Šířka v ramenou v cm
 Šířka v bocích v cm
 Výška v ramenou v


text:
cm
 A
 B
 C
 D
 E
 95. percentil
 95. percentil
 95. percentil
 5. percentil
 95. percentil
 40
 –
 –
 –
 –
 –
 45
 39,0
 12,1
 14,2
 27,4
 29,0
 50
 40,5
 14,1
 14,8
 27,6
 29,2
 55
 42,0
 16,1
 15,4
 27,8
 29,4
 60
 43,5
 18,1
 16,0
 28,0
 29,6
 65
 45,0
 20,1
 17,2
 28,2
 29,8
 70
 47,1
 22,1
 18,4
 28,3
 30,0
 75
 49,2
 24,1
 19,6
 28,4
 31,3
 80
 51,3
 26,1
 20,8
 29,2
 32,6
 85
 53,4
 26,9
 22,0
 30,0
 33,9
 90
 55,5
 27,7
 22,5
 30,8
 35,2
 95
 57,6
 28,5
 23,0
 31,6
 36,5
 100
 59,7
 29,3
 23,5
 32,4
 37,8
 105
 61,8
 30,1
 24,9
 33,2
 39,1
 110
 63,9
 30,9
 26,3
 34,0
 40,4
 115
 66,0
 32,1
 27,7
 35,5
 41,7
 120
 68,1
 33,3
 29,1
 37,0
 43,0
 125
 70,2
 34,5
 30,5
 38,5
 44,3
 130
 72,3
 35,7
 31,9
 40,0
 46,1
 135
 74,4
 36,9
 33,3
 41,5
 47,9
 140
 76,5
 38,1
 34,7
 43,0
 49,7
 145
 78,6
 39,3
 36,3
 44,5
 51,5
 150
 81,1
 41,5
 37,9
 46,3
 53,3
 Při měření pod přítlačnou silou 50 N se zařízením popsaným na obrázku 2 této přílohy se na uvedené rozměry uplatní tyto tolerance:
 Minimální výška vsedě:
 —
 Od 40 do 87 cm B – 5. percentil
 —
 Od 87 cm výše B – 10. percentil,
 Minimální šířka v ramenou: C -0
 +2 cm
 Minimální šířka v bocích: D -0
 +2 cm
 Minimální výška v ramenou (5 percentil): E1 -2
 +0 cm
 Maximální výška v ramenou (95 percentil): E2 -0
 +2 cm
 Obrázek 2
 Boční pohled a pohled zepředu na měřicí zařízení
 Poznámky:
 Hb
 :
 Šířka v bocích proměnná od 140 do 380 mm
 Scb
 :
 šířka v ramenou proměnná od 120 do 400 mm
 Sih
 :
 výška vsedě proměnná od 400 do 800 mm
 Shh
 :
 výška v ramenou proměnná od 270 do 540 mm
 Obrázek 3
 Třírozměrný pohled na měřicí zařízení
 PŘÍLOHA 19
 POSUZOVANÉ ROZSAHY PODPĚR A ZÁKLADEN PODPĚR TYPU „I-SIZE“
 Obrázek 1
 Boční pohled na posuzovaný rozsah rozměrů podpěry
 Legenda:
 1.
 Přípravek dětského zádržného systému (CRF)
 2.
 Tyč spodních kotevních úchytů ISOFIX
 3.
 Rovina tvořená spodní plochou CRF, která je rovnoběžná s rovinou X-Y souřadnicového systému a probíhá 15 mm pod ní
 4.
 Rovina Z-Y souřadnicového systému
 5.
 Horní část posuzovaného rozsahu rozměrů podpěry, která znázorňuje rozměrová omezení ve směru X a Y, horní výškové omezení ve směru Z, jakož i spodní výškové omezení ve směru Z pro pevné součásti podpěry, které nelze seřizovat ve směru Z
 Poznámka:
 1.
 Výkres není v měřítku.
 Obrázek 2
 Třírozměrný pohled na posuzovaný rozsah rozměrů podpěry
 Poznámka:
 1.
 Výkres není v měřítku.
 Obrázek 3
 Boční pohled na posuzovaný rozsah základny podpěry
 Legenda:
 1.
 Přípravek dětského zádržného systému (CRF)
 2.
 Tyč spodních kotevních úchytů ISOFIX
 3.
 Rovina tvořená spodní plochou CRF, která je rovnoběžná s rovinou X-Y souřadnicového systému a probíhá 15 mm pod ní
 4.
 Rovina Z-Y souřadnicového systému
 5.
 Posuzovaný rozsah základny podpěry, který znázorňuje požadované rozpětí pro seřízení základny podpěry ve směru Z, jakož i rozměrová omezení ve směrech X a Y
 6.
 Dodatečné rozsahy znázorňují dodatečná přípustná rozpětí pro seřízení základny podpěry ve směru Z
 Poznámka:


text:
1.
 Výkres není v měřítku.
 Obrázek 4
 Třírozměrný pohled na posuzovaný rozsah základny podpěry
 Poznámka:
 1.
 Výkres není v měřítku.
 PŘÍLOHA 20
 MINIMÁLNÍ SEZNAM POŽADOVANÝCH DOKLADŮ PRO SCHVÁLENÍ TYPU
 i-Size CRS
 CRS ISOFIX určitého vozidla
 Bod
 Obecná dokumentace
 Žádost
 Žádost
 3.1
 Technický popis CRS
 Technický popis CRS
 3.2.1
 Návod k instalaci navíječe
 Návod k instalaci navíječe
 3.2.1
 Prohlášení o toxicitě
 Prohlášení o toxicitě
 3.2.1
 Prohlášení o hořlavosti
 Prohlášení o hořlavosti
 3.2.1
 Návody a detaily balení
 Návody a detaily balení
 3.2.6
 Specifikace materiálů částí
 Specifikace materiálů částí
 2.46 a 2.2.1.1 přílohy 12
 Návod k montáži odnímatelných částí
 Návod k montáži odnímatelných částí
 6.2.3
 Dokumentace o informacích pro uživatele
 Dokumentace o informacích pro uživatele, včetně uvedení odpovídajícího vozidla (odpovídajících vozidel)
 14.
 Seznam modelů vozidel
 Příloha 1
 Potvrzení o shodnosti výroby včetně organizačního schématu společnosti, výpis z rejstříku obchodní komory, prohlášení o výrobním závodě, osvědčení systému jakosti, potvrzení postupu pro kontrolu shodnosti výroby
 Potvrzení o shodnosti výroby včetně organizačního schématu společnosti, výpis z rejstříku obchodní komory, prohlášení o výrobním závodě, osvědčení systému jakosti, potvrzení postupu pro kontrolu shodnosti výroby a prohlášení o postupech odebírání vzorků z každého druhu výrobku
 3.1 a příloha 11
 Výkresy/obrázky
 Schematický výkres CRS a výkresy všech jeho podstatných částí
 Schematický výkres CRS a výkresy všech jeho podstatných částí
 3.2.1 a příloha 1
 Umístění značky schválení typu
 Umístění značky schválení typu
 3.2.1
 Výkresy nebo obrázky týkající se kombinace CRS a míst k sezení ve vozidle nebo míst k sezení ISOFIX a příslušného prostředí ve vozidle (1)
 3.2.3
 Výkresy vozidla a konstrukce sedadla, seřizovací systém a úchyty (1)
 Příloha 1
 Fotografie CRS
 Fotografie CRS a/nebo nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla
 Příloha 1
 i-Size CRS
 CRS ISOFIX určitého vozidla
 Bod
 V případě, že nejsou vyznačeny na vzorku (vzorcích) v době předložení ke schválení:
 Příklad vyznačení názvu výrobce, zkratky nebo obchodní značky, roku výroby, orientace, štítků s upozorněním, loga i-Size, rozpětí velikostí, hmotnosti cestujícího a dalších označení.
 V případě, že nejsou vyznačeny na vzorku (vzorcích) v době předložení ke schválení:
 Příklad vyznačení názvu výrobce, zkratky nebo obchodní značky, roku výroby, orientace, štítků s upozorněním, loga i-Size, rozpětí velikostí, hmotnosti cestujícího, označení ISOFIX určitého vozidla a dalších označení.
 4.
 (1) V případě typů zkoušených na zkušebním vozíku v karoserii vozidla v souladu s bodem 7.1.3.2 nebo v úplném vozidle v souladu s bodem 7.1.3.3. tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 21
 ZAŘÍZENÍ PRO PŮSOBENÍ ZATÍŽENÍ
 Zařízení pro působení zatížení I
 Č.
 Číslo dílu
 Název
 Informace
 Množství
 1
 PV000009.1
 Hlavový pás – 39 mm
 —
 1
 2
 PV000009.2
 ramenní pás LR-PR – 39 mm
 —
 2
 3
 PV000009.3
 Rozkrokový pás – 39 mm
 —
 1
 4
 PV000009.4
 Bederní pás – 39 mm
 —
 1
 5
 102 18 31
 Připevňovací páska (30 × 17)
 šev: 77, nit: 30, barva: SABA šedá
 8
 6
 PV000009.5
 Umělohmotná spona
 2
 7
 PV000009.6
 Připevňovací páska (2 × 37)
 šev: 77, nit: 30, barva: SABA šedá
 2
 Délka popruhu
 (+/– 5 mm)
 Figurína Q 0
 Q 1
 Q 1,5
 Q 3
 Q 6
 Q 10
 Hlavový pás
 1 000 mm
 1 000


text:
mm
 1 000 mm
 1 200 mm
 1 200 mm
 1 200 mm
 Ramenní pás
 750 mm
 850 mm
 950 mm
 1 000 mm
 1 100 mm
 1 300 mm
 Rozkrokový pás
 300 mm
 350 mm
 400 mm
 400 mm
 450 mm
 570 mm
 Bederní pás
 400 mm
 500 mm
 550 mm
 600 mm
 700 mm
 800 mm
 Rozměr X
 120 mm
 130 mm
 140 mm
 140 mm
 150 mm
 160 mm
 Pás
 Šířka
 Tloušťka
 Tažnost
 Pevnost
 39 mm +/– 1 mm
 1 mm +/– 0,1 mm
 5,5 – 6,5 %
 Min. 15 000 N
 Vzor stehu
 Min. požadovaná pevnost
 12 × 12 mm
 3,5 kN
 30 × 12 mm
 5,3 kN
 30 × 17 mm
 5,3 kN
 30 × 30 mm
 7,0 kN
 poloměr (zaoblení) všech pásů = 5 mm
 Zařízení pro působení zatížení II
 Č.
 Název
 Informace
 Množství
 1
 Hlavní pás – 39 mm
 —
 1
 2
 Bederní pás (horní/spodní) – 39 mm
 —
 2
 3
 Vzor stehu (30 × 17)
 Steh: 77, nit: 30-
 4
 Délka popruhu
 (+/– 5 mm)
 Q 0
 Q 1
 Q 1,5
 Q 3
 Q 6
 Q 10
 Hlavní pás (A)
 1 740 mm
 1 850 mm
 1 900 mm
 2 000 mm
 2 000 mm
 2 100 mm
 Bederní pás (B)
 530 mm
 560 mm
 600 mm
 630 mm
 660 mm
 700 mm
 Spodní rozměr (C)
 125 mm
 150 mm
 150 mm
 170 mm
 200 mm
 200 mm
 Střední rozměr (D)
 270 mm
 300 mm
 350 mm
 380 mm
 380 mm
 400 mm
 Pás
 Šířka
 Tloušťka
 Tažnost
 Pevnost
 39 mm +/– 1 mm
 1 mm +/– 0,1 mm
 5,5 – 6,5 %
 Min. 15 000 N
 Vzor stehu
 Min. požadovaná síla
 12 × 12 mm
 3,5 kN
 30 × 12 mm
 5,3 kN
 30 × 17 mm
 5,3 kN
 30 × 30 mm
 7,0 kN
 poloměr (zaoblení) všech pásů = 5 mm


text:
 24.12.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 352/79
 ROZHODNUTÍ č. 1/2013 VÝBORU PRO POZEMNÍ DOPRAVU SPOLEČENSTVÍ-ŠVÝCARSKO
 ze dne 6. prosince 2013,
 kterým se mění příloha 1 Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží a cestujících po železnici a silnici
 (2013/804/EU)
 VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží a cestujících po železnici a silnici (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 52 odst. 4 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V čl. 52 odst. 4 první odrážce dohody se stanoví, že společný výbor by měl přijmout rozhodnutí o změně přílohy 1.
 (2)
 Příloha 1 byla naposledy změněna rozhodnutím společného výboru č. 1/2010 ze dne 22. prosince 2010.
 (3)
 V oblastech, na které se dohoda vztahuje, byly přijaty nové právní akty Evropské unie. S ohledem na změny příslušných právních předpisů Evropské unie by příloha 1 měla být změněna. V zájmu právní jasnosti a zjednodušení je vhodné nahradit přílohu 1 dohody přílohou tohoto rozhodnutí,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha 1 dohody se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 1. Pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES (1) se vzájemně uznávají:
 a)
 osvědčení o bezpečnosti udělená vnitrostátním bezpečnostním orgánem v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. a);
 b)
 vnitrostátní bezpečnostní orgány zřízené ve Švýcarské konfederaci a v Evropské unii v souladu s článkem 16.
 2. V souladu s čl. 8 odst. 2 a 4 směrnice 2004/49/ES si Švýcarská konfederace a Evropská unie vzájemně oznámí vnitrostátní bezpečnostní předpisy a pravidelně si sdělují změny těchto předpisů tak, aby je měli k dispozici zástupci odvětví a provozovatelé.
 Článek 3
 1. Pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES (2) se vzájemně uznávají:
 a)
 prohlášení o shodě nebo o vhodnosti pro použití stanovená v článku 11 a definovaná v příloze IV, která vypracovali výrobci nebo jejich zplnomocnění zástupci;
 b)
 certifikáty o ověření stanovené v bodě 2.3 přílohy VI, které vystavily oznámené subjekty akreditované nebo uznávané ve Švýcarsku nebo v některém členském státě Evropské unie;
 c)
 prohlášení o ověření stanovená v čl. 18 odst. 1 a definovaná v příloze V, která vypracoval zadavatel nebo výrobce či jejich zplnomocněný zástupce;
 d)
 povolení k uvedení subsystémů a vozidel do provozu, včetně povolení vydaných před 19. červencem 2008, zejména v rámci dohod RIC a RIV, jakož i povolení podle typu vozidla, která vydal vnitrostátní bezpečnostní orgán podle kapitoly V;
 e)
 seznam subjektů Švýcarské konfederace a Evropské unie odpovědných za posuzování shody, jež jsou stanoveny v článku 28.
 2. V souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 17 odst. 3 směrnice 2008/57/ES si Švýcarská konfederace a Evropská unie vzájemně oznámí vnitrostátní technická a provozní pravidla, která doplňují ustanovení příslušných předpisů EU nebo která se od těchto ustanovení odlišují, a pravidelně si sdělují změny těchto pravidel.
 3. V souladu s čl. 28 odst. 1 směrnice 2008/57/ES oznámí Švýcarská konfederace Evropské komisi subjekty odpovědné za posuzování shody, které jsou ve Švýcarské konfederaci usazeny. Evropská komise tyto informace zveřejní na svých internetových stránkách, na nichž je seznam těchto subjektů uveden (informační


text:
systém NANDO).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
 V Bruselu dne 6. prosince 2013.
 Za Evropskou unii
 Předseda
 Fotis KARAMITSOS
 Za Švýcarskou konfederaci
 vedoucí delegace Švýcarska
 Peter FÜGLISTALER
 (1) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44).
 (2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES ze dne 17. června 2008 o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (Úř. věst. L 191, 18.7.2008, s. 1).
 PŘÍLOHA
 „PŘÍLOHA 1
 POUŽITELNÁ USTANOVENÍ
 V souladu s čl. 52 odst. 6 této dohody Švýcarsko použije právní předpisy rovnocenné těmto:
 Příslušná ustanovení právních předpisů Unie
 ODDÍL 1 – PŘÍSTUP K POVOLÁNÍ
 —
 Směrnice Rady 96/26/ES ze dne 29. dubna 1996 o přístupu k povolání provozovatele silniční přepravy zboží a provozovatele silniční přepravy osob, jakož i o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, s cílem umožnit účinný výkon svobody usazování těchto dopravců v oblasti vnitrostátní a mezinárodní dopravy (Úř. věst. L 124, 23.5.1996, s. 1), naposledy pozměněná směrnicí Rady 98/76/ES ze dne 1. října 1998 (Úř. věst. L 277, 14.10.1998, s. 17)
 ODDÍL 2 – SOCIÁLNÍ NORMY
 —
 Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8), naposledy pozměněné nařízením Komise (EU) č. 1266/2009 ze dne 16. prosince 2009 (Úř. věst. L 339, 22.12.2009, s. 3)
 —
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 484/2002 ze dne 1. března 2002, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 881/92 a (EHS) č. 3118/93 pro účely zavedení osvědčení řidiče (Úř. věst. L 76, 19.3.2002, s. 1)
 Pro účely této dohody
 a)
 se použije pouze článek 1 nařízení (ES) č. 484/2002;
 b)
 Evropské společenství a Švýcarská konfederace osvobozují každého státního příslušníka Švýcarské konfederace, členského státu Evropského společenství a členského státu Evropského hospodářského prostoru od povinnosti vlastnit osvědčení řidiče;
 c)
 Švýcarská konfederace může osvobodit jiné státní příslušníky, než jsou státní příslušníci uvedení v písmeni b), od povinnosti vlastnit osvědčení řidiče pouze po předchozí konzultaci a souhlasu Evropského společenství.
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/15/ES ze dne 11. března 2002 o úpravě pracovní doby osob vykonávajících mobilní činnosti v silniční dopravě (Úř. věst. L 80, 23.3.2002, s. 35)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/59/ES ze dne 15. července 2003 o výchozí kvalifikaci a pravidelném školení řidičů některých silničních vozidel pro nákladní nebo osobní dopravu a o změně nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a směrnice Rady 91/439/EHS a zrušení směrnice Rady 76/914/EHS (Úř. věst. L 226, 10.9.2003, s. 4)
 —
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 561/2006 ze dne 15. března 2006 o harmonizaci některých předpisů v sociální oblasti týkajících se silniční dopravy, o změně nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 a (ES) č. 2135/98 a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 (Úř.


text:
věst. L 102, 11.4.2006, s. 1)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/22/ES ze dne 15. března 2006 o minimálních podmínkách pro provedení nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 a (EHS) č. 3821/85 o předpisech v sociální oblasti týkajících se činností v silniční dopravě a o zrušení směrnice Rady 88/599/EHS (Úř. věst. L 102, 11.4.2006, s. 35), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2009/5/ES ze dne 30. ledna 2009 (Úř. věst. L 29, 31.1.2009, s. 45)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 581/2010 ze dne 1. července 2010 o stanovení maximálních časových úseků pro stahování příslušných údajů z přístroje ve vozidle a z karty řidiče (Úř. věst. L 168, 2.7.2010, s. 16)
 ODDÍL 3 – TECHNICKÉ NORMY
 Motorová vozidla
 —
 Směrnice Rady 70/157/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel (Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 16), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2007/34/ES ze dne 14. června 2007 (Úř. věst. L 155, 15.6.2007, s. 49)
 —
 Směrnice Rady 88/77/EHS ze dne 3. prosince 1987 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem (Úř. věst. L 36, 9.2.1988, s. 33), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2001/27/ES ze dne 10. dubna 2001 (Úř. věst. L 107, 18.4.2001, s. 10)
 —
 Směrnice Rady 91/671/EHS ze dne 16. prosince 1991 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se povinného používání bezpečnostních pásů ve vozidlech s hmotností do 3,5 tuny (Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 26), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/20/ES ze dne 8. dubna 2003 (Úř. věst. L 115, 9.5.2003, s. 63)
 —
 Směrnice Rady 92/6/EHS ze dne 10. února 1992 o montáži a použití omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve Společenství (Úř. věst. L 57, 2.3.1992, s. 27), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/85/ES ze dne 5. listopadu 2002 (Úř. věst. L 327, 4.12.2002, s. 8)
 —
 Směrnice Rady 92/24/EHS ze dne 31. března 1992 o omezovačích rychlosti nebo podobných palubních systémech omezení rychlosti u některých kategorií motorových vozidel (Úř. věst. L 129, 14.5.1992, s. 154), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/11/ES ze dne 11. února 2004 (Úř. věst. L 44, 14.2.2004, s. 19)
 —
 Směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz (Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 59), ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/7/ES ze dne 18. února 2002 (Úř. věst. L 67, 9.3.2002, s. 47)
 —
 Nařízení Rady (ES) č. 2411/98 ze dne 3. listopadu 1998 o uznávání rozlišovacích značek členského státu, ve kterém jsou registrována motorová vozidla a jejich přípojná vozidla, v dopravním provozu Společenství (Úř. věst. L 299, 10.11.1998, s. 1)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/30/ES ze dne 6. června


text:
2000 o silničních technických kontrolách užitkových vozidel provozovaných ve Společenství (Úř. věst. L 203, 10.8.2000, s. 1), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2010/47/EU ze dne 5. července 2010 (Úř. věst. L 173, 8.7.2010, s. 33)
 —
 Směrnice Rady 2005/55/EHS ze dne 28. září 2005 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem (Úř. věst. L 275, 20.10.2005, s. 1), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2008/74/ES ze dne 18. července 2008 (Úř. věst. L 192, 19.7.2008, s. 51)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/40/ES ze dne 6. května 2009 o technických prohlídkách motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (přepracované znění) (Úř. věst. L 141, 6.6.2009, s. 12)
 —
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 ze dne 18. června 2009 o schvalování typu motorových vozidel a motorů z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a o přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidel, o změně nařízení (ES) č. 715/2007 a směrnice 2007/46/ES a o zrušení směrnic 80/1269/EHS, 2005/55/ES a 2005/78/ES (Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 1), ve znění nařízení Komise (EU) č. 582/2011 ze dne 25. května 2011 (Úř. věst. L 167, 25.6.2011, s. 1)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 582/2011 ze dne 25. května 2011, kterým se provádí a mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 595/2009 z hlediska emisí z těžkých nákladních vozidel (Euro VI) a kterým se mění přílohy I a III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (Úř. věst. L 167, 25.6.2011, s. 1), ve znění nařízení Komise (EU) č. 64/2012 ze dne 23. ledna 2012 (Úř. věst. L 28, 31.1.2012, s. 1)
 Přeprava nebezpečného zboží
 —
 Směrnice Rady 95/50/ES ze dne 6. října 1995 o jednotných postupech kontroly při silniční přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 249, 17.10.1995, s. 35), naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/54/ES ze dne 17. června 2008 (Úř. věst. L 162, 21.6.2008, s. 11)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2012/45/EU ze dne 3. prosince 2012 (Úř. věst. L 332, 4.12.2012, s. 18)
 Pro účely této dohody se ve Švýcarsku použijí tyto odchylky od směrnice 2008/68/ES:
 1. Silniční doprava
 Odchylky pro Švýcarsko podle čl. 6 odst. 2 písm. a) směrnice 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí
 RO–a–CH–1
 Předmět: Přeprava motorové nafty a topného oleje (číslo UN 1202) v cisternových kontejnerech.
 Odkaz na oddíl I.1 přílohy I této směrnice: 1.1.3.6 a 6.8.
 Obsah přílohy směrnice: Výjimky vztahující se na množství přepravovaná v jedné přepravní jednotce, předpisy týkající se konstrukce cisteren.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Na cisternové kontejnery, které nebyly zkonstruovány podle kapitoly 6.8, ale podle vnitrostátních právních předpisů a které mají kapacitu nejvýše 1 210 l a jsou používány pro přepravu topného oleje nebo motorové nafty s číslem UN 1202,


text:
lze uplatnit výjimku uvedenou v bodě 1.1.3.6 Evropské dohody o mezinárodní silniční přepravě nebezpečných věcí (ADR).
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: bod 1.1.3.6.3 písm. b) a bod 6.14 dodatku I k Vyhlášce o silniční přepravě nebezpečných věcí (SDR; RS 741.621).
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 RO–a–CH–2
 Předmět: Osvobození od požadavku mít ve vozidle přepravní doklad pro některá množství nebezpečných věcí podle bodu 1.1.3.6.
 Odkaz na oddíl I.1 přílohy I této směrnice: 1.1.3.6 a 5.4.1.
 Obsah přílohy směrnice: Požadavek mít přepravní doklad.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Přeprava nevyčištěných prázdných kontejnerů patřících do přepravní kategorie 4 a naplněných nebo prázdných lahví se stlačeným plynem pro dýchací zařízení používaná záchrannými službami nebo jako potápěčské vybavení, pokud jejich množství nepřekročí limity stanovené v bodě 1.1.3.6, nepodléhá povinnosti mít ve vozidle přepravní doklad podle bodu 5.4.1.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: bod 1.1.3.6.3 písm. c) dodatku I k Vyhlášce o silniční přepravě nebezpečných věcí (SDR; RS 741.621).
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 RO–a–CH–3
 Předmět: Přeprava nevyčištěných prázdných cisteren společnostmi, které provádějí údržbu zařízení na skladování kapalin nebezpečných pro vodu.
 Odkaz na oddíl I.1 přílohy I této směrnice: 6.5, 6.8 a 8.2 a 9.
 Obsah přílohy směrnice: Konstrukce, vybavení a kontrola cisteren a vozidel; výcvik řidičů.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Vozidla a nevyčištěné prázdné cisterny/kontejnery používané společnostmi, které provádějí údržbu zařízení na skladování kapalin nebezpečných pro vodu, a sloužící k uchovávání kapalin během údržby pevných cisteren nepodléhají předpisům o konstrukci, vybavení a kontrole ani předpisům o označování a oranžové tabulce stanoveným dohodou ADR. Vztahují se na ně zvláštní předpisy o označování štítky a nápisy a řidič vozidla nemusí absolvovat výcvik uvedený v bodě 8.2.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: bod 1.1.3.6.3.10 dodatku I k Vyhlášce o silniční přepravě nebezpečných věcí (SDR; RS 741.621).
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 Odchylky pro Švýcarsko podle čl. 6 odst. 2 písm. b) bodu i) směrnice 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí
 RO–bi–CH–1
 Předmět: Přeprava odpadu z domácností obsahujícího nebezpečné věci do zařízení na likvidaci odpadu.
 Odkaz na oddíl I.1 přílohy I této směrnice: 2, 4.1.10, 5.2 a 5.4.
 Obsah přílohy směrnice: Klasifikace, společné balení, označování nápisy a štítky, dokumentace.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Pravidla obsahují ustanovení týkající se zjednodušené klasifikace odpadu z domácností, který obsahuje nebezpečné věci (z domácností), odborníkem uznaným příslušným orgánem, používání vhodných nádob a rovněž výcvik řidičů. Odpad z domácností, který nemůže být odborníkem klasifikován, může být převezen v malém množství do zařízení na zpracování odpadu, a to s příslušnými údaji k jednotlivým balením a přepravním jednotkám.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: bod 1.1.3.7 dodatku I k Vyhlášce o silniční přepravě nebezpečných věcí (SDR; RS 741.621).
 Poznámky: Tato pravidla se mohou uplatňovat pouze na přepravu odpadu z domácností obsahujícího nebezpečné věci mezi veřejnými zařízeními na zpracování odpadu a zařízeními na likvidaci odpadu.
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 RO–bi–CH–2
 Předmět: Zpáteční přeprava výrobků zábavní pyrotechniky.
 Odkaz na oddíl I.1 přílohy I této směrnice: 2.1.2, 5.4.
 Obsah přílohy směrnice: Klasifikace a dokumentace.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů:


text:
S cílem usnadnit přepravu výrobků zábavní pyrotechniky s čísly UN 0335, 0336 a 0337 od maloobchodníků zpět k dodavatelům se počítá s výjimkami ohledně uvádění čisté hmotnosti a klasifikace výrobku v přepravním dokladu.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: bod 1.1.3.8 dodatku I k Vyhlášce o silniční přepravě nebezpečných věcí (SDR; RS 741.621).
 Poznámky: Podrobná kontrola přesného obsahu jednotlivých neprodaných výrobků v každém balení je u výrobků určených k maloobchodnímu prodeji prakticky nemožná.
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 RO–bi–CH–3
 Předmět: Osvědčení o výcviku podle dohody ADR pro cesty podniknuté za účelem přepravy porouchaných vozidel, cesty související s opravami, cesty podniknuté za účelem prohlídky cisternových vozidel / cisteren a pro cesty podniknuté v cisternových vozidlech odborníky odpovědnými za prohlídku těchto vozidel.
 Odkaz na oddíl I.1 přílohy I této směrnice: 8.2.1.
 Obsah přílohy směrnice: Řidiči vozidel musí absolvovat výcvik.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Výcvik a osvědčení podle dohody ADR se nevyžadují u cest podniknutých za účelem přepravy porouchaných vozidel nebo u zkušebních jízd souvisejících s opravou, u cest v cisternových vozidlech za účelem prohlídky cisternového vozidla nebo jeho cisterny a rovněž u cest podniknutých odborníky odpovědnými za prohlídku cisternových vozidel.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: Pokyny Federálního ministerstva životního prostředí, dopravy, energetiky a spojů (DETEC) ze dne 30. září 2008 týkající se silniční přepravy nebezpečných věcí.
 Poznámky: Porouchaná vozidla nebo vozidla, u nichž probíhá oprava, a cisternová vozidla, která se připravují na technickou inspekci nebo u nichž v rámci inspekce již probíhá kontrola, v některých případech stále obsahují nebezpečné věci.
 Nadále se použijí požadavky uvedené v bodech 1.3 a 8.2.3.
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 2. Železniční doprava
 Odchylky pro Švýcarsko podle čl. 6 odst. 2 písm. a) směrnice 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí
 RA–a–CH–1
 Předmět: Přeprava motorové nafty a topného oleje (číslo UN 1202) v cisternových kontejnerech.
 Odkaz na oddíl II.1 přílohy II této směrnice: 6.8.
 Obsah přílohy směrnice: Právní předpisy týkající se konstrukce cisteren.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Jsou povoleny cisternové kontejnery, které nebyly zkonstruovány podle kapitoly 6.8, ale podle vnitrostátních právních předpisů a které mají kapacitu nejvýše 1 210 l a jsou používány pro přepravu topného oleje nebo motorové nafty s číslem UN 1202.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: Příloha vyhlášky ministerstva DETEC ze dne 3. prosince 1996 o přepravě nebezpečných věcí po železnici a na lanových drahách (RSD, RS 742.401.6) a kapitola 6.14 dodatku I k Vyhlášce o silniční přepravě nebezpečných věcí (SDR, RS 741.621).
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 RA–a–CH–2
 Předmět: Přepravní doklad.
 Odkaz na oddíl II.1 přílohy II této směrnice: 5.4.1.1.1.
 Obsah přílohy směrnice: Obecné informace požadované v přepravním dokladu.
 Obsah vnitrostátních právních předpisů: Použití souhrnného označení v přepravním dokladu je možné, pokud je připojen seznam s předepsanými údaji stanovenými výše.
 Původní odkaz na vnitrostátní právní předpisy: Příloha vyhlášky ministerstva DETEC ze dne 3. prosince 1996 o přepravě nebezpečných věcí po železnici a na lanových drahách (RSD, RS 742.401.6).
 Datum skončení platnosti: 1. ledna 2017.
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/35/EU ze dne 16.


text:
června 2010 o přepravitelných tlakových zařízeních a o zrušení směrnic Rady 76/767/EHS, 84/525/EHS, 84/526/EHS, 84/527/EHS a 1999/36/ES (Úř. věst. L 165, 30.6.2010, s. 1)
 ODDÍL 4 – PRÁVA PŘÍSTUPU A TRANZITU V ŽELEZNIČNÍ DOPRAVĚ
 —
 Směrnice Rady 91/440/EHS ze dne 29. července 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 25)
 —
 Směrnice Rady 95/18/ES ze dne 19. června 1995 o vydávání licencí železničním podnikům (Úř. věst. L 143, 27.6.1995, s. 70)
 —
 Směrnice Rady 95/19/ES ze dne 19. června 1995 o přidělování kapacit železniční infrastruktury a o zpoplatnění infrastruktury (Úř. věst. L 143, 27.6.1995, s. 75)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES ze dne 29. dubna 2004 o bezpečnosti železnic Společenství a o změně směrnice Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům a směrnice 2001/14/ES o přidělování kapacity železniční infrastruktury, zpoplatnění železniční infrastruktury a o vydávání osvědčení o bezpečnosti (směrnice o bezpečnosti železnic) (Úř. věst. L 164, 30.4.2004, s. 44), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2009/149/ES ze dne 27. listopadu 2009 (Úř. věst. L 313, 28.11.2009, s. 65)
 —
 Nařízení Komise (ES) č. 62/2006 ze dne 23. prosince 2005 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému pro telematické aplikace v nákladní dopravě transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 13, 18.1.2006, s. 1), ve znění nařízení Komise (EU) č. 328/2012 ze dne 17. dubna 2012 (Úř. věst. L 106, 18.4.2012, s. 14)
 —
 Nařízení Komise (ES) č. 653/2007 ze dne 13. června 2007 o používání společného evropského vzoru pro osvědčení o bezpečnosti a žádosti podle článku 10 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES a o platnosti osvědčení o bezpečnosti předkládaných podle směrnice 2001/14/ES (Úř. věst. L 153, 14.6.2007, s. 9), ve znění nařízení Komise (EU) č. 445/2011 ze dne 10. května 2011 (Úř. věst. L 122, 11.5.2011, s. 22)
 —
 Rozhodnutí Komise 2007/756/ES ze dne 9. listopadu 2007, kterým se přijímá společná specifikace celostátního registru vozidel stanoveného podle čl. 14 odst. 4 a 5 směrnic 96/48/ES a 2001/16/ES (Úř. věst. L 305, 23.11.2007, s. 30), ve znění rozhodnutí Komise 2011/107/EU ze dne 10. února 2011 (Úř. věst. L 43, 17.2.2011, s. 33)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES ze dne 17. června 2008 o interoperabilitě železničního systému ve Společenství (přepracované znění) (Úř. věst. L 191, 18.7.2008, s. 1), naposledy pozměněná směrnicí Komise 2013/9/EU ze dne 11. března 2013 (Úř. věst. L 68, 12.3.2013, s. 55)
 —
 Rozhodnutí Komise 2008/163/ES ze dne 20. prosince 2007 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „Bezpečnost v železničních tunelech“ v transevropském konvenčním a vysokorychlostním železničním systému (Úř. věst. L 64, 7.3.2008, s. 1), naposledy pozměněné rozhodnutím Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Rozhodnutí Komise 2008/164/ES ze dne 21. prosince 2007 o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se „osob s omezenou schopností pohybu a orientace“ v transevropském konvenčním a vysokorychlostním železničním systému (Úř. věst. L 64, 7.3.2008, s. 72), ve znění rozhodnutí Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Rozhodnutí Komise 2008/232/ES ze dne 21.


text:
února 2008 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „Kolejová vozidla“ transevropského vysokorychlostního železničního systému (Úř. věst. L 84, 26.3.2008, s. 132), ve znění rozhodnutí Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Nařízení Komise (ES) č. 352/2009 ze dne 24. dubna 2009 o přijetí společné bezpečnostní metody pro hodnocení a posuzování rizik, jak je uvedeno v čl. 6 odst. 3 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES (Úř. věst. L 108, 29.4.2009, s. 4)
 —
 Rozhodnutí Komise 2010/713/EU ze dne 9. listopadu 2010 o modulech pro postupy posuzování shody, vhodnosti pro použití a ES ověřování, které mají být použity v technických specifikacích pro interoperabilitu přijatých na základě směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/57/ES (Úř. věst. L 319, 4.12.2010, s. 1)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 1158/2010 ze dne 9. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání osvědčení o bezpečnosti železnic (Úř. věst. L 326, 10.12.2010, s. 11)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 1169/2010 ze dne 10. prosince 2010 o společné bezpečnostní metodě pro posuzování shody s požadavky pro získání schválení z hlediska bezpečnosti železnic (Úř. věst. L 327, 11.12.2010, s. 13)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 201/2011 ze dne 1. března 2011 o vzoru prohlášení o shodě s povoleným typem železničního vozidla (Úř. věst. L 57, 2.3.2011, s. 8)
 —
 Rozhodnutí Komise 2011/229/EU ze dne 4. dubna 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „Kolejová vozidla – hluk“ transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 99, 13.4.2011, s. 1), ve znění rozhodnutí Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Rozhodnutí Komise 2011/274/EU ze dne 26. dubna 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „Energie“ transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 126, 14.5.2011, s. 1), ve znění rozhodnutí Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Rozhodnutí Komise 2011/275/EU ze dne 26. dubna 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „infrastruktura“ transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 126, 14.5.2011, s. 53), ve znění rozhodnutí Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Rozhodnutí Komise 2011/291/EU ze dne 26. dubna 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému kolejová vozidla – lokomotivy a kolejová vozidla pro přepravu osob transevropského konvenčního železničního systému (Úř. věst. L 139, 26.5.2011, s. 1), ve znění rozhodnutí Komise 2012/464/EU ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 217, 14.8.2012, s. 20)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 445/2011 ze dne 10. května 2011 o systému udělování osvědčení pro subjekty odpovědné za údržbu nákladních vozů a o změně nařízení (ES) č. 653/2007 (Úř. věst. L 122, 11.5.2011, s. 22)
 —
 Nařízení Komise (ES) č. 454/2011 ze dne 5. května 2011 o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se subsystému „využití telematiky v osobní dopravě“ transevropského železničního systému (Úř. věst. L 123, 12.5.2011, s. 11), ve znění nařízení Komise (EU) č. 665/2012 ze dne 20. července 2012 (Úř. věst. L 194, 21.7.2012, s. 1)


text:
—
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/633/EU ze dne 15. září 2011 o společných specifikacích registru železniční infrastruktury (Úř. věst. L 256, 1.10.2011, s. 1)
 —
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/665/EU ze dne 4. října 2011 o evropském registru povolených typů železničních vozidel (Úř. věst. L 264, 8.10.2011, s. 32)
 —
 Rozhodnutí Komise 2012/88/EU ze dne 25. ledna 2012 o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se subsystémů pro řízení a zabezpečení transevropského železničního systému (Úř. věst. L 51, 23.2.2012, s. 1)
 —
 Rozhodnutí Komise 2012/757/EU ze dne 14. listopadu 2012 o technické specifikaci pro interoperabilitu týkající se subsystému „provoz a řízení dopravy“ železničního systému v Evropské unii a o změně rozhodnutí 2007/756/ES (Úř. věst. L 345, 15.12.2012, s. 1)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 1077/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě pro dozor vykonávaný vnitrostátními bezpečnostními orgány po vydání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti (Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 3)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 1078/2012 ze dne 16. listopadu 2012 o společné bezpečnostní metodě sledování, kterou mají používat železniční podniky, provozovatelé infrastruktury po získání osvědčení o bezpečnosti nebo schválení z hlediska bezpečnosti a subjekty odpovědné za údržbu (Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 8)
 —
 Nařízení Komise (EU) č. 321/2013 ze dne 13. března 2013 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „kolejová vozidla – nákladní vozy“ železničního systému v Evropské unii a o zrušení rozhodnutí Komise 2006/861/ES (Úř. věst. L 104, 12.4.2013, s. 1)
 ODDÍL 5 – JINÉ OBLASTI
 —
 Směrnice Rady 92/82/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřebních daní z minerálních olejů (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 19)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/54/ES ze dne 29. dubna 2004 o minimálních bezpečnostních požadavcích na tunely transevropské silniční sítě (Úř. věst. L 167, 30.4.2004, s. 39)
 —
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/96/ES ze dne 19. listopadu 2008 o řízení bezpečnosti silniční infrastruktury (Úř. věst. L 319, 29.11.2008, s. 59)“


text:
 5.3.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 68/67
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 312/2019
 ze dne 13. prosince 2019,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP [2020/330]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1345 ze dne 2. srpna 2019, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES s cílem aktualizovat harmonizované technické podmínky v oblasti užívání rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 5cz (rozhodnutí Komise 2006/771/ES) přílohy XI Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32019 D 1345: prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2019/1345 ze dne 2. srpna 2019 (Úř. věst. L 212, 13.8.2019, s. 53).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2019/1345 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. prosince 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. prosince 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gunnar PÁLSSON
 (1) Úř. věst. L 212, 13.8.2019, s. 53.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 20.11.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 309/19
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 98/2008
 ze dne 26. září 2008,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 62/2008 ze dne 6. června 2008 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 109/2008 ze dne 15. ledna 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1924/2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Směrnice Komise 2008/17/ES ze dne 19. února 2008, kterou se mění určité přílohy směrnic Rady 86/362/EHS, 86/363/EHS a 90/642/EHS, pokud jde o maximální limity reziduí pro acefát, acetamiprid, acibenzolar-S-methyl, aldrin, benalaxyl, benomyl, karbendazim, chlormekvat, chlorothalonil, chlorpyrifos, klofentezin, cyflutrin, cypermethrin, cyromazin, dieldrin, dimethoát, dithiokarbamáty, esfenvalerát, famoxadon, fenhexamid, fenitrothion, fenvalerát, glyfosát, indoxakarb, lambda-cyhalothrin, mepanipyrim, metalaxyl-M, methidathion, metoxyfenozid, pymetrozin, pyraklostrobin, pyrimethanil, spiroxamin, thiacloprid, thiofanát-methyl a trifloxystrobin (3), by měla být začleněna do Dohody.
 (4)
 Toto rozhodnutí se nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 Do bodu 38 (směrnice Rady 86/362/EHS), do bodu 39 (směrnice Rady 86/363/EHS) a do bodu 54 (směrnice Rady 90/642/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 L 0017: směrnice Komise 2008/17/ES ze dne 19. února 2008 (Úř. věst. L 50, 23.2.2008, s. 17).“
 2)
 V bodě 54zzzt (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006) se vkládá text, který zní:
 „, ve znění:
 —
 32008 R 0109: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 109/2008 ze dne 15. ledna 2008 (Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 14).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 109/2008 a směrnice 2008/17/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. září 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 26. září 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 J. K. J. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 257, 25.9.2008, s. 23.
 (2) Úř. věst. L 39, 13.2.2008, s. 14.
 (3) Úř. věst. L 50, 23.2.2008, s. 17.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 19.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 309/49
 ROZHODNUTÍ č. 4/2013 VÝBORU VELVYSLANCŮ AKT-EU
 ze dne 7. listopadu 2013
 o jmenování členů správní rady Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova (CTA)
 (2013/666/EU)
 VÝBOR VELVYSLANCŮ AKT-EU,
 s ohledem na Dohodu o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsanou v Cotonou dne 23. června 2000 (1), poprvé pozměněnou v Lucemburku dne 25. června 2005 (2) a podruhé pozměněnou v Ouagadougou dne 22. června 2010 (3), a zejména na přílohu III čl. 3 odst. 5 této dohody,
 s ohledem na rozhodnutí Výboru velvyslanců AKT-ES č. 4/2006 ze dne 27. září 2006 o stanovách a jednacím řádu Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova (CTA) (4), a zejména na čl. 4 odst. 3 tohoto rozhodnutí,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Funkční období členů správní rady Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova, prodloužené rozhodnutím Výboru velvyslanců AKT-EU č. 2/2013 (5), skončilo dnem 21. srpna 2013.
 (2)
 Je proto nutné jmenovat nové členy,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Aniž jsou dotčena pozdější rozhodnutí, které může výbor přijmout v rámci svých pravomocí, členy správní rady Technického střediska pro spolupráci v oblasti zemědělství a venkova jsou jmenováni:
 —
 prof. Eric TOLLENS
 na funkční období dvou let končící dnem 6. listopadu 2015 a
 —
 prof. Baba Y. ABUBAKAR
 —
 prof. Augusto Manuel CORREIA
 —
 paní Helena JOHANSSONOVÁ
 —
 dr. Faustin R. KAMUZORA
 —
 prof. Clement K. SANKAT,
 na funkční období pěti let končící dnem 6. listopadu 2018.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne 7. listopadu 2013.
 Za Výbor velvyslanců AKT-EU
 předseda
 R. KAROBLIS
 (1) Úř. věst. L 317, 15.12.2000, s. 3.
 (2) Dohoda, kterou se mění Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 (Úř. věst. L 209, 11.8.2005, s. 27).
 (3) Dohoda, kterou se podruhé mění Dohoda o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsaná v Cotonou dne 23. června 2000 a poprvé pozměněná v Lucemburku dne 25. června 2005 (Úř. věst. L 287, 4.11.2010, s. 3).
 (4) Úř. věst. L 350, 12.12.2006, s. 10.
 (5) Úř. věst. L 163, 15.6.2013, s. 30.


text:
 5.11.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 368/13
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 111/2018
 ze dne 31. května 2018,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP [2020/1615]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/165 ze dne 31. ledna 2018, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. prosince 2017 do 30. března 2018 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 1x (prováděcí nařízení Komise (EU) 2016/1976) přílohy IX Dohody o EHP se vkládá nový bod, který zní:
 „1y.
 32018 R 0165: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/165 ze dne 31. ledna 2018, kterým se stanoví technické informace pro výpočet technických rezerv a primárního kapitálu pro vykazování s referenčními daty od 31. prosince 2017 do 30. března 2018 v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Úř. věst. L 31, 3.2.2018, s. 3).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) 2018/165 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. června 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 31. května 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 31, 3.2.2018, s. 3.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 14.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 140/3
 DODATKOVÝ PROTOKOL
 k Dohodě o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé s ohledem na přistoupení Chorvatska k Evropské unii
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 REPUBLIKA MALTA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „členské státy Evropské unie“),
 a
 EVROPSKÁ UNIE
 na jedné straně a
 KOREJSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Korea“)
 na straně druhé
 (společně dále jen „strany“),
 VZHLEDEM K TOMU, ŽE Dohoda o volném obchodu mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 6. října 2010 v Bruselu a je prozatímně prováděna od 1. července 2011,
 VZHLEDEM K TOMU, ŽE Smlouva o přistoupení Chorvatské republiky (dále jen „Chorvatsko“) k Evropské unii (dále jen „smlouva o přistoupení“) byla podepsána dne 9. prosince 2011 v Bruselu a vstoupila v platnost dnem 1. července 2013,
 SE DOHODLY TAKTO:
 ODDÍL I
 SMLUVNÍ STRANY
 Článek 1
 Chorvatsko se stává smluvní stranou dohody.
 Článek 2
 Chorvatsko se doplní na seznam smluvních stran dohody.
 ODDÍL II
 PRAVIDLA PŮVODU
 Článek 3
 Příloha III Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a metodách správní spolupráce (dále jen „protokol o pravidlech původu“) dohody se mění v souladu s ustanoveními přílohy I tohoto protokolu.
 Článek 4
 1. Ustanovení dohody mohou být použita na zboží vyvážené z Koreje do Chorvatska nebo z Chorvatska do Koreje, které je v souladu s ustanoveními protokolu o pravidlech původu k dohodě a které bylo k 1. červenci 2013 buď na cestě, nebo dočasně uskladněno v celním skladu, nebo ve svobodném celním pásmu v Koreji nebo v Chorvatsku.
 2. V takových případech bude přiznáno preferenční zacházení pod podmínkou předložení dodatečně vystaveného dokladu o původu celním orgánům země dovozu do dvanácti měsíců ode dne 1. července 2013.
 ODDÍL III
 OBCHOD SLUŽBAMI, USAZOVÁNÍ A ELEKTRONICKÝ OBCHOD
 Článek 5
 Příloha 7-A-1 dohody se nahrazuje ustanoveními přílohy II tohoto protokolu.
 Článek 6
 Příloha 7-A-2 dohody se nahrazuje ustanoveními přílohy III tohoto protokolu.
 Článek 7
 Příloha 7-A-3 dohody se nahrazuje ustanoveními přílohy IV tohoto protokolu.
 Článek 8
 Příloha 7-C dohody se nahrazuje ustanoveními přílohy V tohoto protokolu.
 ODDÍL IV
 OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 9
 1. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni, kdy si strany vymění písemná oznámení potvrzující, že splnily své příslušné platné právní požadavky a postupy.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku se tento protokol provádí s účinkem ode dne 1. července 2013.
 3. Strany se dohodly, že do vstupu protokolu v platnost jej budou prozatímně provádět deset dní poté, co Evropská unie nebo Korea jako v pořadí druhá ze stran


text:
obdrží oznámení druhé strany o jeho prozatímním provádění.
 4. Oznámení podle tohoto článku se zasílají generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie a ministerstvu zahraničních věcí Koreje nebo jeho nástupnickým subjektům.
 Článek 10
 Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a korejském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Evropská unie Koreji sdělí znění dohody v chorvatském jazyce. S výhradou vstupu tohoto protokolu v platnost je znění v chorvatském jazyce závazné za stejných podmínek jako stávající jazyková znění tohoto protokolu. Článek 15.16 dohody se příslušným způsobem upraví.
 Článek 11
 Tento protokol a jeho přílohy tvoří nedílnou součást dohody.
 Съставено в Брюксел на двадесет и пети март две хиляди и четиринадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veinticinco de marzo de dos mil catorce.
 V Bruselu dne dvacátého pátého března dva tisíce čtrnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femogtyvende marts to tusind og fjorten.
 Geschehen zu Brüssel am fünfundzwanzigsten März zweitausendvierzehn.
 Kahe tuhande neljateistkümnenda aasta märtsikuu kahekümne viiendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι πέντε Μαρτίου δύο χιλιάδες δεκατέσσερα.
 Done at Brussels on the twenty-fifth day of March in the year two thousand and fourteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-cinq mars deux mille quatorze.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset petog ožujka dvije tisuće četrnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì venticinque marzo duemilaquattordici.
 Briselē, divi tūkstoši četrpadsmitā gada divdesmit piektajā martā.
 Priimta du tūkstančiai keturioliktų metų kovo dvidešimt penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennegyedik év március havának huszonötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħamsa u għoxrin jum ta’ Marzu tas-sena elfejn u erbatax.
 Gedaan te Brussel, de vijfentwintigste maart tweeduizend veertien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego piątego marca roku dwa tysiące czternastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e cinco de março de dois mil e catorze.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și cinci martie două mii paisprezece.
 V Bruseli dvadsiateho piateho marca dvetisícštrnásť.
 V Bruslju, dne petindvajsetega marca leta dva tisoč štirinajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä maaliskuuta vuonna kaksituhattaneljätoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugofemte mars tjugohundrafjorton.
 За държавите-членки
 Por los Estados miembros
 Za členské státy
 For medlemsstaterne
 Für die Mitgliedstaaten
 Liikmesriikide nimel
 Για τα κράτη μέλη
 For the Member States
 Pour les États membres
 Za države članice
 Per gli Stati membri
 Dalībvalstu vārdā –
 Valstybių narių vardu
 A tagállamok részéről
 Għall-Istati Membri
 Voor de lidstaten
 W imieniu Państw Członkowskich
 Pelos Estados-Membros
 Pentru statele membre
 Za členské štáty
 Za države članice
 Jäsenvaltioiden puolesta
 För medlemsstaterna
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Република Корея
 Por la República de Corea
 Za Korejskou republiku