text:
(EU) 2019/1279, (EU) 2019/1280, (EU) 2019/1281, (EU) 2019/1282, (EU) 2019/1283 a (EU) 2019/1284 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. prosince 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. prosince 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gunnar PÁLSSON
 (1) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 17.
 (2) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 20.
 (3) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 23.
 (4) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 26.
 (5) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 30.
 (6) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 34.
 (7) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 37.
 (8) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 40.
 (9) Úř. věst. L 201, 30.7.2019, s. 43.
 (10) Úř. věst. L 274, 9.10.2012, s. 30.
 (11) Úř. věst. L 278, 12.10.2012, s. 17.
 (12) Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 73.
 (13) Úř. věst. L 274, 9.10.2012, s. 32.
 (14) Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 71.
 (15) Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 65.
 (16) Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 68.
 (17) Úř. věst. L 254, 29.9.2010, s. 46.
 (18) Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 76.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 4.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 270/30
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 108/2012
 ze dne 15. června 2012,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 94/2012 ze dne 30. dubna 2012 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2010/368/EU ze dne 30. června 2010, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 5cz (rozhodnutí Komise 2006/771/ES) přílohy XI Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32010 D 0368: rozhodnutí Komise 2010/368/EU ze dne 30. června 2010 (Úř. věst. L 166, 1.7.2010, s. 33).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2010/368/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 16. června 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 15. června 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 248, 13.9.2012, s. 32.
 (2) Úř. věst. L 166, 1.7.2010, s. 33.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/289
 PROTOKOL (č. 18)
 O FRANCII
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI vzít v úvahu jeden zvláštní bod týkající se Francie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Francie si zachová výsadu měnové emise v Nové Kaledonii, Francouzské Polynésii a na Wallisu a Futuně za podmínek stanovených jejím vnitrostátním právem a jako jediná bude oprávněna určovat paritu CFP franku.


text:
 4.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 211/70
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 113/2015
 ze dne 30. dubna 2015,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2016/1296]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 970/2014 ze dne 12. září 2014, kterým se mění nařízení (EU) č. 677/2011, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 66wn (nařízení Komise (EU) č. 677/2011) přílohy XIII Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0970: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 970/2014 ze dne 12. září 2014 (Úř. věst. L 272, 13.9.2014, s. 11).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 970/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. května 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. dubna 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 272, 13.9.2014, s. 11.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 27.6.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 174/55
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 184/2017
 ze dne 22. září 2017,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2019/1072]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/830 ze dne 15. května 2017, kterým se mění nařízení (ES) č. 474/2006, pokud jde o seznam uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu nebo omezením provozování letecké dopravy v Unii (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 66zab (nařízení Komise (ES) č. 474/2006) přílohy XIII Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32017 R 0830: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/830 ze dne 15. května 2017 (Úř. věst. L 124, 17.5.2017, s. 3).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) 2017/830 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. září 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 22. září 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Sabine MONAUNI
 (1) Úř. věst. L 124, 17.5.2017, s. 3.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 8.10.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 263/33
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 245/2014
 ze dne 13. listopadu 2014,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP [2015/1804]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 446/2014 ze dne 2. května 2014, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 295/2008 o strukturální statistice podniků a nařízení Komise (ES) č. 251/2009 a (EU) č. 275/2010, pokud jde o datové soubory, které se sestavují, a kritéria pro hodnocení kvality strukturální statistiky podniků (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XXI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XXI Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodech 1 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 295/2008) a 1l (nařízení Komise (ES) č. 251/2009) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0446: nařízení Komise (EU) č. 446/2014 ze dne 2. května 2014 (Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 13).“
 2.
 V bodě 1l (nařízení Komise (ES) č. 251/2009) se slova „9C a 9D“ nahrazují slovy „9C, 9D, 9E, 9F, 9G, 9H, 9M a 9P“.
 3.
 V bodě 1m (nařízení Komise (EU) č. 275/2010) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32014 R 0446: nařízení Komise (EU) č. 446/2014 ze dne 2. května 2014 (Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 13).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 446/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. listopadu 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. listopadu 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 132, 3.5.2014, s. 13.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 19.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 129/54
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 70/2015
 ze dne 20. března 2015,
 kterým se mění protokol 4 (o pravidlech původu) k Dohodě o EHP [2016/753]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protokol 4 k Dohodě o EHP se týká pravidel původu.
 (2)
 Dne 1. července 2013 přistoupila k Evropské unii Chorvatská republika.
 (3)
 V návaznosti na úspěšné uzavření jednání o rozšíření Evropské unie předložila Chorvatská republika žádost o přistoupení k Dohodě o EHP.
 (4)
 Dohoda o účasti Chorvatské republiky v Evropském hospodářském prostoru (dále jen „dohoda o rozšíření EHP“) (1) byla parafována dne 20. prosince 2013.
 (5)
 Dohoda o rozšíření EHP byla podepsána dne 11. dubna 2014 a je prozatímně prováděna ode dne 12. dubna 2014.
 (6)
 Některá přechodná ustanovení o uplatňování pravidel původu je třeba poté, co je prozatímně prováděna dohoda o rozšíření EHP, zohlednit v Dohodě o EHP,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Protokol 4 k Dohodě o EHP se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Použije se ode dne 1. července 2013.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 20. března 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 170, 11.6.2014, s. 5.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 PŘÍLOHA
 V protokolu 4 k Dohodě o EHP se za článek 40 doplňuje nový článek, který zní:
 „Článek 41
 Přechodná ustanovení týkající se přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
 1. Doklad o původu řádně vydaný státem ESVO nebo Chorvatskou republikou nebo vystavený v rámci preferenční dohody uplatňované mezi státy ESVO a Chorvatskou republikou se považuje za doklad o preferenčním původu z EHP za předpokladu že:
 a)
 doklad o původu a přepravní dokumenty byly vydány nebo vystaveny nejpozději den před přistoupením Chorvatské republiky k Evropské unii a
 b)
 doklad o původu je celním orgánům zaslán ve lhůtě čtyř měsíců ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
 Pokud bylo zboží deklarováno pro dovoz ze státu ESVO do Chorvatské republiky nebo z Chorvatské republiky do státu ESVO přede dnem přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii podle tehdy platných preferenčních dohod mezi státem ESVO a Chorvatskou republikou, může být ve státech ESVO nebo v Chorvatské republice rovněž uznán doklad o původu vydaný dodatečně podle uvedených dohod za předpokladu, že je předložen celním orgánům ve lhůtě čtyř měsíců ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
 2. Za předpokladu, že schválení vývozci používají pravidla původu podle tohoto protokolu, jsou státy ESVO na straně jedné a Chorvatská republika na straně druhé oprávněny podržet si oprávnění, jímž byl udělen status „schváleného vývozce“ v rámci dohod uzavřených mezi státy ESVO na straně jedné a Chorvatskou republikou na straně druhé.
 Státy ESVO na


text:
straně jedné a Chorvatsko na straně druhé nejpozději do jednoho roku ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii zváží nutnost nahradit taková oprávnění novými oprávněními vydanými v souladu s tímto protokolem.
 3. Žádosti o následné ověření dokladu o původu vydaného nebo vystaveného v rámci preferenčních dohod uvedených v odstavcích 1 a 2 jsou příslušnými celními orgány států ESVO a Chorvatské republiky přijímány po dobu tří let od vydání nebo vystavení příslušného dokladu o původu a mohou být těmito orgány vystaveny během tří let ode dne přijetí dokladu o původu předloženého těmto orgánům jako doklad pro dovozní prohlášení.
 4. Ustanovení Dohody mohou být použita na zboží vyvážené z Chorvatské republiky do států ESVO nebo ze států ESVO do Chorvatska, které splňuje ustanovení tohoto protokolu a které je ke dni přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii v tranzitu nebo dočasně uskladněno v celním skladu nebo ve svobodném pásmu ve státu ESVO nebo v Chorvatské republice.
 5. V případech uvedených v odstavci 4 lze přiznat preferenční zacházení, je-li celním orgánům dovážející země do čtyř měsíců ode dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii předložen doklad o původu vydaný dodatečně celními orgány vyvážející země.“


text:
 19.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 304/23
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 104/2009
 ze dne 25. září 2009,
 kterým se mění příloha XXII (Právo obchodních společností) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 74/2009 ze dne 29. května 2009 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 254/2009 ze dne 25. března 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1126/2008, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o výklad 12 Výboru pro výklad mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRIC) (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 10ba (nařízení Komise (ES) č.1126/2008) přílohy XXII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 R 0254: nařízení Komise (ES) č. 254/2009 ze dne 25. března 2009 (Úř. věst. L 80, 26.3.2009, s. 5).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 254/2009 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 232, 3.9.2009, s. 37.
 (2) Úř. věst. L 80, 26.3.2009, s. 5.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 16.8.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 293/34
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis OSN č. 142 – Jednotná ustanovení pro schvalování motorových vozidel z hlediska montáže pneumatik [2021/1366]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 30. září 2021
 Tento dokument slouží výhradně jako dokumentační nástroj. Rozhodné a právně závazné znění je: ECE/TRANS/WP.29/2021/11.
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 iOblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Specifikace
 6.
 Změna typu vozidla a rozšíření schválení
 7.
 Shodnost výroby
 8.
 Postihy za neshodnost výroby
 9.
 Definitivní ukončení výroby
 10.
 Přechodná ustanovení
 11.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 PŘÍLOHY
 1
 Informační dokument
 2
 Oznámení
 3
 Uspořádání značek schválení
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na vozidla kategorie M, N a O (1) z hlediska montáže pneumatik.
 Nevztahuje se na vozidla, jejichž podmínky použití jsou neslučitelné s vlastnostmi pneumatik třídy C1, C2 nebo C3 a na vozidla, pokud jde o montáž:
 a)
 náhradní jednotky pro dočasné použití a/nebo
 b)
 run-flat pneumatik a/nebo run-flat systému při provozu v režimu jízdy bez vzduchu v pneumatice a/nebo
 c)
 pneumatik s prodlouženým dojezdem při provozu v režimu jízdy bez vzduchu v pneumatice a/nebo
 d)
 systému monitorování tlaku v pneumatikách.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 2.1
 „Typem vozidla z hlediska montáže pneumatik“ se rozumí vozidla, která se neliší z takových podstatných hledisek, jako jsou typy pneumatik, minimální a maximální označení rozměrů pneumatiky, rozměry kola a hloubka zálisu, nebo pokud jde o rychlostní kapacitu a únosnost vhodné pro montáž a vlastnosti krytů kol.
 2.2
 Pneumatiky se klasifikují takto:
 a)
 pneumatiky třídy C1 – pneumatiky, které jsou v souladu s předpisem OSN č. 30;
 b)
 pneumatiky třídy C2 – pneumatiky, které jsou v souladu s předpisem OSN č. 54 a vyznačují se indexem únosnosti na jednoduchém kole 121 nebo vyšším a značkou kategorie rychlosti „N“ nebo vyšší;
 c)
 pneumatiky třídy C3 – pneumatiky, které jsou v souladu s předpisem OSN č. 54 a vyznačují se:
 i)
 indexem únosnosti na jednoduchém kole 122 nebo vyšším nebo
 ii)
 indexem únosnosti na jednoduchém kole 121 nebo nižším a značkou kategorie rychlosti „M“ nebo nižší.
 2.2.1
 „Typem pneumatiky“ se rozumí řada pneumatik, které se neliší v následujících podstatných vlastnostech:
 a)
 třída pneumatik: C1, C2 nebo C3 podle popisu v předpise OSN č. 30 a
 b)
 v případě pneumatik třídy C1 vlastnosti typu pneumatiky, jak jsou definovány v předpise OSN č. 30;
 c)
 v případě pneumatik třídy C2 nebo C3 vlastnosti typu pneumatiky, jak jsou definovány v předpise OSN č. 54.
 2.3
 „Označením rozměru pneumatiky“ se rozumí označení, jak je definováno v předpise OSN č. 30 pro pneumatiky třídy C1 a v předpise OSN č. 54 pro pneumatiky tříd C2 a C3.
 2.4
 „Hloubkou zálisu kola“ se rozumí


text:
vzdálenost od opěrného čela náboje kola ke střední rovině ráfku.
 2.5
 „Konstrukcí pneumatiky“ se rozumí technické vlastnosti kostry pneumatiky.
 2.6
 „Normální pneumatikou“ se rozumí pneumatika nebo run-flat pneumatika, která je určena pro běžné silniční užití.
 2.7
 „Pneumatikou pro jízdu na sněhu“ se rozumí pneumatika, jejíž vzorek běhounu, složení běhounu nebo konstrukce jsou navrženy především k dosažení lepší výkonnosti ve sněhových podmínkách, než jaké dosahuje normální pneumatika, pokud jde o schopnost uvádět vozidlo do pohybu a udržovat je v něm.
 2.7.1
 „Pneumatikou pro jízdu na sněhu za náročných sněhových podmínek“ se rozumí pneumatika pro jízdu na sněhu, jejíž vzorek běhounu, složení běhounu nebo konstrukce jsou navrženy zejména k použití v náročných sněhových podmínkách a jež splňuje požadavky předpisu OSN č. 117.
 2.8
 „Pneumatikou pro zvláštní použití“ se rozumí pneumatika určená ke smíšenému použití, jak silničnímu, tak terénnímu, nebo k jinému zvláštnímu použití. Tyto pneumatiky jsou především navrženy tak, aby byly schopny uvést vozidlo do pohybu a udržovat je v pohybu v terénních podmínkách.
 2.9
 „Run-flat pneumatikou“ se rozumí pneumatika, jak je definována v předpise OSN č. 30.
 2.10
 „Pneumatikou s prodlouženým dojezdem“ se rozumí pneumatika, jak je definována v předpise OSN č. 30.
 2.11
 „Náhradní pneumatikou pro dočasné použití“ se rozumí pneumatika, která je odlišná od pneumatiky určené pro montáž na vozidle pro běžné jízdní podmínky a která je určena pouze pro dočasné použití při omezených jízdních podmínkách.
 2.12
 „Kolem“ se rozumí kolo jako celek sestávající z ráfku a disku kola.
 2.13
 „Náhradním kolem pro dočasné použití“ se rozumí kolo odlišné od normálních kol typu vozidla; je určeno pouze pro dočasné použití při omezených jízdních podmínkách.
 2.14
 „Jednotkou“ se rozumí celek kola s pneumatikou.
 2.15
 „Standardní jednotkou“ se rozumí jednotka, kterou je možné namontovat na vozidlo pro běžný provoz.
 2.16
 „Náhradní jednotkou“ se rozumí jednotka, která je určena k výměně standardní jednotky v případě jejího poškození, a může být jakoukoli z těchto:
 2.17
 „Standardní náhradní jednotkou“ se rozumí celek kola s pneumatikou, který je, pokud jde o označení rozměru kola a pneumatiky, hloubku zálisu kola a konstrukci pneumatiky, totožný s celkem montovaným na stejném místě nápravy příslušné varianty a verze vozidla k běžnému provozu; zahrnuje kola vyrobená z odlišného materiálu, která mohou být upevněna odlišnými maticemi nebo šrouby, avšak která jsou jinak totožná s koly určenými k běžnému provozu.
 2.18
 „Náhradní jednotkou pro dočasné použití“ se rozumí celek jakéhokoli kola s pneumatikou, který nespadá do definice standardní náhradní jednotky a který odpovídá popisu jednoho z typů náhradní jednotky pro dočasné použití definovanému v předpise OSN č. 64.
 2.19
 „Značkou kategorie rychlosti“ se rozumí značka definovaná v předpise OSN č. 30 pro pneumatiky třídy C1 a v předpise OSN č. 54 pro pneumatiky třídy C2.
 2.20
 „Indexem únosnosti“ se rozumí číslo spojované s maximálním zatížením pneumatiky v souvislosti s definicí v předpise OSN č. 30 pro pneumatiky třídy C1 a v předpise OSN č. 54 pro pneumatiky třídy C2.
 2.21
 „Maximálním zatížením“ se rozumí hmotnost, kterou je pneumatika schopna nést, pokud je používána v souladu s pokyny k použití stanovenými výrobcem pneumatik.


text:
3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska montáže pneumatik podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.
 3.2
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží níže uvedené doklady. Žádost obsahuje tyto údaje:
 3.2.1
 popis typu vozidla s ohledem na položky uvedené v bodě 5.
 3.3
 Technické zkušebně provádějící schvalovací zkoušky se předá vozidlo představující typ, který má být schválen, nebo simulační nástroj představující typ vozidla, který má být schválen.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1
 Typ vozidla se schválí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 5.
 4.2
 Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení typu; jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro předpis ve znění změn série 01) uvádějí sérii změn zahrnující poslední významné technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla z hlediska montáže pneumatik.
 4.3
 Oznámení o schválení nebo zamítnutí či odnětí schválení podle tohoto předpisu se sdělí stranám dohody uplatňujícím tento předpis prostřednictvím formuláře, který je v souladu se vzorem v příloze 1, a fotografií a/nebo výkresů poskytnutých žadatelem ve formátu nepřesahujícím A4 (210 x 297 mm) nebo složených v tomto formátu a ve vhodném měřítku.
 4.4
 Na každé vozidlo, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, která odpovídá vzoru popsanému v příloze 3 a sestává z:
 4.4.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila; (2)
 4.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1.
 4.5
 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která schválení podle tohoto předpisu udělila, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisu a schválení a doplňkové symboly uvedou ve svislých sloupcích umístěných vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6
 Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.7
 Značka schválení se umístí v blízkosti štítku s údaji o vozidle nebo přímo na tento štítek.
 4.8
 Příklady značek schválení jsou uvedeny v příloze 3 tohoto předpisu.
 5. SPECIFIKACE
 5.1
 Obecné požadavky
 5.1.1
 S výhradou ustanovení bodu 5.2.4.4 musí každá pneumatika namontovaná na vozidlo, včetně jakékoli případné náhradní pneumatiky, splňovat požadavky tohoto předpisu.
 5.1.2
 Každá pneumatika namontovaná na vozidlo, včetně jakékoli případné náhradní pneumatiky, musí splňovat technické požadavky a přechodná ustanovení příslušných předpisů OSN č. 30, 54 a 117.
 5.2
 Výkonnostní požadavky
 5.2.1
 Montáž pneumatiky
 5.2.1.1
 Všechny běžně namontované pneumatiky na vozidle, tedy kromě náhradní jednotky pro dočasné použití, musí mít stejnou strukturu.
 5.2.1.2
 Všechny běžně namontované pneumatiky na jedné nápravě musí být stejného typu.
 5.2.1.3
 Prostor, ve kterém se kolo otáčí, musí být takový, aby při použití největšího přípustného rozměru pneumatik a šířek ráfku a s ohledem na minimální a maximální hloubku zálisů kol dovoloval volný pohyb vzhledem k minimálním a maximálním omezením daným zavěšením kola a řídícím ústrojím, jak je určil


text:
výrobce vozidla. To se ověří vykonáním zkoušek s pneumatikami největších rozměrů s ohledem na použitelné přípustné odchylky (tj. maximální plášť) týkající se velikosti pneumatik a uvedené v příslušném předpisu EHK OSN.
 5.2.1.4
 Technická zkušebna a/nebo schvalovací orgány mohou souhlasit s využitím jiného zkušebního postupu (např. virtuální zkoušky) k ověření, zda jsou splněny požadavky bodu 5.2.1.3.
 5.2.2
 Únosnost
 5.2.2.1
 S výhradou ustanovení bodu 5.2.4 tohoto předpisu se maximální zatížení každé pneumatiky, jak je stanoveno v bodě 5.2.2.2 tohoto předpisu, včetně případné náhradní pneumatiky, která je namontována na vozidle, musí rovnat:
 5.2.2.1.1
 v případě vozidla vybaveného pneumatikami stejného typu v jednoduché montáži: alespoň polovině maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu uvedené výrobcem vozidla pro nejvíce zatíženou nápravu;
 5.2.2.1.2
 v případě vozidla vybaveného více než jedním typem pneumatik v jednoduché montáži: alespoň polovině maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu uvedené výrobcem vozidla pro příslušnou nápravu;
 5.2.2.1.3
 v případě vozidla vybaveného pneumatikami třídy C1 v dvojité montáži: alespoň 0,27násobku maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu uvedené výrobcem vozidla pro příslušnou nápravu;
 5.2.2.1.4
 v případě náprav vybavených pneumatikami třídy C2 nebo C3 v dvojité montáži: alespoň 0,25násobku maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu uvedené výrobcem vozidla pro příslušnou nápravu, přičemž je třeba vzít v úvahu index únosnosti v dvojité montáži.
 5.2.2.2
 Maximální zatížení pneumatiky se stanoví takto:
 5.2.2.2.1
 v případě pneumatik třídy C1 se vezme v úvahu „maximální zatížení“, jak je stanoveno v předpise OSN č. 30.
 5.2.2.2.2
 V případě pneumatik tříd C2 nebo C3 se vezme v úvahu „tabulka změny únosnosti v závislosti na rychlosti“ uvedená v předpise OSN č. 54, která v závislosti na indexu únosnosti a značkách kategorie jmenovité rychlosti uvádí změny únosnosti, jež může pneumatika snést při zohlednění maximální konstrukční rychlosti vozidla.
 5.2.2.3
 Výrobce poskytne v příručce majitele vozidla nebo jakýmkoli jiným komunikačním prostředkem ve vozidle nezbytné informace o vhodných náhradních pneumatikách s příslušnou únosností.
 5.2.3
 Rychlostní kapacita
 5.2.3.1
 Každá pneumatika, kterou je vozidlo běžně vybaveno, musí být označena značkou kategorie rychlosti.
 5.2.3.1.1
 V případě pneumatiky třídy C1 musí být značka kategorie rychlosti slučitelná s maximální konstrukční rychlostí vozidla a v případě pneumatik rychlostních kategorií V, W a Y musí zohledňovat maximální zatížení, jak je popsáno v předpise OSN č. 30.
 5.2.3.1.2
 V případě pneumatiky třídy C2 nebo C3 musí být značka kategorie rychlosti slučitelná s maximální konstrukční rychlostí vozidla a příslušnou kombinací zatížení/rychlost, která je odvozena z „tabulky změny únosnosti v závislosti na rychlosti“, jak je popsáno v předpise OSN č. 54.
 5.2.3.2
 Požadavky bodů 5.2.3.1.1 a 5.2.3.1.2 se neuplatní v následujících případech:
 5.2.3.2.1
 v případě náhradních jednotek pro dočasné použití, pro které platí bod 5.2.5 tohoto předpisu;
 5.2.3.2.2
 v případě vozidel obvykle vybavených normálními pneumatikami a příležitostně pneumatikami pro jízdu na sněhu za náročných sněhových podmínek (tj. označených horským symbolem (symbolem třívrcholové hory se sněhovou vločkou)); v tomto případě však musí značka kategorie rychlosti pneumatik pro jízdu na sněhu za náročných sněhových podmínek odpovídat buď rychlosti vyšší, než je maximální konstrukční rychlost vozidla, nebo rychlosti vyšší než 160 km/h (nebo oběma). Pokud však je maximální konstrukční rychlost vozidla vyšší


text:
než rychlost odpovídající značce kategorie nejnižší rychlosti namontovaných pneumatik pro jízdu na sněhu za náročných sněhových podmínek, musí být uvnitř vozidla a na místě vždy viditelném z pohledu řidiče upevněn výstražný štítek, který udává nejnižší hodnotu maximální rychlostní kapacity namontovaných pneumatik pro jízdu na sněhu za náročných sněhových podmínek. Ostatní pneumatiky s vylepšenou trakcí ve sněhu (tj. pneumatiky s označením M + S, avšak bez označení horským symbolem (symbolem třívrcholové hory se sněhovou vločkou)) musí splňovat požadavky bodů 5.2.3.1.1 a 5.2.3.1.2 tohoto předpisu;
 5.2.3.2.3
 v případě vozidel vybavených pneumatikami pro zvláštní užití. Pokud však je maximální konstrukční rychlost vozidla vyšší než rychlost odpovídající značce kategorie nejnižší rychlosti namontovaných pneumatik pro zvláštní užití, musí být uvnitř vozidla a na místě vždy viditelném z pohledu řidiče upevněn výstražný štítek, který udává nejnižší hodnotu maximální rychlostní kapacity namontovaných pneumatik pro zvláštní užití;
 5.2.3.2.4
 v případě vozidel kategorií M2, M3, N2 nebo N3 vybavených zařízením omezení rychlosti (SLD) schváleným podle předpisu OSN č. 89 musí být symbol rychlosti pneumatik slučitelný s rychlostí, při které je omezení stanoveno. Pokud však je výrobcem vozidla stanovená maximální konstrukční rychlost vozidla vyšší než rychlost odpovídající značce kategorie nejnižší rychlosti namontovaných pneumatik, musí být uvnitř vozidla a na místě vždy viditelném z pohledu řidiče upevněn výstražný štítek, který udává maximální rychlostní kapacitu pneumatik;
 5.2.3.2.5
 v případě vozidel kategorií M1 nebo N1 vybavených palubním systémem s funkcí nebo zařízením omezení rychlosti musí být symbol rychlosti pneumatik slučitelný s rychlostí, při které je omezení stanoveno.
 Pokud však je výrobcem vozidla stanovená maximální konstrukční rychlost vozidla vyšší než rychlost odpovídající značce kategorie nejnižší rychlosti namontovaných pneumatik, musí být uvnitř vozidla a na místě vždy viditelném z pohledu řidiče upevněn výstražný štítek, který udává maximální rychlostní kapacitu pneumatik.
 5.2.3.3
 Výrobce poskytne v příručce majitele vozidla nebo jakýmkoli jiným komunikačním prostředkem ve vozidle nezbytné informace o vhodných náhradních pneumatikách s příslušnou rychlostní kapacitou.
 5.2.4
 Zvláštní případy
 5.2.4.1
 V případě vozidel kategorií M1 a N1, která jsou konstruována tak, aby mohla být provozována s přípojným vozidlem, může dodatečné zatížení působící na spojovací zařízení přípojného vozidla v případě pneumatik C1 způsobit překročení hodnot maximálního zatížení zadní pneumatiky, avšak nejvýše o 15 %. V takovém případě musí příručka majitele vozidla nebo jakýkoli jiný komunikační prostředek uvedený v bodě 5.2.3.3 obsahovat jasnou informaci a poučení o maximální přípustné rychlosti vozidla, je-li k němu připojeno přípojné vozidlo, která v žádném případě nepřesahuje 100 km/h, a o tlaku v zadních pneumatikách, který má být nejméně 20 kPa (0,2 baru) nad hodnotou tlaku v pneumatikách doporučovanou pro běžné užití vozidla (tj. bez přípojného vozidla).
 5.2.4.2
 V případě přípojných vozidel kategorií O1 a O2 s maximální konstrukční rychlostí 100 km/h nebo méně, která jsou vybavena pneumatikami třídy C1 v jednoduché montáži, se maximální zatížení každé pneumatiky musí rovnat alespoň 0,45násobku maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu uvedené výrobcem přípojného vozidla pro nejvíce zatíženou nápravu. U pneumatik v dvojité montáži je tento faktor roven alespoň 0,24. V takových případech musí být v blízkosti předního spojovacího zařízení přípojného vozidla natrvalo a odolně umístěn výstražný


text:
štítek, který udává maximální konstrukční rychlost vozidla.
 5.2.4.3
 V případě některých zvláštních vozidel, jak je uvedeno níže, která jsou vybavena pneumatikami třídy C2 nebo C3, se nepoužije „tabulka změny únosnosti v závislosti na rychlosti“, jak je popsána v bodě 5.2.2.2.2. V takovém případě se maximální zatížení, které je třeba ověřit podle maximální technicky přípustné hmotnosti na nápravu (viz body 5.2.2.1.2 až 5.2.2.1.4), určí vynásobením zatížení odpovídajícího indexu únosnosti vhodným koeficientem, který se spíše než k maximální konstrukční rychlosti vozidla vztahuje k typu vozidla a jeho použití, a požadavky bodů 5.2.3.1.1 a 5.2.3.1.2 tohoto předpisu se nepoužijí.
 Vhodné koeficienty jsou tyto:
 5.2.4.3.1
 1,15 v případě vozidla třídy I nebo třídy A (kategorie M2 nebo M3) podle předpisu OSN č. 107.
 5.2.4.3.2
 1,10 v případě vozidel kategorie N, která jsou specificky konstruována pro použití na krátké vzdálenosti v městských a příměstských oblastech, jako jsou například zametací vozy nebo vozidla pro odvoz odpadu, pokud jejich maximální konstrukční rychlost nepřekračuje 60 km/h.
 5.2.4.4
 Ve výjimečných případech, jestliže jsou vozidla konstruována pro použití, které se neslučuje s vlastnostmi pneumatik tříd C1, C2 nebo C3, a je tedy třeba namontovat pneumatiky s jinými vlastnostmi, se požadavky bodu 5.1.1 tohoto předpisu neuplatní, pokud jsou splněny následující podmínky:
 5.2.4.4.1
 pneumatiky musí být schváleny podle předpisu OSN č. 75 nebo předpisu OSN č. 106 a
 5.2.4.4.2
 schvalovací orgán a technická zkušebna došly k závěru, že namontované pneumatiky vyhovují provozním podmínkám vozidla. Povaha výjimky a zdůvodnění uznání musí být uvedeny ve zkušebním protokolu i na formuláři oznámení uvedeném v příloze 2.
 5.2.5
 Náhradní kola a pneumatiky
 5.2.5.1
 Je-li vozidlo vybaveno náhradní jednotkou, musí jí být:
 5.2.5.1.1
 standardní náhradní jednotka stejné velikosti jako pneumatiky namontované na vozidle.
 Je-li vozidlo vybaveno pneumatikami více rozměrů, musí velikost pneumatiky náhradní jednotky odpovídat jednomu z těchto rozměrů. To musí být jasně uvedeno v příručce majitele vozidla nebo sděleno jakýmkoli jiným komunikačním prostředkem ve vozidle;
 5.2.5.1.2
 náhradní jednotka pro dočasné použití, která je typově vhodná pro použití na vozidle; vozidla jiných kategorií než M1, N1, M2, M3 (s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla ≤ 7 500 kg) nebo N2 (s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla ≤ 7 500 kg) však náhradní jednotkou pro dočasné použití opatřena být nesmí.
 5.2.5.2
 Každé vozidlo vybavené náhradní jednotkou pro dočasné použití nebo run-flat pneumatikami musí splňovat technická a přechodná ustanovení předpisu OSN č. 64, pokud jde o požadavky týkající se vybavení vozidel náhradní jednotkou pro dočasné použití a run-flat pneumatikami.
 Pokud je v případě montáže náhradní jednotky pro dočasné použití třeba přijmout zvláštní opatření (náhradní jednotka pro dočasné použití má být například namontována pouze na přední nápravu, a proto je třeba nejdříve namontovat přední standardní jednotku na zadní nápravu, aby se vyřešila špatná funkce zadní standardní jednotky), musí to být jasně uvedeno v příručce majitele vozidla nebo sděleno jakýmkoli jiným komunikačním prostředkem ve vozidle a je třeba ověřit soulad s náležitými aspekty bodu 5.2.1.3 tohoto předpisu.
 6. ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 6.1
 Každá změna stávajícího typu vozidla se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který typ vozidla schválil.


text:
Schvalovací orgán potom buď:
 a)
 po konzultaci s výrobcem rozhodne, že je třeba udělit nové schválení typu, nebo
 b)
 postupuje podle bodu 6.1.1 (revize), případně podle bodu 6.1.2 (rozšíření).
 6.1.1
 Revize
 Pokud se změnily údaje zaznamenané v informačních dokumentech podle přílohy 1 a schvalovací orgán usoudí, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, označují se změny jako „revize“.
 V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky informačních dokumentů podle přílohy 1 a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum jejího nového vydání. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze informačních dokumentů podle přílohy 1 spolu s podrobným popisem změn.
 6.1.2
 Rozšíření
 Jako „rozšíření“ se změna označuje v případě, že kromě změny údajů zaznamenaných v informačních dokumentech podle přílohy 1:
 a)
 jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky, nebo
 b)
 se změní jakékoliv informace ve sdělení o schválení typu, s výjimkou jeho příloh, nebo
 c)
 se požaduje schválení podle pozdější série změn po jejím vstupu v platnost.
 6.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se postupem podle bodu 4.3 sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis. Kromě toho musí být odpovídajícím způsobem změněn seznam informačních dokumentů a zkušebních protokolů připojený k formuláři oznámení podle přílohy 1, aby uváděl datum poslední revize nebo rozšíření.
 6.3
 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři oznámení vystavenému pro účely takového rozšíření pořadové číslo.
 7. SHODNOST VÝROBY
 7.1
 Postupy týkající se shodnosti výroby odpovídají obecným ustanovením obsaženým v článku 2 a dodatku 1 dohody (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) a splňují tyto požadavky:
 7.2
 Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem vozidla, tj. splňovalo požadavky uvedené v bodě 5.
 7.3
 Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu, může kdykoliv ověřit shodnost kontrolních metod používaných na každou výrobní jednotku. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 8. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 8.1
 Schválení udělená typu vozidla podle tohoto předpisu smí být odňata, nejsou-li splněny požadavky stanovené v bodě 7.
 8.2
 Pokud smluvní strana odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně to zasláním formuláře oznámení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu sdělí ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis.
 9. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom orgán, který udělil schválení, a ten o tom prostřednictvím formuláře oznámení odpovídajícího vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu neprodleně informuje ostatní smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis.
 10. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 10.1
 Od úředního data vstupu série změn 01 v platnost žádná ze smluvních stran, které uplatňují tento předpis, neodmítne udělit nebo uznat schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 10.2
 Od 6. července 2022 nejsou smluvní strany uplatňující tento předpis povinny uznávat schválení typu podle předchozí série změn, jež byla poprvé vydána po dni 6. července 2022.
 10.3
 Do 6. července 2022 musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, uznávat schválení typu podle


text:
předchozí série změn, jež byla poprvé vydána přede dnem 6. července 2022.
 10.4
 Od 6. července 2022 nejsou smluvní strany uplatňující tento předpis povinny přijímat schválení typu vydaná podle předchozí série změn tohoto předpisu.
 10.5
 Bez ohledu na výše uvedená přechodná ustanovení nejsou smluvní strany, které začnou uplatňovat tento předpis po datu vstupu poslední série změn v platnost, povinny uznávat schválení typu, jež byla udělena v souladu s jakoukoli předchozí sérií změn tohoto předpisu / jsou povinny uznat pouze schválení typu udělená v souladu se sérií změn 01.
 10.6
 Bez ohledu na ustanovení bodu 10.4 smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále uznávají schválení typu vydaná podle předchozí série změn tohoto předpisu pro vozidla / systémy vozidel, jež nejsou dotčeny změnami zavedenými sérií změn 01.
 10.7
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, mohou udělovat schválení typu podle předchozích sérií změn tohoto předpisu (3).
 10.8
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále udělují rozšíření stávajících schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.3
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělily a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující schválení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odnětí schválení.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, příloha 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Poznámka sekretariátu: Znění bylo upraveno v souladu s rozhodnutím WP.29 přijatým na jejím zasedání v listopadu 2020 (ECE/TRANS/WP.29/1155, body 92 a 93, a neformálním dokumentem WP.29-182-11).
 PŘÍLOHA 1
 (maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))
 Informační dokument
 v souladu s předpisem OSN o montáži pneumatik
 1.
 Obecně
 1.1
 Značka (obchodní název výrobce): ...
 1.2
 Typ: ...
 1.2.1
 Obchodní název (názvy), je-li znám (jsou-li známy): ...
 1.3
 Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (1):...
 1.3.1
 Umístění uvedeného označení: ...
 1.4
 Kategorie vozidla (2):...
 1.5
 Název a adresa výrobce: ...
 1.6
 Název (názvy) a adresa (adresy) montážního závodu (montážních závodů): ...
 1.7
 Jméno a adresa zástupce výrobce (pokud existuje): ...
 2.
 Obecné konstrukční vlastnosti vozidla
 2.1
 Fotografie a/nebo výkresy představitele typu vozidla: ...
 2.2
 Počet náprav a kol: ...
 2.2.1
 Počet a umístění náprav s pneumatikami s dvojitou montáží: ...
 2.2.2
 Počet a umístění řízených náprav: ...
 2.2.3
 Hnací nápravy (počet, umístění, propojení): ...
 3.
 Hmotnosti a rozměry (3) (4)
 3.1
 Rozchod (rozchody) kol a šířka (šířky) náprav
 3.1.1
 Rozchod kol u jednotlivých řízených náprav (5):...
 3.1.2
 Rozchod kol u všech ostatních náprav (5): ...
 3.1.3
 Šířka nejširší zadní nápravy: ...
 3.1.4
 Šířka nejpřednější nápravy (měřená v bodech největší vzdálenosti vnějších bočnic pneumatik s vyloučením vyboulení v blízkosti styku pneumatiky se zemí): ...
 3.2
 Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla podle výrobce: (6), (7) ...
 3.3
 Maximální technicky přípustná hmotnost na každou nápravu:


text:
...
 3.4
 Vozidlo je/není (8) uzpůsobeno k tažení
 3.5
 Maximální konstrukční rychlost vozidla (km/h): (9) ...
 4.
 Odpružení
 4.1
 Pneumatiky a kola
 4.1.1
 Kombinace pneumatika/kolo (10)
 a)
 u pneumatik uveďte:
 ☐
 třídu pneumatiky (C1/C2/C3) (8)
 ☐
 označení rozměru, ...
 ☐
 index únosnosti (7), ...
 ☐
 značku kategorie rychlosti (7); ...
 b)
 u kol uveďte rozměry ráfků a hloubku zálisu. ...
 4.1.2
 Nápravy
 4.1.2.1
 Náprava 1:
 4.1.2.2
 Náprava 2:
 atd.
 4.1.3
 Tlak(y) v pneumatikách podle doporučení výrobce vozidla (kPa) v závislosti na zatížení vozidla: ...
 4.1.4
 Popis zařízení pro trakci ve sněhu a kombinace (kombinací) pneumatika/kolo na přední a/nebo zadní nápravě (zadních nápravách), které jsou podle doporučení výrobce pro typ vozidla vhodné: ...
 4.1.5
 Stručný popis případné náhradní jednotky pro dočasné použití: ...
 4.1.6
 Stručný popis systému monitorování tlaku v pneumatikách (TPMS), pokud je namontován: ...
 5.
 Karoserie
 5.1
 Kryty kol
 5.1.1
 Stručný popis vozidla z hlediska krytů kol: ...
 6.
 Různé
 6.1
 Zařízení pro omezení rychlosti
 6.1.1
 Výrobce (výrobci): ...
 6.1.2
 Typ(y): ...
 6.1.3
 Číslo (čísla) schválení typu, je-li k dispozici: ...
 6.1.4
 Rychlost nebo rozsah rychlostí, na které je možné omezení rychlosti nastavit: ... km/h
 (1) Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).
 (2) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Pokud existuje jedna verze se standardní kabinou a jiná s kabinou s lůžky, uveďte obě řady údajů o hmotnosti a rozměrech.
 (4) Norma ISO 612:1978 – Road vehicles – Dimensions of motor vehicles and towed vehicles – terms and definitions.
 (5) Norma ISO 612–1978 – bod 6.5.
 (6) U přípojných vozidel nebo návěsů a u vozidel spojených s přípojným vozidlem nebo s návěsem, kde na spojovací zařízení nebo na točnici působí výrazné svislé zatížení, se toto zatížení po vydělení standardním gravitačním zrychlením zahrne do maximální technicky přípustné hmotnosti.
 (7) Uveďte nejvyšší a nejnižší hodnotu pro každou variantu.
 (8) Nehodící se škrtněte.
 (9) Jestliže výrobce vozidla povolí u motorových vozidel modifikaci určitých kontrolních funkcí (např. prostřednictvím softwaru, hardwaru nebo zdokonalením, výběrem, umožněním nebo neumožněním funkce) před uvedení vozidla do provozu nebo po něm, což vede ke zvýšení maximální rychlosti vozidla, uvádí se maximální možná rychlost dosažitelná úpravou těchto kontrolních funkcí. U přípojných vozidel se uvádí maximální rychlost, kterou stanovil výrobce.
 (10) U pneumatik označených písmeny ZR před kódem průměru ráfku, určených pro vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 300 km/h, je třeba uvést odpovídající údaje.
 PRILOHA 2
 Oznámení
 (maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))
 (1)
 Vydal: (Název správního orgánu)
 ..............................
 ..............................
 ve věci (2):
 udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla z hlediska montáže pneumatik
 Schválení č.: ... Rozšíření č.: ...
 Oddíl I
 1.
 Značka (obchodní název výrobce): ...
 2.
 Typ: ...
 2.1
 Obchodní název/názvy (je-li znám / jsou-li známy): ...
 3.
 Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (3): ...
 3.1
 Umístění


text:
uvedeného označení: ...
 4.
 Kategorie vozidla (4): ...
 5.
 Název a adresa výrobce: ...
 6.
 Název (názvy) a adresa (adresy) montážního závodu (montážních závodů): ...
 7.
 Jméno a adresa zástupce výrobce (pokud existuje): ...
 Oddíl II
 1.
 Další informace: viz dodatek
 2.
 Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek: ...
 3.
 Datum zkušebního protokolu: ...
 4.
 Číslo zkušebního protokolu: ...
 5.
 Případné poznámky: viz dodatek
 6.
 Místo: ...
 7.
 Datum: ...
 8.
 Podpis: ...
 9.
 Schvalovací dokumentace (je-li relevantní) ...
 Dodatek k formuláři oznámení č. ...
 týkající se schválení typu vozidla z hlediska montáže pneumatik
 1.
 Další informace
 1.1
 Stručný popis typu vozidla z hlediska jeho nosné konstrukce, rozměrů, tvarů a použitých materiálů: ...
 1.2
 Kombinace pneumatika (C1/C2/C3)2 / kolo (včetně velikosti pneumatiky, velikosti ráfku a hloubky zálisu kola): ...
 1.3
 Značka kategorie minimální rychlosti slučitelná s maximální konstrukční rychlostí vozidla (každé varianty) (u pneumatik označených písmeny ZR před kódem průměru ráfku, určených pro vozidla s maximální konstrukční rychlostí vyšší než 300 km/h, je třeba uvést ekvivalentní údaje): ...
 1.4
 Minimální index únosnosti slučitelný s maximální technicky přípustnou hmotností na každé nápravě (každé varianty) (v případě potřeby upravený podle bodu 5.2.2.2 tohoto předpisu): ...
 1.5
 Kombinace pneumatika (C1/C2/C3)2 / kolo (včetně velikosti pneumatiky, velikosti ráfku a hloubky zálisu kola), která má být použita se zařízením(i) pro trakci ve sněhu: ...
 2.
 Vozidlo kategorie M1 je/není2 uzpůsobeno k tažení a zatížení zadních pneumatik je překročeno o ... %.
 3.
 Vozidlo je/není2 schváleno podle předpisu OSN č. 64 a/nebo předpisu OSN č. 1412, pokud jde o jeho náhradní jednotku pro dočasné užití typu 1/2/3/4/52.
 4.
 Vozidlo je/není2 schváleno podle předpisu OSN č. 64 a/nebo předpisu OSN č. 1412, pokud jde o jeho systém monitorování tlaku v pneumatikách (TPMS).
 4.1
 Stručný popis systému monitorování tlaku v pneumatikách (TPMS) (pokud je namontován): ...
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).
 (4) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 3
 Uspořádání značky schválení
 (viz body 4.4 až 4.4.2 tohoto předpisu)
 a = min. 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl z hlediska montáže pneumatik schválen podle předpisu OSN č. 142 v Belgii (E 6). První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu EHK OSN č. 142 ve znění série změn 01.


text:
 2.8.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 207/30
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 50/2012
 ze dne 30. března 2012,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 132/2011 ze dne 2. prosince 2011 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2010/79/EU ze dne 19. listopadu 2010, kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění příloha III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/42/ES o omezování emisí těkavých organických sloučenin (2), by měla být začleněna do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 9 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/42/ES) kapitoly XVII přílohy II Dohody se doplňují slova:
 „ve znění:
 —
 32010 L 0079: směrnice Komise 2010/79/EU ze dne 19. listopadu 2010 (Úř. věst. L 304, 20.11.2010, s. 18).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2010/79/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. března 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. března 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 76, 15.3.2012, s. 16.
 (2) Úř. věst. L 304, 20.11.2010, s. 18.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 19.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 129/33
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 52/2015
 ze dne 20. března 2015,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2016/735]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 ze dne 4. srpna 2014 týkající se pracovního programu systematického přezkumu všech stávajících účinných látek obsažených v biocidních přípravcích, které jsou uvedeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1090/2014 ze dne 16. října 2014, kterým se schvaluje permethrin jako stávající účinná látka pro použití v biocidních přípravcích určených pro typy přípravku 8 a 18 (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1091/2014 ze dne 16. října 2014, kterým se schvaluje tralopyril jako nová účinná látka pro použití v biocidních přípravcích určených pro typ přípravku 21 (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Nařízením v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 se zrušuje nařízení Komise (ES) č. 1451/2007 (4), které je do Dohody začleněno, a které je proto třeba v Dohodě o EHP zrušit.
 (5)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XV přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 Za bod 12nz (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 438/2014) se vkládají nové body, které znějí:
 „12nza.
 32014 R 1062: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 ze dne 4. srpna 2014, týkající se pracovního programu systematického přezkoumání všech stávajících účinných látek obsažených v biocidních přípravcích, které jsou uvedeny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012 (Úř. věst. L 294, 10.10.2014, s. 1).
 12nzb.
 32014 R 1090: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1090/2014 ze dne 16. října 2014, kterým se schvaluje permethrin jako stávající účinná látka pro použití v biocidních přípravcích určených pro typy přípravku 8 a 18 (Úř. věst. L 299, 17.10.2014, s. 10).
 12nzc.
 32014 R 1091: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1091/2014 ze dne 16. října 2014, kterým se schvaluje tralopyril jako nová účinná látka pro použití v biocidních přípravcích určených pro typ přípravku 21 (Úř. věst. L 299, 17.10.2014, s. 15).“
 2.
 Znění bodu 12ze (nařízení Komise (ES) č. 1451/2007) se zrušuje.
 Článek 2
 Znění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1062/2014 a prováděcích nařízení (EU) č. 1090/2014 a (EU) č. 1091/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. března 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 20. března 2015.
 Za Smíšený výbor


text:
 9.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 209/52
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 29/2007
 ze dne 27. dubna 2007,
 kterým se mění příloha XV (Státní podpory) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XV Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 157/2006 ze dne 8. prosince 2006 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis
 (2) by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V příloze XV Dohody se za bod 1e (nařízení Komise (ES) č. 69/2001) vkládá nový bod, který zní:
 „1ea.
 32006 R 1998: nařízení Komise (ES) č. 1998/2006 ze dne 15. prosince 2006 o použití článků 87 a 88 Smlouvy na podporu de minimis (Úř. věst L 379, 28.12.2006, s. 5).
 Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 V čl. 1 odst. 1 se doplňuje nový text, který zní: ‚Nařízení se nevztahuje na odvětví, která nejsou popsána v článcích 61–64 Dohody o EHP.‘
 b)
 Slova ‚čl. 87 odst. 1 Smlouvy‘ se nahrazují slovy ‚čl. 61 odst. 1 Dohody o EHP‘.
 c)
 Slova ‚čl. 88 odst. 3 Smlouvy‘ se nahrazují slovy ‚čl. 1 odst. 3 protokolu 3 Dohody o Kontrolním úřadu a Soudním dvoru‘.“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 1998/2006 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou závazná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. dubna 2007 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. dubna 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 89, 29.3.2007, s. 33.
 (2) Úř. věst. L 379, 28.12.2006, s. 5.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 21.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/26
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 20/2012
 ze dne 10. února 2012,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha IX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 117/2011 ze dne 21. října 2011 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (2), ve znění opravy v Úř. věst. L 350, 29.12.2009, s. 59. by mělo být začleněno do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 31ea (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES) přílohy IX Dohody se vkládá nový bod, který zní:
 „31eb.
 32009 R 1060: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1060/2009 ze dne 16. září 2009 o ratingových agenturách (Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 1), opravené v Úř. věst. L 350, 29.12.2009, s. 59.“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí (ES) č. 1060/2009, ve znění opravy v Úř. věst. L 350, 29.12.2009, s. 59. v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. února 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. února 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 341, 22.12.2011, s. 81.
 (2) Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 1.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 17.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 211/3
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 2/2014
 ze dne 14. února 2014,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 374/2013 ze dne 23. dubna 2013 o povolení přípravku Clostridium butyricum (FERM BP-2789) jako doplňkové látky pro odchov kuřat a kuřice (držitel povolení Miyarisan Pharmaceutical Co. Ltd., zastoupený společností Miyarisan Pharmaceutical Europe S.L.U.) (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 445/2013 ze dne 14. května 2013 o povolení hydroxyanalogu selenomethioninu jako doplňkové látky pro všechny druhy zvířat (2) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 774/2013 ze dne 12. srpna 2013 o povolení přípravku Lactobacillus kefiri DSM 19455 jako doplňkové látky pro všechny druhy zvířat (3) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 775/2013 ze dne 12. srpna 2013 o povolení přípravku Enterococcus faecium DSM 7134 jako doplňkové látky pro odchov kuřat a kuřice a menšinové druhy drůbeže jiné než nosnice (držitel povolení Lactosan GmbH & Co KG) (4) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 787/2013 ze dne 16. srpna 2013 o povolení přípravku Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) jako doplňkové látky pro výkrm krůt a odchov krůt (držitel povolení Kemin Europa N.V.) (5) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (6)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (7)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 94 (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 636/2013) kapitoly II přílohy I Dohody o EHP se doplňují nové body, které znějí:
 „95.
 32013 R 0374: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 374/2013 ze dne 23. dubna 2013 o povolení přípravku Clostridium butyricum (FERM BP-2789) jako doplňkové látky pro odchov kuřat a kuřice (držitel povolení Miyarisan Pharmaceutical Co. Ltd., zastoupený společností Miyarisan Pharmaceutical Europe S.L.U.) (Úř. věst. L 112, 24.4.2013, s. 13).
 96.
 32013 R 0445: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 445/2013 ze dne 14. května 2013 o povolení hydroxyanalogu selenomethioninu jako doplňkové látky pro všechny druhy zvířat (Úř. věst. L 130, 15.5.2013, s. 21).
 97.
 32013 R 0774: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 774/2013 ze dne 12. srpna 2013 o povolení přípravku Lactobacillus kefiri DSM 19455 jako doplňkové látky pro všechny druhy zvířat (Úř. věst. L 217, 13.8.2013, s. 30).
 98.
 32013 R 0775: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 775/2013 ze dne 12. srpna 2013 o povolení přípravku


text:
Enterococcus faecium DSM 7134 jako doplňkové látky pro odchov kuřat a kuřice a menšinové druhy drůbeže jiné než nosnice (držitel povolení Lactosan GmbH & Co KG) (Úř. věst. L 217, 13.8.2013, s. 32).
 99.
 32013 R 0787: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 787/2013 ze dne 16. srpna 2013 o povolení přípravku Bacillus subtilis (ATCC PTA-6737) jako doplňkové látky pro výkrm krůt a odchov krůt (držitel povolení Kemin Europa N.V.) (Úř. věst. L 220, 17.8.2013, s. 15).“
 Článek 2
 Znění prováděcí nařízení (EU) č. 374/2013, (EU) č. 445/2013, (EU) č. 774/2013, (EU) č. 775/2013 a (EU) č. 787/2013 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. února 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (6).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. února 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 112, 24.4.2013, s. 13.
 (2) Úř. věst. L 130, 15.5.2013, s. 21.
 (3) Úř. věst. L 217, 13.8.2013, s. 30.
 (4) Úř. věst. L 217, 13.8.2013, s. 32.
 (5) Úř. věst. L 220, 17.8.2013, s. 15.
 (6) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22012A1215(01)
 Dohoda zakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhé
 Úřední věstník L 346 , 15/12/2012 S. 0003 - 2621
 Dohodazakládající přidružení mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Střední Amerikou na straně druhéBELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,BULHARSKÁ REPUBLIKA,ČESKÁ REPUBLIKA,DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,ESTONSKÁ REPUBLIKA,IRSKO,ŘECKÁ REPUBLIKA,ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,ITALSKÁ REPUBLIKA,KYPERSKÁ REPUBLIKA,LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,LITEVSKÁ REPUBLIKA,LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,MAĎARSKO,MALTA,NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,RAKOUSKÁ REPUBLIKA,POLSKÁ REPUBLIKA,PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,RUMUNSKO,REPUBLIKA SLOVINSKO,SLOVENSKÁ REPUBLIKA,FINSKÁ REPUBLIKA,ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "členské státy Evropské unie")aEVROPSKÁ UNIE,na jedné straně, aKOSTARICKÁ REPUBLIKA,SALVADORSKÁ REPUBLIKA,GUATEMALSKÁ REPUBLIKA,HONDURASKÁ REPUBLIKA,NIKARAGUJSKÁ REPUBLIKA,PANAMSKÁ REPUBLIKA, dále jen "Střední Amerika",na straně druhé:BEROUCE V ÚVAHU tradiční historické, kulturní, politické, hospodářské a sociální vazby mezi stranami a přání posílit své vztahy založené na společných zásadách a hodnotách a vycházejíce ze stávajících mechanismů, jimiž se řídí vztahy mezi stranami, jakož i přání upevnit, prohloubit a rozšířit vazby mezi oběma regiony v oblastech společného zájmu v duchu vzájemné úcty, rovnosti, nediskriminace, solidarity a vzájemného prospěchu;BEROUCE V ÚVAHU pozitivní vývoj, který oba regiony zaznamenaly v posledních dvou desetiletích a který umožnil, aby prosazování společných cílů a zájmů vstoupilo do nové fáze hlubších, modernějších a trvalejších vztahů, a to v zájmu vytvoření přidružení mezi oběma regiony, které bude reagovat jak na současné vnitřní problémy, tak na mezinárodní události;ZDŮRAZŇUJÍCE význam, jaký strany přikládají konsolidaci politického dialogu a procesu hospodářské spolupráce mezi stranami na základě dialogu ze San José zahájeného v roce 1984 a od té doby mnohokráte obnoveného;PŘIPOMÍNAJÍCE závěry vídeňského summitu z roku 2006, jakož i závazky Střední Ameriky v oblasti prohlubování regionální hospodářské integrace;UZNÁVAJÍCE pokrok, jehož bylo dosaženo ve Střední Americe při procesu hospodářské integrace, jako je ratifikace Convenio Marco para el Establecimiento de la Unión Aduanera Centroamericana a Tratado sobre Inversión y Comercio de Servicios, jakož i provádění právního mechanismu zajišťujícího prosazování regionálních hospodářských předpisů v oblasti celé Střední Ameriky;ZNOVU POTVRZUJÍCE úctu k dodržování demokratických zásad a základních lidských práv stanovených ve Všeobecné deklaraci lidských práv;PŘIPOMÍNAJÍCE svou oddanost zásadám právního státu a řádné správy věcí veřejných;NA ZÁKLADĚ zásady sdílené odpovědnosti a s přesvědčením o nezbytnosti zamezit nedovolenému užívání drog a snížit jejich škodlivé účinky, a to i prostřednictvím boje proti pěstování, výrobě, zpracování drog a jejich prekursorů a obchodování s nimi a boje proti praní peněz;POZNAMENÁVAJÍCE, ŽE ustanovení této dohody, jež spadají do působnosti části III hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, zavazují Spojené království a Irsko jako samostatné smluvní strany a nikoli jako součást Evropské unie, pokud Evropská unie spolu se Spojeným královstvím nebo Irskem středoamerickým republikám společně neoznámí, že Spojené království nebo Irsko je vázáno v rámci Evropské unie v souladu s protokolem (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práv připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie. Pokud Spojené království nebo Irsko přestanou být v souladu s článkem 4a protokolu (č. 21) vázány jako součást Evropské unie, Evropská unie spolu se Spojeným královstvím nebo Irskem


text: okamžitě informuje středoamerické republiky o jakékoli změně svého postavení a v tomto případě jsou Spojené království a Irsko i nadále vázány touto dohodou jako samostatné smluvní strany. Totéž platí pro Dánsko v souladu s protokolem o postavení Dánska připojeným k uvedeným Smlouvám;ZDŮRAZŇUJÍCE svůj závazek spolupracovat na dosažení cílů, kterými je vymýcení chudoby, vytváření pracovních míst, spravedlivý a udržitelný rozvoj, včetně aspektů ohrožení přírodními katastrofami, zachování a ochrany životního prostředí a biologické rozmanitosti, jakož i postupné začleňování středoamerických republik do světového hospodářství;ZNOVU POTVRZUJÍCE význam, jenž strany přisuzují zásadám a pravidlům, kterými se řídí mezinárodní obchod, obsaženým zejména v Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace podepsané v Marrakéši dne 15. dubna 1994 (dále jen "Dohoda o WTO") a v mnohostranných dohodách připojených k Dohodě o WTO, a potřebu jejich transparentního a nediskriminačního provádění;UZNÁVAJÍCE rozdíly mezi středoamerickými republikami a EU v oblasti hospodářského a sociálního rozvoje a společný cíl, kterým je posílení procesu hospodářského a sociálního rozvoje ve Střední Americe;PŘEJÍCE si posílit své hospodářské vztahy, a to zejména v oblasti obchodu a investic, a zároveň upevnit a zlepšit stávající úroveň přístupu středoamerických republik na trh Evropské unie, a přispět tak k hospodářskému růstu ve Střední Americe a ke zmírnění nesouměrností mezi oběma regiony;PŘESVĚDČENY, že tato dohoda vytvoří prostředí příznivé pro rozvoj udržitelných hospodářských vztahů mezi stranami, zejména v oblasti obchodu a investic, které jsou nezbytné pro realizaci hospodářského a sociálního rozvoje a technologickou inovaci a modernizaci;ZDŮRAZŇUJÍCE potřebu vycházet ze zásad, cílů a mechanismů, kterými se řídí vztahy mezi oběma regiony, zejména z Dohody o politickém dialogu a spolupráci mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Kostarickou republikou, Salvadorskou republikou, Guatemalskou republikou, Honduraskou republikou, Nikaragujskou republikou a Panamskou republikou podepsané v roce 2003 (dále jen "dohoda o politickém dialogu a spolupráci z roku 2003"), jakož i z rámcové dohody o spolupráci z roku 1993, jež mezi sebou tyto strany rovněž podepsaly;JSOUCE SI VĚDOMY potřeby podporovat udržitelný rozvoj v obou regionech prostřednictvím rozvojového partnerství za účasti všech příslušných zúčastněných subjektů, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru v souladu se zásadami stanovenými Monterreyským konsensem a Johannesburskou deklarací a plánem jejího provádění;ZNOVU POTVRZUJÍCE, že státy by při výkonu svého svrchovaného práva na využívání svých přírodních zdrojů v souladu se svými vlastními environmentálními a rozvojovými politikami měly podporovat udržitelný rozvoj;MAJÍCE NA PAMĚTI, že je potřeba rozvíjet široký dialog o migraci s cílem posílit spolupráci mezi oběma regiony v otázkách migrace podle částí této dohody týkajících se politického dialogu a spolupráce a zajistit účinnou podporu a ochranu lidských práv pro všechny migranty;UZNÁVAJÍCE, že na žádné ustanovení v této dohodě nelze odkazovat nebo jej vykládat či chápat tak, že určuje stanovisko stran v probíhajících nebo budoucích dvoustranných nebo mnohostranných obchodních jednáních;ZDŮRAZŇUJÍCE ochotu spolupracovat prostřednictvím mezinárodních fór při řešení otázek společného zájmu;BEROUCE V ÚVAHU strategické partnerství vytvořené mezi Evropskou unií, Latinskou Amerikou a Karibikem v návaznosti na summit v Riu de Janieru v roce 1999 a opětovně potvrzené na summitu v Madridu v roce 2002, na summitu v Guadalajaře v roce 2004, na summitu ve Vídni v roce 2006, na


text: summitu v Limě v roce 2008 a na summitu v Madridu v roce 2010;S OHLEDEM NA Madridské prohlášení z května 2010;SE ROZHODLY UZAVŘÍT TUTO DOHODU:ČÁST IOBECNÁ A INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍHLAVA IPOVAHA A OBLAST PŮSOBNOSTI TÉTO DOHODYČlánek 1Zásady1. Dodržování demokratických zásad a základních lidských práv stanovených ve Všeobecné deklaraci lidských práv a zásad právního státu je základem vnitřních i mezinárodních politik obou stran a základním prvkem této dohody.2. Strany potvrzují svůj závazek podporovat udržitelný rozvoj, jenž je řídící zásadou provádění této dohody, a to zejména s ohledem na rozvojové cíle tisíciletí. Strany zajistí, aby byla dosažena odpovídající rovnováha mezi hospodářskými, sociálními a environmentálními hledisky udržitelného rozvoje.3. Strany opětovně potvrzují svou oddanost zásadám řádné správy věcí veřejných a právního státu, jež zahrnují zejména vládu práva, dělbu moci, nezávislost soudů, jasné rozhodovací postupy na úrovni orgánů veřejné moci, transparentní a odpovědné instituce, dobrou a transparentní správu věcí veřejných na místní, regionální a národní úrovni, jakož i provádění pravidel zaměřených na předcházení korupci a její potírání.Článek 2CíleStrany se dohodly, že cílem této dohody je:a) posílit a upevnit vztahy mezi stranami prostřednictvím přidružení, jehož základ tvoří tři provázané základní části: politický dialog, spolupráce a obchod na základě vzájemného respektu, vzájemnosti a společnéh0o zájmu. Při provádění této dohody budou v plném rozsahu využity institucionální opatření a mechanismy, na nichž se strany dohodly;b) rozvíjet privilegované politické partnerství založené na hodnotách, zásadách a společných cílech, jako je zejména dodržování a podpora demokracie a lidských práv, udržitelný rozvoj, řádná správa věcí veřejných a právní stát, v souladu se závazkem podporovat a chránit tyto hodnoty a zásady v celosvětovém měřítku tak, aby se přispělo k posílení multilateralismu;c) posílit spolupráci mezi oběma regiony ve všech oblastech společného zájmu s cílem dosáhnout udržitelnějšího a spravedlivějšího sociálního a hospodářského rozvoje v obou regionech;d) rozvinout a rozvětvit obchodní vztahy mezi stranami v souladu s Dohodou o WTO a se zvláštními cíli a ustanoveními části IV této dohody, čímž by se mělo přispět k většímu hospodářskému růstu, k postupnému zlepšování kvality života v obou regionech a k lepšímu zapojení obou regionů do světového hospodářství;e) posílit a prohloubit proces postupné regionální integrace v oblastech společného zájmu s cílem usnadnit provádění této dohody;f) posílit dobré sousedské vztahy a zásadu mírového řešení sporů;g) zachovat, a pokud možno rozvíjet úroveň řádné správy věcí veřejných, sociálních, pracovních a environmentálních norem, která byla dosažena prostřednictvím účinného provádění mezinárodních úmluv, jimiž byly strany v době vstupu této dohody v platnost vázány; ah) podpořit zintenzivnění obchodu a investic mezi stranami s ohledem na zvláštní a rozdílné zacházení za účelem zmírnění strukturální nesouměrnosti mezi oběma regiony.Článek 3PůsobnostStrany mezi sebou jednají jako s rovnocennými partnery. Touto dohodou není dotčena svrchovanost žádné ze středoamerických republik.HLAVA IIINSTITUCIONÁLNÍ RÁMECČlánek 4Rada přidružení1. Zřizuje se Rada přidružení, která sleduje plnění cílů této dohody a dohlíží na její provádění. Rada přidružení se schází na ministerské úrovni v pravidelných intervalech nepřesahujících dobu dvou let a na základě dohody stran mimořádně, kdykoli to okolnosti vyžadují. V případě potřeby, a pokud se na tom strany dohodnou, se Rada přidružení schází na úrovni hlav států nebo


text: předsedů vlád. Za účelem posílení a zefektivnění politického dialogu se mimoto doporučují zvláštní ad hoc schůze na pracovní úrovni.2. Rada přidružení posuzuje veškeré důležité otázky, které vyvstanou v rámci této dohody, jakož i jiné dvoustranné, mnohostranné nebo mezinárodní otázky společného zájmu.3. Rada přidružení rovněž posuzuje návrhy a doporučení stran, jejichž cílem je zlepšování vztahů, jež tato dohoda upravuje.Článek 5Složení a jednací řád1. Rada přidružení se skládá ze zástupců EU a jednotlivých středoamerických republik na ministerské úrovni v souladu s příslušnými vnitřními postupy stran a s ohledem na zvláštní otázky (politický dialog, spolupráce nebo obchod), jež mají být na daném zasedání projednávány.2. Rada přidružení přijme svůj jednací řád.3. Členové Rady přidružení se mohou nechat zastupovat za podmínek stanovených v jednacím řádu.4. Radě přidružení střídavě předsedá zástupce EU a zástupce jedné ze středoamerických republik, a to v souladu s podmínkami stanovenými jednacím řádem.Článek 6Rozhodovací pravomoci1. Rada přidružení má za účelem dosažení cílů této dohody pravomoc přijímat rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě.2. Přijatá rozhodnutí jsou závazná pro strany a strany přijmou veškerá nezbytná opatření, aby je provedly v souladu s vnitřními pravidly a právními postupy každé strany.3. Rada přidružení rovněž může vydat vhodná doporučení.4. Rada přidružení přijímá rozhodnutí a doporučení vzájemnou dohodou mezi stranami. V případě středoamerických republik je k přijímání rozhodnutí a doporučení nutná vzájemná shoda.5. Postup podle odstavce 4 se použije na všechny ostatní řídicí orgány zřízené touto dohodou.Článek 7Výbor pro přidružení1. Radě přidružení je při výkonu jejích povinností nápomocen Výbor pro přidružení složený ze zástupců EU a jednotlivých středoamerických republik na úrovni vyšších státních úředníků a s ohledem na zvláštní otázky (politický dialog, spolupráce nebo obchod), jež mají být na daném zasedání projednávány.2. Výbor pro přidružení je pověřen obecným prováděním této dohody.3. Jednací řád Výboru pro přidružení stanoví Rada přidružení.4. Výbor pro přidružení má pravomoc přijímat rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě, nebo pokud na něj tuto pravomoc přenesla Rada přidružení. V tom případě přijímá Výbor pro přidružení rozhodnutí za podmínek stanovených v článcích 4 až 6.5. Výbor pro přidružení se obvykle schází jednou ročně s cílem celkově zhodnotit provádění této dohody, přičemž datum a program jednání se stanoví předem po vzájemné dohodě stran, a to jeden rok v Bruselu a následující rok ve Střední Americe. Zvláštní schůze mohou být svolávány po vzájemné dohodě na žádost kterékoli ze stran. Výboru pro přidružení střídavě předsedá zástupce jedné ze stran.Článek 8Podvýbory1. Výboru pro přidružení jsou při výkonu jeho povinností nápomocny podvýbory zřízené touto dohodou.2. Výbor pro přidružení může rozhodnout o zřízení jakéhokoli dalšího podvýboru. Může rozhodnout, že změní úkol zadaný podvýboru, nebo může jakýkoli podvýbor zrušit.3. Podvýbory se scházejí na příslušné úrovni jednou za rok nebo na žádost jedné ze stran či Výboru pro přidružení. Při osobní účasti se schůze konají střídavě v Bruselu nebo ve Střední Americe. Schůze se rovněž mohou konat prostřednictvím jakýchkoli technických prostředků, jež mají strany k dispozici.4. Podvýborům střídavě po dobu jednoho roku předsedá zástupce EU a zástupce jedné ze středoamerických republik.5. Zřízení nebo existence podvýboru nebrání žádné straně, aby předala jakoukoli záležitost přímo


text: Výboru pro přidružení.6. Rada přidružení schvaluje jednací řád, který určuje složení a povinnosti těchto podvýborů a způsob, jakým fungují, pokud tak není stanoveno v této dohodě.7. Zřizuje se Podvýbor pro spolupráci. Je nápomocen Výboru pro přidružení při výkonu povinností podle části III této dohody. Jeho úkolem je rovněž:a) vyřizovat veškeré záležitosti v oblasti spolupráce, kterými jej pověřil Výbor pro přidružení;b) dohlížet na celkové provádění části III této dohody;c) diskutovat o všech otázkách souvisejících s problematikou spolupráce, jež mohou ovlivnit provádění části III této dohody.Článek 9Parlamentní výbor pro přidružení1. Zřizuje se Parlamentní výbor pro přidružení. Výbor se schází za účelem výměny názorů a je tvořen členy Evropského parlamentu na jedné straně a členy Parlamento Centroamericano (PARLACEN) a v případě středoamerických republik, jež nejsou členy PARLACENU, zástupci jmenovanými příslušnými národními shromážděními na straně druhé. Výbor si určí četnost svých schůzí a střídavě mu předsedá vždy jedna ze stran.2. Parlamentní výbor pro přidružení přijme svůj jednací řád.3. Parlamentní výbor pro přidružení může požádat Radu přidružení o důležité informace týkající se provádění této dohody. Rada přidružení mu požadované informace poskytne.4. Parlamentní výbor pro přidružení je informován o rozhodnutích a doporučeních Rady přidružení.5. Parlamentní výbor pro přidružení může vydávat doporučení Radě přidružení.Článek 10Smíšený poradní výbor1. Zřizuje se Smíšený poradní výbor, který je poradním orgánem Rady přidružení. Jeho úkolem je předkládat Radě přidružení stanoviska organizací občanské společnosti týkající se provádění této dohody, aniž jsou dotčeny jiné postupy podle článku 11. Úkolem Smíšeného poradního výboru je rovněž pomáhat při podpoře dialogu a spolupráce mezi organizacemi občanské společnosti v Evropské unii a ve Střední Americe.2. Smíšený poradní výbor se skládá ze stejného počtu zástupců Evropského hospodářského a sociálního výboru na jedné straně a ze zástupců Comité Consultivo del Sistema de la Integración Centroamericana (CC-SICA) a Comité Consultivo de Integración Económica (CCIE) na straně druhé.3. Smíšený poradní výbor přijme svůj jednací řád.Článek 11Občanská společnost1. Strany rovněž podpoří setkávání zástupců občanské společnosti Evropské unie a Střední Ameriky včetně akademické obce, sociálních a hospodářských partnerů a nevládních organizací.2. Strany rovněž budou dotyčné zástupce svolávat na pravidelné schůze s cílem informovat je o provádění této dohody a shromažďovat jejich návrhy týkající se dané problematiky.ČÁST IIPOLITICKÝ DIALOGČlánek 12CíleStrany se dohodly, že cílem politického dialogu mezi středoamerickými republikami a EU je:a) vytvořit privilegované politické partnerství založené zejména na dodržování a podpoře demokracie, míru, lidských práv, právního státu, řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje;b) hájit společné hodnoty, zásady a cíle prostřednictvím jejich podpory na mezinárodní úrovni, a to zejména v rámci Organizace spojených národů;c) posílit Organizaci spojených národů jakožto základní prvek mnohostranného systému tak, aby byla tato organizace schopna účinně jednat při řešení globálních výzev;d) zintenzivnit politický dialog tak, aby umožňoval rozsáhlou výměnu názorů, postojů a informací, jejímž výsledkem jsou společné iniciativy na mezinárodní úrovni;e) spolupracovat v oblasti zahraniční a bezpečnostní politiky, aby byla zajištěna koordinace jejich postojů a přijímání společných iniciativ společného zájmu na příslušných mezinárodních fórech.Článek 13Oblasti1. Strany se dohodly, že politický dialog se bude týkat všech aspektů společného zájmu jak na regionální, tak na mezinárodní úrovni.2. Politický dialog mezi stranami připraví


text: prostor novým iniciativám pro plnění společných cílů a pro vytvoření společného základu v oblastech, jako je regionální integrace, právní stát, řádná správa věcí veřejných, demokracie, lidská práva, podpora a ochrana práv a základních svobod původních obyvatel a jednotlivců, jak je uznává Deklarace Organizace spojených národů o právech původního obyvatelstva, rovné příležitosti a rovnost žen a mužů, struktura a orientace mezinárodní spolupráce, migrace, snižování chudoby a sociální soudržnost, základní pracovní normy, ochrana životního prostředí a udržitelné hospodaření s přírodními zdroji, regionální bezpečnost a stabilita, včetně boje s hrozbami pro bezpečnost občanů, korupce, drogy, nadnárodní organizovaný zločin, obchodování s ručními palnými a lehkými zbraněmi včetně střeliva, boj proti terorismu, prevence a mírové řešení sporů.3. Dialog podle části II rovněž zahrne mezinárodní úmluvy o lidských právech, otázky řádné správy věcí veřejných, základní pracovní normy a životní prostředí v souladu mezinárodními závazky stran, a zejména se zaměří na problematiku jejich účinného provádění.4. Strany se mohou kdykoliv dohodnout, že zařadí do oblasti politického dialogu jakékoli další téma.Článek 14Odzbrojování1. Strany se dohodly, že budou spolupracovat a přispívat k posilování mnohostranného systému pro odzbrojování v oblasti konvenčních zbraní důsledným dodržováním a prováděním svých závazků na národní úrovni, ke kterým se zavázaly podle příslušných mezinárodních smluv a dohod a jiných příslušných mezinárodních nástrojů týkajících se odzbrojování v oblasti konvenčních zbraní.2. Strany budou zejména podporovat úplné provádění Úmluvy o zákazu použití, skladování, výroby a převodu protipěchotních min a o jejich zničení a Úmluvy o některých konvenčních zbraních (CCW) a jejích protokolů a dosažení jejich univerzální platnosti.3. Strany dále uznávají, že nedovolená výroba, přeprava a šíření ručních palných zbraní a lehkých zbraní včetně střeliva a jejich nadměrné hromadění a nekontrolovatelné šíření představují i nadále vážnou hrozbu pro mír a mezinárodní bezpečnost. Z tohoto důvodu se strany dohodly, že budou spolupracovat při boji s nedovoleným obchodem a nadměrným hromaděním ručních palných zbraní a lehkých zbraní včetně střeliva, a rovněž souhlasí, že budou spolupracovat v oblasti regulace zákonného obchodování s konvenčními zbraněmi.4. Strany se proto dohodly, že budou dodržovat a v plném rozsahu plnit své povinnosti v souvislosti s nedovoleným obchodem s ručními palnými a lehkými zbraněmi včetně střeliva v souladu se stávajícími mezinárodními dohodami a rezolucemi Rady bezpečnosti OSN, jakož i se svými závazky podle jiných mezinárodních nástrojů použitelných v této oblasti, jako je akční program OSN pro ruční palné a lehké zbraně.Článek 15Zbraně hromadného ničení1. Strany zastávají názor, že šíření jaderných, chemických a biologických zbraní hromadného ničení a jejich nosičů do rukou státních i nestátních aktérů představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro mezinárodní stabilitu a bezpečnost.2. Strany se proto dohodly, že budou spolupracovat a přispívat k boji proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů prostřednictvím důsledného dodržování a provádění svých stávajících závazků na národní úrovni podle mezinárodních smluv a dohod o odzbrojení a nešíření a jiných souvisejících mezinárodních závazků.3. Strany se shodly, že toto ustanovení představuje základní prvek této dohody.4. Strany se dále dohodly, že budou spolupracovat a přispívat k dosažení cíle, kterým je nešíření zbraní hromadného ničení:a) přijetím kroků za účelem podpisu a ratifikace veškerých ostatních příslušných mezinárodních


text: nástrojů nebo případně přistoupení k nim a za účelem jejich plného provedení;b) vytvořením účinného systému vnitrostátních kontrol vývozu, v jehož rámci budou prováděny kontroly vývozu a tranzitu zboží v souvislosti se zbraněmi hromadného ničení, jakož i kontroly koncového použití technologií dvojího použití, pokud jde o zbraně hromadného ničení, a který bude obsahovat účinné postihy za porušení kontrol vývozu.5. Strany se dohodly, že povedou pravidelný politický dialog, který bude doplňovat a upevňovat jejich spolupráci v této oblasti.Článek 16Boj proti terorismu1. Strany opětovně potvrzují důležitost boje proti terorismu a v souladu s mezinárodním právem v oblasti lidských práv, humanitárních otázek a problematiky uprchlíků a příslušnými mezinárodními úmluvami a nástroji, příslušnými rezolucemi OSN, jakož i se svými právními předpisy a s globální strategií OSN pro boj proti terorismu, jež je součástí rezoluce Valného shromáždění OSN č. 60/288 ze dne 8. září 2006, se dohodly, že budou spolupracovat v oblasti předcházení a potlačování terorismu.2. Spolupracovat budou zejména:a) v rámci úplného provádění mezinárodních úmluv a nástrojů, včetně všech příslušných rezolucí Valného shromáždění OSN a rezolucí Rady bezpečnosti OSN;b) výměnou informací o teroristických skupinách a jejich podpůrných sítích v souladu s mezinárodním a vnitrostátním právem;c) prostřednictvím spolupráce v oblasti prostředků a metod používaných v boji proti terorismu, mimo jiné v oblasti technické spolupráce a vzdělávání, a prostřednictvím výměny zkušeností v oblasti předcházení terorismu a ochrany při boji proti němu;d) výměnou názorů týkající se právního rámce a osvědčených postupů, jakož i prostřednictvím technické a správní pomoci;e) výměnou informací v souladu se svými právními předpisy;f) prostřednictvím technické pomoci a odborné přípravy v oblasti vyšetřovacích metod, informačních technologií, vytváření postupů pro předcházení teroristickým hrozbám či aktům a pro varování a účinné reakci na tyto hrozby či akty; ag) výměnou názorů na modely prevence týkající se dalších nedovolených aktivit v souvislosti s terorismem, jako je mimo jiné praní peněz, obchodování se zbraněmi, padělání osobních dokladů a obchodování s lidmi.Článek 17Závažné trestné činy s mezinárodním dosahem1. Strany opětovně potvrzují, že nejzávažnější trestné činy, které znepokojují celé mezinárodní společenství, by neměly zůstat nepotrestány a že jejich stíhání by mělo být zajištěno prostřednictvím opatření na národní nebo mezinárodní úrovni, případně i na úrovni Mezinárodního trestního soudu.2. Strany se domnívají, že zřízení a efektivní fungování Mezinárodního trestního soudu je důležitým krokem k mezinárodnímu míru a spravedlnosti a že tento soud přestavuje účinný nástroj pro vyšetřování a stíhání pachatelů nejzávažnějších trestných činů, které znepokojují celé mezinárodní společenství, v případech, kdy tak nejsou ochotny či schopny činit vnitrostátní soudy, neboť Mezinárodní trestní soud doplňuje vnitrostátní trestní pravomoc.3. Strany se dohodly, že budou spolupracovat v oblasti podpory všeobecného přistoupení k Římskému statutu:a) přijímáním dalších opatření, jejichž cílem je provádět Římský statut a ratifikovat a provádět související nástroje (jako například Dohodu o výsadách a imunitách Mezinárodního trestního soudu);b) sdílením zkušeností s mezinárodními partnery ohledně přijímání právních nástrojů nezbytných pro ratifikaci a provádění Římského statutu; ac) přijímáním opatření k zajištění integrity Římského statutu.4. Každý stát má svrchované právo rozhodnout, kdy je nejvhodnější doba pro přistoupení k Římskému statutu.Článek 18Financování rozvoje1. Strany se dohodly, že budou podporovat mezinárodní snahy o