text:
neúspěšná strana sporu, nerozhodne-li tribunál, že takové rozdělení nákladů není vzhledem k okolnostem žaloby přiměřené. Pokud byly úspěšné jen části žaloby, upraví se náklady poměrně podle počtu či rozsahu úspěšných částí žaloby.
 6. Smíšený výbor CETA zváží zavedení doplňkových pravidel zaměřených na snížení finanční zátěže žalujících stran, které jsou fyzickými osobami nebo malými a středními podniky. Taková doplňková pravidla mohou zejména zohlednit finanční zdroje těchto žalujících stran a výši požadované náhrady.
 7. Tribunál a strany sporu vynaloží veškeré úsilí o zajištění včasného průběhu řízení o řešení sporu. Tribunál vydá konečný nález do 24 měsíců ode dne předložení žaloby podle článku 8.23. Pokud tribunál potřebuje k vydání konečného nálezu dodatečný čas, sdělí stranám sporu důvody tohoto zpoždění.
 Článek 8.40
 Odškodnění nebo jiné kompenzace
 Žalovaná strana neuplatní a tribunál nepřijme jako obhajobu, protinárok, právo na započtení nebo podobný procesní úkon, že investor nebo případně místně usazený podnik obdržel nebo obdrží odškodnění nebo jinou kompenzaci na základě pojistné smlouvy nebo záruky na celou škodu nebo její část, jejíž kompenzaci požaduje ve sporu zahájeném podle tohoto oddílu.
 Článek 8.41
 Výkon nálezů
 1. Nález vydaný podle tohoto oddílu je závazný pro strany sporu a v dané konkrétní věci.
 2. S výhradou odstavce 3 strana sporu uzná a splní nález neprodleně.
 3. Strana sporu nesmí usilovat o výkon konečného nálezu, dokud nejsou splněny tyto podmínky:
 a)
 v případě konečného nálezu vydaného podle Úmluvy ICSID:
 i)
 uplynulo 120 dní ode dne, kdy byl nález vydán, přičemž žádná strana sporu nepožádala o přezkum nebo zrušení nálezu, nebo
 ii)
 výkon nálezu byl přerušen a bylo dokončeno přezkumné řízení nebo řízení o zrušení;
 b)
 v případě konečného nálezu podle pravidel doplňkových opatření ICSID či pravidel rozhodčího řízení UNCITRAL nebo jiných pravidel platných podle čl. 8. 23 odst. 2 písm. d):
 i)
 uplynulo 90 dní ode dne, kdy byl nález vydán, přičemž žádná strana sporu nezahájila řízení o přezkumu, zastavení nebo zrušení nálezu, nebo
 ii)
 výkon rozhodnutí byl přerušen a nějaký soud zamítl návrh na přezkum, zastavení nebo zrušení nálezu, nebo takovému návrhu vyhověl, přičemž není možné podat jiný opravný prostředek.
 4. Výkon nálezu se řídí právními předpisy o výkonu rozsudků a nálezů platnými tam, kde se výkon žádá.
 5. Konečný nález vydaný podle tohoto oddílu je rozhodčím nálezem, na který se nahlíží, jako by plynul z žalob na základě obchodního vztahu či transakce pro účely článku I Newyorské úmluvy.
 6. Pro upřesnění je třeba uvést, že v případě žaloby podané podle čl. 8.23 odst. 2 písm. a) se konečný nález vydaný podle tohoto oddílu považuje za nález podle kapitoly IV oddílu 6 Úmluvy ICSID.
 Článek 8.42
 Úloha stran
 1. Žádná ze stran nepodá mezinárodní žalobu v souvislosti s žalobou podle článku 8.23, pokud druhá strana splnila a dodržela nález v tomto sporu vydaný.
 2. Odstavec 1 nevylučuje možnost řešení sporů podle kapitoly dvacet devět (Řešení sporů), pokud jde o opatření obecné působnosti, a to i pokud jde o opatření, jež údajně porušilo tuto dohodu v souvislosti s konkrétní investicí, na niž byla podána žaloba podle článku 8.23, a není jím


text:
dotčen článek 8.38.
 3. Odstavec 1 nevylučuje neformální výměny informací pouze za účelem usnadnění řešení sporu.
 Článek 8.43
 Konsolidace
 1. Týkají-li se dvě či více žalob podaných zvlášť podle článku 8.23 stejné právní otázky či skutkové podstaty a vycházejí-li ze stejných událostí nebo okolností, může strana sporu nebo společně strany sporu požádat o ustavení zvláštního senátu tribunálu podle tohoto článku a o to, aby tento senát vydal příkaz ke konsolidaci (žádost o konsolidaci).
 2. Strana sporu, jež žádá příkaz ke konsolidaci, tuto skutečnost nejprve oznámí ostatním stranám sporu, jež mají být do tohoto příkazu zahrnuty.
 3. Pokud strany sporu, kterým bylo sděleno oznámení podle odstavce 2, dosáhly dohody o požadovaném příkazu ke konsolidaci, mohou podat společnou žádost o ustavení zvláštního senátu tribunálu a konsolidaci podle tohoto článku. Pokud strany sporu, kterým bylo sděleno oznámení podle odstavce 2, nedosáhly dohody o požadovaném příkazu ke konsolidaci do 30 dní od tohoto oznámení, může podat žádost o ustavení zvláštního senátu tribunálu a konsolidaci podle tohoto článku kterákoli strana sporu.
 4. Žádost se doručí písemně předsedovi tribunálu a všem stranám sporu, jež mají být do tohoto příkazu zahrnuty, přičemž musí obsahovat:
 a)
 jména a adresy stran sporu, jež mají být do příkazu zahrnuty;
 b)
 žaloby či jejich části, jež mají být do příkazu zahrnuty, a
 c)
 důvody, proč je příkaz požadován.
 5. Žádost o konsolidaci, která se týká více než jedné žalované strany, vyžaduje souhlas všech žalovaných stran.
 6. Pravidla platná pro řízení podle tohoto článku se určí takto:
 a)
 pokud byly všechny žaloby, pro něž se žádá příkaz ke konsolidaci, předloženy k řešení sporu podle stejných pravidel uvedených v článku 8.23, použijí se tato pravidla;
 b)
 pokud nebyly žaloby, pro něž se žádá příkaz ke konsolidaci, předloženy k řešení sporu podle stejných pravidel:
 i)
 mohou se investoři společně dohodnout na pravidlech podle čl. 8.23 odst. 2 nebo
 ii)
 nemohou-li se investoři dohodnout na použitelných pravidlech do 30 dní ode dne, kdy předseda tribunálu obdržel žádost o konsolidaci, použijí se pravidla rozhodčího řízení UNCITRAL.
 7. Předseda tribunálu po přijetí žádosti o konsolidaci a v souladu s požadavky stanovenými v čl. 8.27 odst. 7 ustaví nový senát („konsolidační senát“) tribunálu, který je příslušný k rozhodnutí o některých nebo všech žalobách nebo jejich částech, které jsou předmětem společné žádosti o konsolidaci.
 8. Je-li po vyslechnutí stran sporu konsolidační senát přesvědčen, že se žaloby podané podle článku 8.23 týkají stejné právní otázky či skutkové podstaty a vycházejí ze stejných událostí nebo okolností a že by konsolidace byla v nejlepším zájmu spravedlivého a účinného rozhodnutí o žalobách, i pokud jde o soudržnost nálezů, může příkazem převzít příslušnost k rozhodnutí o některých nebo všech žalobách nebo jejich částech.
 9. Pokud konsolidační senát tribunálu převzal příslušnost podle odstavce 8, může investor, který podal žalobu podle článku 8.23 a jehož žaloba nebyla předmětem spojení věcí, písemně požádat tribunál, aby byla zahrnuta do takového příkazu, jestliže tato žádost splňuje požadavky uvedené v odstavci 4. Konsolidační senát tribunálu vydá tento příkaz, pokud se přesvědčí, že podmínky odstavce 8 jsou splněny a že vyhovění

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
takové žádosti zbytečně nezatíží nebo nespravedlivě nepoškodí kteroukoli ze stran sporu nebo nenaruší řízení. Před vydáním takového příkazu uskuteční konsolidační senát tribunálu konzultaci se stranami sporu.
 10. Na žádost strany sporu může konsolidační senát tribunálu zřízený podle tohoto článku před vydáním rozhodnutí podle odstavce 8 nařídit, aby bylo řízení senátu tribunálu jmenovaného podle čl. 8.27 odst. 7 pozastaveno, pokud tento senát své řízení již neodložil.
 11. Senát tribunálu jmenovaný podle čl. 8.27 odst. 7 pozbývá příslušnosti k rozhodování o žalobách nebo jejich částech, nad nimiž převzal příslušnost konsolidační senát tribunálu zřízený podle tohoto článku.
 12. Nález konsolidačního senátu tribunálu zřízeného podle tohoto článku, který se týká těchto žalob nebo jejich částí, nad nimiž převzal tento konsolidační senát příslušnost, je závazný pro senát tribunálu jmenovaný podle čl. 8.27 odst. 7.
 13. Investor může vzít zpět žalobu podle tohoto oddílu, která byla předmětem konsolidace, ale takováto žaloba nesmí být opětovně podána podle článku 8.23. Pokud tak učiní do 15 dní po obdržení oznámení o konsolidaci, nesmí jeho předcházející podání žaloby být překážkou v tom, aby investor mohl řešit spor jinak než podle tohoto oddílu.
 14. Na žádost investora může konsolidační senát tribunálu přijmout taková opatření, jež považuje za vyhovující, aby zabezpečil důvěrné nebo chráněné informace tohoto investora před ostatními investory. Tato opatření mohou zahrnovat předložení upravené verze dokumentů obsahujících důvěrné nebo chráněné informace ostatním investorům, nebo ujednání, že se části slyšení budou konat neveřejně.
 Článek 8.44
 Výbor pro služby a investice
 1. Výbor pro služby a investice představuje pro strany fórum ke konzultacím o otázkách týkajících se této kapitoly, jako jsou například:
 a)
 obtíže, jež mohou nastat při provádění této kapitoly;
 b)
 možná zlepšení této kapitoly, zejména na základě zkušeností a pokroku dosažených na jiných mezinárodních fórech a v rámci jiných dohod stran.
 2. Výbor pro služby a investice přijme na základě dohody stran a po splnění příslušných vnitřních požadavků a postupů kodex chování pro členy tribunálu, který se použije při sporech vyplývajících z této kapitoly a jenž může nahradit nebo doplnit používaná pravidla a může upravovat záležitosti, jako je například:
 a)
 povinnost poskytnout informace;
 b)
 nezávislost a nestrannost členů tribunálu a
 c)
 důvěrnost.
 Strany vynaloží veškeré úsilí s cílem zajistit, aby byl kodex chování přijat nejpozději první den prozatímního uplatňování nebo vstupu této dohody v platnost, a v každém případě nejpozději dva roky po tomto datu.
 3. Výbor pro služby a investice může na základě dohody stran a po splnění jejich příslušných vnitřních požadavků a postupů:
 a)
 doporučit Smíšenému výboru CETA, aby přijal výklad ustanovení této dohody v souladu s čl. 8.31 odst. 3;
 b)
 přijímat a měnit pravidla doplňující platná pravidla pro řešení sporů a měnit platná pravidla pro transparentnost. Taková pravidla a změny jsou závazné pro tribunál zřízený podle tohoto oddílu;
 c)
 přijímat pravidla pro mediaci, která mohou využít strany sporu, jak je uvedeno v článku 8.20;
 d)
 doporučit Smíšenému výboru CETA, aby přijal jakékoli další prvky zabezpečující povinnost poskytovat spravedlivé a rovné zacházení podle čl. 8.10 odst. 3, a
 e)
 předkládat Smíšenému výboru CETA doporučení k fungování odvolacího


text:
tribunálu v souladu s čl. 8.28 odst. 8.
 Článek 8.45
 Vyloučení
 Ustanovení tohoto oddílu a kapitoly dvacet devět (Řešení sporů) o řešení sporů se nevztahují na záležitosti uvedené v příloze 8-C.
 KAPITOLA DEVĚT
 Přeshraniční obchod se službami
 Článek 9.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 službami v oblasti oprav a údržby letadel činnosti, které jsou prováděny na letadle nebo části letadla v době, kdy je staženo z provozu, a nezahrnují tzv. traťovou údržbu;
 službami souvisejícími s provozem letiště provoz či řízení letištní infrastruktury za poplatek nebo na smluvním základě, včetně terminálů, drah, pojezdových drah a odbavovacích ploch, parkovacích zařízení a systémů dopravy uvnitř letiště. Pro upřesnění je třeba uvést, že služby související s provozem letiště nezahrnují vlastnictví letiště nebo letištních pozemků ani investice do nich, ani žádné úkoly vykonávané správní radou. Služby související s provozem letiště nezahrnují letové navigační služby;
 službami počítačového rezervačního systému poskytování služeb prostřednictvím počítačových systémů, které obsahují informace o letových řádech leteckých dopravců, dostupnosti, tarifech a pravidlech tarifů, jejichž pomocí lze provést rezervaci nebo vystavit letenky;
 přeshraničním obchodem se službami nebo přeshraničním poskytováním služeb poskytování služby:
 a)
 z území jedné strany na území druhé strany nebo
 b)
 na území jedné strany spotřebiteli služby pocházejícímu z druhé strany;
 ale nezahrnuje poskytování služby na území jedné strany osobou z druhé strany;
 pozemním odbavováním poskytování služby za poplatek nebo na smluvním základě za následující činnosti: pozemní správa a dozor, včetně kontroly nákladu a komunikací; odbavování cestujících; odbavování zavazadel; odbavování nákladu a pošty; manipulace na odbavovací ploše a obsluha letadel; manipulace s pohonnými hmotami a oleji; traťová údržba letadel, letový provoz a správu posádky; povrchová doprava nebo cateringové služby. Pozemní odbavování nezahrnuje bezpečnostní služby ani provoz či řízení centralizované letištní infrastruktury, jako jsou systémy odbavování zavazadel, odmrazovací zařízení, systémy pro distribuci pohonných hmot nebo systémy dopravy uvnitř letiště;
 prodejem a marketingem leteckých přepravních služeb možnost, aby letecký dopravce bez omezení prodával své letecké přepravní služby a obchodoval s nimi, včetně všech aspektů obchodování, jako je průzkum trhu, inzerce a distribuce, přičemž tyto činnosti nezahrnují tvorbu cen leteckých přepravních služeb ani příslušných podmínek, a
 službami poskytovanými při výkonu veřejné moci jakákoli služba, která není poskytována na komerčním základě, ani není v hospodářské soutěži s jedním nebo více poskytovateli služeb.
 Článek 9.2
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na opatření přijatá či zachovávaná stranou, která mají vliv na přeshraniční obchod se službami uskutečňovaný poskytovatelem služeb z druhé strany, včetně opatření s vlivem na:
 a)
 výrobu, distribuci, uvádění na trh, prodej a dodávání služby;
 b)
 nákup, využívání nebo placení služby a
 c)
 přístup k službám, které mají být všeobecně nabízeny veřejnosti, a jejich využívání v souvislosti s poskytováním služeb.
 2. Tato kapitola se nevztahuje na opatření s vlivem na:
 a)
 služby poskytované při výkonu veřejné moci;
 b)
 v případě Evropské unie na audiovizuální služby;
 c)
 v případě Kanady na kulturní odvětví;
 d)
 finanční služby, jak jsou definovány v článku 13.1 (Definice);
 e)
 letecké služby, související podpůrné služby a jiné služby dodávané prostřednictvím letecké dopravy (13), s výjimkou:
 i)
 služeb v oblasti


text:
oprav a údržby letadel;
 ii)
 prodeje a marketingu leteckých přepravních služeb;
 iii)
 služeb v oblasti počítačového rezervačního systému (CRS);
 iv)
 pozemního odbavování;
 v)
 služeb souvisejících s provozem letiště;
 f)
 zadávání zakázek stranou na zboží nebo službu nakupované pro vládní účely, a nikoli s cílem jejich dalšího komerčního prodeje nebo s cílem jejich použití při dodávání zboží či poskytování služby pro komerční prodej, bez ohledu na to, zda tato zakázka představuje „zahrnutou zakázku“ ve smyslu čl. 19.2 (Oblast působnosti a rozsah) odst. 2, nebo
 g)
 subvenci nebo jinou státní podporu týkající se obchodu se službami, poskytované stranou.
 3. Tato kapitola se nedotýká práv a povinností stran podle Dohody o letecké dopravě mezi Kanadou a Evropským společenstvím a jeho členskými státy, podepsané dne 17. prosince 2009 v Bruselu a dne 18. prosince 2009 v Ottawě.
 4. Tato kapitola neukládá straně žádnou povinnost ve vztahu ke státnímu příslušníku druhé strany, který usiluje o vstup na její trh práce nebo o trvalé zaměstnání na jejím území, ani takovému státnímu příslušníku neuděluje žádné právo týkající se tohoto přístupu nebo zaměstnání.
 Článek 9.3
 Národní zacházení
 1. Každá strana udělí poskytovatelům služeb a službám druhé strany zacházení neméně příznivé, než jaké uděluje v podobných situacích svým vlastním poskytovatelům služeb a službám.
 2. Pro upřesnění je třeba uvést, že zacházením poskytnutým straně podle odstavce 1 se rozumí, pokud jde o vládu v Kanadě na nižší než federální úrovni, nebo o vládu členského státu Evropské unie nebo v tomto státě, zacházení, které není méně příznivé než nejpříznivější zacházení přiznané v obdobných situacích danou vládou jejím vlastním poskytovatelům služeb a službám.
 Článek 9.4
 Formální požadavky
 Článek 9.3 nebrání straně v přijetí či zachování opatření, která stanoví formální požadavky v souvislosti s poskytováním služby, pokud takové požadavky nejsou uplatňovány způsobem, jenž by vedl k libovolné či neoprávněné diskriminaci. Tato opatření zahrnují:
 a)
 požadavek získat licenci, registraci, osvědčení či povolení k poskytování služby nebo požadavek týkající se určité profese, například požadavek na členství v určité profesní organizaci nebo na účast členů profesních organizací v kolektivním fondu náhrad;
 b)
 požadavek, aby měl poskytovatel služeb místního zástupce pro službu nebo udržoval místní adresu;
 c)
 požadavek mluvit národním jazykem nebo vlastnit řidičský průkaz nebo
 d)
 požadavek, aby poskytovatel služeb:
 i)
 složil kauci nebo jinou formu finanční jistoty;
 ii)
 zřídil svěřenský účet nebo do něj přispíval;
 iii)
 uzavřel určitý druh pojištění na určitou částku;
 iv)
 poskytl jiné obdobné záruky nebo
 v)
 poskytl přístup do svých záznamů.
 Článek 9.5
 Zacházení podle doložky nejvyšších výhod
 1. Každá strana poskytne poskytovatelům služeb a službám druhé strany zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje v podobných situacích poskytovatelům služeb a službám třetí země.
 2. Pro upřesnění je třeba uvést, že zacházením přiznaným straně podle odstavce 1 se rozumí, pokud jde o vládu v Kanadě na nižší než federální úrovni, nebo o vládu členského státu Evropské unie nebo v tomto státě, zacházení přiznané v obdobných situacích danou vládou na jejím území službám nebo poskytovatelům služeb třetí země.
 3. Odstavec 1 se nevztahuje na zacházení, která poskytla strana v rámci stávajícího nebo budoucího


text:
opatření zajišťujícího uznávání, a to i na základě dohody nebo ujednání s třetí zemí, které uznávají akreditaci služeb v oblasti zkoušek a analýz a akreditaci poskytovatelů těchto služeb, akreditaci služeb v oblasti oprav a údržby a akreditaci poskytovatelů těchto služeb, jakož i osvědčení kvalifikace nebo výsledků práce těchto akreditovaných služeb a poskytovatelů služeb.
 Článek 9.6
 Přístup na trh
 Strana nesmí přijmout ani zachovat na celém svém území nebo na celostátní, provinční, územní, regionální nebo místní úrovni veřejné správy žádné opatření, které ukládá omezení:
 a)
 počtu poskytovatelů služeb, ať už formou číselných kvót, monopolů, výhradních poskytovatelů služeb, nebo požadavku na test ekonomické potřebnosti;
 b)
 celkové hodnoty transakcí služeb nebo aktiv formou číselných kvót nebo požadavku na test ekonomické potřebnosti nebo
 c)
 celkového počtu operací služeb nebo celkového množství produkce služeb vyjádřeného určenými číselnými jednotkami formou kvót nebo požadavku na test ekonomické potřebnosti.
 Článek 9.7
 Výhrady
 1. Články 9.3, 9.5 a 9.6 se nevztahují na:
 a)
 stávající nesouladné opatření, které je zachováváno stranou na úrovni:
 i)
 Evropské unie, jak je stanoveno v její listině v příloze I;
 ii)
 orgánů veřejné správy s celostátní působností, jak je stanoveno danou stranou v její listině v příloze I;
 iii)
 orgánů veřejné správy s provinční, územní nebo regionální působností, jak stanoví daná strana ve své listině v příloze I, nebo
 iv)
 místní samosprávy;
 b)
 udržování v platnosti nebo rychlé obnovení nesouladného opatření uvedeného v písmeni a) nebo
 c)
 změnu nesouladného opatření podle písmene a), pokud tato změna nesnižuje soulad opatření, který existoval bezprostředně před změnou, s články 9.3, 9.5 a 9.6.
 2. Články 9.3, 9.5 a 9.6 se nevztahují na opatření, které strana přijme nebo zachová ve vztahu k určitému odvětví, pododvětví nebo činnosti, jak je uvedeno v její listině v příloze II.
 Článek 9.8
 Odepření výhod
 Strana může odepřít výhody stanovené v této kapitole poskytovateli služeb druhé strany, který je podnikem této smluvní strany, a službám tohoto poskytovatele, pokud:
 a)
 podnik vlastní nebo kontroluje poskytovatel služeb třetí země a
 b)
 strana, která odepřela výhody, přijme nebo zachová ve vztahu k této třetí zemi opatření, které:
 i)
 je v zájmu zachování mezinárodního míru a bezpečnosti a
 ii)
 zakazuje transakce s tímto podnikem, nebo k jehož porušení nebo obcházení by došlo, pokud by tomuto podniku byly poskytnuty výhody stanovené v této kapitole.
 KAPITOLA DESET
 Dočasný vstup a pobyt fyzických osob za účelem podnikání
 Článek 10.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 smluvními poskytovateli služeb fyzické osoby zaměstnávané podnikem jedné strany, který nemá provozovnu na území druhé strany a který uzavřel v dobré víře (nikoli prostřednictvím agentury, jak ji vymezuje CPC 872) se spotřebitelem z druhé strany smlouvu o poskytování služeb, která vyžaduje dočasnou přítomnost jeho zaměstnanců na území druhé strany za účelem plnění smlouvy o poskytování služeb;
 podnikem„podnik“ ve smyslu definice v článku 8.1 (Definice);
 nezávislými odborníky fyzické osoby podílející se na poskytování služby a usazené na území strany jako osoby samostatně výdělečně činné, které nemají provozovnu na území druhé strany a které uzavřely v dobré víře (nikoli prostřednictvím agentury, jak je vymezuje CPC 872) se


text:
spotřebitelem z druhé strany smlouvu o poskytování služby, která vyžaduje přítomnost dané fyzické osoby na území druhé strany za účelem plnění smlouvy o poskytování služeb;
 klíčovými zaměstnanci obchodní návštěvy pro investiční účely, investoři nebo osoby převedené v rámci společnosti:
 a)
 obchodními návštěvami pro investiční účely fyzické osoby, které pracují ve vedoucím postavení nebo jako odborníci a které odpovídají za zřízení podniku, ale jež nevykonávají žádné přímé transakce s širokou veřejností a nedostávají odměnu ze zdroje nacházejícího se na území hostitelské strany;
 b)
 investory fyzické osoby, které zřizují, rozvíjejí nebo spravují provoz investice v dozorčí nebo výkonné funkci a kterým osoba nebo podnik zaměstnávající tyto osoby svěřila/svěřil nebo hodlá svěřit značný kapitál, a
 c)
 osobami převedenými v rámci společnosti fyzické osoby zaměstnávané podnikem některé strany nebo působící v podniku některé strany jako partneři nejméně jeden rok, které jsou dočasně převedeny do podniku (jež může být dceřinou společností, pobočkou nebo mateřskou společností podniku některé strany) na území druhé strany. Dotyčná fyzická osoba musí náležet k jedné z těchto kategorií:
 i)
 vedoucí pracovníci, čímž se rozumějí fyzické osoby, které pracují ve vedoucím postavení v podniku a které:
 A)
 v první řadě řídí vedení podniku nebo podnik nebo odbor či oddělení podniku a
 B)
 vykonávají širokou posuzovací pravomoc při rozhodování, což může zahrnovat pravomoc osobně přijímat a propouštět zaměstnance nebo přijímat jiná opatření ve vztahu k zaměstnancům (například povyšovat nebo schvalovat dovolené), a
 I)
 na jejichž činnost pouze obecně dohlíží nebo tuto osobu řídí vyšší úroveň vedení, představenstvo nebo akcionáři podniku nebo jim rovnocenný orgán nebo
 II)
 dohlížejí na práci ostatních kontrolních, odborných nebo řídících zaměstnanců a vykonávají diskreční pravomoc nad běžným provozem nebo
 ii)
 odborníci, čímž se rozumějí fyzické osoby, které pracují v podniku a které mají:
 A)
 neobvyklé znalosti o výrobcích nebo službách podniku a jejich uplatnění na mezinárodních trzích nebo
 B)
 pokročilou úroveň odborných znalostí nebo vědomostí o podnikových procesech a postupech, jako je jeho výroba, výzkumné vybavení, technologie nebo řízení.
 Při hodnocení takových odborných znalostí nebo vědomostí zváží strany schopnosti, které jsou neobvyklé a odlišné od těch, které jsou obvyklé v určitém odvětví, a které nelze jednoduše předat v krátké době jiné fyzické osobě. Tyto schopnosti byly získány prostřednictvím zvláštního akademického vzdělávání nebo rozsáhlých zkušeností s podnikem; nebo
 iii)
 stážisté-absolventi, čímž se rozumějí fyzické osoby, které:
 A)
 mají diplom o absolvování univerzitního vzdělání a
 B)
 jsou dočasně převedeny do podniku na území druhé strany za účelem rozvoje kariéry nebo pro zaškolení v oblasti obchodních technik nebo metod a
 fyzické osoby za účelem podnikání, čímž se rozumějí klíčoví zaměstnanci, smluvní poskytovatelé služeb, nezávislí odborníci nebo krátkodobé obchodní návštěvy občanů některé strany.
 Článek 10.2
 Cíle a oblast působnosti
 1. Tato kapitola zohledňuje preferenční obchodní vztahy mezi stranami, jakož i oboustranný cíl usnadnit obchod se službami a investice tím, že umožní dočasný vstup a pobyt fyzických osob za účelem podnikání a tím, že zajistí transparentnost tohoto postupu.
 2. Tato kapitola se vztahuje na opatření přijatá nebo zachovávaná některou stranou a týkající se dočasného vstupu klíčových zaměstnanců, smluvních poskytovatelů služeb, nezávislých odborníků a krátkodobých


text:
obchodních návštěv na její území a jejich pobytu na něm. Tato kapitola se nevztahuje na opatření týkající se fyzických osob, jež usilují o přístup na trh práce některé strany, ani na opatření týkající se občanství, trvalého pobytu nebo zaměstnání v trvalém pracovním poměru.
 3. Žádné ustanovení této hlavy nebrání stranám, aby uplatňovaly opatření pro regulaci vstupu fyzických osob na své území nebo jejich dočasného pobytu, včetně opatření potřebných pro ochranu integrity fyzických osob a zajištění jejich spořádaného pohybu přes své hranice, pokud tato opatření nejsou uplatňována způsobem, který by rušil nebo omezoval výhody, jež některá strana nabývá na základě podmínek této kapitoly. Pouhý vízový požadavek pro fyzické osoby z určité země a nikoli pro fyzické osoby z jiných zemí se nepovažuje za úkon, jež ruší nebo omezuje výhody vyplývající z této kapitoly.
 4. Pokud v této kapitole nebyly přijaty jiné závazky, všechny ostatní požadavky právních předpisů stran upravující vstup a pobyt platí i nadále, včetně předpisů týkajících se doby pobytu.
 5. Bez ohledu na ustanovení této kapitoly platí všechny požadavky právních předpisů stran týkajících se opatření v oblasti zaměstnanosti a sociálního zabezpečení i nadále, včetně předpisů, které se týkají minimálních mezd, jakož i kolektivních smluv o mzdách.
 6. Tato kapitola se nevztahuje na případy, kdy zamýšlený účel nebo účinek dočasného vstupu a pobytu narušuje nebo jinak ovlivňuje výsledek pracovněprávního sporu nebo vyjednávání nebo zaměstnávání fyzických osob, které jsou účastníky takového sporu nebo vyjednávání.
 Článek 10.3
 Obecné povinnosti
 1. Každá strana povolí dočasný vstup za účelem podnikání fyzickým osobám druhé strany, které jinak splňují imigrační opatření použitelná na dočasný vstup v souladu s touto kapitolou.
 2. Každá strana použije svá opatření týkající se ustanovení této kapitoly v souladu s čl. 10.2 odst. 1, a zejména pak použije tato opatření tak, aby se zabránilo nepřiměřenému narušení nebo zpoždění obchodu se zbožím nebo službami nebo investičních činností podle této dohody.
 3. Každá strana zajistí, aby poplatky za vyřízení žádosti o dočasný vstup byly přiměřené a úměrné vzniklým nákladům.
 Článek 10.4
 Poskytování informací
 1. V návaznosti na kapitolu dvacet sedm (Transparentnost) a uznávajíc význam transparentnosti informací o dočasných vstupech pro obě strany, zpřístupní každá strana nejpozději do 180 dní ode dne vstupu této dohody v platnost druhé straně vysvětlující materiál týkající se požadavků pro dočasný vstup podle této kapitoly, který umožní pracujícím osobám druhé strany seznámit se s těmito požadavky.
 2. Pokud některá strana shromažďuje a uchovává údaje, které se týkají dočasného vstupu, podle kategorií pracujících osob ve smyslu této kapitoly, tato strana zpřístupní tyto údaje na požádání druhé straně v souladu se svými právními předpisy, které upravují soukromí a ochranu údajů.
 Článek 10.5
 Kontaktní místa
 1. Strany zřizují tato kontaktní místa:
 a)
 v případě Kanady:
 ředitel
 Politika dočasného pobytu
 Sekce přistěhovalectví
 Ministerstvo občanství a přistěhovalectví Kanady
 b)
 v případě Evropské unie:
 generální ředitel
 Generální ředitelství pro obchod
 Evropská komise
 c)
 v případě členských států Evropské unie jsou kontaktní místa, nebo jejich právní nástupci, uvedena v příloze 10-A.
 2. Kontaktní místa pro Kanadu a Evropskou unii a případně kontaktní místa pro členské státy Evropské


text:
unie si vyměňují informace podle článku 10.4 a scházejí se podle potřeby, aby posoudila otázky týkající se této kapitoly, jako například:
 a)
 provádění a správu této kapitoly, včetně postupů obou stran při vydávání povolení k dočasnému vstupu;
 b)
 vypracování a přijímání společných kritérií, jakož i výkladů pro provádění této kapitoly;
 c)
 rozvoj opatření za účelem dalšího usnadnění dočasného vstupu pracujících osob a
 d)
 doporučení Smíšenému výboru CETA týkající se této kapitoly.
 Článek 10.6
 Závazky v jiných kapitolách
 1. Tato dohoda nezavazuje žádnou stranu, pokud jde o její opatření v oblasti přistěhovalectví, s výjimkou případů konkrétně stanovených v této kapitole a v kapitole dvacet sedm (Transparentnost).
 2. Aniž je dotčeno jakékoli rozhodnutí o povolení dočasného vstupu fyzických osob druhé strany v rámci ustanovení této kapitoly, včetně délky pobytu přípustné podle takového povolení:
 a)
 články 9.3 (Národní zacházení) a 9.6 (Přístup na trh), s výhradou článků 9.4 (Formální požadavky) a 9.2 (Působnost), avšak nikoli čl. 9.2 odst. 2 písm. d) se začleňují do této kapitoly a tvoří její součást a vztahují se na zacházení s fyzickými osobami za účelem podnikání na území druhé strany podle těchto kategorií:
 i)
 klíčoví zaměstnanci a
 ii)
 smluvní poskytovatelé služeb a nezávislí odborníci pro všechna odvětví uvedená v příloze 10-E a
 b)
 článek 9.5 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod), s výhradou článků 9.4 (Formální požadavky) a 9.2 (Oblast působnosti), avšak nikoli čl. 9.2 odst. 2 písm. d) se začleňuje do této kapitoly a tvoří její součást a vztahuje se na zacházení s fyzickými osobami za účelem podnikání na území druhé strany podle těchto kategorií:
 i)
 klíčoví zaměstnanci, smluvní poskytovatelé služeb a nezávislí odborníci a
 ii)
 krátkodobé obchodní návštěvy, jak jsou uvedeny v článku 10.9.
 3. Pro větší právní jistotu je třeba uvést, že odstavec 2 se vztahuje na zacházení s fyzickými osobami za účelem podnikání na území druhé strany, které spadají do příslušných kategorií a které poskytují finanční služby, jak jsou vymezeny v článku 13.1 (Definice) kapitoly třináct (Finanční služby). Odstavec 2 se nevztahuje na opatření týkající se povolení dočasného vstupu fyzickým osobám strany nebo třetí země.
 4. Pokud některá strana vyjádřila výhradu ve své listině v přílohách I, II nebo III, tato výhrada představuje rovněž výhradu k odstavci 2 do té míry, do jaké opatření uvedené nebo povolené ve výhradě ovlivňuje zacházení s fyzickými osobami přítomnými za účelem podnikání na území druhé strany.
 Článek 10.7
 Klíčoví zaměstnanci
 1. Každá strana povolí dočasný vstup a pobyt klíčovým zaměstnancům druhé strany s podmínkou výhrad a výjimek uvedených v příloze 10-B.
 2. Žádná strana nepřijme ani nezachová omezení celkového počtu klíčových zaměstnanců druhé strany, jimž povolí dočasný vstup, v podobě početního omezení nebo testu ekonomické potřebnosti.
 3. Každá strana povolí dočasný vstup obchodním návštěvám pro investiční účely, aniž by vyžadovala pracovní povolení nebo jiné předchozí schválení obdobného záměru.
 4. Každá strana povolí dočasné zaměstnání na svém území osobám převedeným v rámci společnosti a investorům druhé strany.
 5. Povolená délka pobytu klíčových zaměstnanců je následující:
 a)
 osoby převedené v rámci společnosti (odborníci a vedoucí pracovníci): tři roky nebo po dobu


text:
trvání smlouvy s možností prodloužení až o 18 měsíců podle uvážení strany, jež povoluje dočasný vstup a pobyt, cokoli z toho je kratší (14);
 b)
 osoby převedené v rámci společnosti (stážisté-absolventi): jeden rok nebo po dobu trvání smlouvy, cokoli z toho je kratší;
 c)
 investoři: jeden rok s možností prodloužení podle uvážení strany, jež povoluje dočasný vstup a pobyt;
 d)
 obchodní návštěvy pro investiční účely: 90 dní během jakéhokoli šestiměsíčního období (15).
 Článek 10.8
 Smluvní poskytovatelé služeb a nezávislí odborníci
 1. V souladu s přílohou 10-E povolí každá strana dočasný vstup a pobyt smluvním poskytovatelům služeb druhé strany, pokud jsou splněny následující podmínky:
 a)
 fyzické osoby musí poskytovat služby na dočasném základě jako zaměstnanci podniku, který získal smlouvu na poskytování služeb na období nepřesahující dvanáct měsíců. Pokud smlouva o službách trvá déle než 12 měsíců, závazky v této kapitole se použijí pouze pro prvních 12 měsíců trvání smlouvy;
 b)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany musí nabízet tyto služby jako zaměstnanci podniku poskytujícího služby po dobu nejméně jednoho roku bezprostředně předcházejícího datu podání žádosti o vstup na území druhé strany a musí mít ke dni podání žádosti alespoň tříletou odbornou praxi (16) v oboru, který je předmětem smlouvy;
 c)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany musí mít:
 i)
 vysokoškolské vzdělání nebo kvalifikaci dokládající rovnocenné znalosti (17) a
 ii)
 odbornou kvalifikaci, pokud je vyžadována pro výkon činnosti v souladu s právními předpisy a požadavky strany, kde je služba poskytována;
 d)
 během svého pobytu na území druhé strany nesmí fyzické osoby dostávat za poskytování služeb jinou odměnu, než je odměna vyplácená podnikem, který zaměstnává smluvní poskytovatele služeb;
 e)
 dočasný vstup a pobyt povolený podle tohoto článku se vztahuje jen na poskytování služby, která je předmětem smlouvy. Právo používat profesní titul strany, kde je služba poskytována, může být přiznáno, v případě potřeby, příslušným orgánem, jak je definován v článku 11.1 (Definice) prostřednictvím dohody o vzájemném uznávání (dále jen „DVU“) nebo jinak, a
 f)
 smlouva o službách musí být v souladu s právními předpisy a jinými právními požadavky strany, kde se smlouva provádí (18).
 2. V souladu s přílohou 10-E povolí každá strana dočasný vstup a pobyt nezávislým odborníkům druhé strany, pokud jsou splněny následující podmínky:
 a)
 fyzické osoby musí poskytovat služby na dočasném základě jako osoby samostatně výdělečně činné, usazené na území druhé strany, a musí mít uzavřenou smlouvu o poskytování služeb na období nepřesahující 12 měsíců. Pokud smlouva o službách trvá déle než 12 měsíců, závazky v této kapitole se použijí pouze pro prvních 12 měsíců trvání smlouvy;
 b)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany musí mít ke dni podání žádosti o vstup na území druhé strany nejméně šestiletou odbornou praxi v oblasti, která je předmětem smlouvy;
 c)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany musí mít
 i)
 vysokoškolské vzdělání nebo kvalifikaci dokládající rovnocenné znalosti (19) a
 ii)
 odbornou kvalifikaci, pokud je vyžadována pro výkon činnosti v souladu s právními předpisy a požadavky strany, kde je služba poskytována;
 d)
 dočasný vstup a pobyt povolený podle tohoto článku se vztahuje


text:
jen na poskytování služby, která je předmětem smlouvy. Právo používat profesní titul strany, kde je služba poskytována, může být přiznáno, v případě potřeby, příslušným orgánem, jak je definován v článku 11.1 (Definice) prostřednictvím DVU nebo jinak, a
 e)
 smlouva o službách musí být v souladu s právními předpisy a jinými právními požadavky strany, kde se smlouva provádí.
 3. Není-li v příloze 10-E stanoveno jinak, strana nepřijme ani nezachová omezení celkového počtu smluvních poskytovatelů služeb a nezávislých odborníků druhé strany, jimž povolí dočasný vstup, v podobě početního omezení nebo testu ekonomické potřebnosti.
 4. Délka pobytu smluvních poskytovatelů služeb nebo nezávislých odborníků nepřesáhne celkem 12 měsíců, s možným prodloužením podle volného uvážení strany, během jakéhokoli 24měsíčního období nebo po dobu trvání smlouvy, cokoli z toho je kratší.
 Článek 10.9
 Krátkodobé obchodní návštěvy
 1. V souladu s přílohou 10-B povolí strana dočasný vstup a pobyt krátkodobým obchodním návštěvám druhé strany za účelem provádění činností uvedených v příloze 10-D za podmínky, že krátkodobé obchodní návštěvy:
 a)
 se nezabývají prodejem zboží nebo služeb široké veřejnosti;
 b)
 nedostávají pod vlastním jménem odměnu od zdroje nacházejícího se na území strany, kde krátkodobé obchodní návštěvy dočasně pobývají, a
 c)
 nezabývají se poskytováním služby v rámci smlouvy uzavřené mezi podnikem, který nemá obchodní přítomnost na území strany, kde krátkodobé obchodní návštěvy dočasně pobývají, a spotřebitelem na tomto území, s výjimkou toho, co je stanoveno v příloze 10-D.
 2. Každá strana povolí dočasný vstup krátkodobým obchodním návštěvám, aniž by vyžadovala pracovní povolení nebo jiné předchozí schválení obdobného záměru.
 3. Maximální délka pobytu krátkodobých obchodních návštěv je 90 dní během jakéhokoli šestiměsíčního období (20).
 Článek 10.10
 Přezkum závazků
 Do pěti let po vstupu této dohody v platnost zváží strany aktualizaci svých závazků podle článků 10.7 až 10.9.
 KAPITOLA JEDENÁCT
 Vzájemné uznávání odborných kvalifikací
 Článek 11.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 jurisdikcí území Kanady a každá z jejích provincií a území, nebo území jednotlivých členských států Evropské unie, pokud se na tato území vztahuje tato dohoda v souladu s článkem 1.3 (Zeměpisná oblast působnosti);
 vyjednávacím subjektem osoba nebo orgán některé strany oprávněná/ý nebo zmocněná/ý ke sjednání dohody o vzájemném uznávání odborných kvalifikací („DVU“);
 odbornou praxí faktická a legální zkušenost s poskytováním služby;
 odbornou kvalifikací kvalifikace doložená dokladem o dosažené formální kvalifikaci nebo odborné praxi;
 příslušným orgánem orgán nebo subjekt určený podle právních nebo správních předpisů k uznávání kvalifikací a povolování výkonu povolání v některé jurisdikci a
 regulovaným povoláním služba, jejíž výkon, včetně používání titulu nebo označení, je podmíněn držbou určité odborné kvalifikace na základě právních nebo správních předpisů.
 Článek 11.2
 Cíle a oblast působnosti
 1. Tato kapitola stanoví rámec pro usnadnění spravedlivého, transparentního a konzistentního režimu vzájemného uznávání odborných kvalifikací stranami a uvádí všeobecné podmínky pro sjednávání DVU.
 2. Tato kapitola se použije na povolání, která jsou regulována v jednotlivých stranách, včetně všech nebo některých členských států Evropské unie a ve všech nebo některých provinciích a teritoriích Kanady.
 3. Strana neuzná odbornou kvalifikaci způsobem, který by představoval prostředek diskriminace v použití jejích kritérií pro udělování povolení, licencí nebo osvědčení poskytovateli


text:
služby nebo který by představoval skryté omezení obchodu se službami.
 4. DVU přijatá podle této kapitoly se použije na celém území Evropské unie a Kanady.
 Článek 11.3
 Sjednávání dohod o vzájemném uznávání
 1. Každá strana vybídne své příslušné orgány nebo případně profesní organizace, aby vypracovaly k navrženým DVU společná doporučení a předložily je Smíšenému výboru pro vzájemné uznávání odborných kvalifikací zřízenému podle čl. 26.2 odst. 1 písm. b).
 2. Doporučení musí obsahovat posouzení potenciální hodnoty DVU na základě kritérií, jako je stávající úroveň otevřenosti trhů, potřeby průmyslu a podnikatelské příležitosti, například počet odborníků, kteří mohou mít z dohody pravděpodobně užitek, existence jiných DVU v daném sektoru a očekávané přínosy, pokud jde o hospodářský rozvoj a rozvoj podnikání. Kromě toho bude obsahovat posouzení slučitelnosti licenčního řízení nebo kvalifikačních režimů stran a zamýšlený přístup ke sjednávání DVU.
 3. Výbor pro DVU v přiměřené lhůtě doporučení přezkoumá, aby zajistil jeho soulad s požadavky této kapitoly. Pokud jsou tyto požadavky splněny, výbor pro DVU podnikne kroky nezbytné k jednání a každá strana informuje o těchto krocích své příslušné orgány.
 4. Vyjednávací subjekty poté přistoupí k jednání a návrh znění DVU předloží výboru pro DVU.
 5. Výbor pro DVU poté přezkoumá návrh DVU, aby zajistil jeho soulad s touto dohodou.
 6. Jestliže podle názoru výboru pro DVU je DVU v souladu s touto dohodou, přijme výbor pro DVU rozhodnutí, kterým DVU schválí s podmínkou, že mu každá strana následně zašle oznámení, že jejich příslušné interní požadavky byly splněny. Rozhodnutí se stane pro strany závazným poté, co každá strana zašle výboru pro DVU uvedené oznámení.
 Článek 11.4
 Uznávání
 1. Uznání odborných kvalifikací stanovené v DVU umožní poskytovateli služeb vykonávat odborné činnosti v hostitelské jurisdikci v souladu s podmínkami uvedenými v DVU.
 2. Pokud odbornou kvalifikaci poskytovatele služeb některé strany uzná druhá strana na základě DVU, příslušné orgány hostitelské jurisdikce přiznají tomuto poskytovateli služeb zacházení neméně příznivé, než jaké je přiznáno v obdobných situacích obdobnému poskytovateli služeb, jehož odborná kvalifikace byla potvrzena nebo osvědčena v jeho domovské jurisdikci.
 3. Uznávání na základě DVU nemůže být podmíněno:
 a)
 tím, že poskytovatel služeb vyhoví požadavku na občanství nebo jakoukoli formou požadavku na trvalý pobyt v zemi, nebo
 b)
 tím, že poskytovatel služeb získá vzdělání, praxi nebo výcvik v jurisdikci dané strany.
 Článek 11.5
 Smíšený výbor pro vzájemné uznávání odborných kvalifikací
 Výbor pro DVU odpovídající za provádění článku 11.3:
 a)
 se skládá ze zástupců Kanady a Evropské unie, kteří mu společně předsedají a kteří musí být jiní než zástupci v příslušných orgánech nebo profesních organizacích uvedených v čl. 11.3 odst. 1. Seznam zástupců musí být potvrzen prostřednictvím výměny dopisů;
 b)
 se sejde do jednoho roku od vstupu této dohody v platnost a poté podle potřeby nebo podle rozhodnutí;
 c)
 stanoví svůj jednací řád;
 d)
 usnadňuje výměnu informací o právních předpisech, politikách a postupech týkajících se norem nebo kritérií pro udělování povolení, licencí nebo osvědčení v regulovaných povoláních;
 e)
 zveřejňuje informace týkající se vyjednávání a provádění DVU;
 f)
 podává Smíšenému výboru CETA zprávy o pokroku při vyjednávání a provádění DVU a


text:
g)
 v případě potřeby poskytuje informace a doplňuje pokyny uvedené v příloze 11-A.
 Článek 11.6
 Pokyny pro sjednávání a uzavírání dohod o vzájemném uznávání
 Jako součást rámce pro dosažení vzájemného uznávání kvalifikací stanoví strany uvedené v příloze 11-A nezávazné pokyny pro sjednávání a uzavírání DVU.
 Článek 11.7
 Kontaktní místa
 Každá strana zřídí jedno nebo více kontaktních míst pro provádění této kapitoly.
 KAPITOLA DVANÁCT
 Domácí regulace
 Článek 12.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 povolením udělení povolení poskytovat službu nebo vykonávat jakoukoli jinou hospodářskou činnost;
 příslušným orgánem jakýkoli vládní orgán strany či nevládní subjekt, které vykonávají pravomoci na ně přenesené vládním orgánem strany a které udělují povolení;
 postupy udílení licencí správní či procesní pravidla, včetně změny či obnovení licence, jež musí být dodržena, aby byl prokázán soulad s požadavky na udílení licencí;
 požadavky na udílení licencí podstatné požadavky, jiné než kvalifikační požadavky, které musí být dodrženy, aby bylo získáno, změněno či obnoveno povolení;
 kvalifikačními postupy správní či procesní pravidla, jež musí být dodržena, aby byl prokázán soulad s kvalifikačními požadavky, a
 kvalifikačními požadavky podstatné požadavky týkající se způsobilosti, které musí být dodrženy, aby bylo získáno, změněno či obnoveno povolení.
 Článek 12.2
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na opatření přijaté nebo zachovávané stranou, které se týká požadavků na udílení licencí, postupů udílení licencí, kvalifikačních požadavků nebo kvalifikačních postupů, jež mají vliv na:
 a)
 přeshraniční poskytování služeb, jak je definováno v článku 9.1 (Definice);
 b)
 poskytování služby nebo provádění jiné hospodářské činnosti prostřednictvím obchodní přítomnosti na území druhé strany, včetně usazení takové obchodní přítomnosti, a
 c)
 poskytování služby prostřednictvím přítomnosti fyzických osob druhé strany na území dané strany, v souladu s čl. 10.6 (Závazky v jiných kapitolách) odst. 2.
 2. Tato kapitola se nevztahuje na požadavky na udílení licencí, postupy udílení licencí, kvalifikační požadavky nebo kvalifikační postupy:
 a)
 v rámci stávajícího nesouladného opatření zachovávaného stranou, jak je stanoveno v listině dané strany v příloze I, nebo
 b)
 týkající se jednoho z následujících odvětví nebo činností:
 i)
 v případě Kanady, kulturního odvětví, a jak je stanoveno v její listině v příloze II, sociálních služeb, záležitostí původního obyvatelstva, záležitostí menšin, služeb souvisejících s hazardními hrami a sázením, jakož i jímání, čištění a distribuce vody, a
 ii)
 v případě strany EU, audiovizuálních služeb, a jak je stanoveno v její listině v příloze II, zdravotních, vzdělávacích a sociálních služeb, služeb souvisejících s hazardními hrami a sázením (21), jakož i jímání, čištění a distribuce vody.
 Článek 12.3
 Požadavky a postupy udílení licencí a kvalifikační požadavky a postupy
 1. Každá strana zajistí, aby požadavky na udílení licencí, kvalifikační požadavky, postupy udílení licencí a kvalifikační postupy, jež přijme nebo zachovává, byly založeny na kritériích vylučujících, aby příslušný orgán vykonával svoji diskreční pravomoc svévolným způsobem.
 2. Kritéria uvedená v odstavci 1 musí být:
 a)
 jasná a transparentní;
 b)
 objektivní a
 c)
 stanovená předem a veřejně přístupná.
 3. Strany uznávají, že výkon diskreční pravomoci svěřené ministrovi při rozhodování o udělení povolení ve veřejném zájmu není v rozporu s odst. 2 písm. c), je-li tato pravomoc vykonávána konzistentně s cílem


text:
platného zákona, a nikoli svévolným způsobem, a není-li jinak v rozporu s touto dohodou.
 4. Odstavec 3 se nevztahuje na požadavky na udílení licencí ani na kvalifikační požadavky na odbornou službu.
 5. Každá strana zajistí, aby povolení bylo uděleno, jakmile příslušný orgán rozhodne, že jsou splněny podmínky pro jeho udělení, a aby po udělení nabylo povolení bez zbytečné prodlevy platnosti v souladu s podmínkami v něm stanovenými.
 6. Každá strana zachová nebo zavede soudní, rozhodčí nebo správní instance nebo řízení, které umožní na žádost dotčeného investora ve smyslu článku 8.1 (Definice) nebo dotčeného poskytovatele služeb ve smyslu článku 1.1 (Obecně použitelné definice), provést bezodkladné přezkoumání a v odůvodněných případech přijmout přiměřená opatření k nápravě správních rozhodnutí postihujících poskytování služby nebo výkon jiné hospodářské činnosti. Pokud tato řízení nejsou nezávislá na orgánu pověřeném přijmout příslušné správní rozhodnutí, zajistí každá strana, aby byla tato řízení vedena způsobem zajišťujícím objektivní a nestranné přezkoumání.
 7. Každá strana zajistí, aby postupy udílení licencí nebo kvalifikační postupy, které přijímá či zachovává, byly co nejjednodušší a zbytečně nekomplikovaly či nezdržovaly poskytování služby či výkon jiné hospodářské činnosti.
 8. Poplatek za povolení, který může žadatel hradit v souvislostí s žádostí o povolení, musí být rozumný a přiměřený vynaloženým nákladům a nesmí sám o sobě omezovat poskytování služby nebo výkon jiné hospodářské činnosti.
 9. Poplatky za povolení nezahrnují platby za aukce, využívání přírodních zdrojů, licenční poplatky, zadávací řízení nebo jiné nediskriminační způsoby udělování koncesí nebo povinné příspěvky na poskytování univerzálních služeb.
 10. Každá strana zajistí, aby postupy udílení licencí, kvalifikační postupy uplatňované příslušným orgánem a rozhodnutí příslušného orgánu při postupu povolování byly s ohledem na všechny žadatele nestranné. Příslušný orgán by měl rozhodovat nezávisle, a zejména by se neměl zodpovídat žádné osobě poskytující službu nebo vykonávající jakoukoli jinou hospodářskou činnost, která vyžaduje povolení.
 11. Jsou-li pro žádosti o povolení stanoveny konkrétní lhůty, poskytne se žadateli rozumná doba k podání žádosti. Příslušný orgán zahájí zpracování žádosti bez zbytečného prodlení. Žádosti by pokud možno měly být přijímány v elektronické podobě za podobných podmínek pravosti jako tištěné žádosti.
 12. Místo originálních dokumentů by se měly, je-li to považováno za vhodné, přijímat rovněž ověřené kopie.
 13. Každá strana zajistí, aby zpracování žádosti o povolení, včetně konečného rozhodnutí, bylo provedeno v rozumné lhůtě od podání úplné žádosti. Každá strana se vynasnaží zavést pro zpracování žádostí obvyklé lhůty.
 14. Na žádost žadatele poskytne příslušný orgán strany bez zbytečného odkladu informace o stavu žádosti.
 15. Je-li žádost považována za neúplnou, uvědomí příslušný orgán strany v rozumné lhůtě žadatele, uvede, jaké další informace je třeba dodat k doplnění žádosti, a poskytne žadateli možnost opravit nedostatky.
 16. Pokud příslušný orgán strany žádost zamítne, sdělí to žadateli písemně a bez zbytečného prodlení. Na vyžádání příslušný orgán strany rovněž žadatele informuje o důvodech zamítnutí žádosti a o lhůtě pro odvolání proti rozhodnutí nebo pro přezkum rozhodnutí. Žadateli by se mělo povolit v rozumné lhůtě žádost znovu podat.
 KAPITOLA TŘINÁCT
 Finanční služby
 Článek 13.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 poskytovatelem přeshraničních finančních služeb strany osoba strany, která provozuje na


text:
území dotčené strany poskytování finanční služby a která poskytuje finanční služby prostřednictvím přeshraničního poskytování dotčené služby nebo usiluje o její poskytování;
 přeshraničním poskytování finančních služeb nebo přeshraničním obchodem s finančními službami poskytování finanční služby:
 a)
 z území jedné strany na území druhé strany, nebo
 b)
 na území jedné strany spotřebiteli služby z druhé strany,
 ale nezahrnuje poskytování služby na území strany prostřednictvím investice na onom území;
 finanční institucí poskytovatel, který provádí jednu nebo více operací definovaných v tomto článku jako finanční služby, pokud je regulován nebo je nad ním při poskytování těchto služeb vykonáván dohled jako nad finanční institucí podle práva strany, na jejímž území je usazen, a to včetně pobočky, kterou má na území strany poskytovatel finančních služeb se sídlem na území druhé strany;
 finanční institucí druhé strany finanční instituce včetně pobočky umístěné na území jedné strany, která je kontrolována osobou druhé strany;
 finanční službou služba finanční povahy, včetně pojištění a služeb souvisejících s pojištěním, bankovních a jiných finančních služeb (kromě pojištění) a služeb pomocných. Mezi finanční služby patří tyto činnosti:
 a)
 pojišťovací služby a služby související s pojištěním:
 i)
 přímé pojištění (včetně spolupojištění):
 A)
 životní pojištění nebo
 B)
 neživotní pojištění;
 ii)
 zajištění a retrocese;
 iii)
 zprostředkování pojištění, například makléřství a agentury, nebo
 iv)
 doplňkové služby k pojištění, například služby v oborech poradenství, pojistná matematika, posouzení rizika a pojistná plnění, a
 b)
 bankovní a jiné finanční služby (kromě pojištění):
 i)
 příjem vkladů a jiných vratných finančních prostředků od veřejnosti;
 ii)
 půjčky všech typů, včetně spotřebitelského úvěru, hypotečního úvěru, faktoringu a financování obchodních transakcí;
 iii)
 finanční leasing;
 iv)
 veškeré služby týkající se plateb a převodů peněz, včetně úvěrových, platebních a debetních karet, cestovních šeků a bankovních směnek;
 v)
 záruky a závazky;
 vi)
 obchodování na vlastní účet nebo na účet zákazníků, ať už na burze, na přepážkovém trhu, nebo jinak, prostřednictvím těchto prostředků:
 A)
 nástroje peněžního trhu (včetně šeků, směnek, vkladových certifikátů);
 B)
 devizové prostředky;
 C)
 derivátové produkty včetně termínovaných obchodů (futures) a opcí;
 D)
 nástroje využívající směnných kurzů a úrokových sazeb, včetně takových produktů jako swapy a dohody o termínování kurzů;
 E)
 převoditelné cenné papíry nebo
 F)
 jiné obchodovatelné nástroje a finanční aktiva včetně drahých kovů;
 vii)
 účast při vydávání všech druhů cenných papírů, včetně upisování a investování jako prostředník (veřejně i soukromě), a poskytování služeb souvisejících s takovým vydáváním;
 viii)
 peněžní makléřství;
 ix)
 správa aktiv, například správa hotovosti nebo portfolia, všechny formy správy kolektivního investování, správa penzijního fondu, správcovské, depozitní a svěřenecké služby;
 x)
 služby při vyrovnání a zúčtování finančního majetku, včetně cenných papírů, derivátů a jiných obchodovatelných nástrojů;
 xi)
 poskytování a přenos finančních informací a zpracování finančních dat a související programového vybavení nebo
 xii)
 poradenské, zprostředkovatelské a jiné pomocné finanční služby ve vztahu ke všem činnostem uvedeným v seznamu v bodech i) až xi), včetně úvěrových referencí a rozborů, výzkumu a poradenství v oblasti investic a portfolia, poradenství v oblasti akvizic a podnikové restrukturalizace a strategie;
 poskytovatelem finančních služeb osoba strany, která provozuje na území dotčené strany poskytování finančních služeb jakožto obchodní činnost, ale nezahrnuje veřejnoprávní subjekt;
 investicí„investice“


text:
ve smyslu článku 8.1 (Definice), s tou výjimkou, že pro účely této kapitoly platí ohledně „úvěru“ a „dluhového nástroje“ uvedených ve zmíněném článku následující:
 a)
 úvěr poskytnutý finanční instituci nebo dluhový nástroj vydaný finanční institucí jsou investicí do této finanční instituce, pouze pokud je strana, na jejímž území je finanční instituce usazena, považuje za regulatorní kapitál, a
 b)
 úvěr, který poskytla finanční instituce, nebo dluhový nástroj držený finanční institucí, kromě úvěru, který byl poskytnut finanční instituci, nebo dluhového nástroje finanční instituce uvedených v písmenu a), není investicí;
 pro upřesnění je třeba uvést, že
 c)
 kapitola osm (Investice) se vztahuje na úvěry nebo dluhové nástroje v míře, v jaké nejsou zahrnuty do této kapitoly, a
 d)
 úvěr, který poskytl poskytovatel přeshraničních finančních služeb, nebo dluhový nástroj držený tímto poskytovatelem, kromě úvěru, který byl poskytnut finanční instituci, nebo dluhového nástroje vydaného finanční institucí, je investicí pro účely kapitoly osm (Investice), jestliže tento úvěr nebo dluhový nástroj splňují kritéria pro investice stanovená v článku 8.1 (Definice);
 investorem investor ve smyslu definice v článku 8.1 (Definice);
 novou finanční službou finanční služba, která není poskytována na území strany, ale je poskytována na území druhé strany a zahrnuje všechny nové formy dodávky finanční služby nebo prodej finančního produktu, který není prodáván na území strany;
 osobou strany„osoba strany“ ve smyslu článku 1.1 (Obecně použitelné definice); pro upřesnění je třeba uvést, že tento pojem nezahrnuje pobočku podniku třetí země;
 veřejnoprávním subjektem:
 a)
 vláda, centrální banka nebo měnový orgán strany nebo subjekt vlastněný nebo kontrolovaný stranou, který se především zabývá výkonem veřejných funkcí nebo činností pro veřejné účely; tento pojem nezahrnuje subjekt, který se především zabývá dodáváním finančních služeb na obchodním základě, nebo
 b)
 soukromý subjekt vykonávající funkce, které obvykle vykonává centrální banka nebo měnový orgán při výkonu těchto funkcí, a
 samosprávnou organizací jakýkoli nevládní subjekt, včetně burzy nebo trhu cenných papírů nebo termínových obchodů, zúčtovací agentury nebo jakékoli jiné organizace či sdružení vykonávajícího regulaci či dohled nad poskytovateli finančních služeb na základě stanov či pověření ústřední, regionální nebo místní vlády či úřadů.
 Článek 13.2
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na opatření přijaté nebo zachovávané některou stranou, které se týká:
 a)
 finanční instituce druhé strany;
 b)
 investora druhé strany a investice tohoto investora do finanční instituce na území strany a
 c)
 přeshraničního obchodu s finančními službami.
 2. Pro upřesnění je třeba uvést, že se ustanovení kapitoly osm (Investice) vztahují na:
 a)
 opatření týkající se investora strany a investici tohoto investora do poskytovatele finančních služeb, který není finanční institucí, a
 b)
 opatření, kromě opatření týkajícího se poskytování finančních služeb, které se vztahuje na investora strany nebo investici tohoto investora do finanční instituce.
 3. Články 8.10 (Zacházení s investory a se zahrnutými investicemi), 8.11 (Náhrada škod), 8.12 (Vyvlastnění), 8.13 (Převody), 8.14 (Postoupení práv), 8.16 (Odepření výhod) a 8.17 (Formální požadavky) jsou začleněny do této kapitoly a tvoří její součást.
 4. Oddíl F kapitoly osm (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) je začleněn do této kapitoly a tvoří její součást pouze u žalob proti straně na porušení článků 13.3


text:
nebo 13.4 v souvislosti s rozšířením, vedením, provozováním, řízením, udržováním, užíváním, využíváním a prodejem nebo jinou formou zcizení finanční instituce nebo investice do finanční instituce, nebo článků 8.10 (Zacházení s investory a se zahrnutými investicemi), 8.11 (Náhrada škod), 8.12 (Vyvlastnění), 8.13 (Převody) nebo 8.16 (Odepření výhod).
 5. Tato kapitola se nevztahuje na opatření přijaté nebo zachovávané některou stranou, které se týká:
 a)
 činností nebo služeb, jež jsou součástí veřejného penzijního systému nebo povinného systému sociálního zabezpečení, nebo
 b)
 činností prováděných nebo služeb poskytovaných na účet strany, se zárukou strany nebo za použití finančních zdrojů strany, včetně jejích veřejnoprávních subjektů,
 avšak tato kapitola se na taková opatření vztahuje, pokud strana umožňuje, aby její finanční instituce prováděly činnosti nebo poskytovaly služby uvedené v písmeni a) nebo b) v konkurenci s veřejnoprávními subjekty nebo finančními institucemi.
 6. Kapitola dvanáct (Domácí právní předpisy) je začleněna do této kapitoly a tvoří její součást. Pro větší jistotu je třeba uvést, že článek 12.3 (Požadavky a postupy udílení licencí a kvalifikační požadavky a postupy) se vztahuje na výkon diskreční pravomoci finančními regulačními orgány stran.
 7. Ustanovení kapitoly dvanáct (Domácí regulace) začleněné do této kapitoly podle odstavce 6 se nevztahují na požadavky na udílení licencí, postupy udílení licencí, kvalifikační požadavky ani na kvalifikační postupy:
 a)
 v rámci nesouladného opatření zachovávaného Kanadou, jak je stanoveno v její listině v příloze III-A;
 b)
 v rámci nesouladného opatření zachovávaného Evropskou unií, jak je stanoveno v její listině v příloze I, pokud se takové opatření týká finančních služeb, a
 c)
 jak je stanoveno v čl. 12.2 (Oblast působnosti) odst. 2 písm. b), pokud se takové opatření týká finančních služeb.
 Článek 13.3
 Národní zacházení
 1. Článek 8.6 (Národní zacházení) je začleněn do této kapitoly, tvoří její součást a vztahuje se na zacházení s finančními institucemi a investory druhé strany a na jejich investice do finančních institucí.
 2. Zacházením, jaké strana poskytuje svým vlastním investorům a investicím svých vlastních investorů podle článku 8.6 (Národní zacházení), se rozumí zacházení poskytované jejím vlastním finančním institucím a investicím, které provádějí její vlastní investoři do finančních institucí.
 Článek 13.4
 Zacházení podle doložky nejvyšších výhod
 1. Článek 8.7 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod) je začleněn do této kapitoly, tvoří její součást a vztahuje se na zacházení s finančními institucemi a investory druhé strany a na jejich investice do finančních institucí.
 2. Zacházením, jaké strana poskytuje investorům třetí země a investicím investorů třetí země podle čl. 8.7 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod) odst. 1 a 2, se rozumí zacházení poskytované finančním institucím třetí země a investicím, které provádějí investoři třetí země do finančních institucí.
 Článek 13.5
 Uznávání opatření učiněných z důvodu obezřetnosti
 1. Strana může uznat opatření učiněná z důvodu obezřetnosti, jež přijala třetí země při uplatňování opatření v působnosti této kapitoly. Toto uznání může být:
 a)
 uděleno jednostranně;
 b)
 dosaženo prostřednictvím harmonizace nebo jinak nebo
 c)
 založeno na dohodě či ujednání s danou třetí zemí.
 2. Strana, která uzná opatření učiněné z důvodu obezřetnosti, poskytne druhé straně vhodnou příležitost, aby prokázala, že existují okolnosti, za kterých jsou nebo vzniknou


text:
rovnocenná regulace, dohled, provádění této regulace a případně postupy týkající se sdílení informací mezi stranami.
 3. Pokud strana uzná opatření učiněné z důvodu obezřetnosti podle odst. 1 písm. c) a existují-li okolnosti popsané v odstavci 2, poskytne druhé straně vhodnou příležitost ke sjednání přístupu k takové dohodě či ujednání nebo ke sjednání podobných dohod či ujednání.
 Článek 13.6
 Přístup na trh
 1. Strana nesmí ve vztahu k finanční instituci druhé strany nebo ve vztahu k přístupu investora druhé strany na trh prostřednictvím usazení finanční instituce přijmout ani zachovat na celém svém území nebo na celostátní, provinční, územní, regionální nebo místní úrovni veřejné správy žádné opatření, které:
 a)
 ukládá omezení:
 i)
 počtu finančních institucí, ať už formou číselných kvót, monopolů, výhradních poskytovatelů služeb nebo požadavku na test ekonomické potřebnosti;
 ii)
 celkové hodnoty transakcí finančních služeb nebo aktiv formou číselných kvót nebo požadavkem na test ekonomické potřebnosti;
 iii)
 celkového počtu operací finančních služeb nebo celkového množství produkce finančních služeb vyjádřeného určenými číselnými jednotkami formou kvót nebo požadavku na test ekonomické potřebnosti;
 iv)
 účasti zahraničního kapitálu ve formě maximálního omezení držby akcií ve finančních institucích cizinci nebo celkové hodnoty výše jednotlivých nebo úhrnných zahraničních investic do finančních institucí, které je vyjádřeno v procentech, nebo
 v)
 celkového počtu fyzických osob, jež mohou být zaměstnány v určitém odvětví finančních služeb nebo jež může zaměstnat finanční instituce a které jsou nezbytné pro výkon určité finanční služby a jsou s ní přímo spojeny, formou číselných kvót nebo požadavku na test ekonomické potřebnosti, nebo
 b)
 omezuje nebo vyžaduje specifické typy právní subjektivity nebo společného podnikání, jejichž prostřednictvím finanční instituce může vykonávat hospodářskou činnost.
 2. Ustanovení čl. 8.4 (Přístup na trh) odst. 2 je začleněno do této dohody a tvoří její součást.
 3. Pro větší jistotu je třeba uvést, že:
 a)
 strana může stanovit podmínky a postupy pro povolení usazení nebo rozšíření obchodní přítomnosti, pokud tyto podmínky a postupy neobcházejí závazky strany podle odstavce 1 a jsou slučitelné s jinými ustanoveními uvedenými v této kapitole, a
 b)
 tento článek nebrání straně požadovat, aby finanční instituce poskytovala určité finanční služby prostřednictvím různých právnických osob, pokud podle právních předpisů této strany nemůže být plný rozsah finančních služeb poskytovaných finanční institucí nabízen prostřednictvím jediného subjektu.
 Článek 13.7
 Přeshraniční poskytování finančních služeb
 1. Články 9.3 (Národní zacházení), 9.4 (Formální požadavky) a 9.6 (Přístup na trh) jsou začleněny do této kapitoly, tvoří její součást a vztahují se na zacházení s poskytovateli přeshraničních finančních služeb, kteří poskytují finanční služby vymezené v příloze 13-A.
 2. Zacházením, jaké strana poskytuje svým vlastním poskytovatelům služeb a službám podle čl. 9.3 (Národní zacházení) odst. 2, se rozumí zacházení poskytované jejím vlastním poskytovatelům finančních služeb a finančním službám.
 3. Opatřeními, která strana nesmí přijmout nebo zachovat ve vztahu k poskytovatelům služeb a službám druhé strany podle článku 9.6 (Přístup na trh), se rozumějí opatření týkající se poskytovatelů přeshraničních finančních služeb druhé strany, kteří poskytují finanční služby.
 4. Článek 9.5 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod) je začleněn do této kapitoly, tvoří její součást a vztahuje se na zacházení s poskytovateli přeshraničních


text:
finančních služeb druhé strany.
 5. Zacházením, jaké strana poskytuje poskytovatelům služeb a službám třetí země podle článku 9.5 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod), se rozumí zacházení poskytované poskytovatelům finančních služeb třetí země a finančním službám třetí země.
 6. Každá strana povolí osobě usazené na svém území a svému státnímu příslušníkovi bez ohledu na to, kde se nachází, nakupovat finanční služby od poskytovatele přeshraničních finančních služeb z druhé strany usazeného na území této druhé strany. Tato povinnost od strany nevyžaduje, aby na svém území takovým poskytovatelům povolila podnikat nebo nabízet jejich služby. Každá strana může v souladu s odstavcem 1 definovat „podnikání“ a „nabízení služeb“ pro účely tohoto článku.
 7. Pokud jde o finanční služby vymezené v příloze 13-A, povolí každá strana poskytovateli přeshraničních finančních služeb druhé strany na žádost či po oznámení příslušnému regulačnímu orgánu, je-li to vyžadováno, poskytovat finanční služby prostřednictvím jakékoli nové formy poskytování nebo prodávat finanční produkt, který se neprodává na území této strany, pokud by tato první strana povolila svým vlastním poskytovatelům finančních služeb poskytovat takovou službu nebo prodávat takový produkt podle svých právních předpisů za obdobných okolností.
 Článek 13.8
 Vrcholné vedení a správní rady
 Strana nebude vyžadovat, aby finanční instituce druhé strany jmenovala do vrcholného vedení či správní rady fyzické osoby určité státní příslušnosti.
 Článek 13.9
 Výkonnostní požadavky
 1. Strany dojednají pravidla pro výkonnostní požadavky, jako jsou například požadavky stanovené v článku 8.5 (Výkonnostní požadavky), které se týkají investic do finančních institucí.
 2. Jestliže se do tří let od vstupu této dohody v platnost strany na těchto pravidlech nedohodnou, na žádost jedné ze stran se článek 8.5 (Výkonnostní požadavky) začlení do této kapitoly, bude tvořit její součást a vztáhne se na investice do finančních institucí. Pro tento účel se „investicí“ v článku 8.5 (Výkonnostní požadavky) rozumí „investice do finanční instituce na jejím území“.
 3. Do 180 dní poté, co strany úspěšně dojednaly pravidla pro výkonnostní požadavky podle odstavce 1, nebo případně na základě žádosti strany o začlenění článku 8.5 (Výkonnostní požadavky) do této kapitoly podle odstavce 2 může každá strana změnit svoji listinu. Jakákoliv změna se omezí pouze na uvedení výhrad týkajících se stávajících opatření, která nesplňují povinnost v oblasti výkonnostních požadavků podle této kapitoly, v případě Kanady v oddílu A její listiny v příloze III a v případě Evropské unie v její listině v příloze I. Na tato opatření se vztahuje čl. 13.10 odst. 1, pokud jde o pravidla pro výkonnostní požadavky dojednaná podle odstavce 1, nebo případně stanovená podle článku 8.5 (Výkonnostní požadavky) začleněného do této kapitoly podle odstavce 2.
 Článek 13.10
 Výhrady a výjimky
 1. Články 13.3, 13.4, 13.6 a 13.8 se nevztahují na:
 a)
 stávající nesouladné opatření, které je zachováváno stranou na úrovni:
 i)
 Evropské unie, jak je stanoveno v její listině v příloze I;
 ii)
 orgánů veřejné správy s celostátní působností, jak stanoví Kanada v části A své listiny v příloze III nebo Evropská unie ve své listině v příloze I;
 iii)
 orgánů veřejné správy s provinční, územní nebo regionální působností, jak stanoví Kanada v části A své listiny v


text:
příloze III nebo Evropská unie ve své listině v příloze I, nebo
 iv)
 místní samosprávy;
 b)
 udržování v platnosti nebo rychlé obnovení nesouladného opatření uvedeného v písmeni a) nebo
 c)
 změnu nesouladného opatření podle písmene a), pokud tato změna nesnižuje soulad opatření, který existoval bezprostředně před změnou, s články 13.3, 13.4, 13.6 nebo 13.8.
 2. Článek 13.7 se nevztahuje na:
 a)
 stávající nesouladné opatření, které je zachováváno stranou na úrovni:
 i)
 Evropské unie, jak je stanoveno v její listině v příloze I;
 ii)
 orgánů veřejné správy s celostátní působností, jak je stanoveno Kanadou v části A její listiny v příloze III nebo Evropskou unií v její listině v příloze I;
 iii)
 orgánů veřejné správy s provinční, územní nebo regionální působností, jak stanoví Kanada v části A své listiny v příloze III nebo Evropská unie ve své listině v příloze I, nebo
 iv)
 místní samosprávy;
 b)
 udržování v platnosti nebo rychlé obnovení nesouladného opatření uvedeného v písmeni a) nebo
 c)
 změnu nesouladného opatření podle písmene a), pokud tato změna nesnižuje soulad opatření, který existoval při vstupu této dohody v platnost, s článkem 13.7.
 3. Články 13.3, 13.4, 13.6, 13.7 a 13.8 se nevztahují na opatření, které přijme nebo zachová Kanada ve vztahu k finančním službám stanoveným v části B její listiny v příloze III, ani na opatření, které přijme nebo zachová Evropská unie ve vztahu k finančním službám stanoveným v její listině v příloze II.
 4. Pokud některá strana vyjádřila výhradu k článkům 8.4 (Přístup na trh), 8.5 (Výkonnostní požadavky), 8.6 (Národní zacházení), 8.7 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod), 8.8 (Vrcholné vedení a správní rady), 9.3 (Národní zacházení), 9.5 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod) nebo 9.6 (Přístup na trh) ve své listině v příloze I nebo II, tato výhrada představuje rovněž výhradu k článkům 13.3, 13.4, 13.6, 13.7 a 13.8, nebo k jakýmkoli pravidlům pro výkonnostní požadavky sjednaným podle čl. 13.9 odst. 1 nebo případně začleněným do této kapitoly podle čl. 13.9 odst. 2 v míře, v jaké se na opatření, odvětví, pododvětví nebo činnost uvedené v této výhradě vztahuje tato kapitola.
 5. Strana nepřijme po dni vstupu této dohody v platnost opatření ani soubor opatření zahrnuté do části B listiny Kanady v příloze III nebo do listiny Evropské unie v příloze II, které by od investora druhé strany přímo či nepřímo vyžadovalo z důvodu jeho státní příslušnosti, aby prodal nebo jinak zcizil investici existující v okamžiku, kdy opatření nebo soubor opatření nabyly účinku.
 6. Pokud jde o práva duševního vlastnictví, může se strana odchýlit od článků 13.3 a 13.4 a od veškerých pravidel pro převod technologií ve vztahu k výkonnostním požadavkům vyjednaným podle čl. 13.9 odst. 1 nebo případně začleněným do této kapitoly podle čl. 13.9 odst. 2, jestliže tuto odchylku umožňuje Dohoda TRIPS včetně výjimek z této dohody přijatých podle článku IX Dohody o WTO.
 7. Články 13.3, 13.4, 13.6, 13.7, 13.8 a 13.9 se nevztahují:
 a)
 na zadávání zakázek stranou na zboží nebo službu nakupované pro vládní účely, a nikoli s cílem jejich dalšího komerčního prodeje nebo s


text:
cílem jejich použití při dodávání zboží či poskytování služby pro komerční prodej, bez ohledu na to, zda tato zakázka představuje „zahrnutou zakázku“ ve smyslu článku 19.2 (Oblast působnosti a rozsah), nebo
 b)
 na subvence nebo státní podporu týkající se obchodu se službami, poskytované stranou.
 Článek 13.11
 Účinná a transparentní regulace
 1. Každá strana zajistí, aby veškerá obecně použitelná opatření, na něž se vztahuje tato kapitola, byla prováděna přiměřeně, objektivně a nestranně.
 2. Každá strana zajistí, aby její právní předpisy, regulační předpisy, postupy a obecně závazná správní rozhodnutí týkající se záležitostí, na něž se vztahuje tato kapitola, byly neprodleně zveřejněny nebo zpřístupněny takovým způsobem, aby se s nimi mohla zainteresovaná osoba a druhá strana seznámit. V možném rozsahu každá strana:
 a)
 zveřejní v předstihu opatření, která navrhuje přijmout;
 b)
 poskytne zainteresované osobě a druhé straně přiměřenou možnost vyjádřit se k navrhovaným opatřením a
 c)
 stanoví dostatečně dlouhou lhůtu mezi zveřejněním konečného znění opatření a dnem, kdy opatření nabudou účinku.
 Pro účely této kapitoly platí, že tyto požadavky nahrazují požadavky stanovené v článku 27.1 (Zveřejnění).
 3. Každá strana zachová nebo zavede vhodné mechanismy umožňující zodpovídat v přiměřené době dotazy zainteresovaných osob týkající se obecně použitelných opatření v působnosti této kapitoly.
 4. Regulační orgán přijme správní rozhodnutí o úplných žádostech, které v souvislosti s poskytováním finanční služby podal investor do finanční instituce, poskytovatel přeshraničních finančních služeb nebo finanční instituce druhé strany, v přiměřené lhůtě odpovídající složitosti žádosti a v obvyklé lhůtě stanovené pro zpracování žádosti. V případě Kanady je takovouto přiměřenou lhůtou 120 dní. Regulační orgán oznámí rozhodnutí neprodleně žadateli. Není-li možné rozhodnutí přijmout v přiměřené lhůtě, oznámí to regulační orgán neprodleně žadateli a pokusí se přijmout toto rozhodnutí co nejdříve. Pro upřesnění je třeba uvést, že žádost není považována za úplnou, dokud se neuskuteční příslušná slyšení a regulační orgán neobdrží všechny potřebné informace.
 Článek 13.12
 Samosprávné organizace
 Pokud strana vyžaduje k tomu, aby finanční instituce nebo poskytovatel přeshraničních finančních služeb druhé strany mohli poskytovat finanční služby na jejím území nebo pro její území, členství či účast v samosprávné organizaci nebo přístup k ní, nebo při poskytování finančních služeb prostřednictvím samosprávné organizace uděluje výsady a výhody, musí tato strana zajistit, aby samosprávná organizace dodržovala povinnosti stanovené v této kapitole.
 Článek 13.13
 Platební a zúčtovací systémy
 Za podmínek, které odpovídají národnímu zacházení, udělí každá strana poskytovatelům finančních služeb druhé strany, kteří jsou usazeni na jejím území, přístup k platebním a zúčtovacím systémům, které provozuje strana nebo subjekt pověřený výkonem veřejné moci, která mu byla stranou svěřena, a přístup k oficiálním možnostem financování a refinancování, které jsou dostupné v normálním průběhu běžného podnikání. Tento článek neposkytuje přístup k nástrojům strany, působí-li strana jako půjčovatel poslední instance.
 Článek 13.14
 Nové finanční služby
 1. Každá strana povolí finanční instituci druhé strany poskytovat jakékoli nové finanční služby, jejichž poskytování by strana povolila svým vlastním finančním institucím podle svého právního řádu v obdobné situaci, a to na žádost či po oznámení příslušnému regulačnímu orgánu, je-li to vyžadováno.
 2. Strana může stanovit institucionální a právní formu, jejímž prostřednictvím lze nové


text:
finanční služby poskytovat, a k jejich poskytování může vyžadovat povolení. Pokud se takové povolení vyžaduje, přijme se rozhodnutí v přiměřené době a toto povolení lze zamítnout pouze z důvodů obezřetnosti.
 3. Tento článek nebrání finanční instituci kterékoliv strany, aby požádala druhou stranu o povolení poskytovat finanční službu, která zatím není na území žádné ze stran poskytována. Na tuto žádost se vztahují právní předpisy strany, která obdržela žádost a jež nepodléhá povinnostem stanoveným v tomto článku.
 Článek 13.15
 Přenos a zpracovávání informací
 1. Každá strana povolí finanční instituci nebo poskytovateli přeshraničních finančních služeb druhé strany, aby přenášeli informace v elektronické nebo jiné podobě na její území a z něj za účelem zpracování údajů, pokud je tohoto zpracování zapotřebí k běžnému průběhu podnikání této finanční instituce nebo poskytovatele přeshraničních finančních služeb.
 2. Každá strana zachová dostatečná ochranná opatření na ochranu soukromí, zejména pokud jde o přenos osobních údajů. Pokud přenos finančních informací zahrnuje osobní údaje, musí být v souladu s právními předpisy upravujícími ochranu osobních údajů na území strany, kde má přenos původ.
 Článek 13.16
 Výjimka pro obezřetnostní opatření
 1. Tato dohoda nebrání straně v tom, aby přijala nebo zachovala přiměřená opatření z důvodů obezřetnosti, jako je:
 a)
 ochrana investorů, vkladatelů, pojistníků nebo osob, vůči nimž má finanční instituce, poskytovatel přeshraničních finančních služeb nebo poskytovatel finančních služeb fiduciární povinnost;
 b)
 zachovávání bezpečnosti, solidnosti, integrity nebo finanční odpovědnosti finanční instituce, poskytovatele přeshraničních finančních služeb nebo poskytovatele finančních služeb nebo
 c)
 zajišťování integrity a stability finančního systému strany.
 2. Aniž jsou dotčeny ostatní způsoby obezřetnostní regulace přeshraničního obchodu s finančními službami, může strana požadovat registraci poskytovatelů přeshraničních finančních služeb druhé strany a registraci finančních nástrojů.
 3. S výhradou článků 13.3 a 13.4 může strana z důvodů obezřetnosti zakázat určitou finanční službu nebo činnost. Tento zákaz se však nesmí vztahovat na veškeré finanční služby nebo na celé pododvětví finančních služeb, jako je například bankovnictví.
 Článek 13.17
 Zvláštní výjimky
 1. Tato dohoda se nevztahuje na opatření přijatá veřejným subjektem při provádění měnové nebo devizové politiky. Tímto odstavcem nejsou dotčeny povinnosti stran podle článků 8.5 (Výkonnostní požadavky), 8.13 (Převody) nebo 13.9.
 2. Tato dohoda neukládá žádné straně, aby poskytovala informace nebo přístup k informacím o obchodech a účetnictví jednotlivých zákazníků, poskytovatelů přeshraničních finančních služeb a finančních institucí, nebo jakékoli důvěrné informace, jejichž zveřejnění by zasáhlo do záležitostí regulace, dohledu nebo vymáhání práva nebo by bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem nebo by bylo na újmu oprávněným obchodním zájmům jednotlivých podniků.
 Článek 13.18
 Výbor pro finanční služby
 1. Výbor pro finanční služby zřízený podle čl. 26.2 (Specializované výbory) odst. 1 písm. f) je tvořen zástupci orgánů odpovědných za politiku finančních služeb, kteří mají odborné znalosti v oblasti, na kterou se vztahuje tato kapitola. Zástupcem Kanady ve výboru je úředník z Ministerstva financí Kanady nebo jeho nástupnického subjektu.
 2. Výbor pro finanční služby rozhoduje na základě vzájemné dohody.
 3. Výbor pro finanční služby se schází jednou ročně, nebo jinak, pokud tak rozhodne, a plní tyto úkoly:
 a)
 dohlíží na provádění této kapitoly;
 b)
 vede dialog o regulaci odvětví


text:
finančních služeb s cílem zlepšit vzájemné znalosti o regulačních systémech stran a spolupracovat na vytváření mezinárodních norem, jak se uvádí v ujednání týkajícím se dialogu o regulaci odvětví finančních služeb obsaženém v příloze 13-C, a
 c)
 provádí článek 13.21.
 Článek 13.19
 Konzultace
 1. Strana může požádat o konzultaci s druhou stranou, pokud jde o jakoukoli záležitost plynoucí z této dohody, která ovlivňuje finanční služby. Druhá strana posoudí takovouto žádost s porozuměním.
 2. Každá strana zajistí, aby v případě konzultací podle odstavce 1 byli do její delegace zařazeni úředníci s příslušnými znalostmi v oblasti, na niž se vztahuje tato kapitola. V případě Kanady to znamená úředníky z Ministerstva financí Kanady nebo jeho nástupnického subjektu.
 Článek 13.20
 Řešení sporů
 1. Na řešení sporů vyplývajících z této kapitoly se vztahuje kapitola dvacet devět (Řešení sporů) ve znění tohoto článku.
 2. Pokud se strany nedohodnou na složení rozhodčího tribunálu zřízeného pro účely sporu vyplývajícího z této kapitoly, použije se článek 29.7 (Složení rozhodčího tribunálu). Všemi odkazy na seznam rozhodců vytvořený podle článku 29.8 (Seznam rozhodců) se rozumí seznam rozhodců vytvořený podle tohoto článku.
 3. Smíšený výbor CETA může sestavit seznam nejméně 15 osob vybraných pro jejich objektivitu, spolehlivost a zdravý úsudek, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce. Tento seznam sestává ze tří dílčích seznamů: jeden dílčí seznam za každou stranu a jeden dílčí seznam osob, které nejsou státními příslušníky žádné strany a mohou vykonávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Každý dílčí seznam obsahuje nejméně pět jmen. Smíšený výbor CETA může seznam kdykoli přezkoumat a zajistit, aby byl v souladu s tímto článkem.
 4. Rozhodci zapsaní na seznam musí mít odbornou kvalifikaci nebo zkušenosti v právu nebo regulaci nebo praxi v oblasti finančních služeb, což může zahrnovat regulaci poskytovatelů finančních služeb. Rozhodci ve funkci předsedů musí mít rovněž zkušenosti z výkonu funkce právního zástupce, člena rozhodčího tribunálu nebo rozhodce v řízení o řešení sporu. Rozhodci jsou nezávislí, zastávají tuto funkci jako soukromé osoby a nejednají podle pokynů žádné organizace nebo vlády. Dodržují kodex chování uvedený v příloze 29-B (Kodex chování).
 5. Shledá-li rozhodčí tribunál, že určité opatření není v souladu s touto dohodou a má vliv:
 a)
 na odvětví finančních služeb a jakékoli jiné odvětví, může žalující strana pozastavit výhody v odvětví finančních služeb, jež mají stejný účinek jako opatření v jejím odvětví finančních služeb, nebo
 b)
 pouze na jiné odvětví než odvětví finančních služeb, nesmí žalující strana pozastavit výhody v odvětví finančních služeb.
 Článek 13.21
 Investiční spory v oblasti finančních služeb
 1. Oddíl F kapitoly osm (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) se použije ve znění tohoto článku a přílohy 13-B:
 a)
 na investiční spory týkající se opatření, na která se vztahuje tato kapitola a v nichž investor tvrdí, že určitá strana porušila články 8.10 (Zacházení s investory a se zahrnutými investicemi), 8.11 (Náhrada škod), 8.12 (Vyvlastnění), 8.13 (Převody), 8.16 (Odepření výhod), 13.3 nebo 13.4, nebo
 b)
 na investiční spory zahájené podle oddílu F kapitoly osm (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem), v nichž se odkazuje na čl. 13.16 odst. 1.


text:
2. V případě investičního sporu podle odst. 1 písm. a), nebo pokud se žalovaná strana do 60 dní od podání žaloby k tribunálu podle článku 8.23 (Podání žaloby k tribunálu) dovolává čl. 13.16 odst. 1, ustaví se senát tribunálu podle čl. 8.27 (Ustavení tribunálu) odst. 7 ze seznamu vytvořeného podle čl. 13.20 odst. 3. Pokud se žalovaná strana dovolá čl. 13.16 odst. 1 do 60 dní od podání žaloby v souvislosti s jiným investičním sporem než podle odst. 1 písm. a), počíná lhůta pro ustavení senátu tribunálu podle čl. 8.27 (Ustavení tribunálu) odst. 7 běžet dnem, kdy se žalovaná strana dovolá čl. 13.16 odst. 1. Pokud Smíšený výbor CETA neprovedl jmenování podle čl. 8.27 (Ustavení tribunálu) odst. 2 ve lhůtě stanovené v čl. 8.27 (Ustavení tribunálu) odst. 17, může kterákoli strana sporu požádat generálního tajemníka Mezinárodního střediska pro řešení investičních sporů (ICSID), aby vybral členy tribunálu ze seznamu vytvořeného podle článku 13.20. Pokud seznam podle článku 13.20 nebyl vytvořen ke dni podání žaloby podle článku 8.23 (Podání žaloby k tribunálu), vybere generální tajemník ICSID členy tribunálu z osob navržených jednou nebo oběma stranami v souladu s článkem 13.20.
 3. Žalovaná strana může věc písemně postoupit Výboru pro finanční služby, aby rozhodl, zda, a pokud ano, do jaké míry je platnou námitkou proti žalobě výjimka podle čl. 13.16 odst. 1. K tomuto postoupení smí dojít nejpozději v den, kdy tribunál určí žalované straně datum k předložení odpovědi na žalobu. Pokud žalovaná strana postoupí věc Výboru pro finanční služby podle tohoto odstavce, pozastaví se lhůty a řízení uvedené v oddíle F kapitoly osm (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem).
 4. V případě postoupení podle odstavce 3 může Výbor pro finanční služby nebo případně Smíšený výbor CETA společně rozhodnout, zda, a pokud ano, do jaké míry je výjimka podle čl. 13.16 odst. 1 platnou námitkou proti žalobě. Výbor pro finanční služby nebo případně Smíšený výbor CETA zašle kopii tohoto společného rozhodnutí investorovi a také tribunálu, pokud již byl ustaven. Pokud se ve společném rozhodnutí uvede, že výjimka podle čl. 13.16 odst. 1 představuje platnou námitku proti všem částem žaloby jako celku, má se zato, že investor vzal žalobu zpět a řízení se ukončí v souladu s článkem 8.35 (Ukončení řízení). Pokud se ve společném rozhodnutí uvede, že čl. 13.16 odst. 1 představuje platnou námitku pouze proti částem žaloby, je společné rozhodnutí závazné pro tribunál pouze ve vztahu k těmto částem žaloby. Následně se již nepoužije pozastavení lhůt nebo řízení popsané v odstavci 3 a investor může pokračovat ve vymáhání zbývajících částí svých nároků.
 5. Pokud Smíšený výbor CETA nepřijal společné rozhodnutí do tří měsíců od postoupení věci Výborem pro finanční služby, pozastavení lhůt nebo řízení uvedené v odstavci 3 se již nepoužije a investor může pokračovat ve vymáhání svých nároků.
 6. Na žádost žalované strany tribunál rozhodne jako předběžnou otázku, zda a do jaké míry je výjimka podle čl. 13.16 odst. 1 platnou námitkou proti žalobě. Skutečností, že žalovaná strana tuto žádost nepodala, není nijak dotčeno právo žalované strany odvolávat se na


text:
čl. 13.16 odst. 1 v pozdější fázi řízení. Tribunál nevyvodí žádné nepříznivé závěry z toho, že se Výbor pro finanční služby nebo Smíšený výbor CETA neshodl na společném řešení v souladu s přílohou 13-B.
 KAPITOLA ČTRNÁCT
 Služby v mezinárodní námořní dopravě
 Článek 14.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 službami celního odbavení nebo službami celních agentů provádění, za poplatek nebo na smluvním základě, celních formalit týkajících se dovozu, vývozu nebo tranzitu nákladů bez ohledu na to, zda je tato činnost hlavní či vedlejší činností poskytovatele služeb;
 službami skladování a úschovy kontejnerů skladování, nakládání, vykládání nebo oprava kontejnerů a jejich příprava pro nalodění, ať už v přístavních oblastech, nebo ve vnitrozemí;
 dopravní operací typu „z domu do domu“ nebo multimodální dopravní operací přeprava nákladu pod jedním přepravním dokladem, při níž je použito více než jednoho druhu dopravy a která zčásti probíhá v mezinárodních mořských vodách;
 přípojnou dopravou předchozí a následná přeprava mezinárodního nákladu, včetně nákladu v kontejnerech, kusového nákladu a volně loženého suchého nebo kapalného nákladu, po moři mezi přístavy nacházejícími se na území strany. Pro upřesnění je třeba uvést, že v případě Kanady může přípojná doprava zahrnovat dopravu mezi mořskými a vnitrozemskými vodami, jak jsou tyto vnitrozemské vody definovány v zákoně Customs Act, R.S.C. 1985, c.1 (2nd Supp.);
 mezinárodním nákladem náklad přepravovaný námořními plavidly mezi přístavem jedné strany a přístavem druhé strany nebo třetí země, nebo mezi přístavem jednoho členského státu Evropské unie a přístavem jiného členského státu Evropské unie;
 službami mezinárodní námořní dopravy doprava cestujících nebo nákladu námořními plavidly mezi přístavem jedné strany a přístavem druhé strany nebo třetí země, nebo mezi přístavem jednoho členského státu Evropské unie a přístavem jiného členského státu Evropské unie, jakož i přímé uzavírání smluv s poskytovateli jiných dopravních služeb za účelem zajištění dopravních operací typu „z domu do domu“ nebo multimodálních dopravních operací, nikoli však poskytování těchto jiných dopravních služeb;
 poskytovatelem služeb mezinárodní námořní dopravy:
 a)
 podnik strany, jak je definován v článku 1.1 (Obecně použitelné definice), a pobočka takového subjektu nebo
 b)
 podnik třetí strany, jak je definován v článku 1.1 (Obecně použitelné definice), vlastněný nebo kontrolovaný státními příslušníky strany, pokud jsou jeho plavidla registrována podle právních předpisů této strany a plují pod její vlajkou, nebo
 c)
 pobočka podniku třetí strany s podstatnými obchodními operacemi na území strany, který se podílí na poskytování služeb mezinárodní námořní dopravy. Pro upřesnění je třeba uvést, že kapitola osm (Investice) se na takovou pobočku nevztahuje;
 službami lodních agentů agenturní zastupování obchodních zájmů jedné nebo více lodních linek nebo rejdařství v určité zeměpisné oblasti, a to za účelem:
 a)
 marketingu a prodeje služeb v námořní dopravě a souvisejících služeb, od cenových nabídek po fakturaci a vystavování konosamentů jménem společností, opatřování a opětovný prodej nezbytných souvisejících služeb, přípravu dokumentace a poskytování obchodních informací a
 b)
 jednání na účet společností při organizaci připlutí plavidla nebo převzetí nákladu, je-li to vyžadováno;
 pomocnými námořními službami služby při manipulaci s nákladem, služby celního odbavení, služby skladování a úschovy kontejnerů, služby lodních agentů, námořní zasilatelské nákladní služby a skladovací služby a služby