text:
Pro své dovozy uplatňuje Švýcarsko ustanovení, která se používají na úrovni Společenství.
 (4)
 Příslušné švýcarské orgány nemohou využít odchylky v případě vyšetření na přítomnost trichinel, které je stanoveno v čl. 3 odst. 2 nařízení (ES) č. 2075/2005. Pokud by tato odchylka byla udělena, zavazují se příslušné švýcarské orgány, že písemně oznámí Komisi seznam regionů, ve kterých je riziko výskytu trichinel u domácích prasat úředně považováno za zanedbatelné. Členské státy Společenství mohou zaslat své písemné připomínky Komisi do tří měsíců od tohoto oznámení. Nebude-li mít Komise nebo některý z členských států námitek, bude daný region považován za region představující zanedbatelné riziko výskytu trichinel a domácí prasata z tohoto regionu budou vyňata z vyšetření na přítomnost trichinel při porážce. Ustanovení čl. 3 bodu 3 nařízení (ES) č. 2075/2005 se použijí obdobně.
 (5)
 Metody zjišťování popsané v příloze I kapitole I a II nařízení (ES) č. 2075/2005 se ve Švýcarsku používají v rámci vyšetření na přítomnost trichinel. Naproti tomu se nepoužije metoda trichinoskopického vyšetření popsaná v příloze I kapitole III nařízení (ES) č. 2075/2005.
 (6)
 Příslušné švýcarské orgány mohou použít odchylku v případě vyšetření na přítomnost trichinel v jatečně upravených tělech a mase výkrmových a jatečných domácích prasat v zařízeních pro porážku zvířat s nízkou kapacitou.
 Toto ustanovení se použije do dne 31. prosince 2009.
 Podle čl. 8 odst. 3a nařízení DFE o hygieně při porážce zvířat (RS 817.190.1) a čl. 9 odst. 7 nařízení DFI o potravinách živočišného původu (RS 817.022.108) jsou tato jatečně upravená těla a maso výkrmových a jatečných domácích prasat, masné polotovary, masné výrobky a zpracované masné výrobky z těchto prasat označena zvláštním razítkem potvrzujícím zdravotní nezávadnost, v souladu se vzorem uvedeným v příloze 9 odst. 2 nařízení DFE o hygieně při porážce zvířat (RS 817.190.1). Tyto produkty nemohou být předmětem obchodu mezi členskými státy Společenství v souladu s ustanoveními článků 9 a 14 nařízení DFI o potravinách živočišného původu (RS 817.022.108).
 (7)
 Jatečně upravená těla a maso výkrmových a jatečných prasat domácích, s nimiž se obchoduje mezi členskými státy Společenství a Švýcarskem, pocházející:
 —
 z hospodářství uznaných příslušnými orgány členských států Společenství za prostá trichinel;
 —
 z regionů, ve kterých je riziko výskytu trichinel u prasat domácích úředně považováno za zanedbatelné,
 u nichž nebylo provedeno vyšetření na přítomnost trichinel podle ustanovení článku 3 nařízení (ES) č. 2075/2005, obíhají pouze za stejných podmínek jako jatečně upravená těla a maso výkrmových a jatečných domácích prasat, se kterými se obchoduje mezi členskými státy Společenství.
 (8)
 Podle článku 2 nařízení o hygieně (RS 817.024.1) mohou příslušné švýcarské orgány ve zvláštních případech stanovit úpravy článků 8, 10 a 14 nařízení o hygieně (RS 817.024.1):
 a)
 aby vyhověly potřebám zařízení v horských regionech uvedených v příloze spolkového zákona ze dne 21. března 1997 o podpoře investic v horských regionech.
 Příslušné švýcarské orgány se zavazují, že tyto úpravy písemně oznámí Komisi. Toto oznámení musí obsahovat:
 —
 podrobný popis ustanovení, u nichž je podle příslušných švýcarských orgánů potřeba provést úpravu, s uvedením povahy dané úpravy;
 —
 popis potravin a zařízení, jichž se tato úprava týká;
 —


text:
důvody úpravy (a případně rovněž závěry z provedené analýzy rizik a všechna opatření, která mají být přijata, aby úprava neohrozila cíle nařízení o hygieně (RS 817.024.1);
 —
 jakékoli další relevantní informace.
 Komise a členské státy podají své písemné připomínky do tří měsíců od obdržení oznámení. V případě nutnosti je svolán smíšený veterinární výbor.
 b)
 v případě výroby potravin tradičního charakteru.
 Příslušné švýcarské orgány se zavazují, že tyto úpravy písemně oznámí Komisi nejpozději do 12 měsíců po obdržení uvedených individuálních nebo všeobecných výjimek. Každé oznámení musí obsahovat:
 —
 stručný popis upravených ustanovení;
 —
 popis potravin a zařízení, jichž se tato úprava týká; a
 —
 jakékoli další relevantní informace.
 (9)
 Komise informuje Švýcarsko o výjimkách a úpravách uplatněných v členských státech Společenství podle článku 13 nařízení (ES) č. 852/2004, článku 10 nařízení (ES) č. 852/2003, článku 13 nařízení (ES) č. 854/2003 a článku 7 nařízení (ES) č. 2074/2005.
 (10)
 Švýcarsko se prostřednictvím interní technické směrnice zavázalo, že do dosažení souladu mezi právními předpisy Společenství a Švýcarska, pokud jde o seznam specifikovaných rizikových materiálů, nebude s členskými státy Společenství obchodovat s jatečně upravenými těly skotu staršího 24 měsíců s páteří a s výrobky z nich získaných.
 „Vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny k lidské spotřebě“
 Vývozy z Evropského společenství do Švýcarska a vývozy ze Švýcarska do Evropského společenství
 Obchodní podmínky
 Rovnocennost
 Normy ES
 Švýcarské normy
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických předpisech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (Úř. věst. L 273, 10.10.2002, s. 1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 208/2006 ze dne 7. února 2006, kterým se mění přílohy VI a VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o normy zpracování pro zařízení na výrobu bioplynu a kompostování a požadavky na hnůj (Úř. věst. L 36, 8.2.2006, s. 25).
 Nařízení ze dne 23. listopadu 2005 o porážce zvířat a kontrole masa (OabCV) (RS 817.190)
 Nařízení DFE ze dne 23. listopadu 2005 o hygieně při porážce zvířat (OHyAb) (RS 817.190.1)
 Nařízení ze dne 27. června 1995 o epizootických nákazách (OFE), naposledy pozměněné dne 23. listopadu 2005 (RS 916.401)
 Nařízení ze dne 20. dubna 1988 o dovozu, tranzitu a vývozu zvířat a živočišných produktů (OITE)
 Nařízení ze dne 23. června 2004 o zneškodňování vedlejších produktů živočišného původu (OESPA), naposledy pozměněné dne 22. června 2005 (RS 916.441.22)
 Ano
 Zvláštní podmínky
 Pro své dovozy uplatňuje Švýcarsko ustanovení příloh VII, VIII, X (osvědčení) a XI (země) v souladu s článkem 29 nařízení (ES) č. 1774/2002.
 Obchod s materiály kategorie 1 a 2 je zakázán, s výjimkou materiálů pro některá technická využití uvedená v nařízení (ES) č. 1774/2002 (přechodná opatření stanovená nařízením Komise (ES) č. 878/2004).
 Materiály kategorie 3, s nimiž se obchoduje mezi členskými státy Společenství a Švýcarskem, musí být doprovázeny obchodními doklady a veterinárními osvědčeními stanovenými v kapitole III přílohy II v souladu s články 7 a 8 nařízení (ES) č. 1774/2002.
 V souladu s kapitolou III nařízení (ES) č. 1774/2002 vypracuje Švýcarsko seznam příslušných zařízení.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
KAPITOLA II
 Sektory, na něž se nevztahuje kapitola I
 I. Vývoz ze Společenství do Švýcarska
 Vývoz ze Společenství do Švýcarska podléhá stejným podmínkám jako obchod uvnitř Společenství. Zásilky však musí být vždy doprovázeny osvědčením potvrzujícím splnění těchto podmínek, vydaným příslušnými orgány.
 V případě potřeby se vzory osvědčení projednají v rámci smíšeného veterinárního výboru.
 II. Vývoz ze Švýcarska do Společenství
 Vývoz ze Švýcarska do Společenství podléhá příslušným podmínkám podle předpisů Společenství. Vzory osvědčení se projednají v rámci smíšeného veterinárního výboru.
 Do rozhodnutí o těchto vzorech platí současné požadavky na osvědčení.
 KAPITOLA III
 Přechod sektoru z kapitoly II do kapitoly I
 Jakmile Švýcarsko přijme právní předpisy, které považuje za rovnocenné s právními předpisy Společenství, bude záležitost předložena smíšenému veterinárnímu výboru. Kapitola I tohoto dodatku se bezodkladně upraví, aby zohledňovala výsledek jednání výboru.
 Dodatek 10
 HRANIČNÍ KONTROLY A POPLATKY
 KAPITOLA I
 A. Hraniční kontroly v sektorech, v nichž je vzájemně uznána rovnocennost
 Druh hraničních kontrol
 Procentní sazba
 1.
 Kontroly dokladů
 100 %
 2.
 Fyzické kontroly
 1 %
 B. Hraniční kontroly v sektorech, na něž se nevztahuje bod A
 Druh hraničních kontrol
 Procentní sazba
 1.
 Kontroly dokladů
 100 %
 2.
 Fyzické kontroly
 1 – 10 %
 C. Zvláštní opatření
 Strany berou na vědomí přílohu 3 doporučení č. 1/94 Smíšeného výboru ES – Švýcarsko o zjednodušení některých veterinárních kontrol a formalit pro živočišné produkty a živá zvířata. Záležitost neprodleně přezkoumá smíšený veterinární výbor.
 D. Poplatky
 1.
 V sektorech, kde je vzájemně uznána rovnocennost, poplatky činí:
 1,5 EUR/t, minimálně však 30 EUR a maximálně 350 EUR na zásilku.
 2.
 V sektorech, na něž se nevztahuje bod 1, poplatky činí:
 3,5 EUR/t, minimálně však 30 EUR a maximálně 350 EUR na zásilku.
 E. Pravidla pro živočišné produkty procházející územím Evropské unie nebo Švýcarska
 1.
 Na živočišné produkty pocházející ze Švýcarska, které procházejí územím Evropské unie, se vztahují ustanovení o kontrole uvedená výše v bodě A a B. Ustanovení čl. 11 odst. 2 písm. c), d) a e) směrnice 97/78/ES se nevztahují na produkty, u nichž je vzájemně uznána rovnocennost a které jsou určeny na vývoz mimo území Evropské unie, pokud je výsledek veterinárních kontrol provedených v souladu s bodem A výše příznivý.
 2.
 Na živočišné produkty pocházející z Evropské unie, které procházejí územím Švýcarska, se vztahují ustanovení o kontrole stanovená výše v bodě A a B.
 F. Systém TRACES
 1. Právní předpisy
 Evropské společenství
 Švýcarsko
 Rozhodnutí Komise 2004/292/ES ze dne 30. března 2004 o zavedení systému TRACES a o změně rozhodnutí 92/486/EHS (Úř. věst L 94, 31.3.2004, s. 63), naposledy pozměněné rozhodnutím Komise ze dne 14. července 2005, kterým se mění rozhodnutí 2004/292/ES o zavedení systému TRACES a o změně rozhodnutí 92/486/EHS (Úř. věst. L 187, 19.7.2005, s. 29).
 Nařízení ze dne 20. dubna 1988 o dovozu, tranzitu a vývozu zvířat a živočišných produktů (OITE) (RS 916.443.11)
 2. Zvláštní prováděcí pravidla
 Komise ve spolupráci se Spolkovým veterinárním úřadem začlení Švýcarsko do informačního systému TRACES v souladu s rozhodnutím Komise 2004/292/ES.
 Ustanovení článku 3 rozhodnutí 2004/292/ES týkající se ukládání společných veterinárních vstupních dokladů do informačního systému TRACES se


text:
nevztahují na produkty, u nichž je vzájemně uznána rovnocennost, s výjimkou produktů, kterých se týkají postupy uvedené v článku 8, čl. 12 odst. 4 a článku 13 směrnice 97/78/ES, a produktů, které jsou předmětem rozhodnutí o zamítnutí při kontrolách na hranicích.
 V sektorech, ve kterých je vzájemně uznána rovnocennost, obíhají živočišné produkty, s nimiž se obchoduje mezi členskými státy Společenství a Švýcarskem, za stejných podmínek jako produkty, s nimiž se obchoduje mezi členskými státy Společenství. V případě potřeby jsou tyto produkty doprovázeny veterinárními osvědčeními požadovanými pro obchod mezi členskými státy Společenství nebo stanovenými v této příloze a dostupnými v systému TRACES.
 V případě nutnosti stanoví smíšený veterinární výbor přechodná opatření.
 KAPITOLA II
 KONTROLY DOVOZU ZE TŘETÍCH ZEMÍ
 1. Právní předpisy
 Kontroly dovozu ze třetích zemí se provádějí v souladu s níže uvedenými předpisy:
 Evropské společenství
 Švýcarsko
 1.
 Nařízení Komise (ES) č. 136/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví postupy veterinárních kontrol produktů dovážených ze třetích zemí na stanovištích hraniční kontroly Společenství (Úř. věst. L 21, 28.1.2004, s. 11).
 2.
 Nařízení Komise (ES) č. 745/2004 ze dne 16. dubna 2004, kterým se stanoví opatření týkající se dovozu produktů živočišného původu pro osobní spotřebu (Úř. věst. L 122, 26.4.2004, s. 1).
 3.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (Úř. věst. L 139, 30.4.2004, s. 206).
 4.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).
 5.
 Směrnice Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (Úř. věst. L 24, 30.1.1998, s. 9), naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).
 6.
 Směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (Úř. věst. L 18, 23.1.2003, s. 11).
 1.
 Nařízení ze dne 20. dubna 1988 o dovozu, tranzitu a vývozu zvířat a živočišných produktů (OITE) (RS 916.443.11).
 2.
 Zákon ze dne 9. října 1992 o potravinách (LDAl), naposledy pozměněný dne 18. června 2004 (RS 817.0)
 3.
 Nařízení ze dne 23. listopadu 2005 o potravinách a spotřebním zboží (ODAlOUs), (RS 817.02)
 4.
 Nařízení ze dne 23. listopadu 2005 o výkonu právních předpisů o potravinách (RS 817.025.21)
 2. Prováděcí pravidla
 Pro účely článku 6 směrnice 97/78/ES jsou stanoviště hraniční kontroly tato: letiště Basilej–Mülhausen, letiště Ferney-Voltaire/Ženeva a letiště Curych. Prováděním následných změn je pověřen smíšený veterinární výbor.
 Prováděním kontrol na místě je pověřen smíšený veterinární výbor, zejména


text:
na základě článku 23 směrnice 97/78/ES a článku 57 zákona o epizootických nákazách.
 Zvláštní situace stanovišť hraniční kontroly na letištích Basilej–Mülhausen a Ferney-Voltaire/Ženeva bude posouzena v rámci smíšeného veterinárního výboru nejpozději do jednoho roku po vstupu tohoto dodatku v platnost.
 Pro účely směrnice 97/78/ES Komise ve spolupráci se Spolkovým veterinárním úřadem zahrne Švýcarsko do informačního systému TRACES v souladu s rozhodnutím Komise 2004/292/ES.
 V rámci činností stanovených ve směrnici 97/78/ES se švýcarské orgány zavazují k vybírání poplatků spojených s úředními kontrolami zboží v souladu s ustanoveními kapitoly VI nařízení (ES) č. 882/2004 v minimální výši stanovené v příloze V uvedeného nařízení.
 KAPITOLA III
 PODMÍNKY PRO DOVOZ ŽIVOČIŠNÝCH PRODUKTŮ ZE TŘETÍCH ZEMÍ
 1. Evropské společenství – Právní předpisy
 A. PŘEDPISY V OBLASTI VEŘEJNÉHO ZDRAVÍ
 1.
 Směrnice Rady 96/23/ES ze dne 29. dubna 1996 o kontrolních opatřeních u některých látek a jejich reziduí v živých zvířatech a živočišných produktech a o zrušení směrnic 85/358/EHS a 86/469/EHS a rozhodnutí 89/187/EHS a 91/664/EHS (Úř. věst. L 125, 23.5.1996, s. 10), naposledy pozměněná nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (Úř. věst. L 165, 30.4.2004, s. 1).
 2.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (Úř. věst. L 147, 31.5.2001, s. 1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 688/2006 ze dne 4. května 2006, kterým se mění příloha III a XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o monitorování přenosných spongiformních encefalopatií a specifikovaného rizikového materiálu skotu ve Švédsku (Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 10).
 3.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2160/2003 ze dne 17. listopadu 2003 o tlumení salmonel a některých jiných původců zoonóz vyskytujících se v potravním řetězci (Úř. věst L 325, 12.12.2003, s. 1).
 4.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS a rozhodnutí Rady 95/408/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 33).
 5.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní hygienická pravidla pro potraviny živočišného původu (Úř. věst. L 139, 30.4.2004), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 2076/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví přechodná opatření pro provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 a kterým se mění nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004 (Úř. věst. L 338, 22.12.2005, s. 83).
 6.
 Nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004 ze dne 29. dubna 2004, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro organizaci úředních kontrol produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (Úř.


text:
věst. L 139, 30.4.2004, s. 206), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 2076/2005 ze dne 5. prosince 2005, kterým se stanoví přechodná opatření pro provádění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004, (ES) č. 854/2004 a (ES) č. 882/2004 a kterým se mění nařízení (ES) č. 853/2004 a (ES) č. 854/2004 (Úř. věst. L 338, 22.12.2005, s. 83).
 B. PŘEDPISY V OBLASTI ZDRAVÍ ZVÍŘAT
 1.
 Směrnice Rady 91/67/EHS ze dne 28. ledna 1991 o veterinárních předpisech pro uvádění živočichů pocházejících z akvakultury a produktů akvakultury na trh (Úř. věst. L 46, 19.2.1991, s. 1), naposledy pozměněná nařízením Rady (ES) č. 806/2003 ze dne 14. dubna 2003, o přizpůsobení ustanovení týkajících se výborů, které jsou nápomocny Komisi při výkonu jejích prováděcích pravomocí, stanovených v právních aktech Rady přijatých konzultačním postupem, ustanovením rozhodnutí 1999/468/ES (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1).
 2.
 Směrnice Rady 93/53/EHS ze dne 24. června 1993, kterou se zavádějí minimální opatření Společenství ke zdolávání některých nákaz ryb (Úř. věst. L 175, 19.7.1993, s. 23), naposledy pozměněná aktem o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie – Příloha II: Seznam uvedený v článku 20 aktu o přistoupení – 6. Zemědělství – B. Veterinární a rostlinolékařské předpisy – I. Veterinární předpisy (Úř. věst. L 236, 23.9.2003, s. 381).
 3.
 Směrnice Rady 92/118/EHS ze dne 17. prosince 1992 o veterinárních a hygienických předpisech pro obchod s produkty živočišného původu ve Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní předpisy Společenství uvedené v kapitole I přílohy A směrnice 89/662/EHS, a pokud jde o patogenní původce, směrnice 90/425/EHS (Úř. věst. L 62, 15.3.1993, s. 49), naposledy pozměněná směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/41/ES ze dne 21. dubna 2004, kterou se zrušují některé směrnice týkající se hygieny potravin a hygienických podmínek pro produkci některých produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě a pro jejich uvádění na trh a kterou se mění směrnice Rady 89/662/EHS a 92/118/EHS a rozhodnutí Rady 95/408/ES (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 33).
 4.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spongiformních encefalopatií (Úř. věst. L 147, 31.5.2001, s. 1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 688/2006 ze dne 4. května 2006, kterým se mění příloha III a XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o monitorování přenosných spongiformních encefalopatií a specifikovaného rizikového materiálu skotu ve Švédsku (Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 10).
 5.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických předpisech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (Úř. věst. L 273, 10.10.2002, s. 1), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 208/2006 ze dne 7. února 2006, kterým se mění přílohy VI a VIII nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002, pokud jde o


text:
normy zpracování pro zařízení na výrobu bioplynu a kompostování a požadavky na hnůj (Úř. věst. L 36, 8.2.2006, s. 25).
 6.
 Směrnice Rady 2002/99/ES ze dne 16. prosince 2002, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě (Úř. věst. L 18, 23.1.2003, s. 11).
 2. Švýcarsko – Právní předpisy
 Nařízení ze dne 20. dubna 1988 o dovozu, tranzitu a vývozu zvířat a živočišných produktů (OITE).
 3. Prováděcí pravidla
 Spolkový veterinární úřad uplatní na dovoz podmínky uvedené v kapitole 3 bodě 1 tohoto dodatku. Spolkový veterinární úřad však může přijmout více omezující opatření a požadovat dodatečné záruky. V takovém případě se v rámci smíšeného veterinárního výboru zahájí konzultace za účelem nalezení vhodných řešení.
 KAPITOLA IV
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Ustanovení tohoto dodatku budou přezkoumána v rámci smíšeného veterinárního výboru nejpozději do jednoho roku po jeho vstupu v platnost.
 “
 (1) Uznání podobnosti právních předpisů v oblasti dohledu nad TSE u ovcí a koz bude znovu projednáno v rámci smíšeného veterinárního výboru.


text:
 21.2.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 47/47
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 122/2007
 ze dne 28. září 2007,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 91/2007 ze dne 6. července 2007 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2006 ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohybu a orientace v letecké dopravě (2) by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Je nutné vzít v úvahu velmi malé území Lichtenštejnska, jeho specifické zeměpisné členění a skutečnost, že letecké dopravní služby se v něm poskytují pouze ve velmi malém rozsahu.
 (4)
 Je nutné vzít v úvahu celkový objem letecké dopravy v Lichtenštejnsku a skutečnost, že nejsou zajišťovány žádné pravidelné mezinárodní dopravní služby do Lichtenštejnska nebo z Lichtenštejnska a že infrastruktura civilního letectví v Lichtenštejnsku sestává pouze z jediného vrtulníkového letiště,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 68ab (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004) přílohy XIII Dohody se vkládá nový bod, který zní:
 „68ac.
 32006 R 1107: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2006 ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohybu a orientace v letecké dopravě (Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 1).
 Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 Opatření stanovená v tomto nařízení se nevztahují na stávající infrastrukturu civilního letectví na území Lichtenštejnska.“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 1107/2006 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. září 2007 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 328, 13.12.2007, s. 40.
 (2) Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.11.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 297/41
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 32/2017
 ze dne 3. února 2017,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2018/1766]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/1433 ze dne 26. srpna 2016 o uznání režimu „Biomass Biofuels Sustainability voluntary scheme“ pro prokázání souladu s kritérii udržitelnosti podle směrnic Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES a 2009/28/ES (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V kapitole XVII přílohy II Dohody o EHP se za bod 6au (prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/1362) vkládá nový bod, který zní:
 „6av.
 32016 D 1433: Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/1433 ze dne 26. srpna 2016 o uznání režimu ‚Biomass Biofuels Sustainability voluntary scheme‘ pro prokázání souladu s kritérii udržitelnosti podle směrnic Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES a 2009/28/ES (Úř. věst. L 232, 27.8.2016, s. 13).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2016/1433 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 4. února 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. února 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 232, 27.8.2016, s. 13.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 |
 22011A1008(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a vládou Indonéské republiky o některých aspektech leteckých služeb
 Úřední věstník L 264 , 08/10/2011 S. 0002 - 0011
 Dohodamezi Evropskou unií a vládou Indonéské republiky o některých aspektech leteckých služebEVROPSKÁ UNIE, dále jen "Unie",na jedné straně aVLÁDA INDONÉSKÉ REPUBLIKY, dále jen "Indonésie",na straně druhé,společně dále jen "strany",S OHLEDEM NA TO, že mezi několika členskými státy Unie a Indonésií byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Unie,S OHLEDEM NA TO, že Unie má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Unie a třetími zeměmi,S OHLEDEM NA TO, že podle práva Unie mají letečtí dopravci Unie usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Unie a třetími zeměmi,S OHLEDEM na dohody mezi Unií a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost získat vlastnický podíl v leteckých dopravcích, kterým byla udělena licence v souladu s právem Unie,UZNÁVAJÍCE, že některá ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Unie a Indonésií, která jsou v rozporu s právem Unie, musí být uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Unií a Indonésií a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,S OHLEDEM NA TO, že podle práva Unie nesmějí letečtí dopravci v zásadě uzavírat dohody, které by mohly ovlivnit obchod mezi členskými státy Unie a jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže,UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Unie a Indonésií, která i) požadují nebo upřednostňují přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují; nebo ii) zesilují účinek všech takových dohod, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; nebo iii) přenášejí na letecké dopravce nebo jiné soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži mezi leteckými dopravci na příslušných trasách nebo ji narušují či omezují, mohou rušit účinnost pravidel hospodářské soutěže platných pro podniky,S OHLEDEM NA TO, že záměrem Unie v rámci této dohody není zvýšit celkový objem letecké dopravy mezi Unií a Indonésií, ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Unie a leteckými dopravci Indonésie ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají přepravních práv,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Obecná ustanovení1. Pro účely této dohody se "členskými státy" rozumějí členské státy Unie a "smlouvami EU" Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie.2. Odkazy ve všech dohodách uvedených v příloze 1 na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, se považují za odkazy na státní příslušníky členských států Unie.3. Odkazy ve všech dohodách uvedených v příloze 1 na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, se považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti určené daným členským státem.Článek 2Určení členským státem1. Odstavce 2


text: a 3 tohoto článku nahrazují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písm. a) a b), pokud jde o určení leteckého dopravce dotčeným členským státem, jeho oprávnění a povolení udělených Indonésií a odmítnutí, zrušení, dočasné odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení udělených leteckému dopravci.2. Po obdržení určení provedeného členským státem udělí Indonésie příslušná oprávnění a povolení s minimálním procedurálním zpožděním za předpokladu, že:a) letecký dopravce je podle smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, a má platnou provozní licenci v souladu s právem Unie ab) členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje faktickou regulační kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad ac) letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států a je těmito státy a/nebo státními příslušníky fakticky kontrolován.3. Indonésie může odmítnout, zrušit, dočasně odejmout nebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce určeného členským státem, pokud:a) letecký dopravce není podle smluv EU usazen na území členského státu, který provedl určení, nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Unie, nebob) členský stát odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy leteckému dopravci nad ním nevykonává nebo neudržuje faktickou regulační kontrolu nebo v určení není zřetelně označen příslušný letecký úřad, neboc) letecký dopravce není vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu nebo fakticky kontrolován členskými státy a/nebo státními příslušníky členských států a/nebo jinými státy uvedenými v příloze 3 a/nebo státními příslušníky těchto jiných států, nebod) letecký dopravce již obdržel provozní oprávnění na základě dvoustranné dohody mezi Indonésií a jiným členským státem a Indonésie prokáže, že vykonáváním přepravních práv podle této dohody na trase, která zahrnuje místo v jiném členském státě, by letecký dopravce obcházel omezení přepravních práv uložená touto jinou dohodou, neboe) určený letecký dopravce je držitelem osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vydaného členským státem a mezi Indonésií a uvedeným členským státem není uzavřena dvoustranná dohoda o leteckých službách a uvedený členský stát odepřel přepravní práva leteckému dopravci určenému Indonésií.Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nediskriminuje Indonésie letecké dopravce Unie z důvodu státní příslušnosti.Článek 3Bezpečnost1. Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písmenu c).2. Pokud členský stát určil leteckého dopravce, jehož regulační kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, platí práva Indonésie podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který určil leteckého dopravce, a Indonésií rovněž pro přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a pro provozní oprávnění tohoto leteckého dopravce.Článek 4Zdanění leteckých pohonných hmot1. Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze 2 písmenu d).2. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání žádné ustanovení dohod uvedených v příloze 2 písmenu d) členskému státu v nediskriminačním uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jeho území pro použití v letadle určeného leteckého dopravce Indonésie, který poskytuje služby mezi místem na území tohoto


text: členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.Článek 5Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže1. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, žádné ustanovení dohod uvedených v příloze 1: i) neupřednostňuje přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují; ii) nezesiluje účinek žádné takové dohody, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě ani iii) nepřenášejí na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která brání hospodářské soutěži nebo ji narušují či omezují.2. Ustanovení dohod uvedených v příloze 1, která nejsou slučitelná s odstavcem 1 tohoto článku, se nepoužijí.Článek 6Přílohy této dohodyPřílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.Článek 7Revize nebo změnaStrany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli revidovat nebo změnit.Článek 8Vstup v platnost a prozatímní uplatňování1. Tato dohoda vstupuje v platnost, jakmile si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup dohody v platnost.2. Bez ohledu na odstavec 1 se strany dohody zavazují prozatímně uplatňovat tuto dohodu od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných pro tento účel.3. Tato dohoda se použije na veškeré dohody a ujednání uvedené v příloze 1 včetně těch, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a které nejsou prozatímně uplatňovány.Článek 9Ukončení platnosti1. V případě, že skončí platnosti některé z dohod uvedených v příloze 1, pozbývají současně platnosti všechna ustanovení této dohody, která se týkají příslušné dohody uvedené v příloze 1.2. V případě, že skončí platnosti všech dohod uvedených v příloze 1, pozbývá současně platnosti tato dohoda.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní, řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Bruselu ve dvou vyhotoveních dne dvacátého devátého června 2011 v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a indonéském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.За Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaEiropas Savienības vārdā –Europos Sąjungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionenUntuk Uni Eropa+++++ TIFF +++++За правителството на Република ИндонезияPor el Gobierno de la República de IndonesiaZa vládu Indonéské republikyFor Republiken Indonesiens regeringenFür die Regierung der Republik IndonesienIndoneesia Vabariigi valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της ΙνδονησίαςFor the Government of the Republic of IndonesiaPour le gouvernement de la République d'IndonésiePer il governo della Repubblica di IndonesiaIndonēzijas Republikas valdības vārdā –Indonezijos Respublikos vyriausybės varduAz Indonéz Köztársaság kormánya részérőlGħall-Gvern tar-Repubblika tal-IndoneżjaVoor de regering van de Republiek IndonesiëW imieniu rządu Republiki IndonezjiPelo Governo da República da IndonésiaPentru Guvernul Republicii IndoneziaZa vládu Indonézskej republikyZa vlado Republike IndonezijeIndonesian tasavallan hallituksen puolestaFör Republiken Indonesiens regeringenUntuk Pemerintah Republik Indonesia+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA 1Seznam dohod, na které se odkazuje v článku 1 této dohodyDohody a jiná ujednání o leteckých službách uzavřené mezi Indonéskou republikou


text: a členskými státy Evropské unie, ve znění případných doplňků nebo změn, které byly ke dni podpisu dohody uzavřeny, podepsány nebo parafovány:- Dohoda mezi rakouskou spolkovou vládou a vládou Indonéské republiky o pravidelné letecké dopravě, podepsaná ve Vídni dne 19. března 1987 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Rakousko"),- Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Jakartě dne 12. března 1971 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Belgie"),- Dohoda mezi vládou Bulharské republiky a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států a mimo tato území, podepsaná v Jakartě dne 22. června 1992 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Bulharsko"),- Dohoda o letecké dopravě mezi vládou Československé socialistické republiky a vládou Republiky Indonésie, podepsaná v Praze dne 10. května 1972 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Česká republika"). Naposledy pozměněná výměnou dopisů v Jakartě dne 18. ledna 1986,- Dohoda mezi vládou Dánska a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států, podepsaná v Kodani dne 23. června 1971 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Dánsko"),- Dohoda mezi vládou Finské republiky a vládou Indonéské republiky o leteckých službách, podepsaná v Jakartě dne 7. listopadu 1997 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Finsko"),- Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, uzavřená v Jakartě dne 24. listopadu 1967 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Francie"),- Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Indonéskou republikou o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Jakartě dne 4. prosince 1969 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Německo"),- Dohoda mezi vládou Řecké republiky a vládou Indonéské republiky o leteckých službách, podepsaná v Jakartě dne 24. června 2008 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Řecko"),- Dohoda mezi vládou Maďarské republiky a vládou Indonéské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Jakartě dne 20. září 1994 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Maďarsko"),- Dohoda mezi vládou Italské republiky a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Jakartě dne 7. prosince 1966 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Itálie"),- návrh Dohody mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Indonéské republiky o leteckých službách, parafovaný v Denpasaru dne 15. března 2005 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Lucembursko"),- Dohoda mezi vládou Nizozemského království a vládou Indonéské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Haagu dne 23. listopadu 1990 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Nizozemsko"),- Dohoda mezi vládou Polské republiky a vládou Indonéské republiky o pravidelné letecké dopravě, podepsaná v Jakartě dne 13. prosince 1991 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Polsko"),- Dohoda mezi vládou Rumunska a vládou Indonéské republiky o leteckých službách, podepsaná v Jakartě dne 7. září 1993 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Rumunsko"),- Dohoda mezi vládou Slovenské republiky a vládou Indonéské republiky o letecké dopravě, parafovaná v Jakartě dne 28. března


text: 1995 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Slovensko"),- Dohoda mezi vládou Španělského království a vládou Indonéské republiky o pravidelných leteckých službách, uzavřená v Madridu dne 5. října 1993 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Španělsko"),- Dohoda mezi vládou Švédska a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států, podepsaná v Kodani dne 23. června 1971 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Švédsko"),- Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Indonéské republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Jakartě dne 28. června 1973 (v příloze 2 jen "dohoda Indonésie – Spojené království").--------------------------------------------------PŘÍLOHA 2Seznam článků dohod uvedených v příloze 1, na které se odkazuje v článcích 2, 3 a 4 této dohodya) Určení členským státem:Článek 3 dohody Indonésie – Rakousko;Článek 3 dohody Indonésie – Belgie;článek III dohody Indonésie – Bulharsko;Článek 3 dohody Indonésie – Česká republika;Článek 3 dohody Indonésie – Dánsko;Článek 3 dohody Indonésie – Finsko;Článek 3 dohody Indonésie – Francie;čl. 3 odst. 4 dohody Indonésie – Německo;Článek 3 dohody Indonésie – Maďarsko;Článek 3 dohody Indonésie – Itálie;článek III dohody Indonésie – Lucembursko;Článek 3 dohody Indonésie – Nizozemsko;Článek 3 dohody Indonésie – Polsko;Článek 3 dohody Indonésie – Rumunsko;Článek 3 dohody Indonésie – Slovensko;článek III dohody Indonésie – Španělsko;Článek 3 dohody Indonésie – Švédsko;Článek 3 dohody Indonésie – Spojené království.b) Odmítnutí, zrušení, dočasné odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení:Článek 3 a 4 dohody Indonésie – Rakousko;Článek 3 dohody Indonésie – Belgie;článek IV dohody Indonésie – Bulharsko;Článek 3 dohody Indonésie – Česká republika;Článek 3 dohody Indonésie – Dánsko;Článek 3 a 4 dohody Indonésie – Finsko;Článek 3 dohody Indonésie – Francie;čl. 3 odst. 6 dohody Indonésie – Německo;Článek 4 dohody Indonésie – Maďarsko;Článek 3 dohody Indonésie – Itálie;článek IV dohody Indonésie – Lucembursko;Článek 3 a 4 dohody Indonésie – Nizozemsko;Článek 3 a 4 dohody Indonésie – Polsko;Článek 4 dohody Indonésie – Rumunsko;Článek 4 dohody Indonésie – Slovensko;článek III a IV dohody Indonésie – Španělsko;Článek 3 dohody Indonésie – Švédsko;Článek 3 dohody Indonésie – Spojené království.c) Bezpečnost:Článek 3 a 6 dohody Indonésie – Rakousko;Článek 3 dohody Indonésie – Belgie;Článek 3 dohody Indonésie – Česká republika;Článek 3 dohody Indonésie – Dánsko;Článek 16 dohody Indonésie – Finsko;Článek 3 dohody Indonésie – Francie;příloha 4 schváleného zápisu podepsaného v Bonnu dne 4. června 2003 delegacemi zastupujícími letecké úřady Spolkové republiky Německo a Indonéské republiky;Článek 7 dohody Indonésie – Řecko;Článek 16 dohody Indonésie – Maďarsko;Článek 3 dohody Indonésie – Itálie;článek VII dohody Indonésie – Lucembursko;příloha IV memoranda o porozumění mezi leteckými orgány Indonéské republiky a Nizozemského království, podepsaného v Haagu dne 19. srpna 2009;Článek 6 dohody Indonésie – Slovensko;článek VI dohody Indonésie – Španělsko;Článek 3 dohody Indonésie – Švédsko.d) Zdanění leteckých pohonných hmot:Článek 7 dohody Indonésie – Rakousko;Článek 4 dohody Indonésie – Belgie;článek VI dohody Indonésie – Bulharsko;Článek 5 dohody Indonésie – Česká republika;Článek 4 dohody Indonésie – Dánsko;Článek 6 dohody Indonésie – Finsko;Článek 4 dohody Indonésie – Francie;Článek 5 dohody Indonésie – Německo;Článek 10 dohody Indonésie – Řecko;Článek 6 dohody Indonésie – Maďarsko;Článek


text: 4 dohody Indonésie – Itálie;článek IX dohody Indonésie – Lucembursko;Článek 10 dohody Indonésie – Nizozemsko;Článek 6 dohody Indonésie – Polsko;Článek 9 dohody Indonésie – Rumunsko;Článek 8 dohody Indonésie – Rumunsko;článek VIII dohody Indonésie – Španělsko;Článek 4 dohody Indonésie – Švédsko;Článek 4 dohody Indonésie – Spojené království.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 3Seznam jiných států, na které se odkazuje v článku 2 této dohodya) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);d) Švýcarská konfederace (v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0011
 Úřední věstník L 117 , 26/04/2001 S. 0005 - 0006
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 11/2001ze dne 28. února 2001,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 7/94 ze dne 21. března 1994 [1].(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/103/ES ze dne 24. ledna 2000, kterou se mění směrnice Rady 80/181/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se měřicích jednotek [2], ve znějí oprav v Úř. věst. L 104, 29.4.2000, s. 89 a Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 50, by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 24 (rozhodnutí Rady 80/181/EHS) kapitoly IX přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 399 L 0103: směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/103/ES ze dne 24. ledna 2000, kterou se mění směrnice Rady 80/181/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se měřicích jednotek (Úř. věst. L 34, 9.2.2000, s. 17), ve znění oprav v Úř. věst. L 104, 29.4.2000, s. 89 a Úř. věst. L 311, 12.12.2000, s. 50,"Článek 2Znění směrnice 1999/103/ES, ve znění oprav v Úř. věst. L 104, 29. 4., s. 89 a Úř.věst. L 311, 12.12.2000, s. 50, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. března 2001 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníkuEvropských společenství.V Bruselu dne 28. února 2001.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 160, 28.6.1994, s. 1.[2] Úř. věst. L 34, 9.2.2000, s. 17.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 25.6.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 162/22
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 44/2009
 ze dne 24. dubna 2009,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 29/2009 ze dne 17. března 2009 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2008/42/ES ze dne 3. dubna 2008, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS týkající se kosmetických prostředků za účelem přizpůsobení jejích příloh II a III technickému pokroku (2), ve znění opravy v Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 52, by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 1 (směrnice Rady 76/768/EHS) kapitoly XVI přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 L 0042: směrnice Komise 2008/42/ES ze dne 3. dubna 2008 (Úř. věst. L 93, 4.4.2008, s. 13), ve znění opravy v Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 52.“
 Článek 2
 Znění směrnice 2008/42/ES, ve znění opravy v Úř. věst. L 136, 24.5.2008, s. 52, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 25. dubna 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 24. dubna 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 130, 28.5.2009, s. 22.
 (2) Úř. věst. L 93, 4.4.2008, s. 13.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 19.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 129/18
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 43/2015
 ze dne 20. března 2015,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2016/726]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/33/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se výtahů a bezpečnostních komponent pro výtahy (1) by měla být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Směrnice 2014/33/EU zrušuje ode dne 20. dubna 2016 směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/16/ES (2), která je začleněna do Dohody, a která by proto měla být s účinkem ode dne 20. dubna 2016 v Dohodě zrušena.
 (3)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola III přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 Za bod 5 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/16/ES) se doplňuje nový bod, který zní:
 „6.
 32014 L 0033: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/33/EU ze dne 26. února 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se výtahů a bezpečnostních komponent pro výtahy (Úř. věst. L 96, 29.3.2014, s. 251).“
 2.
 Znění bodu 5 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/16/ES) se zrušuje s účinkem ode dne 20. dubna 2016.
 3.
 Pod nadpisem „AKTY, KTERÉ BEROU SMLUVNÍ STRANY NA VĚDOMÍ“ se dosavadní bod 6 (doporučení Komise 95/216/ES) označuje jako bod 1.
 Článek 2
 Znění směrnice 2014/33/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. března 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 20. března 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 96, 29.3.2014, s. 251.
 (2) Úř. věst. L 213, 7.9.1995, s. 1.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 41995A1127(01)
 Úřední věstník C 316 , 27/11/1995 S. 0002 - 0032
 Úmluvao zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluva o Europolu), založená na článku K.3 Smlouvy o Evropské uniiVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY této úmluvy, členské státy Evropské unie,S OHLEDEM NA akt Rady ze dne 26. července 1995,VĚDOMY SI naléhavých problémů vyplývajících z terorismu, nedovoleného obchodu s drogami a jiných závažných forem mezinárodní trestné činnosti,VZHLEDEM K TOMU, ŽE je třeba posílit solidaritu a spolupráci mezi členskými státy Evropské unie, zejména prostřednictvím zdokonalení policejní spolupráce mezi členskými státy,VZHLEDEM K TOMU, ŽE takový pokrok by měl umožnit, aby se ochrana veřejné bezpečnosti a pořádku dále zlepšily,VZHLEDEM K TOMU, ŽE zřízení Evropského policejního úřadu (Europolu) bylo dohodnuto ve Smlouvě o Evropské unii ze dne 7. února 1992,VZHLEDEM K TOMU, ŽE rozhodnutí Evropské rady ze dne 29. října 1993 stanovilo, že Europol bude zřízen v Nizozemsku a bude mít sídlo v Haagu,PAMĚTLIVY společného cíle zdokonalení policejní spolupráce v oblasti terorismu, nedovoleného obchodu s drogami a jiných závažných forem mezinárodní trestné činnosti prostřednictvím stálé, spolehlivé a intenzivní výměny informací mezi Europolem a národními jednotkami členských států,VYCHÁZEJÍCE Z TOHO, že formy spolupráce stanovené v této úmluvě se nesmějí dotknout jiných forem dvoustranné a mnohostranné spolupráce,PŘESVĚDČENY o tom, že se i v oblasti policejní spolupráce musí dostat zvláštní pozornosti ochraně práv jednotlivce, zejména ochraně osobních údajů,VZHLEDEM K TOMU, ŽE činností Europolu podle této úmluvy nejsou dotčeny pravomoci Evropských společenství a že Europol a Evropská společenství mají v rámci Evropské unie společný zájem na zřízení takových forem spolupráce, které umožňují každému z nich co nejúčinněji provádět své vlastní úkoly,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:OBSAHHLAVA I ZŘÍZENÍ A ÚKOLYČlánek 1 ZřízeníČlánek 2 CíleČlánek 3 ÚkolyČlánek 4 Národní jednotkyČlánek 5 Styční důstojníciČlánek 6 Počítačový systém shromažďovaných informacíHLAVA II INFORMAČNÍ SYSTÉMČlánek 7 Zřízení informačního systémuČlánek 8 Obsah informačního systémuČlánek 9 Právo na přístup k informačnímu systémuHLAVA III PRACOVNÍ SOUBORY PRO ÚČELY ANALÝZYČlánek 10 Shromažďování, zpracovávání a použití osobních údajůČlánek 11 Indexový systémČlánek 12 Příkaz k založení souboru údajůHLAVA IV SPOLEČNÁ USTANOVENÍ O ZPRACOVÁVÁNÍ INFORMACÍČlánek 13 Oznamovací povinnostČlánek 14 Úroveň ochrany údajůČlánek 15 Odpovědnost za ochranu údajůČlánek 16 Ustanovení o vypracovávání zprávČlánek 17 Pravidla pro používání údajůČlánek 18 Předávání údajů jiným státům a jiným subjektůmČlánek 19 Právo na informaceČlánek 20 Oprava a vymazání údajůČlánek 21 Lhůty pro uchovávání a vymazání souborů údajůČlánek 22 Oprava a uchovávání údajů ve spisechČlánek 23 Vnitrostátní kontrolní orgánČlánek 24 Společný kontrolní orgánČlánek 25 Bezpečnost údajůHLAVA V PRÁVNÍ POSTAVENÍ, ORGANIZACE A FINANČNÍ USTANOVENÍČlánek 26 Právní subjektivitaČlánek 27 Orgány EuropoluČlánek 28 Správní radaČlánek 29 ŘeditelČlánek 30 ZaměstnanciČlánek 31 UtajeníČlánek 32 Povinnost mlčenlivosti a utajeníČlánek 33 JazykyČlánek 34 Informování Evropského parlamentuČlánek 35 RozpočetČlánek 36 AuditČlánek 37 Dohoda o sídleHLAVA VI ODPOVĚDNOST A PRÁVNÍ OCHRANAČlánek 38 Odpovědnost za nepovolené nebo nesprávné zpracování údajůČlánek 39 Jiná odpovědnostČlánek 40 Urovnávání sporůČlánek 41 Výsady a imunityHLAVA VII ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 42 Vztahy k třetím státům a třetím subjektůmČlánek 43 Změny úmluvyČlánek 44 VýhradyČlánek 45 Vstup v platnostČlánek 46 Přístup nových členských státůČlánek 47 DepozitářPříloha uvedená v článku 2 Prohlášení HLAVA IZŘÍZENÍ A ÚKOLYČlánek 1Zřízeníl. Členské


text: státy Evropské unie (dále jen "členské státy") zřizují touto úmluvou Evropský policejní úřad, dále jen "Europol".2. Europol je v každém členském státě ve styku s jedinou národní jednotkou, která bude zřízena nebo určena podle článku 4.Článek 2Cílel. Cílem Europolu je v rámci spolupráce členských států podle čl. K.1 bodu 9 Smlouvy o Evropské unii zdokonalit prostřednictvím opatření uvedených v této úmluvě výkonnost a spolupráci příslušných orgánů v členských státech při předcházení terorismu, nedovolenému obchodu s drogami a jiným závažným formám mezinárodní trestné činnosti a při boji proti nim tam, kde jsou konkrétní známky, že jde o zločinné spolčení, a dva nebo více členských států je dotčeno těmito formami trestné činnosti takovým způsobem, že to vzhledem k rozsahu, významu a následkům trestných činů vyžaduje společný postup členských států.2. K postupnému dosažení cílů uvedených v odstavci 1 je zpočátku úkolem Europolu předcházet nedovolenému obchodu s drogami, obchodu s jadernými a radioaktivními látkami, převaděčství, obchodu s lidmi a obchodu s odcizenými motorovými vozidly a bojovat proti této trestné činnosti.Dále se Europol nejpozději do dvou let od vstupu této úmluvy v platnost zabývá spáchanými trestnými činy nebo těmi, které by mohly být spáchány, v rámci teroristických činů proti životu, zdraví a osobní svobodě nebo majetku. Rada může postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii jednomyslně rozhodnout, že se Europol bude zabývat těmito teroristickými činy již před uplynutím této lhůty.Rada může postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii jednomyslně rozhodnout, že Europol bude pověřen zabývat se dalšími formami trestné činnosti uvedenými v příloze k této úmluvě nebo jejich zvláštními projevy. Než rozhodne, pověří Rada správní radu, aby připravila její rozhodnutí, a zejména, aby při tom uvedla i rozpočtové a personální důsledky pro Europol.3. Příslušnost Europolu pro určitou formu trestné činnosti nebo její zvláštní projevy zahrnuje současně1) praní peněz spojené s těmito formami trestné činnosti nebo jejich zvláštními projevy;2) s nimi související trestné činy.Za související trestné činy, se kterými se zachází v souladu s články 8 a 10, se považují- trestné činy, jimiž se mají obstarat prostředky k spáchání trestných činů spadajících do působnosti Europolu,- trestné činy spáchané proto, aby usnadnily nebo dokonaly trestné činy spadající do působnosti Europolu,- trestné činy, jimiž má být zajištěno, aby trestné činy spadající do působnosti Europolu zůstaly nepotrestány.4. "Příslušnými orgány" ve smyslu této úmluvy se rozumějí všechny orgány veřejné moci existující v členských státech, které jsou podle vnitrostátního práva příslušné pro předcházení trestné činnosti a boj proti ní.5. "Nedovoleným obchodem s drogami" ve smyslu odstavců 1 a 2 se rozumějí trestné činy uvedené v čl. 3 odst. l Úmluvy Organizace spojených národů ze dne 20. prosince 1988 o nedovoleném obchodu s omamnými a psychotropními látkami a v aktech pozměňujících nebo nahrazujících tuto úmluvu.Článek 3Úkolyl. Europol má v rámci svých cílů podle čl. 2 odst. 1 přednostně za úkol1) usnadňovat výměnu informací mezi členskými státy;2) získávat, shromažďovat a analyzovat informace a poznatky;3) bezodkladně sdělovat prostřednictvím národních jednotek určených podle článku 4 příslušným orgánům členských států informace, které se jich týkají, a všechny zjištěné souvislosti mezi trestnými činy;4)


text: napomáhat vyšetřování v členských státech předáváním důležitých informací národním jednotkám;5) udržovat počítačový systém shromažďovaných informací, který obsahuje údaje v souladu s články 8, 10 a 11.2. Aby se prostřednictvím národních jednotek v rámci plnění cílů stanovených v čl. 2 odst. 1 zdokonalila spolupráce a výkonnost příslušných orgánů v členských státech, plní navíc Europol tyto další úkoly:1) prohlubuje odborné znalosti vyšetřovacích postupů používaných příslušnými orgány členských států a nabízí při vyšetřování odborné konzultace;2) předává strategické poznatky, aby se usnadnilo a podpořilo účinné a racionální používání prostředků dostupných na vnitrostátní úrovni pro operativní činnosti;3) připravuje souhrnné zprávy o situaci.3. Kromě toho může Europol v rámci svých cílů podle čl. 2 odst. 1 v mezích svých personálních a rozpočtových možností a v mezích stanovených správní radou podporovat členské státy konzultacemi a výzkumem v těchto oblastech:1) další vzdělávání zaměstnanců příslušných orgánů;2) organizace a materiální vybavení těchto orgánů;3) metody trestní prevence;4) kriminalistické a kriminologické metody a vyšetřovací metody.Článek 4Národní jednotkyl. Každý členský stát zřídí nebo určí národní jednotku pověřenou prováděním úkolů uvedených v tomto článku.2. Národní jednotka je jediným styčným subjektem mezi Europolem a příslušnými orgány členských států. Vztahy mezi národní jednotkou a příslušnými orgány upravuje vnitrostátní právo, zejména ústavní pravidla.3. Členské státy přijmou veškerá nezbytná opatření, aby zajistily, že národní jednotky budou schopny plnit své úkoly, a zejména aby měly přístup ke vhodným vnitrostátním údajům.4. Úkolem národní jednotky je1) poskytovat Europolu z vlastního podnětu informace a poznatky potřebné pro plnění jeho úkolů;2) odpovídat na žádosti Europolu o informace, poznatky a konzultace;3) aktualizovat informace a poznatky;4) v souladu s vnitrostátním právem vyhodnocovat informace a poznatky pro příslušné orgány a předávat jim je;5) obracet se na Europol se žádostmi o konzultace, informace, poznatky a analýzy;6) poskytovat Europolu informace k ukládání údajů do počítačového systému shromažďovaných informací;7) zajistit dodržovaná práva při každé výměně informací mezi ní a Europolem.5. Aniž je dotčena odpovědnost členských států podle čl. K.2 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, není národní jednotka v konkrétním případě povinna poskytovat informace a poznatky podle odst. 4 bodů 1, 2 a 6 a podle článků 7 a 10, pokud by to1) poškodilo podstatné národní bezpečnostní zájmy;2) ohrozilo úspěch probíhajícího vyšetřování nebo bezpečnost jednotlivce nebo3) se to týkalo informací pocházejících ze zpravodajských služeb nebo zvláštních zpravodajských činností týkajících se vnitřní bezpečnosti státu.6. Náklady národních jednotek na komunikaci s Europolem nesou členské státy a nejsou Europolu, s výjimkou nákladů za spojení, účtovány.7. Vedoucí národních jednotek se scházejí podle potřeby, aby podpořili Europol svými radami.Článek 5Styční důstojnícil. Každá národní jednotka dočasně přidělí k Europolu nejméně jednoho styčného důstojníka. Počet styčných důstojníků, kteří mohou být vysláni členskými státy do Europolu, stanoví jednomyslným rozhodnutím správní rada; toto rozhodnutí může správní rada jednomyslným rozhodnutím kdykoli změnit. Nestanoví-li tato úmluva jinak, podléhají styční důstojníci vnitrostátnímu právu vysílajícího členského státu.2. Styční důstojníci jsou pověřeni svou národní jednotkou, aby v Europolu zastupovali její zájmy v souladu s vnitrostátním právem vysílajícího členského státu a za dodržování předpisů platných pro provoz Europolu.3. Aniž je dotčen čl. 4 odst. 4 a 5, podporují styční důstojníci v rámci cílů stanovených


text: v čl. 2 odst. 1 výměnu informací mezi národními jednotkami, které je vyslaly, a Europolem, zejména1) poskytováním informací Europolu od vysílající národní jednotky;2) předáváním informací z Europolu vysílající národní jednotce a3) spoluprací se zaměstnanci Europolu předáváním informací a konzultacemi při analýze informací týkajících se vysílajícího členského státu.4. Zároveň jsou styční důstojníci nápomocni při výměně informací od svých národních jednotek a koordinaci z toho vyplývajících opatření v souladu se svým vnitrostátním právem a v rámci cílů stanovených v čl. 2 odst. 1.5. V rozsahu potřebném pro vykonávání úkolů podle odstavce 3 mají styční důstojníci právo čerpat z různých souborů v souladu s platnými ustanoveními, která jsou obsažena v odpovídajících článcích.6. Článek 25 se vztahuje obdobně na činnost styčných důstojníků.7. Aniž jsou dotčena jiná ustanovení této úmluvy, stanoví správní rada jednomyslným rozhodnutím práva a povinnosti styčných důstojníků vůči Europolu.8. Styční důstojníci požívají při výkonu svých úkolů výsad a imunit podle čl. 41 odst. 2.9. Europol poskytne členským státům pro činnost jejich styčných důstojníků bezplatně potřebné prostory v budově Europolu. Všechny ostatní náklady, které vzniknou v souvislosti s vysláním styčných důstojníků, nesou vysílající členské státy; to platí i o nákladech na vybavení styčných důstojníků, pokud správní rada v konkrétním případě při navrhování rozpočtu Europolu jednomyslně nedoporučí jinak.Článek 6Počítačový systém shromažďovaných informací1. Europol udržuje počítačový systém shromažďovaných informací skládající se z1) informačního systému podle článku 7 s omezeným a přesně stanoveným obsahem, který umožňuje rychlý odkaz na informace, které jsou k dispozici členským státům a Europolu;2) pracovních souborů zřízených podle článku 10 na různá období pro účely analýzy a obsahující souhrnné informace a3) indexový systém podle článku 11 obsahující údaje ze souborů analýz podle bodu 2.2. Europolem vedený počítačový systém shromažďovaných informací nesmí být za žádných okolností propojen s jinými systémy počítačového zpracování údajů s výjimkou počítačových systémů zpracování údajů národních jednotek.HLAVA IIINFORMAČNÍ SYSTÉMČlánek 7Zřízení informačního systému1. Ke splnění svých úkolů Europol zřizuje a udržuje počítačový informační systém. Informační systém, do kterého mohou členské státy zastoupené svými národními jednotkami a styčnými důstojníky přímo vkládat údaje podle svých vnitrostátních postupů a do kterého může Europol přímo vkládat údaje poskytnuté třetími státy a třetími subjekty a zároveň i analytické údaje, je přímo k dispozici národním jednotkám, styčným důstojníkům, řediteli, náměstkům ředitele a oprávněným zaměstnancům Europolu.Přímý přístup národních jednotek k informačnímu systému je v případě osob uvedených v čl. 8 odst. 1 bodu 2 omezen na údaje o totožnosti podle čl. 8 odst. 2. Pro konkrétní vyšetřování jim jsou na žádost prostřednictvím styčných důstojníků zpřístupněny veškeré údaje.2. Europol je1) příslušný k zajišťování shody s předpisy upravujícími spolupráci týkající se informačního systému a udržování tohoto informačního systému a2) odpovědný za řádné fungování informačního systému po technické a provozní stránce. Europol přijme zejména veškerá nezbytná opatření, aby zajistil řádné plnění opatření uvedených v článcích 21 a 25 týkajících se informačního systému.3. V členských státech odpovídá za komunikaci s informačním systémem národní jednotka. Je zejména příslušná pro bezpečnostní opatření podle článku 25, pokud jde o zařízení zpracovávající údaje používané na území příslušného členského státu, pro přezkoumávání podle článku 21, a


text: pokud to vyžadují právní a správní předpisy a postupy tohoto členského státu, pro řádné provádění této úmluvy i po ostatních stránkách.Článek 8Obsah informačního systémul. V informačním systému se smějí ukládat, měnit a využívat pouze údaje, které jsou nezbytné pro plnění úkolů Europolu, s výjimkou údajů souvisejících s trestnými činy uvedenými v čl. 2 odst. 3 druhém pododstavci. Jedná se o údaje týkající se1) osob, které jsou podle práva příslušného členského státu podezřelé, že spáchaly trestný čin nebo se účastnily trestného činu, pro který je Europol podle článku 2 příslušný, nebo které byly pro takový trestný čin odsouzeny;2) osob, u kterých určité závažné důvody podle vnitrostátního práva ospravedlňují domněnku, že spáchají trestné činy, pro které je Europol podle článku 2 příslušný.2. Osobní údaje podle odstavce 1 smějí zahrnovat pouze tyto údaje:1) příjmení, rodné příjmení, jména a přezdívky;2) den a místo narození;3) státní příslušnost;4) pohlaví, a5) pokud je to nezbytné, jiné vhodné znaky pro zjištění totožnosti, zejména objektivní a neměnné zvláštní tělesné znaky.3. Kromě údajů uvedených v odstavci 2 a údajů o Europolu nebo vkládající národní jednotce se smějí v informačním systému uchovávat, měnit a používat tyto údaje týkající se osob uvedených v odstavci 1:1) trestné činy, podezření z trestných činů a kdy a kde byly spáchány;2) prostředky, které byly nebo mohly být použity k spáchání trestných činů;3) orgány zabývající se případem a jejich spisové značky;4) podezření z účasti na zločinném spolčení;5) odsouzení pro trestné činy, které podle článku 2 spadají do působnosti Europolu.Tyto údaje se smějí také vložit, pokud ještě nevykazují žádný vztah k osobám. Pokud Europol vkládá údaje sám, uvede kromě své vlastní spisové značky, zda byly údaje poskytnuty třetí osobou nebo zda jsou výsledkem vlastní analytické činnosti.4. Dodatečné informace o skupinách osob uvedených v odstavci 1, které má Europol a národní jednotky k dispozici, se na žádost mohou poskytnout všem národním jednotkám nebo Europolu. Národní jednotky poskytují tyto informace v souladu se svým vnitrostátním právem.Pokud se dodatečné informace týkají jednoho nebo více souvisejících trestných činů uvedených v čl. 2 odst. 3 druhém pododstavci, vyznačí se údaje uložené v informačním systému vhodným způsobem, aby si národní jednotky a Europol mohly vyměňovat informace o souvisejících trestných činech.5. Pokud je řízení proti dotyčnému pravomocně zastaveno nebo pokud je taková osoba pravomocně obžaloby zproštěna, je třeba údaje týkající se tohoto rozhodnutí vymazat.Článek 9Právo na přístup k informačnímu systému1. Právo vkládat údaje přímo do informačního systému a vyhledávat je je vyhrazeno národním jednotkám, styčným důstojníkům, řediteli a jeho náměstkům a oprávněným zaměstnancům Europolu. Vyhledávání údajů je přípustné, jestliže je to v konkrétním případě zapotřebí pro plnění úkolů Europolu a jestliže se tak děje v souladu s právními a správními předpisy a postupy vyhledávající jednotky, pokud tato úmluva nestanoví jinak.2. Pouze jednotka, která údaje vložila, je oprávněna je měnit, opravovat nebo mazat. Pokud má některá jednotka důvod domnívat se, že údaje podle čl. 8 odst. 2 jsou nesprávné, nebo si je přeje doplnit, neprodleně to sdělí vkládající jednotce, která je povinna toto sdělení bez odkladu přezkoumat, a pokud je to třeba, údaje neprodleně změnit, doplnit,


text: opravit nebo vymazat. Pokud se údaje uložené podle čl. 8 odst. 3 týkají osoby, může každá jednotka vložit dodatečné údaje podle čl. 8 odst. 3. Pokud je mezi vloženými údaji zřejmý rozpor, dotyčné jednotky se vzájemně dohodnou. Pokud má některá jednotka v úmyslu osobní údaje týkající se nějaké osoby, které tam vložila podle čl. 8 odst. 2, zcela vymazat a jiné jednotky vložily o této osobě údaje podle čl. 8 odst. 3, přechází odpovědnost za ochranu údajů podle čl. 15 odst. 1 a právo na změnu, doplňování, opravování a vymazání týkající se těchto údajů podle čl. 8 odst. 2 na jednotku, která jako další vložila údaje o dané osobě podle čl. 8 odst. 3. Jednotka, který vymazání zamýšlí, to sdělí jednotce, na kterou přechází odpovědnost za ochranu údajů.3. Odpovědnost za přípustnost vyhledávání, vkládání a změny v informačním systému nese vyhledávající, vkládající nebo měnící jednotka; totožnost této jednotky musí být možné zjistit. Předávání informací mezi národními jednotkami a příslušnými orgány členských států se řídí vnitrostátním právem.HLAVA IIIPRACOVNÍ SOUBORY PRO ÚČELY ANALÝZYČlánek 10Shromažďování, zpracovávání a použití osobních údajůl. Pokud je to nezbytné k dosažení cílů uvedených v čl. 2 odst. 1, může Europol vedle údajů neosobní povahy ukládat, měnit a používat v jiných souborech údaje o trestných činech, pro které je příslušný podle čl. 2 odst. 2, včetně údajů týkajících se souvisejících trestných činů podle čl. 2 odst. 3 druhého pododstavce, které jsou potřebné pro konkrétní analýzy a týkají se1) osob uvedených v čl. 8 odst. 1;2) osob, které mohou svědčit ve vyšetřováních týkajících se dotyčných trestných činů nebo v následujícím trestním řízení;3) osob, které se staly oběťmi některého z dotyčných trestných činů nebo u kterých určité skutečnosti zakládají důvod k domněnce, že by se oběťmi takového trestného činu mohly stát;4) kontaktních osob a společníků a5) osob, které mohou poskytnout informace o dotyčném trestném činu.Shromažďování, ukládání a zpracovávání údajů uvedených v první větě článku 6 Úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů není dovoleno, pokud to není bezpodmínečně nutné pro účely příslušných souborů a pokud takové údaje nedoplňují jiné osobní údaje již v tomto souboru obsažené. Je zakázáno volit určitou skupinu osob pouze na základě údajů uvedených v první větě článku 6 úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 pod porušením výše uvedeného pravidla o účelu.Rada přijme postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii jednomyslně prováděcí pravidla pro soubory, které vypracuje správní rada a které budou obsahovat další podrobnosti, zejména o druzích osobních údajů uvedených v tomto článku, jakož i ustanovení o bezpečnosti těchto údajů a o vnitřním dohledu nad jejich použitím.2. Tyto soubory jsou zakládány pro účely analýzy vymezené jako shromažďování, zpracování a používání údajů s cílem pomoci vyšetřování trestných činů. Pro každý projekt analýzy se vytvoří analytická skupina, ve které podle úkolů a pověření stanovených v čl. 3 odst. 1 a 2 a čl. 5 odst. 3 úzce spolupracují tito účastníci:1) analytici a jiní zaměstnanci Europolu jmenovaní vedením Europolu. Pouze analytici jsou oprávněni vkládat údaje do


text: příslušného souboru a vyhledávat je v něm;2) styční důstojníci nebo odborníci z členských států, ze kterých informace pocházejí nebo kterých se analýza podle odstavce 6 týká.3. Na žádost Europolu nebo z vlastního podnětu sdělí národní jednotky Europolu, s výjimkou čl. 4 odst. 5, všechny informace, které jsou pro plnění jeho úkolů podle čl. 3 odst. 1 bodu 2 potřebné. Členské státy sdělí údaje pouze tehdy, pokud mohou být zpracovány i podle jejich vnitrostátního práva pro účely předcházení trestným činům nebo boje proti nim a jejich analýzy.Podle stupně jejich citlivosti smějí být údaje od národních jednotek předány přímo analytickým skupinám jakýmkoli vhodným způsobem prostřednictvím příslušných styčných důstojníků nebo jinou cestou.4. Pokud se jeví, že je kromě informací podle odstavce 3 pro plnění úkolů Europolu podle čl. 3 odst. 1 bodu 2 opodstatněná potřeba dalších poznatků, může Europol žádat, aby mu1) Evropská společenství a veřejnoprávní subjekty zřízené na základě smluv o založení těchto společenství;2) jiné veřejnoprávní subjekty zřízené v rámci Evropské unie;3) subjekty, které existují na základě dohody mezi dvěma nebo více členskými státy Evropské unie;4) třetí státy;5) mezinárodní organizace a pod ně spadající veřejnoprávní subjekty;6) jiné veřejnoprávní subjekty, které existují na základě dohody mezi dvěma nebo více státy, a7) mezinárodní organizace kriminální policie;jakýmkoli vhodným způsobem předaly odpovídající informace. Může také za stejných podmínek a stejnou cestou přijímat informace, které mu poskytnou různé subjekty z vlastního podnětu. Rada stanoví postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii po konzultaci se správní radou jednomyslně pravidla, která má Europol v tomto ohledu dodržovat.5. Pokud Europol obdrží podle jiných smluv počítačový přístup k údajům z jiných informačních systémů, může vyhledávat osobní údaje touto cestou, pokud to je potřebné pro plnění jeho úkolů podle čl. 3 odst. 1 bodu 2.6. Při obecných a strategických analýzách jsou všechny členské státy prostřednictvím styčných důstojníků nebo odborníků v plném rozsahu seznámeny s výsledky prací, zejména předáním zpráv vypracovaných Europolem.Pokud se analýza týká konkrétních případů, jež se nedotýkají všech členských států a slouží bezprostředně operativním účelům, podílejí se na něm zástupci těchto členských států:1) členských států, ze kterých pocházejí informace, na základě kterých bylo rozhodnuto o založení analytického souboru, nebo kterých se informace bezprostředně týkají, jakož i členských států, které byly analytickou skupinou později vyzvány k účasti, protože se jich to mezitím rovněž začalo týkat;2) členských států, které z indexového systému zjistily, že potřebují dané informace, a které tuto potřebu uplatní za podmínek stanovených v odstavci 7.7. Potřebu informací uplatňují zmocnění styční důstojníci. Každý členský stát k tomu jmenuje a zmocní omezený počet styčných důstojníků. Jejich seznam předá správní radě.Styčný důstojník odůvodní potřebu informací podle odstavce 6 písemností, která musí být schválena nadřízeným orgánem v jeho státě a předána se všem účastníkům analýzy. Poté se plnoprávně podílí na probíhající analýze.Pokud jsou v analytické skupině vzneseny námitky, plnoprávná účast se odloží, dokud se neprovede smírčí řízení, které může zahrnovat tři po sobě následující etapy:1) účastníci analýzy usilují o to, aby dospěli k dohodě se styčným důstojníkem, který uplatnil potřebu informací; na to mají nejvýše osm dní;2) pokud nedojde k dohodě,


text: do tří dnů se sejdou vedoucí příslušných národních jednotek a vedení Europolu;3) pokud nedojde ani poté k dohodě, setkají se do osmi dnů zástupci dotyčných stran ve správní radě Europolu. Pokud se dotyčný členský stát nezřekne uplatnění potřeby informací, rozhodne se o jeho plnoprávné účasti dohodou.8. Členský stát, který poskytuje údaje Europolu, rozhoduje sám o stupni a změně jejich citlivosti. Šíření nebo operativní hodnocení analytických údajů vyžaduje dohodu mezi účastníky analýzy. Členský stát, který se k probíhající analýze připojí, nesmí zejména bez předchozího souhlasu původně dotčených členských států údaje šířit nebo využívat.Článek 11Indexový systém1. Pro údaje uložené v souborech podle čl. 10 odst. 1 zřídí Europol indexový systém.2. Do indexového systému jsou oprávněni nahlížet ředitel, náměstci ředitele, oprávnění zaměstnanci Europolu a styční důstojníci. Indexový systém musí být uspořádán tak, aby nahlížejícímu styčnému důstojníkovi na základě vyhledaných údajů bylo zřejmé, že soubory podle čl. 6 odst. 1 bodu 2 a čl. 10 odst. 1 obsahují informace, které se týkají jeho vysílajícího členského státu.Možnost přístupu styčného důstojníka je upravena tak, aby měl možnost zjistit, zda informace je uložena nebo ne, ale aby logické vazby a závěry s ohledem na obsah souborů byly vyloučeny.3. Podrobnou úpravu indexového systému stanoví správní rada jednomyslným rozhodnutím.Článek 12Příkaz k založení souboru údajů1. Pro každý počítačový soubor údajů obsahující osobní údaje, se kterými pracuje Europol při plnění svých úkolů uvedených v článku 10, musí Europol uvést v příkazu, kterým se soubor zakládá a který schvaluje správní rada:1) jméno souboru;2) účel souboru;3) okruh osob, o kterých jsou údaje uchovány;4) povahu údajů, které mají být uchovávány, a případně těch údajů, které jsou uvedeny v první větě článku 6 úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981, které jsou bezpodmínečně potřebné;5) druhy osobních údajů, které umožňují přístup k souboru;6) přesun a vkládání údajů, které mají být uchovány;7) předpoklady, za kterých se smějí v souboru uložené osobní údaje sdělovat, jakým příjemcům a jakým postupem;8) lhůty pro přezkum a trvání uložení;9) protokolování.Ředitel Europolu neprodleně vyrozumí společný kontrolní orgán uvedený v článku 24 o příkazu založit takový soubor údajů a sdělí mu odpovídající podklady, aby mohl kontrolní orgán správní radě odevzdat případné připomínky, které považuje za nezbytné.2. Pokud je věc tak naléhavá, že není možné dosáhnout schválení správní radou podle odstavce 1, může ředitel z vlastního podnětu nebo na žádost dotčených členských států nařídit odůvodněným rozhodnutím založení souboru údajů. Zároveň sdělí členům správní rady své rozhodnutí. Poté je třeba bezodkladně zahájit postup podle odstavce 1 a pokud možno co nejdříve jej dokončit.HLAVA IVSPOLEČNÁ USTANOVENÍ O ZPRACOVÁVÁNÍ INFORMACÍČlánek 13Oznamovací povinnostEuropol bezodkladně sdělí národním jednotkám a na jejich žádost jejich styčným důstojníkům všechny informace týkající se jejich členského státu a souvislosti zjištěné mezi trestnými činy, pro které je podle článku 2 příslušný. Rovněž lze sdělit informace a poznatky o jiných závažných trestných činech, o kterých se Europol dozví při plnění svých povinností.Článek 14Úroveň ochrany údajů1. Každý členský stát přijme nejpozději ke dni vstupu této úmluvy v platnost v rámci jejího provádění ve svém vnitrostátním právu opatření nezbytná pro to, aby byla při zpracovávání osobních údajů v


text: souborech údajů zajištěna úroveň ochrany údajů, která přinejmenším odpovídá úrovni vyplývající z uplatnění zásad úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981, a přitom přihlédne k doporučení Výboru ministrů Rady Evropy č. R (87) 15 ze dne 17. září 1987 o používání osobních údajů v policejní oblasti.2. Osobní údaje uvedené v této úmluvě nelze sdělovat, dokud pravidla pro ochranu údajů podle odstavce 1 nenabudou účinnosti na území každého z členských států zúčastněných na sdělování.3. Při shromažďování, zpracovávání a používání osobních údajů musí Europol dodržovat zásady úmluvy Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 a doporučení Výboru ministrů Rady Evropy č. R (87) 15 ze dne 17. září 1987.Europol dodržuje tyto zásady i u neautomatizovaných údajů ve formě souborů údajů, tj. u jakéhokoli strukturovaného souboru osobních údajů přístupného podle stanovených kritérií.Článek 15Odpovědnost za ochranu údajů1. Nestanoví-li tato úmluva jinak, nese odpovědnost za údaje uchovávané Europolem, zejména pokud jde o přípustnost shromažďování údajů, jejich předávání Europolu a jejich vkládání, a rovněž o jejich přesnost, aktuálnost a ověření lhůt pro jejich uchovávání,1) členský stát, který údaje vložil nebo je jiným způsobem sdělil;2) Europol, pokud jde o údaje sdělené Europolu třetími osobami nebo vyplývající z analýz provedených Europolem.2. Nestanoví-li tato úmluva jinak, odpovídá Europol dále za všechny údaje, které obdrží a zpracuje, ať už jde o údaje v informačním systému uvedeném v článku 8, v souborech údajů založených pro účely analýzy uvedených v článku 10, v indexovém systému uvedeném v článku 11 nebo v souborech údajů uvedených v čl. 14 odst. 3.3. Europol uchovává údaje takovým způsobem, aby bylo možné zjistit, který členský stát nebo třetí osoba je poskytly, nebo zda jsou tyto údaje výsledkem analýz provedených Europolem.Článek 16Ustanovení o vypracovávání zprávEuropol vypracovává zprávy v průměru nejméně pro každé desáté vyhledání osobních údajů a pro každé vyhledání osobních údajů v informačním systému uvedeném v článku 7, aby ověřil, zda jsou přípustné. Údaje obsažené ve zprávách smí k tomuto účelu použít pouze Europol a kontrolní orgány uvedené v článcích 23 a 24. Údaje se po šesti měsících vymaží, pokud nejsou vyžadovány pro probíhající kontrolu. Podrobnosti upraví správní rada po konzultaci se společným kontrolním orgánem.Článek 17Pravidla pro používání údajů1. Osobní údaje vyhledané v informačním systému, indexovém systému nebo v souborech údajů založených pro účely analýzy a údaje sdělené jakýmkoli jiným vhodným způsobem smějí předat nebo použít pouze příslušné orgány členských států k předcházení formám trestné činnosti spadajícím do působnosti Europolu a jiným závažným formám trestné činnosti a boje proti nim.Údaje uvedené v prvním odstavci se použijí v souladu s právem členského státu, jehož orgány údaje použily.Europol smí použít údaje podle odstavce 1 jen pro plnění svých úkolů uvedených v článku 3.2. Pokud předávající členský stát nebo třetí stát nebo třetí subjekt ve smyslu čl. 10 odst. 4 sdělí zvláštní omezení o užívání, jemuž takové údaje v tomto členském státě nebo třetím státě podléhají, musí tato omezení dodržovat i uživatel, s výjimkou zvláštních případů, kdy vnitrostátní právo stanoví odchylky od omezení použití ve prospěch justičních orgánů, zákonodárných orgánů nebo všech jiných nezávislých subjektů, které jsou zřízeny zákonem


text: a pověřeny kontrolou příslušných vnitrostátních orgánů ve smyslu čl. 2 odst. 4. V tom případě smějí být údaje použity jen po předchozí konzultaci s předávajícím členským státem, na jehož zájmy a stanoviska je třeba v nejvyšší možné míře vzít ohled.3. Používání údajů pro jiné účely nebo jinými orgány než těmi, které jsou uvedeny v článku 2, je možné pouze po předchozím schválení členským státem, který údaje předal, a pokud to vnitrostátní právo tohoto členského státu připouští.Článek 18Předávání údajů jiným státům a jiným subjektům1. Europol může u něj uložené osobní údaje předávat podle čl. 10 odst. 4 za podmínek stanovených v odstavci 4 tohoto článku třetím státům a třetím subjektům, pokud1) je to v konkrétních případech potřebné pro předcházení trestným činům spadajícím do působnosti Europolu podle článku 2 nebo pro boj proti nim;2) je v tomto státě nebo subjektu zaručena přiměřená úroveň ochrany údajů;3) je to přípustné podle obecných pravidel ve smyslu odstavce 2.2. Rada stanoví postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii a s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v odstavci 3 jednomyslně obecná pravidla pro předávání osobních údajů Europolem třetím státům a třetím subjektům ve smyslu čl. 10 odst. 4. Správní rada připraví rozhodnutí Rady a konzultuje společný kontrolní orgán uvedený v článku 24.3. Přiměřenost úrovně ochrany údajů, kterou poskytují třetí státy a třetí subjekty ve smyslu čl. 10 odst. 4, se posuzuje s přihlédnutím ke všem okolnostem, které hrají úlohu při předávání osobních údajů, a zejména je třeba přihlédnout k1) povaze údajů;2) účelu, ke kterému slouží;3) trvání zamýšleného zpracování a4) obecným nebo zvláštním ustanovením vztahujícím se na třetí státy a třetí subjekty ve smyslu čl. 10 odst. 4.4. Pokud byly uvedené údaje předány Europolu členským státem, smí je Europol předat třetím státům a třetím subjektům pouze se souhlasem tohoto členského státu. Členský stát může udělit k tomuto účelu předběžný obecný nebo jiný souhlas, který může být kdykoli odvolán.Pokud údaje nebyly předány členským státem, Europol se sám přesvědčí, že jejich předáním1) nebude ohroženo řádné plnění úkolů spadajících do jeho působnosti;2) nebude ohrožena veřejná bezpečnost ani veřejný pořádek členského státu, ani mu jinak nemohou vzniknout škody.5. Odpovědnost za přípustnost předání nese Europol. Europol zaznamená předání a jeho důvody. Předání je přípustné, pouze pokud se příjemce zaváže, že bude používat údaje pouze k tomu účelu, ke kterému byly předány. To se nevztahuje na předání osobních údajů potřebných pro vyšetřování Europolu.6. Pokud jsou podle odstavce 1 předány informace vyžadující utajení, je to přípustné, pouze pokud mezi Europolem a příjemcem existuje dohoda o utajení.Článek 19Právo na informace1. Každá osoba, která chce uplatnit své právo na přístup k údajům, které se jí týkají a které jsou uloženy u Europolu, nebo chce tyto údaje dát přezkoumat, může za tímto účelem v kterémkoli členském státě podle své volby bezplatně podat příslušnému vnitrostátnímu orgánu žádost, a ten ji postoupí neprodleně Europolu a sdělí žadateli, že obdrží odpověď přímo od Europolu.2. Žádost musí Europol plně vyřídit do tří měsíců ode dne, kdy ji obdrží příslušný vnitrostátní orgán členského státu.3. Právo osoby na přístup k údajům, které se


text: jí týkají, nebo na přezkoumání těchto údajů se vykonává podle práva členského státu, u kterého je uplatněno, přičemž je třeba vzít v úvahu tato ustanovení:Pokud právo dotyčného členského státu stanoví sdělování údajů, sdělení se odepře, pokud je to nezbytné pro1) řádné plnění úkolů Europolu;2) ochranu bezpečnosti členských států nebo veřejného pořádku nebo pro boj proti trestným činům;3) ochranu práv a svobod třetích osob,a proto musí zájem osob na sdělení informací ustoupit.4. Právo na sdělení údajů se uplatňuje podle odstavce 3 těmito postupy:1) pokud jde o údaje uložené v informačním systému podle článku 8, může být přijato rozhodnutí o sdělení, pouze pokud členský stát, který údaje zadal, a členské státy, které jsou tímto sdělením bezprostředně dotčeny, měly předem příležitost sdělit své stanovisko, které může spočívat i odmítnutí sdělení. Údaje, které mohou být sděleny, jakož i způsoby sdělení určí členský stát, který údaje vložil;2) pokud jde o údaje vložené do informačního systému Europolem, musí členské státy, které jsou tímto sdělením bezprostředně dotčeny, mít předem příležitost sdělit své stanovisko, které může spočívat i v odmítnutí sdělení;3) pokud jde o údaje, které byly vloženy do pracovních souborů zřízených pro účely analýzy podle článku 10, vyžaduje jejich sdělení souhlas Europolu a členských států účastnících se analýzy podle čl. 10 odst. 2 a členského státu nebo členských států tímto sdělením bezprostředně dotčených.Pokud má jeden nebo více členských států nebo Europol proti sdělení údajů námitky, sdělí Europol žadateli, že bylo provedeno přezkoumání, aniž by uvedl informace, ze kterých by žadatel mohl zjistit, zda jsou o jeho osobě vedeny nějaké údaje.5. Právo na přezkoumání se vykonává těmito postupy:Pokud platné vnitrostátní právo nestanoví sdělování údajů nebo pokud se jedná o jednoduchou žádost o přezkoumání, provede Europol v úzké spolupráci s příslušnými vnitrostátními orgány přezkoumání a sdělí žadateli, že bylo provedeno přezkoumání, aniž by uvedl informace, ze kterých by žadatel mohl zjistit, zda jsou o jeho osobě vedeny nějaké údaje.6. Ve své odpovědi na žádost o přezkoumání nebo o přístup k údajům sdělí Europol žadateli, že může podat opravný prostředek ke společnému kontrolnímu orgánu, pokud není s rozhodnutím spokojen. Žadatel se dále může obrátit na společný kontrolní orgán, pokud jeho žádost není vyřízena ve lhůtě stanovené v tomto článku.7. Pokud žadatel podá opravný prostředek ke společnému kontrolnímu orgánu podle článku 24, vyřídí opravný prostředek tento orgán.Pokud se stížnost týká sdělení údajů vložených do informačního systému členským státem, přijme společný kontrolní orgán své rozhodnutí podle vnitrostátního práva členského státu, ve kterém byla žádost podána. Společný kontrolní orgán nejprve konzultuje vnitrostátní kontrolní orgán nebo příslušný soud členského státu, ze kterého údaje pocházejí. Vnitrostátní kontrolní orgán nebo příslušný soud učiní nezbytná ověření, aby především zjistil, zda rozhodnutí o odmítnutí bylo přijato v souladu s odstavcem 3 a odst. 4 prvním pododstavcem tohoto článku. V tomto případě přijme rozhodnutí, které může spočívat i v odmítnutí sdělení, společný kontrolní orgán v úzké spolupráci s vnitrostátním kontrolním orgánem nebo příslušným soudem.Pokud se stížnost týká sdělení údajů vložených do informačního systému Europolem nebo údajů v pracovních souborech zřízených pro účely analýzy a pokud Europol nebo členský stát