text:
 26.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/1
 PROTOKOL (č. 4)
 O STATUTU EVROPSKÉHO SYSTÉMU CENTRÁLNÍCH BANK A EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI přijmout statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, jak to stanoví čl. 129 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 KAPITOLA I
 EVROPSKÝ SYSTÉM CENTRÁLNÍCH BANK
 Článek 1
 Evropský systém centrálních bank
 V souladu s čl. 282 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie tvoří Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky Evropský systém centrálních bank (ESCB). ECB a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, tvoří Eurosystém.
 ESCB a ECB plní své úkoly a vyvíjejí svou činnost v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu.
 KAPITOLA II
 CÍLE A ÚKOLY ESCB
 Článek 2
 Cíle
 Podle čl. 127 odst. 1 a čl. 282 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie je prvořadým cílem ESCB udržovat cenovou stabilitu. Aniž je dotčen cíl cenové stability, podporuje ESCB obecné hospodářské politiky v Unii se záměrem přispět k dosahování cílů Unie, jak jsou vymezeny v článku 3 Smlouvy o Evropské unii. ESCB jedná v souladu se zásadou otevřeného tržního hospodářství s volnou soutěží, čímž podporuje efektivní umisťování zdrojů, a ve shodě se zásadami stanovenými v článku 119 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 3
 Úkoly
 3.1. Podle čl. 127 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie plní ESCB tyto základní úkoly:
 —
 vymezuje a provádí měnovou politiku Unie,
 —
 provádí devizové operace v souladu s článkem 219 uvedené smlouvy,
 —
 drží a spravuje oficiální devizové rezervy členských států,
 —
 podporuje plynulé fungování platebních systémů.
 3.2. Podle čl. 127 odst. 3 uvedené smlouvy se třetí odrážka článku 3.1 nevztahuje na držbu a správu devizových provozních zůstatků vládami členských států.
 3.3. Podle čl. 127 odst. 5 uvedené smlouvy přispívá ESCB k řádnému řízení politik, které provádějí příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému.
 Článek 4
 Poradní funkce
 Podle čl. 127 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie:
 a)
 je ECB konzultována:
 —
 ke všem návrhům aktů Unie v oblasti její působnosti,
 —
 vnitrostátními orgány ke všem návrhům právních předpisů z oblastí její působnosti, avšak v mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41;
 b)
 ECB může v záležitostech spadajících do oblastí její působnosti předkládat svá stanoviska orgánům, institucím nebo jiným subjektům Unie či vnitrostátním orgánům.
 Článek 5
 Shromažďování statistických informací
 5.1. Pro zajištění úkolů, kterými je pověřen ESCB, shromažďuje ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Za tím účelem spolupracuje s orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie, s příslušnými orgány členských států nebo třetích zemí a s mezinárodními organizacemi.
 5.2. Úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
 5.3. ECB je pověřena podle potřeby podporovat harmonizaci pravidel a postupů, kterými se řídí shromažďování, sestavování a šíření statistických údajů v


text:
oblastech její působnosti.
 5.4. Postupem podle článku 41 určí Rada fyzické a právnické osoby podléhající zpravodajské povinnosti, vymezí režim utajení a stanoví příslušná prováděcí a sankční ustanovení.
 Článek 6
 Mezinárodní spolupráce
 6.1. V oblasti mezinárodní spolupráce týkající se úkolů svěřených ESCB rozhoduje ECB o způsobu zastoupení ESCB.
 6.2. ECB a s jejím souhlasem rovněž národní centrální banky se podílejí na činnosti mezinárodních měnových institucí.
 6.3. Články 6.1 a 6.2 se použijí, aniž je dotčen článek 138 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 KAPITOLA III
 ORGANIZACE ESCB
 Článek 7
 Nezávislost
 ECB, národní centrální banka ani žádný člen jejich rozhodovacích orgánů nesmějí v souladu s článkem 130 Smlouvy o fungování Evropské unie při výkonu pravomocí a plnění úkolů a povinností svěřených jim Smlouvami a tímto statutem vyžadovat ani přijímat pokyny od orgánů, institucí nebo jiných subjektů Unie, od žádné vlády členského státu či od jakéhokoli jiného subjektu. Orgány, instituce a jiné subjekty Unie a vlády členských států se zavazují zachovávat tuto zásadu a nesnažit se ovlivňovat členy rozhodovacích orgánů ECB ani národních centrálních bank při plnění jejich úkolů.
 Článek 8
 Obecná zásada
 ESCB je řízen rozhodovacími orgány ECB.
 Článek 9
 Evropská centrální banka
 9.1. ECB, která má podle čl. 282 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie právní subjektivitu, má ve všech členských státech nejširší způsobilost k právním úkonům přiznávanou podle vnitrostátního práva právnickým osobám; ECB může zejména nabývat a zcizovat movitý majetek a nemovitosti a může vystupovat před soudy.
 9.2. ECB zajišťuje, aby úkoly svěřené ESCB podle čl. 127 odst. 2, 3 a 5 uvedené smlouvy byly plněny její vlastní činností ve smyslu tohoto statutu nebo prostřednictvím národních centrálních bank podle článků 12.1 a 14.
 9.3. Podle čl. 129 odst. 1 uvedené smlouvy jsou rozhodovacími orgány ECB Rada guvernérů a Výkonná rada.
 Článek 10
 Rada guvernérů
 10.1. Podle čl. 283 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie se Rada guvernérů skládá z členů Výkonné rady a z guvernérů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro.
 10.2. Každý člen Rady guvernérů má jeden hlas. Ode dne, kdy počet členů Rady guvernérů přesáhne 21, má každý člen Výkonné rady jeden hlas a počet guvernérů s hlasovacím právem je 15. Tato hlasovací práva se rozdělí a střídají takto:
 —
 ode dne, kdy počet guvernérů přesáhne 15, až do dne, kdy dosáhne počtu 22, jsou guvernéři rozděleni do dvou skupin podle pořadí založeného na velikosti podílu členského státu dané národní centrální banky na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách a na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí členských států, jejichž měnou je euro. Podílu na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se přiděluje váha 5/6 a podílu na celkové souhrnné rozvaze měnových finančních institucí se přiděluje váha 1/6. První skupina se skládá z pěti guvernérů a druhá skupina se skládá ze zbývajících guvernérů. Frekvence hlasovacích práv guvernérů v první skupině není nižší než frekvence hlasovacích práv guvernérů ve druhé skupině. S výhradou předchozí věty se první skupině přidělují čtyři hlasovací práva a druhé skupině 11 hlasovacích práv;
 —
 ode dne, kdy počet

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
guvernérů dosáhne 22, se guvernéři rozdělí do tří skupin podle pořadí založeném na výše uvedených kritériích. První skupina se skládá z pěti guvernérů a jsou jí přidělena čtyři hlasovací práva. Druhá skupina se skládá z poloviny celkového počtu guvernérů, přičemž se jakýkoli zlomek zaokrouhlí na celé vyšší číslo, a je jí přiděleno osm hlasovacích práv. Třetí skupina se skládá ze zbývajících guvernérů a jsou jí přidělena tři hlasovací práva;
 —
 uvnitř každé skupiny mají guvernéři hlasovací právo po stejnou dobu;
 —
 pro výpočet podílů na souhrnném hrubém domácím produktu v tržních cenách se použije článek 29.2. Celková souhrnná rozvaha měnových finančních institucí se vypočítá v souladu se statistickým rámcem, který se v Unii používá v době výpočtu;
 —
 při jakékoli úpravě souhrnného hrubého domácího produktu v tržních cenách podle článku 29.3 nebo při jakémkoli zvýšení počtu guvernérů se podle výše uvedených zásad upraví velikost nebo složení skupin;
 —
 Rada guvernérů přijme dvoutřetinovou většinou všech svých členů, s hlasovacím právem i bez něj, veškerá opatření nezbytná pro provádění výše uvedených zásad a může rozhodnout o odložení zavedení rotačního systému až do dne, kdy počet guvernérů překročí 18.
 Hlasovací právo se vykonává osobně. Odchylně od tohoto pravidla může jednací řád uvedený v článku 12.3 stanovit, že členové Rady guvernérů mohou hlasovat prostřednictvím telekonference. Jednací řád dále stanoví, že člen Rady guvernérů, který se delší dobu nemůže účastnit jejích zasedání, smí za sebe jmenovat náhradníka jako člena Rady guvernérů.
 Předchozími odstavci nejsou dotčena hlasovací práva všech členů Rady guvernérů, s hlasovacím právem i bez něj, podle článků 10.3, 40.2 a 40.3.
 Nestanoví-li tento statut jinak, rozhoduje Rada guvernérů prostou většinou členů s hlasovacím právem. V případě rovnosti hlasů je rozhodující hlas prezidenta.
 Rada guvernérů je schopna se usnášet za přítomnosti alespoň dvou třetin členů s hlasovacím právem. Není-li tato podmínka splněna, může prezident svolat mimořádné zasedání, na němž mohou být rozhodnutí přijímána bez ohledu na uvedené kvórum.
 10.3. Při rozhodování podle článků 28, 29, 30, 32 a 33 mají hlasy členů Rady guvernérů váhu podle podílů národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB. Hlasy členů Výkonné rady mají nulovou váhu. Rozhodnutí vyžadující kvalifikovanou většinu je přijato, jestliže odevzdané souhlasné hlasy představují alespoň dvě třetiny upsaného základního kapitálu ECB a současně alespoň polovinu podílníků. Nemůže-li být některý z guvernérů přítomen, může určit náhradníka, který odevzdá jeho vážený hlas.
 10.4. Zasedání jsou důvěrná. Rada guvernérů však může rozhodnout o zveřejnění výsledku svého jednání.
 10.5. Rada guvernérů zasedá alespoň desetkrát ročně.
 Článek 11
 Výkonná rada
 11.1. Podle čl. 283 odst. 2 prvního pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie se Výkonná rada skládá z prezidenta, viceprezidenta a dalších čtyř členů.
 Členové vykonávají svou funkci na plný pracovní úvazek. Žádný člen nesmí vykonávat jinou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost, pokud mu Rada guvernérů k tomu výjimečně neudělí souhlas.
 11.2. Podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy jsou prezident, viceprezident a další členové Výkonné rady jmenováni z uznávaných osobností s profesionální zkušeností v měnových nebo bankovních záležitostech Evropskou radou, která rozhoduje kvalifikovanou většinou na základě doporučení


text:
Rady, po konzultaci s Evropským parlamentem a Radou guvernérů.
 Jejich funkční období je osmileté a nemohou být jmenováni opakovaně.
 Členy Výkonné rady mohou být pouze státní příslušníci členských států.
 11.3. Pracovní řád členů Výkonné rady, zejména jejich platy, důchody a jiné dávky sociálního zabezpečení, jsou předmětem smluv s ECB a stanoví je Rada guvernérů na návrh výboru skládajícího se ze tří členů jmenovaných Radou guvernérů a ze tří členů jmenovaných Radou. Členové Výkonné rady nemají právo hlasovat o záležitostech uvedených v tomto odstavci.
 11.4. Přestane-li kterýkoli člen Výkonné rady splňovat podmínky nezbytné k výkonu své funkce nebo se dopustí vážného pochybení, může být odvolán Soudním dvorem na žádost Rady guvernérů nebo Výkonné rady.
 11.5. Každý osobně přítomný člen Výkonné rady má právo hlasovat a má k tomu účelu jeden hlas. Není-li stanoveno jinak, rozhoduje Výkonná rada prostou většinou odevzdaných hlasů. Při rovnosti hlasů rozhoduje hlas prezidenta. Pravidla hlasování jsou upřesněna v jednacím řádu uvedeném v článku 12.3.
 11.6. Výkonná rada odpovídá za běžné záležitosti ECB.
 11.7. Jakékoli uvolněné místo ve Výkonné radě se obsazuje jmenováním nového člena podle článku 11.2.
 Článek 12
 Úkoly rozhodovacích orgánů
 12.1. Rada guvernérů přijímá obecné zásady a činí rozhodnutí nezbytná pro zajištění plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem. Rada guvernérů určuje měnovou politiku Unie a popřípadě přijímá rozhodnutí týkající se střednědobých měnových cílů, klíčových úrokových sazeb a vytváření měnových rezerv ESCB, přičemž přijme obecné zásady nezbytné k jejich provedení.
 Výkonná rada provádí měnovou politiku v souladu s obecnými zásadami a rozhodnutími Rady guvernérů. V tomto směru dává Výkonná rada nezbytné pokyny národním centrálním bankám. Navíc na ni může Rada guvernérů rozhodnutím přenést určité pravomoci.
 V míře považované za možnou a přiměřenou, a aniž je dotčen tento článek, se ECB obrací na národní centrální banky se žádostmi o provedení operací, které patří k úkolům ESCB.
 12.2. Výkonná rada odpovídá za přípravu zasedání Rady guvernérů.
 12.3. Rada guvernérů přijme jednací řád upravující vnitřní organizaci ECB a jejích rozhodovacích orgánů.
 12.4. Rada guvernérů vykonává poradní funkce uvedené v článku 4.
 12.5. Rada guvernérů přijímá rozhodnutí uvedená v článku 6.
 Článek 13
 Prezident
 13.1. Prezident ECB, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident, předsedá Radě guvernérů a Výkonné radě ECB.
 13.2. Aniž je dotčen článek 38, zastupuje ECB navenek prezident nebo osoba jím k tomuto určená.
 Článek 14
 Národní centrální banky
 14.1. Podle článku 131 Smlouvy o fungování Evropské unie zajistí každý členský stát, aby jeho vnitrostátní právní předpisy, včetně statutu národní centrální banky, byly slučitelné se Smlouvami a s tímto statutem.
 14.2. Statuty národních centrálních bank stanoví zejména, že funkční období guvernéra národní centrální banky trvá nejméně pět let.
 Guvernér může být z funkce odvolán pouze tehdy, přestane-li splňovat podmínky požadované k jejímu výkonu nebo se dopustí vážného pochybení. V případě odvolání guvernéra z funkce může dotyčný guvernér národní centrální banky nebo Rada guvernérů podat žalobu k Soudnímu dvoru, a to z důvodu porušení Smluv nebo některé právní normy vydané k jejich provedení. Tyto žaloby je nutné podat do dvou měsíců ode dne vyhlášení či oznámení žalobci nebo


text:
v případě, že se tak nestalo, do dvou měsíců ode dne, kdy se žalobce o rozhodnutí dozvěděl.
 14.3. Národní centrální banky jsou nedílnou součástí ESCB a jednají v souladu s obecnými zásadami a pokyny ECB. K dodržování obecných zásad a pokynů ECB přijímá Rada guvernérů nezbytná opatření a vyžaduje, aby jí byly poskytovány veškeré dostupné informace.
 14.4. Národní centrální banky mohou vykonávat i jiné funkce než ty, jež jsou uvedeny v tomto statutu, pokud Rada guvernérů dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů nerozhodne, že tyto funkce jsou v rozporu s cíli a úkoly ESCB. Tyto funkce jsou vykonávány na vlastní odpovědnost a na vlastní účet národních centrálních bank a nejsou pokládány za součást činnosti ESCB.
 Článek 15
 Povinnost předkládat zprávy
 15.1. ECB vypracovává a zveřejňuje zprávy o činnosti ESCB alespoň jednou za čtvrt roku.
 15.2. Každý týden je uveřejňován konsolidovaný finanční výkaz ESCB.
 15.3. Podle čl. 284 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie předkládá ECB výroční zprávu o činnosti ESCB a o měnové politice za uplynulý i běžný rok Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a také Evropské radě.
 15.4. Zprávy a výkazy uvedené v tomto článku se poskytují zájemcům zdarma.
 Článek 16
 Bankovky
 Podle čl. 128 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie má Rada guvernérů výhradní právo povolovat vydávání eurobankovek v Unii. Tyto bankovky mohou vydávat ECB a národní centrální banky. Bankovky vydávané ECB a národními centrálními bankami jsou jedinými bankovkami, které mají v Unii status zákonného platidla.
 Je-li to možné, respektuje ECB stávající zvyklosti ve vydávání a v grafické úpravě bankovek.
 KAPITOLA IV
 MĚNOVÉ FUNKCE A OPERACE ESCB
 Článek 17
 Účty u ECB a u národních centrálních bank
 ECB a národní centrální banky mohou pro provádění svých operací otevírat účty úvěrovým institucím, veřejnoprávním subjektům a jiným účastníkům trhu a jako zajištění přijímat aktiva včetně zaknihovaných cenných papírů.
 Článek 18
 Operace na volném trhu a úvěrové operace
 18.1. Pro dosažení cílů ESCB a uskutečnění jeho úkolů mohou ECB a národní centrální banky:
 —
 obchodovat na finančních trzích s pohledávkami a obchodovatelnými cennými papíry znějícími na euro nebo na jiné měny a s drahými kovy formou promptních nebo termínovaných nákupů a prodejů, formou dohod o zpětném odkupu nebo formou výpůjček či půjček,
 —
 provádět úvěrové operace s úvěrovými institucemi a s ostatními účastníky trhu s tím, že úvěry jsou dostatečně zajištěny.
 18.2. ECB stanoví obecné zásady operací na volném trhu a úvěrových operací prováděných ECB nebo národními centrálními bankami včetně zásad pro vyhlašování podmínek, za nichž jsou národní centrální banky připraveny takové operace provádět.
 Článek 19
 Minimální rezervy
 19.1. S výhradou článku 2 může ECB požadovat na úvěrových institucích usazených v členských státech, aby v souladu s cíli měnové politiky udržovaly na účtech u ECB a u národních centrálních bank minimální rezervy. Rada guvernérů může vydat nařízení týkající se výpočtu a určování požadované výše minimálních rezerv. V případech jejich nedodržení je ECB oprávněna vybírat úroky z prodlení a ukládat jiné sankce s rovnocenným účinkem.
 19.2. Za účelem použití tohoto článku určí Rada postupem podle článku 41 základ pro minimální rezervy a nejvýše


text:
přípustný poměr mezi těmito rezervami a jejich základem, jakož i přiměřené sankce pro případy jejich nedodržení.
 Článek 20
 Jiné nástroje měnové kontroly
 Rada guvernérů může rozhodnout dvoutřetinovou většinou odevzdaných hlasů o použití dalších operativních metod měnové kontroly, které považuje s přihlédnutím k článku 2 za vhodné.
 Zakládá-li použití takových metod závazky pro třetí strany, stanoví Rada postupem podle článku 41 rozsah jejich použití.
 Článek 21
 Operace s veřejnoprávními subjekty
 21.1. Podle článku 123 Smlouvy o fungování Evropské unie je zakázáno přečerpávání účtů nebo jakýkoli jiný typ úvěrování od ECB nebo od národních centrálních bank ve prospěch orgánů, institucí nebo jiných subjektů Unie, ústředních vlád, regionálních, místních nebo jiných veřejných orgánů, jiných veřejnoprávních subjektů nebo veřejných podniků členských států; ECB nebo národním centrálním bankám je rovněž zakázán přímý nákup jejich dluhových cenných nástrojů.
 21.2. ECB a národní centrální banky mohou působit pro subjekty uvedené v článku 21.1 jako fiskální agenti.
 21.3. Tento článek se nevztahuje na úvěrové instituce ve veřejném vlastnictví, kterým národní centrální banky a ECB poskytují stejné zacházení v souvislosti s poskytováním peněžních prostředků centrálními bankami jako soukromým úvěrovým institucím.
 Článek 22
 Zúčtovací a platební systémy
 ECB a národní centrální banky mohou poskytovat facility a ECB může vydávat nařízení proto, aby byly zajištěny účinné a spolehlivé zúčtovací a platební mechanismy uvnitř Unie a ve styku se třetími zeměmi.
 Článek 23
 Operace se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi
 ECB a národní centrální banky mohou:
 —
 navazovat vztahy s centrálními bankami a s finančními institucemi ve třetích zemích, a je-li to účelné, i s mezinárodními organizacemi,
 —
 nabývat a prodávat promptně i termínovaně všechny typy devizových aktiv a drahé kovy. Pojem „devizové aktivum“ zahrnuje cenné papíry a všechna další aktiva v měnách kterékoli země nebo v zúčtovacích jednotkách bez ohledu na formu jejich držení,
 —
 držet a spravovat aktiva uvedená v tomto článku,
 —
 provádět ve vztahu k třetím zemím a k mezinárodním organizacím všechny typy bankovních operací včetně zápůjčních a výpůjčních operací.
 Článek 24
 Jiné operace
 Kromě operací vyplývajících z jejich úkolů mohou ECB a národní centrální banky provádět operace pro potřeby svého provozu nebo svých zaměstnanců.
 KAPITOLA V
 DOHLED
 Článek 25
 Dohled
 25.1. ECB může vydávat stanoviska a být konzultována Radou, Komisí a příslušnými orgány členských států ohledně působnosti a používání právních aktů Unie týkajících se dohledu nad úvěrovými institucemi a stabilitou finančního systému.
 25.2. V souladu s nařízeními Rady podle čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie může ECB plnit zvláštní úkoly týkající se dohledu nad úvěrovými a dalšími finančními institucemi s výjimkou pojišťovacích podniků.
 KAPITOLA VI
 FINANČNÍ USTANOVENÍ ESCB
 Článek 26
 Účetní závěrka
 26.1. Účetní rok ECB a národních centrálních bank začíná prvním lednem a končí třicátým prvním prosincem.
 26.2. Roční účetní závěrku ECB sestavuje Výkonná rada v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů. Závěrku schvaluje Rada guvernérů a poté je závěrka zveřejněna.
 26.3. Pro analytické a provozní účely sestavuje Výkonná rada konsolidovanou rozvahu ESCB zahrnující ta aktiva a pasiva národních centrálních bank, která náleží ESCB.
 26.4. K používání tohoto článku stanoví Rada guvernérů pravidla


text:
nezbytná pro standardizaci účtování a vykazování operací národních centrálních bank.
 Článek 27
 Audit účetnictví
 27.1. Účetnictví ECB a národních centrálních bank ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů a schválení Radou. Auditoři jsou oprávněni zkoumat veškeré účetnictví ECB a národních centrálních bank a obdržet veškeré informace o provedených operacích.
 27.2. Článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie se vztahuje výlučně na zkoumání výkonnosti správy ECB.
 Článek 28
 Základní kapitál ECB
 28.1. Základní kapitál ECB činí 5 miliard eur. Základní kapitál může být zvýšen rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou stanovenou v článku 10.3 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 28.2. Národní centrální banky jsou jedinými upisovateli a držiteli základního kapitálu ECB. Základní kapitál je upisován podle klíče stanoveného v souladu s článkem 29.
 28.3. Rada guvernérů určí kvalifikovanou většinou podle článku 10.3, v jaké výši a jakým způsobem má být základní kapitál splacen.
 28.4. S výhradou článku 28.5 nesmějí být podíly národních centrálních bank na upsaném základním kapitálu ECB převedeny, zastaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí.
 28.5. Bude-li klíč uvedený v článku 29 upraven, převedou národní centrální banky mezi sebou příslušné podíly na základním kapitálu tak, aby rozdělení těchto podílů odpovídalo upravenému klíči. Rada guvernérů určí podmínky těchto převodů.
 Článek 29
 Klíč pro upisování základního kapitálu
 29.1. Klíč pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klíči přidělí vážený podíl, který se rovná součtu:
 —
 50 % podílu příslušného členského státu na počtu obyvatel Unie v předposledním roce před zřízením ESCB,
 —
 50 % podílu příslušného členského státu na hrubém domácím produktu Unie v tržních cenách zaznamenaných za posledních pět let předcházejících předposlednímu roku před zřízením ESCB.
 Procenta se zaokrouhlují směrem nahoru nebo dolů na nejbližší násobek 0,0001 %.
 29.2. Statistické údaje nezbytné pro plnění tohoto článku poskytuje Komise v souladu s pravidly přijatými Radou postupem podle článku 41.
 29.3. Vážené podíly přidělené národním centrálním bankám budou po založení ESCB upravovány každých pět let, přičemž se přiměřeně použije článek 29.1. Upravený klíč platí od prvního dne následujícího roku.
 29.4. Rada guvernérů učiní všechna další opatření nezbytná k použití tohoto článku.
 Článek 30
 Převod devizových rezerv na ECB
 30.1. Aniž je dotčen článek 28, poskytují národní centrální banky ECB devizové rezervy v jiných měnách než v měnách členských států, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního měnového fondu a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám eur. Rada guvernérů rozhodne o části, která by měla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách poskytovaných v pozdějších termínech. ECB má plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které na ni byly převedeny, a využívat je pro účely stanovené v tomto statutu.
 30.2. Příspěvky jednotlivých národních centrálních bank se stanoví v poměru k jejich podílu na upsaném základním kapitálu ECB.
 30.3. ECB připíše ve prospěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího příspěvku. Rada guvernérů rozhoduje o denominaci a úročení těchto pohledávek.
 30.4. ECB


text:
může podle článku 30.2 vyzvat ke složení dalších devizových rezerv nad limit stanovený v článku 30.1 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 30.5. ECB může držet a spravovat rezervní pozice u Mezinárodního měnového fondu a zvláštní práva čerpání a zajišťovat sdružování těchto rezerv.
 30.6. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 31
 Devizové rezervy národních centrálních bank
 31.1. Národní centrální banky jsou oprávněny provádět operace k plnění svých závazků vůči mezinárodním organizacím v souladu s článkem 23.
 31.2. Všechny ostatní operace s devizovými rezervami zbývajícími národním centrálním bankám po převodech provedených podle článku 30 a transakce členských států s jejich devizovými provozními zůstatky překračujícími částku stanovenou podle článku 31.3 podléhají schválení ECB s cílem zajistit soulad s devizovou a měnovou politikou Unie.
 31.3. Rada guvernérů stanoví obecné zásady s cílem usnadnit tyto operace.
 Článek 32
 Přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank
 32.1. Příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky ESCB (dále jen „měnové příjmy“) jsou na konci každého účetního roku přerozdělovány v souladu s tímto článkem.
 32.2. Částka měnových příjmů každé národní centrální banky se rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu, a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva vedou národní centrální banky odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.3. Jestliže po zavedení eura Rada guvernérů usoudí, že struktura bilancí národních centrálních bank nedovoluje použití článku 32.2, může Rada guvernérů kvalifikovanou většinou rozhodnout, že odchylně od článku 32.2 bude měnový příjem vypočítáván podle jiné metody, a to po dobu nepřesahující pět let.
 32.4. Výše měnového příjmu každé národní centrální banky se snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19.
 Rada guvernérů může rozhodnout o odškodnění národních centrálních bank za náklady spojené s vydáváním bankovek nebo za výjimečných okolností za zvláštní ztráty vzniklé z operací měnové politiky prováděných ve prospěch ESCB. Odškodnění bude provedeno ve formě, jakou bude Rada guvernérů považovat za vhodnou; tyto částky se mohou vzájemně započítat proti měnovým příjmům národních centrálních bank.
 32.5. Úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB, nerozhodne-li Rada guvernérů podle článku 33.2 jinak.
 32.6. Vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů provede ECB v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.7. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 33
 Rozdělování čistých zisků a ztrát ECB
 33.1. Čistý zisk ECB je převáděn v tomto pořadí:
 a)
 částka, již určí Rada guvernérů a jež nesmí překročit 20 % čistého zisku, se převede do všeobecného rezervního fondu až do výše 100 % základního kapitálu,
 b)
 zbývající čistý zisk se rozděluje podílníkům ECB v poměru k jejich splaceným podílům.
 33.2. Zaznamená-li ECB ztrátu, může být schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu ECB, a bude-li to nezbytné, na základě rozhodnutí Rady guvernérů z měnového příjmu příslušného účetního


text:
roku, a to poměrně až do výše částek přidělených národním centrálním bankám podle článku 32.5.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 34
 Právní akty
 34.1. Podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie Evropská centrální banka:
 —
 přijímá nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů vymezených v čl. 3.1 první odrážce, v článcích 19.1, 22 nebo 25.2 tohoto statutu a v případech stanovených právními akty Rady, jež jsou uvedeny v článku 41,
 —
 přijímá rozhodnutí nezbytná pro plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem,
 —
 vydává doporučení a zaujímá stanoviska.
 34.2. ECB může rozhodnout o zveřejnění svých rozhodnutí, doporučení a stanovisek.
 34.3. V mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41 statutu je ECB oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících z jejích nařízení a rozhodnutí.
 Článek 35
 Soudní kontrola a záležitosti s ní související
 35.1. Jednání nebo opomenutí ECB podléhají přezkoumání nebo výkladu Soudního dvora Evropské unie v případech a za podmínek stanovených Smlouvami. ECB je oprávněna podat žalobu v případech a za podmínek stanovených Smlouvami.
 35.2. Spory mezi ECB na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky či jakoukoli jinou osobou na straně druhé rozhodují příslušné národní soudy, není-li dána pravomoc Soudního dvora Evropské unie.
 35.3. ECB podléhá úpravě odpovědnosti podle článku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie. Odpovědnost národních centrálních bank se řídí příslušným vnitrostátním právem.
 35.4. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě rozhodčí doložky obsažené ve veřejnoprávní nebo v soukromoprávní smlouvě uzavřené ECB nebo na její účet.
 35.5. Rozhodnutí ECB o předložení věci Soudnímu dvoru Evropské unie přijímá Rada guvernérů.
 35.6. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc ve sporech týkajících se závazků, které mají podle Smluv a tohoto statutu plnit národní centrální banky. Usoudí-li ECB, že některá národní centrální banka nesplnila povinnost vyplývající ze Smluv a tohoto statutu, poskytne dotyčné národní centrální bance příležitost předložit své připomínky a poté vydá ve věci odůvodněné stanovisko. Nevyhoví-li dotyčná národní centrální banka tomuto stanovisku ve lhůtě stanovené ECB, může ECB předložit věc Soudnímu dvoru Evropské unie.
 Článek 36
 Zaměstnanci
 36.1. Na návrh Výkonné rady přijme Rada guvernérů pracovní řád pro zaměstnance ECB.
 36.2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat jakékoli spory mezi ECB a jejími zaměstnanci v mezích a za podmínek stanovených v pracovním řádu.
 Článek 37 (bývalý článek 38)
 Služební tajemství
 37.1. Členové řídicích orgánů a zaměstnanci ECB a národních centrálních bank jsou povinni i po skončení svého pracovního poměru zachovávat mlčenlivost o informacích, které jsou předmětem služebního tajemství.
 37.2. Osoby mající přístup k údajům, na něž se vztahují právní předpisy Unie ukládající povinnost mlčenlivosti, podléhají těmto předpisům.
 Článek 38 (bývalý článek 39)
 Osoby s podpisovým právem
 Vůči třetím stranám ECB právně zavazují její prezident nebo dva členové Výkonné rady nebo podpisy dvou zaměstnanců ECB, kteří byli k podepisování jménem ECB jejím prezidentem řádně zmocněni.
 Článek 39 (bývalý článek 40)
 Výsady a imunity
 ECB požívá na území členských států výsad a imunit nezbytných pro plnění svých úkolů za podmínek stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.
 KAPITOLA


text:
VIII
 ZMĚNY STATUTU A DOPLŇUJÍCÍ PRÁVNÍ PŘEDPISY
 Článek 40 (bývalý článek 41)
 Zjednodušený postup pro přijímání změn
 40.1. Podle čl. 129 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem měnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2, 32.3, 32.4, 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 tohoto statutu buď na doporučení ECB a po konzultaci s Komisí, anebo na návrh Komise a po konzultaci s ECB.
 40.2. Evropská rada může změnit článek 10.2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto změny vstoupí v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
 40.3. Doporučení ECB podle tohoto článku vyžaduje jednomyslné rozhodnutí Rady guvernérů.
 Článek 41 (bývalý článek 42)
 Doplňující právní předpisy
 V souladu s čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem a ECB, anebo na doporučení ECB a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí předpisy uvedené v článcích 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohoto statutu.
 KAPITOLA IX
 PŘECHODNÁ A JINÁ USTANOVENÍ O ESCB
 Článek 42 (bývalý článek 43)
 Obecná ustanovení
 42.1. Na základě výjimky uvedené v článku 139 Smlouvy o fungování Evropské unie nezakládají následující články tohoto statutu práva ani neukládají povinnosti pro dotyčný členský stát: 3, 6, 9.2, 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.
 42.2. Centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka podle článku 139 uvedené smlouvy, si zachovají své pravomoci v oblasti měnové politiky podle příslušného vnitrostátního práva.
 42.3. V článcích 3, 11.2 a 19 tohoto statutu se „členskými státy“ rozumějí podle článku 139 uvedené smlouvy členské státy, jejichž měnou je euro.
 42.4. V článcích 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 a 49 tohoto statutu se „národními centrálními bankami“ rozumějí centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.5. V článcích 10.3 a 33.1 se „podílníky“ rozumějí rovněž centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.6. V článcích 10.3 a 30.2 se „upsaným základním kapitálem ECB“ rozumí základní kapitál upsaný centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro.
 Článek 43 (bývalý článek 44)
 Přechodné úkoly ECB
 ECB převezme dřívější úkoly Evropského měnového institutu uvedené v čl. 141 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, které v důsledku výjimek vztahujících se na jeden nebo několik členských států musí být ještě splněny po zavedení eura.
 Při přípravách na zrušení výjimek uvedených v článku 140 uvedené smlouvy plní ECB poradní funkci.
 Článek 44 (bývalý článek 45)
 Generální rada ECB
 44.1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, zřizuje se Generální rada jako třetí rozhodovací orgán ECB.
 44.2. Generální rada je složena z prezidenta a viceprezidenta ECB a z guvernérů národních centrálních bank. Zasedání Generální rady se mohou účastnit


text:
další členové Výkonné rady, avšak bez hlasovacího práva.
 44.3. Povinnosti Generální rady taxativně vymezuje článek 46 tohoto statutu.
 Článek 45 (bývalý článek 46)
 Jednací řád Generální rady
 45.1. Generální radě ECB předsedá prezident, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident ECB.
 45.2. Předseda Rady a jeden člen Komise se mohou účastnit zasedání Generální rady, avšak bez hlasovacího práva.
 45.3. Zasedání Generální rady připravuje prezident.
 45.4. Odchylně od článku 12.3 přijme Generální rada svůj jednací řád.
 45.5. ECB zřídí sekretariát Generální rady.
 Článek 46 (bývalý článek 47)
 Povinnosti Generální rady
 46.1. Generální rada:
 —
 plní úkoly uvedené v článku 43,
 —
 přispívá k plnění poradních funkcí uvedených v článcích 4 a 25.1.
 46.2. Generální rada přispívá k:
 —
 shromažďování statistických informací, jak je uvedeno v článku 5,
 —
 podávání zpráv o činnosti ECB, jak je uvedeno v článku 15,
 —
 stanovení pravidel uvedených v článku 26.4 nezbytných k používání článku 26,
 —
 přijímání veškerých dalších opatření uvedených v článku 29.4 nezbytných k používání článku 29,
 —
 přijetí pracovního řádu pro zaměstnance ECB podle článku 36.
 46.3. Generální rada se podílí na přípravách nezbytných pro neodvolatelné stanovení přepočítacích koeficientů měn členských států, na které se vztahuje výjimka, vůči euru, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 46.4. Generální radu informuje o rozhodnutích Rady guvernérů prezident ECB.
 Článek 47 (bývalý článek 48)
 Přechodná ustanovení o základním kapitálu ECB
 V souladu s článkem 29.1 je každé národní centrální bance přidělen vážený podíl podle klíče pro upisování základního kapitálu ECB. Odchylně od článku 28.3 nesplácejí centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka, svůj upsaný základní kapitál, nerozhodne-li Generální rada většinou představující alespoň dvě třetiny upsaného základního kapitálu ECB a alespoň polovinu podílníků, že musí být splacen minimální procentní podíl jako příspěvek na úhradu provozních nákladů ECB.
 Článek 48 (bývalý článek 49)
 Odložené splácení základního kapitálu, rezervních fondů a rezerv ECB
 48.1. Centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, splácí svůj upsaný podíl na základním kapitálu ECB ve stejném rozsahu jako centrální banky členských států, jejichž měnou je euro, a v souladu s článkem 30.1 převádí své devizové rezervy na ECB. Výše těchto převodů se určuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 převedeny na ECB, vyjádřené v eurech podle platných směnných kurzů, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou národní centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.2. Kromě platby, jež má být provedena podle článku 48.1, přispívá dotyčná centrální banka do rezervních fondů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fondům a na částku, jež má být ještě vyčleněna na rezervní fondy a rezervy odpovídající zůstatku účtu zisků a ztrát k 31. prosinci roku, který předcházel roku zrušení výjimky. Částka určená k převodu se vypočítá jako násobek výše rezerv, jak byly výše definovány a schváleny v bilanci ECB, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.3. Jakmile se jedna nebo více zemí stanou členskými státy a


text:
jejich národní centrální banky se stanou součástí ESCB, upsaný základní kapitál ECB a horní hranice částky devizových rezerv, které mohou být převedeny na ECB, budou automaticky zvýšeny. V rámci rozšířeného klíče pro upisování základního kapitálu se zvýšení určí vynásobením dosavadních částek poměrem vážených podílů vstupujících národních centrálních bank k váženým podílům národních centrálních bank, které již jsou členy ESCB. Vážený podíl každé národní centrální banky v klíči pro upisování základního kapitálu se vypočte obdobně podle článku 29.1 a v souladu s článkem 29.2. Pro statistické údaje se použijí referenční období totožná s těmi, která byla použita při poslední pětileté úpravě vážených podílů podle článku 29.3.
 Článek 49 (bývalý článek 52)
 Výměna bankovek v měnách členských států
 Po neodvolatelném stanovení přepočítacích koeficientů v souladu s čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada guvernérů opatření nezbytná k zajištění toho, aby bankovky znějící na měny s neodvolatelně stanovenými přepočítacími koeficienty byly vyměňovány národními centrálními bankami za své jmenovité hodnoty.
 Článek 50 (bývalý článek 53)
 Použitelnost přechodných ustanovení
 Články 42 až 47 jsou použitelné po dobu existence členských států, na které se vztahuje výjimka.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22005A1130(01)
 Úmluva o včasném oznamování jaderné nehody - Prohlášení
 Úřední věstník L 314 , 30/11/2005 S. 0022 - 0026
 Úmluva o včasném oznamování jaderné nehodySMLUVNÍ STÁTY TÉTO ÚMLUVY,S VĚDOMÍM toho, že jaderné činnosti se provádějí v řadě států,SE ZŘETELEM na to, že k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti při provádění jaderných činností byla a jsou přijímána komplexní opatření, jejichž cílem je předejít jaderným nehodám a minimalizovat důsledky jakékoliv takové nehody, pokud by k ní došlo,V ZÁJMU dalšího prohlubování mezinárodní spolupráce v oblasti bezpečného rozvoje a využívání jaderné energie,S PŘESVĚDČENÍM, že je nezbytné, aby státy v případě jaderných nehod co nejrychleji poskytly příslušné informace, tak aby mohly být minimalizovány radiační důsledky přesahující hranice,SE ZŘETELEM na užitečnost dvoustranných a mnohostranných ujednání o výměně informací v této oblasti,SE DOHODLY takto:Článek 1Oblast působnosti1. Tato úmluva se uplatňuje v případě jakékoliv nehody související se zařízeními nebo činnostmi smluvního státu nebo osob nebo právních subjektů pod jeho jurisdikcí nebo kontrolou uvedenými v odstavci 2 níže, v jejímž důsledku dochází nebo může dojít k úniku radioaktivních látek a jež vedla nebo může vést k úniku přes mezinárodní hranice, který by mohl z hlediska radiační bezpečnosti být pro jiný stát významný.2. Zařízení a činnosti podle odstavce 1 jsou tyto:a) jakýkoliv jaderný reaktor bez ohledu na umístění;b) jakékoliv jiné zařízení jaderného palivového cyklu;c) zařízení pro nakládání s radioaktivními odpady;d) přeprava a skladování jaderného paliva nebo radioaktivních odpadů;e) výroba, využití, skladování, zneškodňování a přeprava radioizotopů pro zemědělské, průmyslové, lékařské nebo související vědeckovýzkumné účely; af) využívání radioizotopů k výrobě energie ve vesmírných objektech.Článek 2Oznámení a informaceV případě nehody vymezené v článku 1 (dále jen "jaderná nehoda") smluvní stát uvedený ve zmíněném článku:a) neprodleně oznamuje přímo nebo prostřednictvím Mezinárodní agentury pro atomovou energii (dále jen "agentura") těm státům, které jsou nebo mohou být fyzicky zasaženy, jak upřesňuje článek 1, jakož i agentuře, jadernou nehodu, její charakter, dobu, kdy k ní došlo, a případně její přesné místo; ab) neprodleně poskytuje státům uvedeným v písmenu a) přímo nebo prostřednictvím agentury, jakož i agentuře, takové dostupné informace, které se týkají minimalizace radiačních důsledků v těchto státech, jak upřesňuje článek 5.Článek 3Jiné jaderné nehodyV zájmu minimalizace radiačních důsledků mohou smluvní státy oznamovat i jiné jaderné nehody než nehody vymezené v článku 1.Článek 4Úkoly agenturyAgentura:a) neprodleně informuje smluvní státy, členské státy a jiné státy, které jsou nebo mohou být fyzicky zasaženy, jak upřesňuje článek 1, jakož i příslušné mezinárodní mezivládní organizace (dále jen "mezinárodní organizace") o oznámení, které obdržela podle čl. 2 písm. a); ab) na požádání neprodleně poskytne kterémukoliv smluvnímu státu, členskému státu nebo příslušné mezinárodní organizaci informace, které obdržela podle čl. 2 písm. b).Článek 5Poskytování informací1. Informace, jež mají být poskytnuty podle čl. 2 písm. b) zahrnují tyto údaje dostupné v dané chvíli smluvnímu státu:a) doba, případně přesné vymezení místa, a charakter jaderné nehody;b) dotyčné zařízení nebo činnost;c) předpokládaný nebo zjištěný důvod a předvídatelný vývoj jaderné nehody, významný z hlediska úniku radioaktivních látek přes hranice;d) obecné charakteristiky úniku radioaktivních látek, případně a v proveditelném rozsahu rovněž druh, pravděpodobné fyzikální a chemické


text: formy a množství a složení uniklých radioaktivních látek a efektivní výšku úniku;e) informace o současných a předpokládaných meteorologických a hydrologických podmínkách nezbytných pro předpověď úniku radioaktivních látek přes hranice;f) výsledky monitorování životního prostředí týkající se úniku radioaktivních látek přes hranice;g) přijatá nebo plánovaná ochranná opatření v okolí jaderného zařízení;h) předpokládané chování po skončení úniku radioaktivních látek.2. Tyto informace jsou ve vhodných časových intervalech doplňovány o další významné údaje týkající se vývoje mimořádné situace, včetně jejího předpokládaného nebo skutečného skončení.3. Informace získané podle čl. 2 písm. b) mohou být použity bez omezení s výjimkou případů, kdy jsou poskytované informace oznamujícím smluvním státem označeny jako důvěrné.Článek 6KonzultaceSmluvní stát, který poskytuje informace podle čl. 2 písm. b), neprodleně reaguje v rozumně proveditelném rozsahu na žádosti o další informace nebo konzultace ze strany zasaženého smluvního státu za účelem minimalizace radiačních důsledků v tomto státě.Článek 7Příslušné orgány a styčná místa1. Každý smluvní stát informuje agenturu a prostřednictvím agentury nebo přímo ostatní smluvní státy o styčném místě a svých příslušných orgánech, jež jsou odpovědné za vydávání a příjem oznámení a informací podle článku 2. Styčná místa, jakož i ústřední styčné místo v agentuře, jsou dostupná nepřetržitě.2. Každý smluvní stát neprodleně informuje agenturu o každé změně informací podle odstavce 1.3. Agentura udržuje aktualizovaný seznam těchto vnitrostátních orgánů a styčných míst a rovněž kontaktních míst příslušných mezinárodních organizací a poskytuje jej smluvním státům a členským státům i příslušným mezinárodním organizacím.Článek 8Pomoc smluvním státůmAgentura v souladu se svým statutem a na požádání smluvního státu, který sám nevyvíjí jaderné činnosti a hraničí se státem, jenž jaderný program uskutečňuje, ale smluvním státem není, prošetří proveditelnost a ustavení vhodného systému radiační kontroly tak, aby přispíval k dosažení cílů této úmluvy.Článek 9Dvoustranná a mnohostranná ujednáníK prosazování svých vzájemných zájmů mohou smluvní státy, uznají-li tak za vhodné, zvážit uzavření dvoustranných či mnohostranných ujednání týkajících se předmětu této úmluvy.Článek 10Vztah k jiným mezinárodním dohodámTouto úmluvou nejsou dotčena vzájemná práva a povinnosti smluvních států vyplývající z existujících mezinárodních dohod vztahujících se k záležitostem této úmluvy, nebo z budoucích mezinárodních dohod uzavřených s cílem a účelem této úmluvy.Článek 11Řešení sporů1. V případě sporu mezi smluvními státy nebo mezi smluvním státem a agenturou ve věci výkladu či uplatňování této úmluvy vedou strany sporu konzultace za účelem vyřešení sporu cestou jednání nebo jakýmkoliv jiným smírným způsobem řešení sporů, který je pro ně přijatelný.2. Jestliže spor takového charakteru mezi smluvními státy nemůže být vyřešen v průběhu jednoho roku ode dne předložení žádosti o vedení konzultací podle odstavce 1, je na žádost kterékoliv strany takového sporu předložen k rozhodčímu řízení nebo předán Mezinárodnímu soudnímu dvoru k rozhodnutí. V případě předložení sporu k rozhodčímu řízení platí, že jestliže se strany sporu do šesti měsíců ode dne předložení žádosti nemohou dohodnout na organizaci rozhodčího řízení, může jedna ze stran požádat předsedu Mezinárodního soudního dvora nebo generálního tajemníka Organizace spojených národů, aby jmenoval jednoho nebo více rozhodců. V případě protichůdných žádostí stran sporu má přednost žádost adresovaná generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.3. Při podpisu, ratifikaci, přijetí, schválení této úmluvy nebo při přistoupení k ní


text: může stát prohlásit, že není vázán buď jedním, nebo oběma postupy řešení sporů stanovenými v odstavci 2. Ve vztahu ke smluvnímu státu, pro který platí takové prohlášení, nejsou ostatní smluvní státy vázány postupem řešení sporů stanoveným v odstavci 2.4. Smluvní stát, který učinil prohlášení v souladu s odstavcem 3, může formou oznámení depozitáři kdykoliv toto prohlášení zrušit.Článek 12Vstup v platnost1. Tato úmluva bude otevřena k podpisu pro všechny státy a Namibii, zastoupenou Radou Organizace spojených národů pro Namibii, v sídle Mezinárodní agentury pro atomovou energii ve Vídni ode dne 26. září 1986 a v sídle Organizace spojených národů v New Yorku ode dne 6. října 1986, a to do jejího vstupu v platnost nebo po dobu dvanácti měsíců, přičemž rozhodující je delší z uvedených období.2. Jakýkoliv stát nebo Namibie, zastoupená Radou Organizace spojených národů pro Namibii, mohou svůj souhlas s tím, že budou vázány touto úmluvou, vyjádřit podpisem nebo uložením listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení po podpisu, který byl učiněn s výhradou ratifikace, přijetí nebo schválení, nebo uložením listiny o přistoupení. Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení budou uloženy u depozitáře.3. Tato úmluva vstupuje v platnost třicátým dnem poté, co tři státy vyjádřily souhlas s tím, že budou touto úmluvou vázány.4. Pro každý stát, jenž vyjadřuje souhlas s tím, že bude vázán touto úmluvou poté, kdy úmluva vstoupí v platnost, vstoupí tato úmluva v platnost třicátým dnem po vyjádření tohoto souhlasu.5. a) Tato úmluva je otevřena k přistoupení, jak uvádí tento článek, mezinárodním organizacím a organizacím regionální integrace tvořeným svrchovanými státy, jež na tyto organizace přenesly pravomoc vyjednávat, uzavírat a uplatňovat mezinárodní dohody v záležitostech této úmluvy.b) V otázkách, které spadají do jejich pravomoci, tyto organizace svým jménem uplatňují práva a plní povinnosti, které tato úmluva přiřazuje smluvním státům.c) Při uložení listiny o přistoupení tato organizace předá depozitáři prohlášení, ve kterém je uveden rozsah její pravomoci v záležitostech této úmluvy.d) Takové organizaci nepřísluší žádný hlas navíc kromě hlasů jejích členských států.Článek 13Prozatímní uplatňováníJakýkoliv stát může při podpisu nebo ke kterémukoliv pozdějšímu dni předtím, než pro něj tato úmluva vstoupí v platnost, prohlásit, že bude tuto úmluvu prozatímně uplatňovat.Článek 14Změny1. Kterýkoliv smluvní stát může navrhnout změnu této úmluvy. Navržená změna se zasílá depozitáři, který ji neprodleně rozešle všem ostatním smluvním státům.2. Pokud většina smluvních států požádá depozitáře, aby svolal konferenci k projednání navržených změn, depozitář na takovou konferenci sezve všechny smluvní státy a konference bude zahájena nejdříve třicátý den po rozeslání pozvání. Jakákoliv změna přijatá na konferenci dvoutřetinovou většinou hlasů všech smluvních států bude zakotvena v protokolu, který bude otevřen k podpisu ve Vídni a v New Yorku pro všechny smluvní státy.3. Protokol vstoupí v platnost třicátým dnem poté, co tři státy vyjádřily svůj souhlas s tím, že jím budou vázány. Pro každý stát, jenž vyjadřuje souhlas s tím, že bude vázán tímto protokolem poté, co protokol vstoupí v platnost, vstoupí daný protokol v platnost třicátým dnem po vyjádření tohoto souhlasu.Článek 15Vypovězení1. Smluvní stát může tuto úmluvu vypovědět písemným oznámením depozitáři.2. Vypovězení nabývá účinku po uplynutí jednoho roku ode


text: dne, kdy depozitář obdržel příslušné oznámení.Článek 16Depozitář1. Depozitářem této úmluvy je generální ředitel agentury.2. Generální ředitel agentury neprodleně informuje smluvní státy a všechny ostatní státy:a) o každém podpisu této úmluvy nebo jakéhokoliv pozměňujícího protokolu;b) o všech uloženích listin o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení týkajících se této úmluvy nebo jakéhokoliv pozměňujícího protokolu;c) o jakémkoliv prohlášení nebo zrušení takového prohlášení učiněném v souladu s článkem 11;d) o jakémkoliv prohlášení o prozatímním uplatňování této úmluvy učiněném v souladu s článkem 13;e) o vstupu této úmluvy a jakékoliv její změny v platnost; af) o jakémkoliv vypovězení učiněném v souladu s článkem 15.Článek 17Závazná znění a ověřené opisyOriginál této úmluvy, jejíž anglické, arabské, čínské, francouzské, ruské a španělské znění mají stejnou platnost, bude uložen u generálního ředitele Mezinárodní agentury pro atomovou energii, který rozešle jeho ověřené opisy smluvním státům a všem státům ostatním.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci své podpisy k této úmluvě, která je otevřena k podpisu, jak je stanoveno v čl. 12 odst. 1.PŘIJATO Generální konferencí Mezinárodní agentury pro atomovou energii na zvláštním zasedání ve Vídni dvacátého šestého dne měsíce září roku tisícího devítistého osmdesátého šestého.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12006M/PRO/03
 Smlouvy o Evropské Unii (konsolidované znění) - B. Protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství - Protokol (č. 3) o použití některých hledisek článku 14 Smlouvy o založení Evropského společenství na Spojené království a Irsko (1997)
 Úřední věstník C 321 E , 29/12/2006 S. 0196 - 0197
 Protokol (č. 3)o použití některých hledisek článku 14 Smlouvy o založení Evropského společenství na Spojené království a Irsko (1997)VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI upravit určité otázky týkající se Spojeného království a Irska,S OHLEDEM na to, že mezi Spojeným královstvím a Irskem existuje mnoho let zvláštní úprava cestování,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o založení Evropského společenství a Smlouvě o Evropské unii:Článek 1Bez ohledu na článek 14 Smlouvy o založení Evropského společenství, jakékoli jiné ustanovení této smlouvy nebo Smlouvy o Evropské unii, jakékoli opatření vydané v rámci těchto smluv nebo jakoukoli mezinárodní dohodu uzavřenou Společenstvím nebo Společenstvím a členskými státy s jednou nebo několika třetími zeměmi je Spojené království oprávněno provádět na svých hranicích s jinými členskými státy kontroly osob, které chtějí vstoupit do Spojeného království, pokud to považují za nezbytné:a) k ověření práva na vstup do Spojeného království občanů států, které jsou stranami Dohody o evropském hospodářském prostoru, a osob na nich závislých, které požívají práv udělených právem Společenství, jakož i občanů jiných států, jimž taková práva náleží podle dohody, kterou je Spojené království vázáno, ab) k rozhodnutí, zda jiným osobám povolení ke vstupu do Spojeného království bude vydáno či nikoli.Článek 14 Smlouvy o založení Evropského společenství nebo jiná ustanovení zmíněné smlouvy nebo Smlouvy o Evropské unii nebo opatření přijatá v rámci těchto smluv se v žádném případě nedotýkají práva Spojeného království takové kontroly zavést a provádět. Uvádí-li se v tomto článku Spojené království, rozumí se tím i území, za jejichž zahraniční vztahy převzalo odpovědnost Spojené království.Článek 2Spojené království a Irsko mohou i nadále mezi sebou upravovat pohyb osob mezi svými územími ("společný prostor cestování"), pokud práva osob uvedených v čl. 1 prvním pododstavci písm. a) tohoto protokolu zůstanou v plném rozsahu zachována. Článek 1 tohoto protokolu tudíž platí, pokud je zachována tato úprava, za stejných podmínek a předpokladů jako pro Spojené království též pro Irsko. Článek 14 Smlouvy o založení Evropského společenství nebo jiná ustanovení zmíněné smlouvy nebo Smlouvy o Evropské unii nebo opatření přijatá v rámci těchto smluv se této úpravy nedotýkají.Článek 3Ostatní členské státy jsou oprávněny na svých hranicích nebo na všech místech, kde je možno vstoupit na jejich území, provádět kontroly osob, které chtějí vstoupit na jejich území ze Spojeného království nebo z území, za jejichž zahraniční vztahy převzalo odpovědnost Spojené království, pro tytéž účely, jaké jsou uvedeny v článku 1 tohoto protokolu, nebo z Irska, pokud článek 1 tohoto protokolu platí pro Irsko.Článek 14 Smlouvy o založení Evropského společenství nebo jiná ustanovení zmíněné smlouvy nebo Smlouvy o Evropské unii nebo opatření přijatá v rámci těchto smluv se nedotýkají práv ostatních členských států takové kontroly zavést a provádět.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0111(10)
 Úřední věstník L 007 , 11/01/2001 S. 0021 - 0022
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 95/2000ze dne 10. listopadu 2000,kterým se mění příloha XVIII (Zdraví a bezpečnost při práci, pracovní právo a stejné zacházení pro muže a ženy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XVIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 97/1999 ze dne 16. července 1999 [1].(2) Směrnice Rady 1999/38/ES ze dne 29. dubna 1999, kterou se podruhé mění směrnice 90/394/EHS o ochraně pracovníků před riziky spojenými s expozicí karcinogenům při práci a rozšiřuje na mutageny [2], by měla být začleněna do Dohody.(3) Směrnice 1999/38/ES zrušuje od 29. dubna 2003 směrnici 78/610/EHS ze dne 29. června 1978 o sbližování právních a správních předpisů členských států o ochraně zdraví pracovníků vystavených vinylchloridu monomeru, která je začleněna do Dohody a která by proto měla být v Dohodě zrušena,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 14 (směrnice Rady 90/394/EHS) přílohy XVIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 399 L 0038: směrnice Rady 1999/38/ES ze dne 29. dubna 1999 (Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 66), ve znění opravy v Úř. věst. L 37, 12.2.2000, s. 35."Článek 2Bod 2 (směrnice Rady 78/610/EHS) přílohy XVIII Dohody se od 29. dubna 2003 zrušuje.Článek 3Znění směrnice 1999/38/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. listopadu 2000 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 10. listopadu 2000.Za Smíšený výbor EHPpředsedaG. S. Gunnarsson[1] Úř. věst. L 296, 23.11.2000, s. 75.[2] Úř. věst. L 138, 1.6.1999, s. 66. Oprava: Úř. věst. L 37, 12.2.2000, s. 35.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22007A0509(01)
 Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé, s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii
 Úřední věstník L 119 , 09/05/2007 S. 0032 - 0036
 Protokolk Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé, s ohledem na přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské uniiBELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,BULHARSKÁ REPUBLIKA,ČESKÁ REPUBLIKA,DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,ESTONSKÁ REPUBLIKA,ŘECKÁ REPUBLIKA,ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,IRSKO,ITALSKÁ REPUBLIKA,KYPERSKÁ REPUBLIKA,LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,LITEVSKÁ REPUBLIKA,LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,MAĎARSKÁ REPUBLIKA,REPUBLIKA MALTA,NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,RAKOUSKÁ REPUBLIKA,POLSKÁ REPUBLIKA,PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,RUMUNSKO,REPUBLIKA SLOVINSKO,SLOVENSKÁ REPUBLIKA,FINSKÁ REPUBLIKA,ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,dále jen "členské státy", zastoupené Radou Evropské unie, aEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ A EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII, dále jen "Společenství", zastoupená Radou Evropské unie a Evropskou komisí,na jedné straně, aRUSKÁ FEDERACEna straně druhé,pro účely tohoto protokolu dále jen "strany",S OHLEDEM NA přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii dne 1. ledna 2007,VZHLEDEM K nové situaci ve vztazích mezi Ruskou federací a Evropskou unií vyplývající z přistoupení dvou nových členských států k EU, která otevírá možnosti a přináší výzvy pro spolupráci mezi Ruskou federací a Evropskou unií,BEROUCE V ÚVAHU přání stran zajistit dosažení a provádění cílů a zásad Dohody o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Bulharská republika a Rumunsko se stávají stranami Dohody o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé, podepsané na Korfu dne 24. června 1994, která vstoupila v platnost dne 1. prosince 1997 (dále jen "dohoda") a přijímají a berou na vědomí, stejně jako ostatní členské státy Společenství, znění dohody a společných prohlášení, prohlášení a výměn dopisů připojených k závěrečnému aktu podepsanému ve stejný den a protokol k dohodě ze dne 21. května 1997, který vstoupil v platnost dne 1. prosince 2000, a protokol k dohodě ze dne 27. dubna 2004, který vstoupil v platnost dne 1. března 2005.Článek 2Tento protokol tvoří nedílnou součást dohody.Článek 31. Tento protokol schválí Společenství, Rada Evropské unie jménem členských států a Ruská federace podle svých vlastních postupů.2. Strany si vzájemně oznámí dokončení postupů uvedených v odstavci 1. Listiny o schválení se uloží u generálního sekretariátu Rady Evropské unie.Článek 41. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po uložení poslední listiny o schválení.2. Tento protokol je uplatňován prozatímně ode dne podpisu až do svého vstupu v platnost.Článek 51. Znění dohody, závěrečného aktu a všech dokumentů k němu připojených a protokolů k dohodě ze dne 21. května 1997 a ze dne 27. dubna 2004 jsou sepsána v jazyce bulharském a rumunském.2. Uvedená znění se připojují k tomuto protokolu a mají stejnou platnost jako znění v ostatních jazycích, ve kterých byly sepsány dohoda, závěrečný akt a dokumenty k němu připojené, jakož i protokoly k dohodě


text: ze dne 21. května 1997 a ze dne 27. dubna 2004.Článek 6Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a ruském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Съставено в Люксембург на двадесет и трети април две хиляди и седма годинаHecho en Luxemburgo, el veintitrés de abril de dos mil siete.V Lucemburku dne dvacátého třetího dubna dva tisíce sedm.Udfærdiget i Luxembourg den treogtyvende april to tusind og syv.Geschehen zu Luxemburg am dreiundzwanzigsten April zweitausendsieben.Kahe tuhande seitsmenda aasta aprillikuu kahekümne kolmandal päeval Luxembourgis.Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι τρεις Απριλίου δύο χιλιάδες επτά.Done at Luxembourg on the twenty-third day of April in the year two thousand and seven.Fait à Luxembourg, le vingt-trois avril deux mille sept.Fatto a Lussemburgo, addì ventitré aprile duemilasette.Luksemburgā, divi tūkstoši septītā gada divdesmit trešajā aprīlī.Priimta du tūkstančiai septintųjų metų balandžio dvidešimt trečią dieną Liuksemburge.Kelt Luxembourgban, a kettőezer hetedik év április havának huszonharmadik napján.Magħmul fil-Lussemburgu, fit- tlieta u għoxrin jum ta' April tas-sena elfejn u sebgħaGedaan te Luxemburg, de drieëntwintigste april tweeduizend zeven.Sporządzono w Luksemburgu dnia dwudziestego trzeciego kwietnia roku dwa tysiące siódmego.Feito no Luxemburgo, em vinte e três de Abril de dois mil e sete.Încheiat la Luxemburg la douăzeci și trei aprilie, anul două mii șapte.V Luxemburgu dňa dvadsiateho tretieho apríla dvetisíssedem.V Luxembourgu, triindvajsetega aprila leta dva tisoč sedem.Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkolmantena päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattaseitsemän.Som skedde i Luxemburg den tjugotredje april tjugohundrasju.Совершено в Люксембурге двадцать третьего апреля две тысячи седьмого года.За държавите-членкиPor los Estados miembrosZa členské státyFor medlemsstaterneFür die MitgliedstaatenLiikmesriikide nimelΓια τα κράτη μέληFor the Member StatesPour les États membresPer gli Stati membriDalībvalstu vārdāValstybių narių varduA tagállamok részérőlGħall-Istati MembriVoor de lidstatenW imieniu państw członkowskichPelos Estados-MembrosPentru statele membreZa členské štátyZa države članiceJäsenvaltioiden puolestaPå medlemsstaternas vägnarЗа государства-члены+++++ TIFF +++++За Европейската общностPor las Comunidades EuropeasZa Evropská společenstvíFor De Europæiske FællesskaberFür die Europäischen GemeinschaftenEuroopa ühenduste nimelΓια τις Ευρωπαϊκές ΚοινότητεςFor the European CommunitiesPour les Communautés européennesPer le Comunità europeeEiropas Kopienu vārdāEuropos Bendrijų varduAz Európai Közösségek részérőlGħall-Komunitajiet EwropejVoor de Europese GemeenschappenW imieniu Wspólnot EuropejskichPelas Communidades EuropeiasPentru Comunitatea EuropeanăZa Európske spoločenstváZa Evropske skupnostiEuroopan yhteisöjen puolestaPå europeiska gemenskapernas vägnarЗа Европейские сообщества+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За Руската ФедерацияPor la Federación de RusiaZa Ruskou federaciFor Den Russiske FøderationFür die Russische FöderationVenemaa Föderatsiooni nimelΓια τη Ρωσική ΟμοσπονδίαFor the Russian FederationPour la Fédération de russiePer la Federazione russaKrievijas Federācijas vārdāRusijos Federacijos varduAz Orosz Föderáció részérőlGħall-Federazzjoni RussaVoor de Russische FederatieW imieniu Federacji RosyjskiejPela Federação da RússiaPentru Federația RusăZa Ruskú federáciuZa Rusko federacijoVenäjän federaation puolestaFör Ryska FederationenЗа Российскую Федерацию+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 2.7.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 210/30
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 63/2019
 ze dne 29. března 2019,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2020/817]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1076 ze dne 30. července 2018, kterým se mění nařízení (EU) č. 37/2010 za účelem klasifikace látky isofluran podle maximálního limitu reziduí (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 13 (nařízení Komise (EU) č. 37/2010) kapitoly XIII přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32018 R 1076: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1076 ze dne 30. července 2018 (Úř. věst. L 194, 31.7.2018, s. 41).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) 2018/1076 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. března 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. března 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 194, 31.7.2018, s. 41.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 16.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 332/60
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 110/2010
 ze dne 1. října 2010,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 36/2010 ze dne 12. března 2010 (1).
 (2)
 Do Dohody má být začleněno nařízení Komise (EU) č. 275/2010 ze dne 30. března 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 295/2008, pokud jde o kritéria hodnocení kvality strukturální statistiky podniků (2),
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V příloze XXI Dohody se za bod 1 l (nařízení Komise (ES) č. 251/2009) vkládá nový bod, který zní:
 „1m.
 32010 R 0275: nařízení Komise (EU) č. 275/2010 ze dne 30. března 2010, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 295/2008, pokud jde o kritéria hodnocení kvality strukturální statistiky podniků (Úř. věst. L 86, 1.4.2010, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 275/2010 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí se zveřejňuje v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 1. října 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 143, 10.6.2010, s. 31.
 (2) Úř. věst. L 86, 1.4.2010, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 20.7.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 189/51
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 32/2016
 ze dne 5. února 2016,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP [2017/1315]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/895/EU ze dne 10. prosince 2014, kterým se stanoví formát pro sdělování informací uvedených v čl. 21 odst. 3 směrnice 2012/18/EU Evropského parlamentu a Rady o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/896/EU ze dne 10. prosince 2014, kterým se stanoví formát pro sdělování informací od členských států o provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Příloha XX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XX Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 Znění bodu 23aa (zrušeno) se nahrazuje tímto:
 „32014 D 0896: prováděcí rozhodnutí Komise 2014/896/EU ze dne 10. prosince 2014, kterým se stanoví formát pro sdělování informací od členských států o provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2012/18/EU o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (Úř. věst. L 355, 12.12.2014, s. 55).“
 2.
 Za bod 23c (zrušeno) se doplňuje nový bod, který zní:
 „23d.
 32014 D 0895: prováděcí rozhodnutí Komise 2014/895/EU ze dne 10. prosince 2014, kterým se stanoví formát pro sdělování informací uvedených v čl. 21 odst. 3 směrnice 2012/18/EU Evropského parlamentu a Rady o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (Úř. věst. L 355, 12.12.2014, s. 51).“
 Článek 2
 Znění prováděcích rozhodnutí 2014/895/EU a 2014/896/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. února 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo dnem vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 193/2015 ze dne 10. července 2015 (3), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. února 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 355, 12.12.2014, s. 51.
 (2) Úř. věst. L 355, 12.12.2014, s. 55.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (3) Úř.věst. L 8, 12.1.2017, s. 29.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998D1008(10)
 Úřední věstník L 272 , 08/10/1998 S. 0014 - 0015
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 10/98ze dne 6. března 1998,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 92/97 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Komise 96/65/ES ze dne 11. října 1996, kterou se počtvrté přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 88/379/EHS o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných přípravků a kterou se upravuje směrnice Komise 91/442/EHS o nebezpečných přípravcích, jejichž obaly musí být vybaveny uzávěry odolnými proti otevření dětmi [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 11. V bodě 10 (směrnice Rady 88/379/EHS) kapitoly XV přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 396 L 0065: směrnice Komise 96/65/ES ze dne 11. října 1996 (Úř. věst. L 265, 18.10.1996, s. 15)."2. V bodě 12b (směrnice Komise 91/442/EHS) kapitoly XV přílohy II Dohody se doplňují slova:"ve znění:— 396 L 0065: směrnice Komise 96/65/ES ze dne 11. října 1996 (Úř. věst. L 265, 18.10.1996, s. 15)."Článek 2Znění směrnice 96/65/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. března 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 6. března 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 193, 9.7.1998, s. 48.[2] Úř. věst. L 265, 18.10.1996, s. 15.--------------------------------------------------


text:
 15.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 76/12
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 129/2011
 ze dne 2. prosince 2011,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 115/2011 ze dne 21. října 2011 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 10/2011 ze dne 14. ledna 2011 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (2) by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízením (EU) č. 10/2011 se zrušují směrnice Komise 80/766/EHS (3), 81/432/EHS (4) a 2002/72/ES (5), které jsou začleněny do Dohody, a které by se proto měly v Dohodě zrušit.
 (4)
 Akty uvedené pod nadpisem „AKTY, KTERÉ BEROU SMLUVNÍ STRANY NA VĚDOMÍ“ v kapitole XII přílohy II by měly být z praktických důvodů přečíslovány.
 (5)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody. Toto rozhodnutí by se tudíž nemělo vztahovat na Lichtenštejnsko,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 Znění bodu 25 (směrnice Komise 80/766/EHS), bodu 28 (směrnice Komise 81/432/EHS) a bodu 54zzb (směrnice Komise 2002/72/ES) se zrušují.
 2)
 V bodě 36 (směrnice Rady 85/572/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32011 R 0010: nařízení Komise (EU) č. 10/2011 ze dne 14. ledna 2011 (Úř. věst. L 12, 15.1.2011, s. 1).“
 3)
 Za bod 54 zzzzzm (nařízení Komise (EU) č. 16/2011) se vkládá nový bod, který zní:
 „55.
 32011 R 0010: nařízení Komise (EU) č. 10/2011 ze dne 14. ledna 2011 o materiálech a předmětech z plastů určených pro styk s potravinami (Úř. věst. L 12, 15.1.2011, s. 1).“
 4)
 Pod nadpisem „AKTY, KTERÉ BEROU SMLUVNÍ STRANY NA VĚDOMÍ“ se body 55 (doporučení Komise 78/358/EHS) až 67 (doporučení Komise 2010/161/EU) nově označují jako body 1 až 13.
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 10/2011 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (6).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 2. prosince 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 341, 22.12.2011, s. 78.
 (2) Úř. věst. L 12, 15.1.2011, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 213, 16.8.1980, s. 42.
 (4) Úř. věst. L 167, 24.6.1981, s. 6.
 (5) Úř. věst. L 220, 15.8.2002, s. 18.
 (6) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 21.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/3
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 2/2012
 ze dne 10. února 2012,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha I Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 124/2011 ze dne 2. prosince 2011 (1).
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 648/2011 ze dne 4. července 2011, kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007, pokud jde o dobu použitelnosti přechodných opatření týkajících se podmínek pro výjimky ze zákazu přesunů stanoveného směrnicí Rady 2000/75/ES, které se vztahují na některá zvířata (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutí Komise 2010/256/EU ze dne 30. dubna 2010, kterým se mění rozhodnutí 92/216/EHS, pokud jde o zveřejnění seznamu koordinačních orgánů pro soutěže koňovitých (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Rozhodnutí Komise 2010/433/EU ze dne 5. srpna 2010, kterým se mění rozhodnutí 2004/558/ES o realizaci směrnice Rady 64/432/EHS ohledně dalších záruk pro obchod s hovězím dobytkem v rámci Unie v souvislosti s infekční rinotracheitidou hovězího dobytka (4), by mělo být začleněno do Dohody.
 (5)
 Rozhodnutí Komise 2010/633/EU ze dne 22. října 2010, kterým se mění rozhodnutí Komise 93/152/EHS, kterým se stanoví kritéria pro očkovací látky proti newcastleské chorobě používané v rámci programů rutinního očkování (5), by mělo být začleněno do Dohody.
 (6)
 Rozhodnutí Komise 2011/111/EU ze dne 18. února 2011, kterým se Francii podle směrnice Rady 92/66/EHS povoluje přemístit jednodenní kuřata a dospívající plemennou drůbež mimo ochranné pásmo, které bylo vymezeno z důvodu ohniska newcastleské choroby v departementu Côtes d’Armor (6), by mělo být začleněno do Dohody.
 (7)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2011/378/EU ze dne 27. června 2011, kterým se mění část A přílohy XI směrnice Rady 2003/85/ES, pokud jde o seznam národních laboratoří oprávněných pracovat s živým virem slintavky a kulhavky (7), by mělo být začleněno do Dohody.
 (8)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů vztahujících se na živá zvířata, kromě ryb a živočichů pocházejících z akvakultury. Právní předpisy týkající se těchto záležitostí se nevztahují na Island, jak je uvedeno v odstavci 2 v úvodní části kapitoly I přílohy I Dohody. Toto rozhodnutí by se tudíž nemělo vztahovat na Island.
 (9)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody, právní předpisy vztahující se na veterinární otázky se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž bude na Lichtenštejnsko rozšířena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tedy nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze I Dohody se kapitola I mění takto:
 1.
 V části 2.2 se do bodu 21 (rozhodnutí Komise 92/216/EHS) doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32010 D 0256: rozhodnutí Komise 2010/256/EU ze dne 30. dubna 2010 (Úř. věst. L 112, 5.5.2010, s. 8).“
 2.
 V části 3.1


text:
se do bodu 1a (směrnice Rady 2003/85/ES) doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32011 D 0378: prováděcí rozhodnutí Komise 2011/378/EU ze dne 27. června 2011 (Úř. věst. L 168, 28.6.2011, s. 16).“
 3.
 V části 3.2 se do bodu 40 (nařízení Komise (ES) č. 1266/2007) doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32011 R 0648: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 648/2011 ze dne 4. července 2011 (Úř. věst. L 176, 5.7.2011, s. 18).“
 4.
 Pod nadpisem „AKTY, KTERÉ BEROU STÁTY ESVO A KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO NÁLEŽITĚ V ÚVAHU“ v části 3.2 se za bod 46 (rozhodnutí Komise 2008/838/ES) doplňuje nový bod, který zní:
 „47.
 32011 D 0111: rozhodnutí Komise 2011/111/EU ze dne 18. února 2011, kterým se Francii podle směrnice Rady 92/66/EHS povoluje přemístit jednodenní kuřata a dospívající plemennou drůbež mimo ochranné pásmo, které bylo vymezeno z důvodu ohniska newcastleské choroby v departementu Côtes d’Armor (Úř. věst. L 46, 19.2.2011, s. 44.).
 Tento akt se nevztahuje na Island.“
 5.
 V bodě 18 (rozhodnutí Komise 93/152/EHS) v části 4.2 se doplňují slova:
 „ve znění:
 —
 32010 D 0633: rozhodnutí Komise 2010/633/EU ze dne 22. října 2010 (Úř. věst. L 279, 23.10.2010, s. 33).“
 6.
 Do bodu 80 (rozhodnutí Komise 2004/558/ES) se v části 4.2 doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32010 D 0433: rozhodnutí Komise 2010/433/EU ze dne 5. srpna 2010 (Úř. věst. L 205, 6.8.2010, s. 7).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 648/2011 a rozhodnutí 2010/256/EU, 2010/433/EU, 2010/633/EU, 2011/111/EU a prováděcího rozhodnutí 2011/378/EU v norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. února 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (8).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. února 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 76, 15.3.2012, s. 3.
 (2) Úř. věst. L 176, 5.7.2011, s. 18.
 (3) Úř. věst. L 112, 5.5.2010, s. 8.
 (4) Úř. věst. L 205, 6.8.2010, s. 7.
 (5) Úř. věst. L 279, 23.10.2010, s. 33.
 (6) Úř. věst. L 46, 19.2.2011, s. 44.
 (7) Úř. věst. L 168, 28.6.2011, s. 16.
 (8) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 30.7.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 202/9
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 165/2014
 ze dne 25. září 2014,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2015/1233]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/417/EU ze dne 31. července 2013, kterým se mění příloha III směrnice Rady 2002/99/ES, kterou se stanoví veterinární předpisy pro produkci, zpracování, distribuci a dovoz produktů živočišného původu určených k lidské spotřebě, pokud jde o doplnění ošetření pro vyloučení některých rizik pro zdraví zvířat souvisejících s masem (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 6a (směrnice Rady 2002/99/ES) části 5.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32013 D 0417: prováděcí rozhodnutí Komise 2013/417/EU ze dne 31. července 2013 (Úř. věst. L 206, 2.8.2013, s. 13).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí 2013/417/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 206, 2.8.2013, s. 13.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 23.10.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 280/7
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 79/2008
 ze dne 4. července 2008,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha IX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 66/2008 ze dne 6. června 2008 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha IX Dohody se mění takto:
 1)
 V bodě 7a (směrnice Rady 92/49/EHS), v bodě 11 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES), v bodě 14 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES) a v bodě 31ba (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32007 L 0044: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007 (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1).“
 2)
 V bodě 7b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES) se doplňují tato slova:
 „ ,ve znění:
 —
 32007 L 0044: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007 (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1).“
 3)
 Bod 7a (směrnice Rady 92/49/EHS) se mění takto:
 i)
 Současná úprava a) se označuje jako úprava b).
 ii)
 Před novou úpravu b) se vkládá následující úprava, která zní:
 „a)
 Články 15, 15a, 15b a 15c týkající se obezřetnostního posuzování navrhovaného nabyvatele se nepoužijí, pokud navrhovaný nabyvatel, jak je vymezen ve směrnici, je usazen nebo regulován mimo území smluvních stran.“
 4)
 Bod 7b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/68/ES) se mění takto:
 i)
 Současná úprava se označuje jako úprava b).
 ii)
 Před novou úpravu b) se vkládá následující úprava, která zní:
 „a)
 Články 19, 19a a 20 týkající se obezřetnostního posuzování navrhovaného nabyvatele se nepoužijí, pokud navrhovaný nabyvatel, jak je vymezen ve směrnici, je usazen nebo regulován mimo území smluvních stran.“
 5)
 Bod 11 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/83/ES) se mění takto:
 i)
 Současné úpravy b), c) a d) se označují jako úpravy c), d) a e).
 ii)
 Za úpravu a) se doplňuje nová úprava, která zní:
 „b)
 Články 15, 15a, 15b a 15c týkající se obezřetnostního posuzování navrhovaného nabyvatele se nepoužijí, pokud navrhovaný nabyvatel, jak je vymezen ve směrnici, je usazen nebo regulován mimo území smluvních stran.“
 6)
 Bod 14 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES) se mění takto:
 i)
 Současné úpravy b) a d) se označují jako úpravy d) a e).
 ii)
 Za úpravu b) se vkládá nová úprava, která zní:
 „c)
 Články 19, 19a, 19b, 20 a čl. 21 odst. 3 týkající se obezřetnostního posuzování navrhovaného nabyvatele se nepoužijí, pokud navrhovaný nabyvatel, jak je vymezen ve směrnici, je usazen nebo regulován


text:
mimo území smluvních stran.“
 7)
 Bod 31ba (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES) se mění takto:
 i)
 Současná úprava se označuje jako b).
 ii)
 Před novou úpravu b) se vkládá následující úprava, která zní:
 „a)
 Články 10, 10a a 10b týkající se obezřetnostního posuzování navrhovaného nabyvatele se nepoužijí, pokud navrhovaný nabyvatel, jak je vymezen ve směrnici, je usazen nebo regulován mimo území smluvních stran.“
 Článek 2
 Znění směrnice 2007/44/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 5. července 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3), nebo dnem vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 65/2008 ze dne 6. června 2008, podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 4. července 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 J. K. J. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 257, 25.9.2008, s. 29.
 (2) Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.