text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003A0925(14)
 Úřední věstník L 239 , 25/09/2003 S. 0041 - 0043
 Dohodamezi Evropskou unií a Bulharskou republikou o účasti Bulharské republiky v Policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a HercegoviněEVROPSKÁ UNIEna straně jedné aBULHARSKÁ REPUBLIKAna straně druhé,společně dále jen "zúčastněné strany",PŘIHLÍŽEJÍCE- k přítomnosti Mezinárodní policejní pracovní skupiny Organizace spojených národů (IPTF) v Bosně a Hercegovině od roku 1996 a k nabídce Evropské unie zajistit od 1. ledna 2003 pokračování IPTF v Bosně a Hercegovině,- k přijetí této nabídky Bosnou a Hercegovinou v podobě výměny dopisů ze dne 2. a 4. března 2002, ve kterých se mimo jiné uvádí, že plánovací skupina EUPM bude mít stejné postavení, jaké mají v současné době členové,Pozorovatelské mise Evropské unie (EUMM) v Bosně a Hercegovině,- ke skutečnosti, že Rada Evropské unie přijala dne 11. března 2002 společnou akci 2002/210/SZBP o Policejní misi Evropské unie [1], v níž se uvádí, že evropské členské státy NATO, které nejsou členy Evropské unie, dále státy ucházející se o přistoupení k Evropské unii a rovněž členské státy OBSE, které nejsou členy Evropské unie, jež v současné době poskytují personál pro IPTF, se vyzývají, aby přispěly k činnosti EUPM,- k dohodě uzavřené dne 4. října 2002 mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou o činnosti EUPM v Bosně a Hercegovině [2], včetně ustanovení o postavení personálu EUPM,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1RámecBulharská republika se v souladu s následujícími články připojuje ke společné akci 2002/210/SZBP o Policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a Hercegovině, včetně přílohy uvedené společné akce o mandátu EUPM, přijaté Radou Evropské unie dne 11. března 2002.Článek 2Pracovníci vysílaní do EUPM1. Bulharská republika přispěje k činnosti EUPM vysláním tří policistů. Tito pracovníci by měli být vysláni na dobu nejméně jednoho roku, s přihlédnutím ke skutečnosti, že musí být zajištěno pravidelné střídání vyslaných pracovníků.2. Bulharská republika zajistí, aby její pracovníci vyslaní do EUPM plnili svou misi v souladu se společnou akcí 2002/210/SZBP.3. Bulharská republika uvědomí včas EUPM a generální sekretariát Rady Evropské unie o každé změně svého příspěvku k činnosti EUPM.4. Pracovníci vyslaní do EUPM projdou důkladným zdravotním vyšetřením a budou očkováni a příslušný orgán Bulharské republiky jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti ke službě. Opis tohoto osvědčení budou mít pracovníci vyslaní do EUPM při sobě.5. Bulharská republika nese náklady na vyslání policistů a mezinárodních civilních pracovníků jí vysílaných včetně platů, příspěvků, výdajů na zdravotní péči, pojištění a výloh na cestu do Bosny a Hercegoviny a zpět.Článek 3Postavení pracovníků vysílaných do EUPM1. Na pracovníky vysílané Bulharskou republikou do EUPM se do dne 31. prosince 2002 vztahuje dohoda použitelná pro plánovací skupinu EUPM a od 1. ledna 2003 Dohoda ze dne 4. října 2002 mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou o činnosti EUPM v Bosně a Hercegovině.2. Bulharská republika vyřizuje všechny nároky vzniklé v souvislosti s vysláním, které pracovník EUPM vznese nebo které se jej týkají. Bulharská republika je příslušná k podání žaloby proti vyslanému pracovníku.3. EUPM je neozbrojenou misí a jako taková nemá žádná pravidla pro přijetí do služby.4. Vyslaní policisté vykonávají


text: práci ve svých vnitrostátních policejních stejnokrojích. Barety a odznaky jim poskytne EUPM.Článek 4Linie velení1. Příspěvkem Bulharské republiky k činnosti EUPM není dotčena rozhodovací samostatnost Unie. Pracovníci vyslaní Bulharskou republikou plní své povinnosti a jednají v souladu se zájmy EUPM.2. Všechen personál EUPM zůstává zcela pod velením svých vnitrostátních orgánů.3. Vnitrostátní orgány přenesou operativní velení (OPCOM) na vedoucího mise/policejního komisaře, který vykonává toto velení prostřednictvím hierarchické struktury velení a kontroly.4. Vedoucí mise/policejní komisař vede EUPM a zajišťuje běžné řízení mise.5. Bulharská republika má v souladu s čl. 8 odst. 2 společné akce 2002/210/SZBP stejná práva a povinnosti ve smyslu běžného řízení operací jako členské státy EU, které se účastní operace. Uvedené platí pro běžné operace přímo na místě, i v rámci hlavního velitelství policejní mise.6. Velitel mise/policejní komisař je příslušný pro kázeňský dohled nad personálem mise. V případě potřeby vykoná kázeňská opatření dotyčný vnitrostátní orgán.7. Bulharská republika určí styčnou osobu svého kontingentu, která bude její kontingent v misi zastupovat. Styčné osoby podávají vedoucímu mise/policejnímu komisaři hlášení o vnitrostátních záležitostech a odpovídají za každodenní dodržování kázně kontingentem.8. Rozhodnutí o ukončení operace přijme Evropská unie po konzultaci s Bulharskou republikou, pokud bude tento stát přispívat k činnosti EUPM ke dni ukončení mise.Článek 5Utajované skutečnostiBulharská republika přijme náležitá opatření k zajištění toho, aby její pracovníci vyslaní do EUPM, kteří nakládají s utajovanými skutečnostmi, dodržovali bezpečnostní předpisy Rady Evropské unie obsažené v rozhodnutí Rady 2001/264/ES [3].Článek 6Příspěvky na provozní náklady1. Bulharská republika přispívá na provozní náklady EUPM částkou 25000 EUR ročně. Bulharská republika zváží možnost poskytnutí dalších dobrovolných příspěvků na provozní náklady s přihlédnutím ke svým prostředkům a k úrovni své účasti na činnosti mise.2. Vedoucí mise/policejní komisař a příslušné správní orgány Bulharské republiky uzavřou dohodu o příspěvcích Bulharské republiky na provozní náklady EUPM. Tato dohoda bude obsahovat následující ustanovení týkající sea) dotčené částky včetně případných dalších dobrovolných příspěvků;b) způsobů plateb a správy dotčené částky;c) případných ověřovacích postupů, které se vztahují na kontrolu a audit dotčené částky.3. Bulharská republika úředně oznámí EUPM a generálnímu sekretariátu Rady Evropské unie celkovou výši svého příspěvku na provozní náklady do 15. listopadu 2002 a poté do 1. listopadu každého roku a do 15. prosince každého roku uzavře finanční dohodu.4. Příspěvky Bulharské republiky na provozní náklady EUPM budou do 31. března každého roku uloženy na bankovní účet, o kterém bude tento stát informován.Článek 7Neplnění závazkůJestliže jedna zúčastněná strana neplní své povinnosti stanovené v předchozích článcích, má druhá strana právo vypovědět tuto dohodu s dvouměsíční výpovědní lhůtou.Článek 8Vstup v platnostTato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu. Zůstává v platnosti po dobu, po kterou Bulharská republika přispívá k činnosti EUPM.V Bruselu dne 9. 1. 2003, v anglickém jazyce ve čtyřech vyhotoveních.Za Evropskou unii+++++ TIFF +++++Za Bulharskou republiku+++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. L 70, 13.3.2002, s. 1.[2] Úř. věst. L 293, 29.10.2002, s. 2.[3] Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.--------------------------------------------------

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0111(07)
 Úřední věstník L 007 , 11/01/2001 S. 0015 - 0016
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 92/2000ze dne 27. října 2000,kterým se mění příloha XI (Telekomunikační služby) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 67/2000 ze dne 2. srpna 2000 [1].(2) Doporučení Komise 2000/417/ES ze dne 25. května 2000 o zpřístupnění účastnického vedení: umožňovat na soutěžním základě poskytování plné nabídky služeb elektronických komunikací včetně širokopásmových multimédií a rychlého připojení na internet [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XI Dohody se za bod 26h (doporučení Komise 98/322/ES) vkládá nový bod, který zní:"26i. 32000 X 0417: Doporučení Komise 2000/417/ES ze dne 25. května 2000 o zpřístupnění účastnického vedení: umožňovat na soutěžním základě poskytování plné nabídky služeb elektronických komunikací včetně širokopásmových multimédií a rychlého připojení na internet (Úř. věst. L 156, 29.6.2000, s. 44)."Článek 2Znění doporučení 2000/417/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. října 2000 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 27. října 2000.Za Smíšený výbor EHPpředsedaG. S. Gunnarsson[1] Úř. věst. L 250, 5.10.2000, s. 50.[2] Úř. věst. L 156, 29.6.2000, s. 44.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 23.11.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 308/23
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 120/2016
 ze dne 3. června 2016,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2017/2138]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/364 ze dne 1. července 2015 o klasifikaci reakce stavebních výrobků na oheň podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízením v přenesené pravomoci (EU) 2016/364 se zrušuje rozhodnutí Komise 2000/147/ES (2), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by proto mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (3)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XXI přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 Za bod 1zzi (rozhodnutí Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/1959) se vkládá nový bod, který zní:
 „1zzj.
 32016 R 0364: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/364 ze dne 1. července 2015 o klasifikaci reakce stavebních výrobků na oheň podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (Úř. věst. L 68, 15.3.2016, s. 4).“
 2)
 Znění bodu 1zr (rozhodnutí Komise 2000/147/ES) se zrušuje.
 Článek 2
 Znění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/364 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 4. června 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. června 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 68, 15.3.2016, s. 4.
 (2) Úř. věst. L 50, 23.2.2000, s. 14.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21990A1231(03)
 Úřední věstník L 379 , 31/12/1990 S. 0003 - 0013
 Dohodamezi Evropským hospodářským společenstvím a Republikou Pobřeží slonoviny o rybolovu při pobřeží Pobřeží slonovinyEVROPSKÉ HOSPODÁŘSKÉ SPOLEČENSTVÍ,dále jen "Společenství" aREPUBLIKA POBŘEŽÍ SLONOVINY,dále jen "Pobřeží slonoviny" S OHLEDEM NA duch spolupráce pro rozvoj rybolovu, vyplývající z úmluvy AKT-EHS, a na společné přání dosáhnout užších vztahů mezi Společenstvím a Pobřežím slonoviny;S OHLEDEM NA přání Pobřeží slonoviny podporovat rozumné využívání svých rybolovných zdrojů prostřednictvím prohloubené spolupráce;PŘIPOMÍNAJÍCE, že Společenství a Pobřeží slonoviny jsou signatáři úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, a že podle této úmluvy Pobřeží slonoviny vytvořilo výlučnou hospodářskou oblast, která sahá dvě stě námořních mil od základní linie, od níž se měří jeho teritoriální vody, v nichž vykonává svou svrchovanost nebo soudní pravomoc za účelem využívání, zachování a řízení zdrojů uvedené oblasti v souladu s mezinárodním právem;ROZHODNUTY pěstovat vztahy ohledně námořního rybolovu v duchu vzájemné důvěry a respektování zájmů druhé strany v souladu s úmluvou AKT-EHS;PŘEJÍCE SI stanovit podmínky pro řízení rybolovných činností ve společném zájmu obou stran,SE DOHODLY NA TOMTO:Článek 1Účelem této dohody je stanovit zásady, pravidla a prostředky spolupráce mezi Společenstvím a Pobřežím slonoviny pro rozumné využívání rybolovných zdrojů a definovat veškeré podmínky, jimž se řídí rybolovná činnost plavidel plujících pod vlajkami členských států Společenství (dále jen "plavidla Společenství") ve vodách, nad nimiž má Pobřeží slonoviny svrchovanost nebo soudní pravomoc pro účely rybolovu (dále jen "oblast rybolovu Pobřeží slonoviny").Článek 2Pobřeží slonoviny povolí rybolovnou činnost plavidel Společenství v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny v souladu s touto dohodou a za podmínek stanovených v příloze a protokolu, jež jsou připojeny k této dohodě a tvoří její nedílnou součást.Článek 31. Společenství se zavazuje učinit všechny vhodné kroky k zajištění toho, aby jeho plavidla dodržovala ustanovení této dohody a právní předpisy, jimiž se řídí rybolovné činnosti v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny v souladu s ustanoveními úmluvy OSN o mořském právu a jinými ustanoveními mezinárodního práva.2. Orgány Pobřeží slonoviny oznámí Komisi Evropských společenství veškeré změny uvedených pravidel a předpisů před tím, než se použijí.3. Opatření přijatá orgány Pobřeží slonoviny k regulaci rybolovu v zájmu zachování rybolovných zdrojů musí vycházet z objektivních a vědeckých kritérií a použijí se na plavidla Společenství i na jiná zahraniční plavidla, aniž by byly dotčeny dohody uzavřené mezi rozvojovými zeměmi v rámci jednoho zeměpisného regionu, včetně vzájemných dohod o rybolovu.Článek 41. Rybolovné činnosti plavidel Společenství v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny jsou možné pouze na základě držení licence k rybolovu vydané orgánem Pobřeží slonoviny na žádost Společenství.2. Vydání licence je podmíněno zaplacením poplatku dotyčným majitelem plavidla.3. Postup pro podávání žádostí o licence, výše poplatků a způsob úhrady jsou stanoveny v příloze.Článek 5Velitelé plavidel, která jsou v rámci této dohody oprávněna provozovat rybolov v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny, jsou povinni zasílat výkazy svých úlovků orgánům Pobřeží slonoviny v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze.Článek 61. Smluvní strany budou prosazovat spolupráci při lovu ryb, zejména vědeckou a technickou spolupráci. Budou postupovat v součinnosti s cílem trvale koordinovat a integrovat různé činnosti, které budou pravděpodobně prováděny podle této dohody, aby


text: zvýšily jejich účinek.2. V této souvislosti budou zejména usilovat o podporu a usnadňování výměny informací o rybolovných technikách a zařízení a o metodách pro uchovávání a zpracování produktů rybolovu.3. Kromě toho mohou také vytvářet zvláštní programy a studie, které mohou posílit společné zájmy jejich hospodářských subjektů, mimo jiné:- provádění zvláštních studií,- zvláštní programy zaměřené na zdokonalování prostředků pro hodnocení úrovní populací a na podporu rozvoje výzkumu nových rybolovných technik pro rozumné využívání těchto populací,- zavádění školicích programů v rybolovu pro své státní příslušníky.4. Programy a studie uvedené v tomto článku obdrží od Společenství finanční prostředky na základě žádosti orgánů Pobřeží slonoviny v souladu s ustanoveními článku 8.Článek 7Smluvní strany se zavazují postupovat společně, buď přímo nebo v rámci mezinárodních organizací, aby zajistily řízení a zachování živých zdrojů ve středovýchodním Atlantiku, a aby usnadnily příslušný vědecký výzkum.Článek 8Výměnou za rybolovná práva poskytovaná podle článku 2 poskytne Společenství Pobřeží slonoviny finanční příspěvek v souladu s podmínkami a postupy stanovenými v protokolu připojeném k této dohodě, aniž by bylo dotčeno financování poskytované Pobřeží slonoviny podle úmluvy AKT-EHS.Článek 9Pokud se orgány Pobřeží slonoviny rozhodnou v důsledku změn stavu populací přijmout opatření pro zachování rybolovných zdrojů, která mají výrazný vliv na činnosti plavidel Společenství, strany zahájí vzájemné konzultace s cílem příslušně upravit protokol a přílohu podle nových podmínek pro lov ryb ukládaných těmto plavidlům.Tyto konzultace jsou založeny na zásadě, že každé podstatné snížení rybolovných práv stanovených v uvedeném protokolu musí zahrnovat buď úměrné snížení finančního vyrovnání placeného Společenstvím, nebo zlepšení některých rybolovných práv nabízených Pobřežím slonoviny.Článek 10Zřizuje se smíšený výbor.Výbor se bude scházet na žádost kterékoli smluvní strany střídavě na Pobřeží slonoviny a ve Společenství.Účelem tohoto výboru je zajistit správné používání této dohody, mimo jiné:- umožnit pokračující koordinaci v záležitostech společného zájmu ve vztahu k této dohodě o rybolovu,- přezkoumat za podmínek stanovených v této dohodě jakékoli úpravy rybolovných práv poskytovaných Pobřežím slonoviny a určovat finanční vyrovnání poskytované Společenstvím,- usilovat o smírné řešení všech neshod mezi stranami, které by mohly z této dohody vzniknout.Článek 11Žádné ustanovení této dohody neovlivní v žádném případě stanoviska smluvních stran týkající se mořského práva.Článek 12Tato dohoda se na jedné straně vztahuje na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství, a to za podmínek stanovených v této smlouvě, a na druhé straně na území Republiky Pobřeží slonoviny.Článek 13Tato dohoda se uzavírá na počáteční období tří let, které začíná dnem jejího vstupu v platnost. V případě, že tuto dohodu některá ze smluvních stran nevypoví nejméně šest měsíců před uplynutím tohoto tříletého období, bude mlčky obnovena na dobu dalších tříletých období za předpokladu, že výpověď není podána nejpozději tři měsíce před ukončením každého tříletého období.Pokud kterákoli ze stran dohodu vypoví, dojde mezi oběma stranami k jednání.Článek 14Tato dohoda, vyhotovená ve dvou prvopisech v anglickém, dánském, francouzském, holandském, italském, německém, portugalském, řeckém a španělském znění, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, vstupuje v platnost dnem podepsání.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPODMÍNKY PRO PROVOZOVÁNÍ RYBOLOVU PLAVIDLY SPOLEČENSTVÍ V OBLASTI RYBOLOVU POBŘEŽÍ SLONOVINYA. Žádosti o licenci a náležitosti pro její vydání1. Příslušné orgány Společenství předloží Úřadu státního


text: tajemníka pro rybolov Pobřeží slonoviny prostřednictvím delegace Komise na Pobřeží slonoviny žádost pro každé plavidlo, které si přeje lovit ryby podle této dohody, nejpozději 45 dnů před zahájením požadovaného období platnosti.Žádosti se podávají na formulářích poskytnutých pro tento účel Pobřežím slonoviny; jejich vzor je připojen (dodatek 1).Každá žádost o licenci musí být doprovázena dokladem o zaplacení poplatku na období platnosti licence.Poplatky zahrnují veškeré státní a místní poplatky, s výjimkou přístavních poplatků a poplatků za služby.Před vstupem dohody v platnost oznámí orgány Pobřeží slonoviny mechanismy pro platby poplatků, včetně informací o bankovních účtech.2. Licence se vydávají pro konkrétní plavidlo a nejsou přenosné.Na žádost Komise Evropských společenství však bude v případech vyšší moci licence vystavená pro jedno plavidlo nahrazena novou licencí vydanou pro jiné plavidlo podobných vlastností. Majitel prvního plavidla vrátí zrušenou licenci Úřadu státního tajemníka pro rybolov Pobřeží slonoviny prostřednictvím delegace Komise Evropských společenství na Pobřeží slonoviny.Nová licence musí uvádět:- datum vydání,- skutečnost, že znehodnocuje a nahrazuje licenci předchozího plavidla.V takovém případě se za zbývající období platnosti nebude platit žádný poplatek stanovený v čl. 4 odst. 2 dohody.3. Orgány Pobřeží slonoviny doručí licenci delegaci Komise Evropských společenství na Pobřeží slonoviny do 45 dnů po obdržení žádosti.4. Originál licence musí být stále na palubě plavidla a na žádost příslušných orgánů Pobřeží slonoviny musí být kdykoli předložen.5. Trawlery oprávněné k rybolovu podle článku 2 dohody musí oznámit příslušným orgánům Pobřeží slonoviny jakoukoli změnu vlastností plavidla zapsaných do licence při jejím vydání, a uvedených v dodatku 1.6. Jakékoli zvýšení hrubé registrované prostornosti trawleru vyžaduje novou žádost o licenci.B. Ustanovení ohledně licencí pro plavidla lovící tuňáky a plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazci1. Licence platí po období jednoho roku. Jsou obnovitelné.2. Poplatky jsou stanoveny na 20 ECU za tunu tuňáků ulovených v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny.3. Licence se vydávají po zaplacení paušální částky 1000 ECU za rok za každé plavidlo lovící tuňáky vlečnou sítí a plavidlo lovící na dlouhý vlasec s návazci, což odpovídá poplatkům za úlovek:- 50 tun tuňáka ročně v případě plavidel lovících tuňáky vlečnou sítí,- 10 tun druhů ročně v případě plavidel lovících tuňáky na prut a plavidel lovících na dlouhý vlasec s návazci.4. Závěrečný výkaz poplatků splatných za rybolovné období vypracuje Komise Evropských společenství na konci každého kalendářního roku na základě výkazů úlovků vypracovaných každým majitelem plavidla a potvrzených vědeckými ústavy zodpovědnými za ověřování údajů o úlovcích, jako jsou Office de la recherche scientifique et technique d'outre-mer (Orstom) a Instituto Español de Oceanografía (IEO) na jedné straně a Centre de recherche océanographique de Côte d'Ivoire na druhé straně. Výkazy se zasílají současně rybolovným službám Pobřeží slonoviny a majitelům plavidel. Jakékoli dodatečné dlužné poplatky uhradí majitelé plavidel rybolovným službám Pobřeží slonoviny nejpozději 30 dní poté, co byli informováni o závěrečném výkazu.Pokud však bude částka závěrečného výkazu nižší, než výše zmíněná částka, rozdíl se majiteli nevrací.5. Před vstupem dohody v platnost sdělí orgány Pobřeží slonoviny veškeré informace ohledně bankovního účtu, který je nutno použít pro zaplacení poplatků.C. Ustanovení ohledně licencí pro mrazírenské trawlery:1. V případě mrazírenských trawlerů jsou licence platné tři, šest


text: nebo dvanáct měsíců. Jsou obnovitelné.2. Roční poplatek se stanoví sazbou 130 ECU za GRT pro první dva roky používání protokolu.S ohledem na přidělování rybolovných práv pro mrazírenské trawlery od třetího roku používání protokolu mohou být poplatky přezkoumány smíšeným výborem.Poplatky za licence pro období kratší jednoho roku se platí úměrně k době platnosti.D. Výkaz úlovků1. Plavidla oprávněná k rybolovu v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny podle této dohody jsou povinna zasílat výkazy svých úlovků rybolovným službám a jejich kopie delegaci Komise Evropských společenství na Pobřeží slonoviny takto:a) trawlery oznamují své úlovky na formuláři uvedeném v dodatku 2. Tyto výkazy jsou měsíční a musí být předávány nejméně každé tři měsíce.b) plavidla lovící tuňáky vlečnou sítí, plavidla lovící tuňáky na prut a plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazci povedou rybářský deník pro každé období rybolovu strávené v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny v souladu se vzorem v dodatku 3 v případě plavidel lovících na dlouhý vlasec s návazci a v souladu se vzorem v dodatku 4 v případě plavidel lovících tuňáky vlečnou sítí a plavidel lovících na prut. Tyto formuláře buď vyberou v přístavu příslušné útvary Centre de recherche océanographique de Côte d'Ivoire, nebo musí být zaslány témuž útvaru do 15 dnů po ukončení rybolovné plavby strávené v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny.Formuláře musí být čitelně vyplněny a podepsány velitelem plavidla.2. Pokud nejsou tato ustanovení dodržena, orgány Pobřeží slonoviny si vyhrazují právo pozastavit licenci plavidlu, které je porušilo, dokud tyto náležitosti nesplní. V takovém případě musí být neprodleně informována delegace Komise Evropských společenství na Pobřeží slonoviny.E. Vykládání úlovkůPlavidla lovící tuňáky a plavidla lovící na dlouhý vlasec s návazcem, která vykládají své úlovky v některém z přístavů Pobřeží slonoviny, musí, pokud je to možné, zpřístupnit část svých vedlejších úlovků hospodářským subjektům z Pobřeží slonoviny za ceny na místním trhu.Kromě toho plavidla Společenství lovící tuňáky přispívají k zásobování konzerváren tuňáků na Pobřeží slonoviny za cenu dohodnutou mezi majiteli plavidel Společenství a hospodářskými subjekty Pobřeží slonoviny na základě současných cen na mezinárodních trzích. Platby se provádějí ve směnitelné měně. Plán vylodění musí být vypracován dohodou mezi majiteli plavidel Společenství a hospodářskými subjekty z Pobřeží slonoviny.F. Oblasti rybolovu1. Z důvodu ochrany líhní a místního rybolovu v malém měřítku nesmějí licencovaná plavidla Společenství provádět rybolovnou činnost podle článku 2 dohody v těchto oblastech:- do šesti námořních mil od pobřeží v případě plavidel lovících na dlouhý vlasec s návazci, plavidel lovících na prut a mrazírenských trawlerů,- do 200 m hloubkové vrstevnice v případě mrazírenských plavidel lovících tuňáky vlečnou sítí.2. S ohledem na přidělování rybolovných práv pro mrazírenské trawlery od třetího roku používání protokolu mohou být oblasti rybolovu přezkoumány smíšeným výborem.3. Plavidla lovící tuňáky na prut lovící na živou návnadu však ve výše uvedené zakázané oblasti smějí lovit s cílem získat návnadu přísně v mezích svých vlastních potřeb.G. Vstup do oblasti a její opuštění1. Veškerá plavidla Společenství provádějící rybolov v rámci této dohody v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny sdělí rádiové stanici uvedené v licenci datum, čas a svou polohu při vstupu do oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny a při jejím opuštění.2. V případech,


text: kdy rádiové spojení nelze použít, mohou plavidla použít jiné prostředky, jako telex nebo telegram.3. Plavidlo přistižené při rybolovu, aniž by předem informovalo orgány Pobřeží slonoviny, se považuje za plavidlo bez licence.H. Povolená velikost okNejmenší povolené velikosti ok sítě (u zcela nataženého oka) jsou tyto:a) 40 mm pro trawlery lovících hlubokomořské měkkýše a mrazírenské trawlery lovící hlavonožce,b) 60 mm pro mrazírenské trawlery lovící ryby,c) v případě tuňáků se použijí mezinárodní normy doporučené ICCAT.I. Najímání námořníkůMajitelé plavidel, kterým byla poskytnuta licence podle této dohody, přispějí k praktické odborné přípravě státních příslušníků Pobřeží slonoviny za těchto podmínek a omezení:1. Každý majitel trawleru se zavazuje zaměstnat:- jednoho námořníka na plavidlech s prostorností nižší než 250 GRT,- dva námořníky na plavidlech s prostorností vyšší než 250 GRT.Majitelé plavidel lovících tuňáky a plavidel lovících na dlouhý vlasec s návazci zodpovídají za zaměstnání státních příslušníků Pobřeží slonoviny za těchto podmínek a omezení:- flotila plavidel lovících tuňáky vlečnou sítí najme 30 námořníků z Pobřeží slonoviny,- flotila plavidel lovících tuňáky na prut během období lovu tuňáků v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny najme osm námořníků z Pobřeží slonoviny, přičemž každý z nich je přidělen na jiné plavidlo,- flotila plavidel lovících na dlouhý vlasec s návazci během období lovu tuňáků v oblasti rybolovu Pobřeží slonoviny najme 15 námořníků z Pobřeží slonoviny, přičemž každý z nich je přidělen na jiné plavidlo.2. Mzdy těchto námořníků se stanoví před vydáním licencí, po vzájemné dohodě mezi majiteli plavidel nebo jejich zástupci a orgány Pobřeží slonoviny; tyto mzdy hradí majitelé plavidel a musí zahrnovat příspěvky na sociální zabezpečení, které námořníkovi náleží (včetně životního pojištění a úrazového a nemocenského pojištění).3. Pokud námořníci nebudou najati, majitelé plavidel lovících tuňáky, plavidel lovících tuňáky na prut a plavidel lovících na dlouhý vlasec s návazci jsou povinni zaplatit paušální částku odpovídající jejich mzdě.Tato částka se použije na školení námořníků z Pobřeží slonoviny a musí být zaplacena na účet určený orgány Pobřeží slonoviny.J. Přijímání vědeckých pozorovatelů na palubuKaždé plavidlo může být požádáno, aby přijalo na palubu vědeckého pozorovatele jmenovaného příslušnými orgány Pobřeží slonoviny.Na palubě jsou pozorovateli zajištěny stejné podmínky, jaké mají důstojníci plavidla. Totéž platí, pokud to je možné, pro ubytování poskytnuté pozorovateli. Podobně mu musí být poskytnuty v rámci možností veškeré prostředky potřebné pro výkon jeho povinností. Práce pozorovatele a podmínky jeho nalodění nesmí přerušit rybolovnou činnost nebo jí bránit.Mzdu a sociální zabezpečení pozorovatele hradí příslušné orgány Pobřeží slonoviny.K. Kontrola a sledováníNa žádost orgánů Pobřeží slonoviny musí plavidla Společenství provozující rybolov podle této dohody přijmout na palubu úředníky Pobřeží slonoviny odpovědné za kontrolu a sledování rybolovných činností a usnadnit jim výkon jejich povinností.L. Zabavení nebo zadržení plavidelZabavení nebo zadržení plavidla plujícího pod vlajkou členského státu Společenství na základě použitelných právních předpisů Pobřeží slonoviny musí být oznámeno delegaci Komise Evropských společenství na Pobřeží slonoviny do 72 hodin a současně i konzulárnímu úředníkovi členského státu, pod jehož vlajkou plavidlo pluje.Okolnosti a důvody, jež vedly k zabavení nebo zadržení, musí být sděleny delegaci Komise Evropských společenství na Pobřeží slonoviny.Dodatek IMINISTERSTVO ŽIVOČIŠNÉ VÝROBY BP V 84 Abidjan(Republika Pobřeží slonoviny) | REPUBLIKA POBŘEŽÍ SLONOVINY JEDNOTA-KÁZEŇ-PRÁCE |ŽÁDOST


text: O LICENCI K RYBOLOVUODDÍL A1. Jméno majitele plavidla: ...2. Státní příslušnost majitele plavidla: ...3. Obchodní adresa majitele plavidla: ...ODDÍL B(Vyplňte pro každé plavidlo)1. Platnost pro (období): ...2. Název plavidla: ...3. Rok výroby: ...4. Původní státní příslušnost: ...5. Současná státní příslušnost: ...6. Datum nabytí současné státní příslušnosti: ...7. Rok nabytí: ...8. Přístav registrace a číslo registrace: ...9. Operuje v oblastech: ...10. Druh rybolovu: ...11. Hrubá registrovaná prostornost (GRT): ...12. Čistá registrovaná prostornost (NRT): ...13. Rádiový volací znak: ...14. Celková délka (v metrech): ...15. Příď (v metrech): ...16. Ponor (v metrech): ...17. Materiál trupu: ...18. Jmenovitý výkon motoru: ...19. Rychlost (v uzlech): ...20. Kabiny: ...21. Objem nádrží (v krychlových metrech): ...22. Objem zásobníků na ryby (v krychlových metrech): ...23. Chladící/mrazící výkon (tun/hod) a použitý systém: ...24. Barva trupu: ...25. Barva nástavby: ...26. Počet námořníků na palubě: ...27. Komunikační zařízení na palubě:+++++ TIFF +++++28. Navigační a detekční zařízení:+++++ TIFF +++++29. Další používané čluny (pro každé plavidlo):29.1 Hrubá prostornost: ...29.2 Celková délka (v metrech): ...29.3 Příď (v metrech): ...29.4 Ponor (v metrech): ...29.5 Materiál trupu: ...29.6 Jmenovitý výkon motoru: ...29.7 Rychlost (v uzlech): ...30. Pomocná zařízení pro detekci ryb (jiná než ponořená), i když nejsou instalována na palubě): ...31. Přístav registrace: ...32. Jméno velitele: ...33. Adresa: ...34. Státní příslušnost velitele: ...Přiložte laskavě:- tři barevné snímky plavidla (pohled z boku), dalších člunů používaných pro rybolov a zařízení používaného pro detekci ryb,- vyobrazení a podrobný popis rybolovného používaného pro lov ryb,- dokument dokládající, že zástupce majitele plavidla je zmocněn podepsat tuto žádost.... Datum žádosti | ... Jméno a podpis zástupce majitele plavidla |Dodatek 2MRAZÍRENSKÉ TRAWLERY(DRUHY ŽIJÍCÍ PŘI DNĚ)+++++ TIFF +++++Dodatek 3+++++ TIFF +++++Dodatek 4PLAVIDLA LOVÍCÍ TUŇÁKY – PLAVIDLA LOVÍCÍ NA VLEČNOU SÍŤ – PLAVIDLA LOVÍCÍ NA PRUT+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999D0181
 Úřední věstník L 074 , 15/03/2001 S. 0009 - 0009
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 181/1999ze dne 17. prosince 1999,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 150/1999 ze dne 5. listopadu 1999 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 1069/1999 ze dne 25. května 1999, kterým se nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 přizpůsobuje vědeckému a technickému pokroku [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 66a (nařízení Rady (EHS) č. 3922/91) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 399 R 1069: nařízení Komise (ES) č. 1069/1999 ze dne 25. května 1999 (Úř. věst. L 130, 26.5.1999, s. 16)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 1069/1999 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 18. prosince 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 17. prosince 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 15, 18.1.2001, s. 49.[2] Úř. věst. L 130, 26.5.1999, s. 163.--------------------------------------------------


text:
 30.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 85/58
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 231/2015
 ze dne 25. září 2015,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP [2017/538]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/459 ze dne 19. března 2015, kterým se upřesňují technické ukazatele modulu ad hoc pro rok 2016 o mladých lidech na trhu práce podle nařízení Rady (ES) č. 577/98 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XXI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 18at (nařízení Komise (EU) č. 318/2013) přílohy XXI Dohody o EHP se vkládá nový bod, který zní:
 „18au
 32015 R 0459: prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/459 ze dne 19. března 2015, kterým se upřesňují technické ukazatele modulu ad hoc pro rok 2016 o mladých lidech na trhu práce podle nařízení Rady (ES) č. 577/98 (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 6).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) 2015/459 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Ingrid SCHULERUD
 (1) Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 6.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 14.3.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 72/113
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis č. 110 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu
 I.
 zvláštních součástí motorových vozidel, která ve svém pohonném systému používají stlačený zemní plyn (CNG)
 II.
 vozidel s ohledem na zástavbu zvláštních součástí schváleného typu pro použití stlačeného zemního plynu (CNG) k jejich pohonu
 Dodatek 109: Předpis č. 110
 doplňku 6 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 18. června 2007
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice a klasifikace součástí
 ČÁST I
 3.
 Žádost o schválení typu
 4.
 Značení
 5.
 Schválení typu
 6.
 Specifikace součástí pro CNG
 7.
 Změny typu součásti pro CNG a rozšíření schválení typu
 8.
 (nepřiděleno)
 9.
 Shodnost výroby
 10.
 Postihy za neshodnou výrobu
 11.
 (nepřiděleno)
 12.
 Ukončení výroby
 13.
 názvy a adresy správních útvarů
 ČÁST II
 14.
 Definice
 15.
 Žádost o schválení typu
 16.
 Schválení typu
 17.
 Požadavky na zástavbu zvláštních součástí pro použití stlačeného zemního plynu v pohonném systému vozidla
 18.
 Shodnost výroby
 19.
 Postihy za neshodnou výrobu
 20.
 Změna a rozšíření schválení typu vozidla
 21.
 Ukončení výroby
 22.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za zkoušky pro schválení typu, názvy a adresy správních útvarů
 PŘÍLOHY
 Příloha 1A –
 Základní charakteristiky součásti pro CNG
 Příloha 1B –
 Základní charakteristiky vozidla, motoru a systému souvisejícího s CNG
 Příloha 2A –
 Provedení značky schválení typu součásti pro CNG
 Příloha 2B –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odebrání schválení typu nebo o ukončení výroby typu součásti pro CNG podle předpisu č. 110
 Dodatek –
 Doplňující informace o schválení typu součásti pro CNG podle předpisu č. 110
 Příloha 2C –
 Provedení značek schválení typu
 Příloha 2D –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odebrání schválení typu nebo o ukončení výroby typu vozidla z hlediska zástavby systému CNG podle předpisu č. 110
 Příloha 3 –
 Tlakové láhve na plyn – vysokotlaká láhev pro skladování zemního plynu ve vozidle pro použití jako paliva pro automobily
 Dodatek A –
 Zkušební metody
 Dodatek B –
 (nepřiděleno)
 Dodatek C –
 (nepřiděleno)
 Dodatek D –
 Formuláře protokolů
 Dodatek E –
 Ověření poměrů napětí pomocí tenzometrů
 Dodatek F –
 Metody zkoušení vlastností v lomu
 Dodatek G –
 Pokyny výrobce nádrže pro manipulaci s tlakovými láhvemi, jejich používání a kontrolu
 Dodatek H –
 Zkouška odolnosti proti vlivům prostředí
 Příloha 4A –
 Ustanovení pro schvalování typu automatického ventilu, zpětného ventilu, přetlakového ventilu, přetlakového zařízení a přepadového ventilu
 Příloha 4B –
 Ustanovení pro schvalování typu ohebných palivových vedení nebo hadic
 Příloha 4C –
 Ustanovení pro schvalování typu filtru CNG
 Příloha 4D –
 Ustanovení pro schvalování typu regulátoru tlaku
 Příloha 4E –
 Ustanovení pro schvalování typu snímačů tlaku a teploty
 Příloha 4F –
 Ustanovení pro schvalování typu plnicí jednotky
 Příloha 4G –
 Ustanovení pro schvalování typu nastavovače průtoku plynu a směšovače plyn/vzduch


text:
nebo vstřikovače
 Příloha 4H –
 Ustanovení pro schvalování typu elektronické řídicí jednotky
 Příloha 5 –
 Postupy zkoušek
 Příloha 5A –
 Přetlaková zkouška (zkouška pevnosti)
 Příloha 5B –
 Zkouška vnější těsnosti
 Příloha 5C –
 Zkouška vnitřní těsnosti
 Příloha 5D –
 Zkouška slučitelnosti s CNG
 Příloha 5E –
 Zkouška odolnosti proti korozi
 Příloha 5F –
 Odolnost proti suchému teplu
 Příloha 5G –
 Stárnutí v ozonovém prostředí
 Příloha 5H –
 Zkouška teplotním cyklem
 Příloha 5I –
 Zkouška tlakovým cyklem určená pouze pro tlakové láhve (viz příloha 3)
 Příloha 5J –
 (nepřiděleno)
 Příloha 5K –
 (nepřiděleno)
 Příloha 5L –
 Zkouška životnosti (nepřetržitý provoz)
 Příloha 5M –
 Zkouška na roztržení/destruktivní zkouška určená pouze pro tlakové láhve (viz příloha 3)
 Příloha 5N –
 Zkouška odolnosti proti otřesům
 Příloha 5O –
 Provozní teploty
 Příloha 6 –
 Ustanovení pro identifikační označení „CNG“ pro vozidla veřejných služeb
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 Část I.
 :
 zvláštní součásti motorových vozidel kategorií M a N (1), která ve svém pohonném systému používají stlačený zemní plyn (CNG);
 Část II.
 :
 Vozidla kategorií M a N (1) s ohledem na zástavbu zvláštních součástí schváleného typu pro použití stlačeného zemního plynu (CNG) k jejich pohonu.
 2. DEFINICE A KLASIFIKACE SOUČÁSTÍ
 Součásti pro použití CNG ve vozidlech se dělí do tříd s ohledem na pracovní tlak a funkci, a to podle obr. 1–1.
 Třída 0
 Vysokotlaké části, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 3 MPa, a to až do 26 MPa.
 Třída 1
 Středotlaké části, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 450 kPa, a to až do 3 000 kPa (3 MPa).
 Třída 2
 Nízkotlaké části, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 20 kPa, a to až do 450 kPa.
 Třída 3
 Středotlaké části, jako jsou pojistné ventily, nebo části chráněné pojistným ventilem, včetně potrubí a fitinků, ve kterých je CNG pod tlakem vyšším než 450 kPa, a to až do 3 000 kPa (3 MPa).
 Třída 4
 Části v kontaktu s plynem vystavené tlaku nižšímu než 20 kPa.
 Součást se může skládat z několika částí, přičemž každá část je zařazena do své vlastní třídy, pokud jde o maximální pracovní tlak a funkci.
 „Tlakem“ se rozumí relativní tlak vzhledem k atmosférickému tlaku, není-li uvedeno jinak.
 2.1.1. „Servisním tlakem“ se rozumí ustálený tlak při rovnoměrné teplotě plynu 15 C.
 2.1.2. „Zkušebním tlakem“ se rozumí tlak, kterému je součást vystavena při schvalovacích zkouškách.
 2.1.3. „Pracovním tlakem“ se rozumí maximální tlak, na který je součást navržena a který je základem pro určování pevnosti dotyčné součásti.
 2.1.4. „Provozní teplotou“ se rozumí maximální hodnoty teplotních rozsahů, které jsou uvedeny v příloze 5O, při nichž je zajištěno bezpečné a správné fungování zvláštní součásti a pro které byla součást navržena a schválena.
 „Zvláštní součástí“ se rozumí:
 a)
 nádrž (nebo tlaková láhev);
 b)
 příslušenství namontované na tlakové láhvi;
 c)
 regulátor tlaku;
 d)
 automatický ventil;
 e)
 ruční ventil,
 f)
 ústrojí přívodu plynu;
 g)
 nastavovač průtoku plynu;
 h)
 ohebné palivové vedení;
 i)
 pevné palivové


text:
vedení;
 j)
 plnicí jednotka nebo hrdlo;
 k)
 zpětný ventil nebo jednosměrný ventil;
 l)
 přetlakový ventil (odpouštěcí ventil);
 m)
 přetlakové zařízení (spouštěné teplotou);
 n)
 filtr;
 o)
 snímač/ukazatel tlaku nebo teploty;
 p)
 přepadový ventil;
 q)
 servisní ventil;
 r)
 elektronická řídicí jednotka;
 s)
 plynotěsná skříň;
 t)
 fitink;
 u)
 odvětrávací hadice.
 Mnoho z výše uvedených součástí lze kombinovat nebo vzájemně smontovat jako „multifunkční součást“.
 Fig. 1–1
 Flow scheme for CNG components classification
 Obr. 1–2
 Zkoušky, které se použijí pro jednotlivé třídy součástí (mimo tlakové láhve)
 Zkouška provozních vlastností
 Přetlak. zkouška pevnosti
 Zkouška těsnosti (vnější)
 Zkouška těsnosti (vnitřní)
 Zkouška trvanlivosti v nepřetrž. provozu
 Odolnost proti korozi
 Stárnutí v ozon. prostředí
 Slučitelnost s CNG
 Odolnost proti otřesům
 Odolnost proti suchému teplu
 Příloha 5A
 Příloha 5B
 Příloha 5C
 Příloha 5L
 Příloha 5E
 Příloha 5G
 Příloha 5D
 Příloha 5N
 Příloha 5F
 Třída 0
 X
 X
 A
 A
 X
 X
 X
 X
 X
 Třída 1
 X
 X
 A
 A
 X
 X
 X
 X
 X
 Třída 2
 X
 X
 A
 A
 X
 A
 X
 X
 A
 Třída 3
 X
 X
 A
 A
 X
 X
 X
 X
 X
 Třída 4
 O
 O
 O
 O
 X
 A
 X
 O
 A
 X
 =
 použije se
 O
 =
 nepoužije se
 A
 =
 případně se použije
 „Nádrží“ (nebo tlakovou lahví) se rozumí jakákoli nádoba použitá pro skladování stlačeného zemního plynu;
 2.3.1. Nádrž může být v provedení:
 CNG-1
 :
 celokovová;
 CNG-2
 :
 kovová vložka vyztužená spojitým vláknem impregnovaným pryskyřicí (obručovitě ovinutá);
 CNG-3
 :
 kovová vložka vyztužená spojitým vláknem impregnovaným pryskyřicí (plně ovinutá);
 CNG-4
 :
 spojité vlákno impregnované pryskyřicí s nekovovou vložkou (plně kompozitní).
 2.4. „Typem nádrže“ se rozumí nádrže, které se neliší z hlediska rozměrových a materiálových charakteristik, jak jsou popsány v příloze 3.
 „Příslušenstvím namontovaným na nádrži“ se rozumí zejména následující součásti, a to buď samostatné, nebo kombinované, pokud jsou připevněny k nádrži:
 2.5.1. ruční ventil;
 2.5.2. snímač/ukazatel tlaku;
 2.5.3. přetlakový ventil (odpouštěcí ventil);
 2.5.4. přetlakové zařízení (spouštěné teplotou);
 2.5.5. automatický ventil tlakové láhve;
 2.5.6. přepadový ventil;
 2.5.7. plynotěsná skříň.
 2.6. „Ventilem“ se rozumí zařízení, kterým lze řídit průtok média.
 2.7. „Automatickým ventilem“ se rozumí ventil, který není ovládán ručně.
 2.8. „Automatickým ventilem tlakové láhve“ se rozumí automatický ventil napevno připevněný k tlakové láhvi, který řídí průtok plynu do palivového systému. Automatický ventil tlakové láhve se též nazývá dálkově ovládaný servisní ventil.
 2.9. „Zpětným ventilem“ se rozumí automatický ventil, který plynu umožňuje průtok pouze jedním směrem.
 2.10. „Přepadovým ventilem“ (zařízením omezujícím nadměrný průtok) se rozumí zařízení, které automaticky uzavírá nebo omezuje průtok plynu, když průtok přesáhne stanovenou konstrukční hodnotu.
 2.11. „Ručním ventilem“ se rozumí ručně ovládaný ventil napevno připevněný k tlakové láhvi.
 2.12. „Přetlakovým ventilem (odpouštěcím ventilem)“ se rozumí zařízení, které zabraňuje překročení předem nastaveného protitlaku.
 2.13. „Servisním ventilem“ se rozumí uzavírací ventil, který je uzavřen pouze během provádění údržby vozidla.
 2.14. „Filtrem“ se rozumí ochranná síťka, která odstraňuje cizorodé nečistoty z proudu plynu.
 2.15. „Fitinkem“ se rozumí spojovací materiál použitý v systému potrubí nebo hadic.
 Palivová vedení
 2.16.1. „Ohebným palivovým vedením“ se rozumí pružné potrubí nebo hadice, kterými proudí zemní plyn.
 2.16.2. „Pevným palivovým


text:
vedením“ se rozumí potrubí, které za běžného provozu není určeno k ohybu a kterým proudí zemní plyn.
 „Ústrojím přívodu plynu“ se rozumí zařízení pro přívod plynného paliva do sacího potrubí motoru (karburátor nebo vstřikovač).
 2.17.1. „Směšovačem plyn/vzduch“ se rozumí zařízení pro směšování plynného paliva a nasávaného vzduchu pro motor.
 2.17.2. „Vstřikovačem plynu“ se rozumí zařízení pro přívod plynného paliva do motoru nebo přidruženého sacího systému.
 2.18. „Nastavovačem průtoku plynu“ se rozumí zařízení omezující průtok plynu, které je namontováno ve směru toku plynu za regulátorem tlaku a které řídí průtok plynu do motoru.
 2.19. „Plynotěsnou skříní“ se rozumí zařízení, které odvětrává unikající plyn mimo vozidlo, včetně hadice pro odvětrávání plynu.
 2.20. „Ukazatelem tlaku“ se rozumí tlakové zařízení, které indikuje tlak plynu.
 2.21. „Regulátorem tlaku“ se rozumí zařízení, které se používá k řízení tlaku plynného paliva přiváděného do motoru.
 2.22. „Přetlakovým zařízením (spouštěným teplotou)“ se rozumí zařízení na jedno použití, které se spouští nadměrnou teplotou a/nebo tlakem a které odvádí plyn, aby se zabránilo roztržení tlakové láhve.
 2.23. „Plnicí jednotkou nebo hrdlem“ se rozumí zařízení, které je namontováno vně nebo uvnitř vozidla (motorový prostor) a které se používá k plnění nádrže na čerpací stanici.
 2.24. „Elektronickou řídicí jednotkou (pro CNG)“ se rozumí zařízení, které řídí spotřebu plynu motorem a jiné parametry motoru, a rovněž samočinně uzavírá automatický ventil, pokud je to z důvodů bezpečnosti nutné.
 2.25. „Typem součástí“ uvedených v předchozích bodech 2.6. až 2.23. se rozumí součásti, které se neliší v základních ohledech, jako jsou materiály, pracovní tlak a provozní teploty.
 2.26. „Typem elektronické řídicí jednotky“ uvedené v bodě 2.24. se rozumí součásti, které se neliší v základních ohledech, jako jsou základní principy softwaru, s výjimkou drobných změn.
 ČÁST I
 CHVALOVÁNÍ TYPU ZVLÁŠTNÍCH SOUČÁSTÍ MOTOROVÝCH VOZIDEL, KTERÁ VE SVÉM POHONNÉM SYSTÉMU POUŽÍVAJÍ STLAČENÝ ZEMNÍ PLYN (CNG)
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU
 3.1. Žádost o schválení zvláštních součástí nebo multifunkční součásti podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho pověřený zástupce.
 Žádost musí být doprovázena níže uvedenými doklady v trojím vyhotovení a těmito údaji:
 3.2.1. popis vozidla zahrnující všechny příslušné údaje uvedené v příloze 1A tohoto předpisu;
 3.2.2. podrobný popis typu zvláštní součásti;
 3.2.3. dostatečně podrobný výkres zvláštní součásti ve vhodném měřítku;
 3.2.4. ověření shody se specifikacemi předepsanými v bodě 6 tohoto předpisu.
 Na žádost technické zkušebny zodpovědné za provádění zkoušek pro schválení typu se poskytnou vzorky zvláštní součásti. Na vyžádání se poskytnou dodatečné vzorky (maximálně 3).
 3.3.1. Během předsériové výroby nádrží se [n] (2) nádrží z každých 50 kusů (kvalifikační množství) podrobí nedestruktivním zkouškám dle přílohy 3.
 4. ZNAČENÍ
 4.1. Vzorek zvláštní součásti předložený ke schválení musí být označen obchodním názvem nebo značkou výrobce a typem, včetně označení provozních teplot (podle potřeby „M“ nebo „C“ pro mírné nebo nízké teploty); a v případě ohebných hadic také měsícem a rokem výroby; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 4.2. Na všech součástech musí být dostatek místa pro umístění značky schválení typu; toto umístění musí být vyznačeno na výkresech uvedených v bodě 3.2.3. výše.
 4.3. Každá nádrž musí také nést typový štítek


text:
s jasně čitelnými a nesmazatelně provedenými následujícími údaji:
 a)
 výrobní číslo;
 b)
 objem v litrech;
 c)
 označení „CNG“;
 d)
 provozní tlak/zkušební tlak [MPa];
 e)
 hmotnost (kg);
 f)
 rok a měsíc schválení typu (např. 96/01);
 g)
 značka schválení typu podle bodu 5.4.
 5. SCHVÁLENÍ TYPU
 5.1. Pokud vzorky součásti předložené ke schválení splňují požadavky bodů 6.1. až 6.11. tohoto předpisu, bude schválení typu součásti uděleno.
 5.2. Každému schválenému typu součásti nebo multifunkční součásti se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice (v současnosti 00 pro předpis v jeho původním znění) označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny provedené v předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit totožný alfanumerický kód jinému typu součásti.
 5.3. Oznámení o vydání, odmítnutí nebo rozšíření schválení typu součásti pro CNG podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který musí odpovídat vzoru v příloze 2B tohoto předpisu.
 Na všechny součásti odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu se – kromě značky předepsané v bodech 4.1. a 4.3. – viditelně a na místě uvedeném v bodě 4.2. výše umístí mezinárodní značka schválení typu, jež má tyto části:
 5.4.1. kružnice, v níž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (3)
 5.4.2. číslo tohoto předpisu, po němž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, to vše vpravo od kružnice stanovené v bodě 5.4.1. Číslo schválení se skládá z čísla schválení typu součásti, které je uvedeno na osvědčení vyhotoveném pro daný typ (viz bod 5.2. a přílohu 2B), před kterým jsou uvedeny dvě číslice označující pořadí nejnovější série změn tohoto předpisu.
 5.5. Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 5.6. Příloha 2A tohoto předpisu uvádí příklady provedení výše uvedené značky schválení typu.
 6. SPECIFIKACE SOUČÁSTÍ PRO CNG
 6.1. Obecná ustanovení
 6.1.1. Zvláštní součásti vozidel, která ve svém pohonném systému používají CNG, musí fungovat správně a bezpečně, jak stanoví tento předpis.
 Materiály součástí, které jsou v kontaktu s CNG, musí být s CNG slučitelné (viz příloha 5D).
 Části dané součásti, jejichž správná a bezpečná funkce může být ovlivněna CNG, vysokým tlakem nebo otřesy, musí být podrobeny příslušným zkušebním postupům popsaným v přílohách tohoto předpisu. Zejména musí být splněna ustanovení bodů 6.2. až 6.11.
 Zvláštní součásti vozidel používajících ve svém pohonném systému CNG musí být v souladu s příslušnými požadavky na elektromagnetickou kompatibilitu (EMC) podle předpisu č. 10, série změn 02, nebo předpisu rovnocenného.
 6.2. Ustanovení pro nádrže
 6.2.1. Nádrže na CNG musí být typu schváleného podle ustanovení přílohy 3 tohoto předpisu.
 6.3. Ustanovení pro součásti namontované na nádrži
 Nádrž musí být vybavena alespoň následujícími součástmi, které mohou být buď samostatné, nebo kombinované:
 6.3.1.1. ruční ventil,
 6.3.1.2. automatický ventil tlakové láhve,
 6.3.1.3. přetlakové zařízení,
 6.3.1.4. zařízení omezující nadměrný průtok.
 6.3.2. Nádrž může být v případě potřeby vybavena plynotěsnou skříní.
 6.3.3. Součásti uvedené v bodech 6.3.1. až 6.3.2. musí být typu schváleného podle ustanovení přílohy 4 tohoto předpisu.
 6.4.–6.11. Ustanovení pro jiné součásti
 Uvedené součásti musí být typu schváleného podle ustanovení příloh, jež uvádí tato tabulka:
 Bod
 Součást
 Příloha


text:
6.4.
 Automatický ventil
 Zpětný ventil (nebo jednosměrný ventil)
 Přetlakový ventil
 Přetlakové zařízení
 Přepadový ventil
 4A
 6.5.
 Ohebné palivové vedení/hadice
 4B
 6.6.
 Filtr CNG
 4C
 6.7.
 Regulátor tlaku
 4D
 6.8.
 Snímače tlaku a teploty
 4E
 6.9.
 Plnicí jednotka nebo hrdlo
 4F
 6.10.
 Nastavovač průtoku plynu a směšovač plyn/vzduch nebo vstřikovač
 4G
 6.11.
 Elektronická řídicí jednotka
 4H
 7. ZMĚNY TYPU SOUČÁSTI PRO CNG A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU
 Každá změna typu součásti pro CNG se oznamuje správnímu útvaru, který schválení typu udělil. Příslušný útvar potom může buď:
 7.1.1. být toho názoru, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek, a že je dotyčná součást nadále v souladu s požadavky; nebo
 7.1.2. rozhodnout, zda musí příslušný orgán provést částečné nebo úplné opakování zkoušek.
 7.2. Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením příslušných změn se sdělí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem stanoveným výše v bodě 5.3.
 7.3. Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření.
 8. (nepřiděleno)
 9. SHODNOST VÝROBY
 Shodnost výrobních postupů musí být v souladu s postupy uvedenými v příloze 2 dohody (dokument E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž platí následující požadavky:
 9.1. Každá nádrž se zkouší při minimálním tlaku ve výši 1,5 násobku pracovního tlaku v souladu s pravidly v příloze 3 tohoto předpisu.
 9.2. Zkoušky na roztržení hydraulickým tlakem podle bodu 3.2. přílohy 3 se provádí pro každou výrobní sérii sestávající z maximálně 200 nádrží vyrobených ze stejné dávky surovin.
 9.3. Každá sestava ohebného palivového vedení, která se použije pro vysoký či střední tlak (třída 0, 1) podle klasifikace popsané v bodě 2 tohoto předpisu, se zkouší při dvojnásobku pracovního tlaku.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOU VÝROBU
 10.1. Schválení udělené pro určitý typ součásti podle tohoto předpisu může být odebráno, pokud nejsou splněny požadavky stanovené výše v bodě 9.
 10.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které předtím vydala, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to s použitím formuláře, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2B tohoto předpisu.
 11. (nepřiděleno)
 12. UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení definitivně ukončí výrobu typu součásti, který byl schválen podle tohoto předpisu, je povinen informovat o tom orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení uvedený orgán informuje ostatní strany dohody, které používají tento předpis, a to sdělením na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2B tohoto předpisu.
 13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK PRO SCHVÁLENÍ TYPU, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ÚTVARŮ
 Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace Spojených národů názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění zkoušek pro schválení typu, jakož i správních útvarů, které schválení udělují a kterým mají být zasílány formuláře osvědčující vydání, rozšíření, odmítnutí nebo odebrání schválení typu vydané v jiných zemích.
 ČÁST II
 SCHVALOVÁNÍ VOZIDEL PRO POUŽITÍ STLAČENÉHO ZEMNÍHO PLYNU (CNG) S OHLEDEM NA ZÁSTAVBU ZVLÁŠTNÍCH SOUČÁSTÍ SCHVÁLENÉHO TYPU V JEJICH POHONNÉM SYSTÉMU
 14. DEFINICE
 Pro účely části II tohoto předpisu se:
 14.1.1. „schválením typu vozidla“


text:
rozumí schválení typu vozidla kategorie M nebo N, pokud jde o jeho systém CNG montovaný jako původní vybavení pro použití v pohonném systému;
 „typem vozidla“ rozumí vozidla vybavená zvláštními součástmi pro použití CNG v jejich pohonných systémech, která se neliší z hlediska následujících podmínek:
 14.1.2.1. výrobce;
 14.1.2.2. typové označení stanovené výrobcem;
 základní aspekty návrhu a konstrukce:
 14.1.2.3.1. podvozek/podlahový panel (zřejmé a základní rozdíly),
 14.1.2.3.2. zástavba zařízení pro CNG (zřejmé a základní rozdíly);
 14.1.3. „systémem CNG“ rozumí sestava součástí (nádrž(e) nebo tlaková láhev (tlakové láhve), ventily, ohebná palivová vedení atd.) a spojovacích částí (pevná palivová vedení, fitinky atd.) montovaných do motorových vozidel, která ve svém pohonném systému používají CNG.
 15. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU
 15.1. Žádost o schválení typu vozidla s ohledem na zástavbu zvláštních součástí pro použití stlačeného zemního plynu v pohonném systému podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.
 15.2. Žádost musí být doprovázena těmito doklady v trojím vyhotovení: popis vozidla včetně všech příslušných údajů uvedených v příloze 1B tohoto předpisu.
 15.3. Vozidlo reprezentativní pro typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně, která provádí zkoušky pro schválení typu. 16.
 16. SCHVÁLENÍ TYPU
 16.1. Pokud je vozidlo dodané ke schválení podle tohoto předpisu vybaveno všemi potřebnými zvláštními součástmi pro použití stlačeného zemního plynu ve jeho pohonném systému a splňuje-li požadavky bodu 17 níže, schválení tohoto typu vozidla se udělí.
 16.2. Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny tohoto předpisu, provedené k datu vydání schválení.
 16.3. Oznámení o vydání, odmítnutí nebo rozšíření schválení typu vozidla používajícího CNG podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.
 Na všechny typy vozidel schválené podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě stanoveném ve formuláři schválení typu uvedeném v bodě 16.2. umístí mezinárodní značka schválení typu, jež má tyto části:
 16.4.1. kružnice, v níž je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem země, která schválení udělila (3);
 16.4.2. číslo tohoto předpisu, po němž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, to vše vpravo od kružnice stanovené v bodě 16.4.1.
 16.5. Pokud se vozidlo shoduje s vozidlem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není v takovém případě nutno opakovat symbol předepsaný v bodě 16.4.1.; v takovém případě se čísla předpisu a schválení, jakož i další symboly všech předpisů, podle kterých bylo schválení uděleno v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, umístí do svislých sloupců vpravo od symbolu předepsaného v bodě 16.4.1.
 16.6. Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 16.7. Značka schválení typu musí být umístěna na typovém štítku vozidla nebo v jeho blízkosti.
 16.8. Příloha 2C tohoto předpisu uvádí příklady provedení uvedené značky schválení typu.
 17. POŽADAVKY NA ZÁSTAVBU ZVLÁŠTNÍCH SOUČÁSTÍ PRO POUŽITÍ STLAČENÉHO ZEMNÍHO PLYNU V POHONNÉM SYSTÉMU VOZIDLA
 17.1. Obecné
 17.1.1. Systém CNG vozidla musí fungovat správně a bezpečně za pracovního tlaku a provozních teplot,


text:
pro které byl navržen a schválen.
 17.1.2. Všechny součásti systému musí mít schválení typu podle části I tohoto předpisu jako jednotlivé části.
 17.1.3. Materiály použité v systému musí být vhodné pro použití s CNG.
 17.1.4. Všechny součásti systému musí být řádně upevněny.
 17.1.5. Systém CNG nesmí vykazovat žádné netěsnosti, tj. musí zůstat bez bublin po dobu 3 minut.
 17.1.6. Zástavba systému CNG musí být provedena tak, aby systém byl co nejlépe chráněn před poškozením, jako je poškození způsobené pohyblivými součástmi vozidla, srážkou, štěrkem, nakládáním či vykládáním vozidla nebo posunutím nákladu.
 K systému CNG nesmí být připojena žádná zařízení kromě těch, která jsou naprosto nezbytná pro správné fungování motoru motorového vozidla.
 17.1.7.1. Aniž je dotčen bod 17.1.7., mohou být vozidla vybavena systémem topení pro vytápění prostoru pro cestující a/nebo nákladního prostoru, který je připojen k systému CNG.
 17.1.7.2. Systém topení uvedený v bodě 17.1.7.1. bude povolen, pokud je podle názoru technických zkušeben zodpovědných za provádění schvalování typu přiměřeně chráněn a požadované fungování normálního systému CNG není ovlivněno.
 Označení vozidel poháněných CNG a spadajících do kategorií M2 a M3 (4).
 17.1.8.1. Vozidla kategorií M2 a M3 vybavená systémem CNG jsou označena štítkem stanoveným v příloze 6.
 17.1.8.2. Štítek musí být připevněn vpředu a vzadu na vozidle kategorie M2 nebo M3 a na vnější straně pravých dveří.
 17.2. Další požadavky
 17.2.1. Žádná součást systému CNG, včetně jakýchkoli ochranných materiálů, které tvoří část dané součásti, nesmí přesahovat obrys vozidla, s výjimkou plnicí jednotky, pokud v místě svého upevnění nepřesahuje obrys vozidla o více než 10 mm.
 17.2.2. Žádná součást systému CNG nesmí být umístěna blíže než 100 mm od výfuku nebo obdobného zdroje tepla, pokud není patřičně chráněna proti teplu.
 17.3. Systém CNG
 Systém CNG obsahuje alespoň následující součásti:
 17.3.1.1. nádrž(e) nebo tlakovou láhev (tlakové láhve);
 17.3.1.2. ukazatel tlaku nebo hladiny paliva;
 17.3.1.3. přetlakové zařízení (spouštěné teplotou);
 17.3.1.4. automatický ventil tlakové láhve;
 17.3.1.5. ruční ventil;
 17.3.1.6. regulátor tlaku;
 17.3.1.7. nastavovač průtoku plynu;
 17.3.1.8. zařízení omezující nadměrný průtok;
 17.3.1.9. ústrojí přívodu plynu;
 17.3.1.10. plnicí jednotku nebo hrdlo;
 17.3.1.11. ohebné palivové vedení;
 17.3.1.12. pevné palivové vedení;
 17.3.1.13. elektronickou řídicí jednotku;
 17.3.1.14. fitinky;
 17.3.1.15. plynotěsnou skříň u součástí, které jsou montovány uvnitř prostoru pro cestující a prostoru pro zavazadla. Pokud se plynotěsná skříň při požáru zničí, může být takovou skříní kryto přetlakové zařízení.
 Systém CNG může zahrnovat také následující součásti:
 17.3.2.1. zpětný ventil (nebo jednosměrný ventil);
 17.3.2.2. přetlakový ventil;
 17.3.2.3. filtr CNG;
 17.3.2.4. snímač tlaku a/nebo teploty;
 17.3.2.5. systém výběru paliva a elektrický systém.
 17.3.3. Přídavný automatický ventil může být kombinován s regulátorem tlaku.
 17.4. Zástavba nádrže
 17.4.1. Nádrž musí být trvale namontována ve vozidle a nesmí být namontována v motorovém prostoru.
 17.4.2. Nádrž musí být namontována tak, aby s výjimkou bodů upevnění nádrže (nádrží) nedocházelo ke kontaktu kovu s kovem.
 Když je vozidlo připraveno k použití, nesmí být palivová nádrž méně než 200 mm nad povrchem silnice.
 17.4.3.1. Ustanovení bodu 17.4.3. se nepoužije, je-li nádrž přiměřeně chráněna vpředu a po stranách a žádná část nádrže není umístěna níže než uvedená ochranná konstrukce.
 17.4.4. Palivová nádrž (nádrže)


text:
nebo tlaková láhev (tlakové láhve) musí být namontovány a upevněny tak, aby při plných nádržích mohla být absorbována následující zrychlení (aniž by došlo k poškození):
 Vozidla kategorií M1 a N1:
 a)
 20 g ve směru pohybu
 b)
 8 g vodorovně, kolmo ke směru pohybu
 Vozidla kategorií M2 a N2:
 a)
 10 g ve směru pohybu
 b)
 5 g vodorovně, kolmo ke směru pohybu
 Vozidla kategorií M3 a N3:
 a)
 6,6 g ve směru pohybu
 b)
 5 g vodorovně, kolmo ke směru pohybu
 Namísto praktických zkoušek lze použít výpočetní metodu, pokud žadatel o schválení může technické zkušebně uspokojivě prokázat její rovnocennost.
 17.5. Příslušenství namontované na nádrži (nádržích) nebo tlakové láhvi (láhvích)
 Automatický ventil
 17.5.1.1. Automatický ventil tlakové láhve musí být namontován přímo na každé nádrži.
 17.5.1.2. Automatický ventil tlakové láhve musí být ovládán tak, aby byl přívod paliva přerušen, když je motor vypnut, a to bez ohledu na polohu spínače zapalování, a musí zůstat uzavřen, pokud motor neběží. Pro diagnostiku je povolena prodleva v délce 2 sekund.
 Přetlakové zařízení
 17.5.2.1. Přetlakové zařízení (spouštěné teplotou) musí být namontováno na palivovou nádrž (nádrže) takovým způsobem, aby mohlo odpouštět tlak do plynotěsné skříně, pokud dotyčná plynotěsná skříň splňuje požadavky bodu 17.5.5.
 Přepadový ventil na nádrži
 17.5.3.1. Na palivovou nádrž (nádrže) musí být na automatickém ventilu tlakové láhve namontováno zařízení omezující nadměrný průtok.
 Ruční ventil
 17.5.4.1. Ruční ventil je pevně namontován na tlakovou láhev a může být integrován do automatického ventilu tlakové láhve.
 Plynotěsná skříň pro nádrž(e)
 17.5.5.1. Není-li palivová nádrž (nádrže) namontována vně vozidla, musí být k nádrži připevněna plynotěsná skříň překrývající armaturu nádrže a splňující požadavky bodů 17.5.5.2. až 17.5.5.5.
 17.5.5.2. Plynotěsná skříň musí být volně propojena s ovzduším, v případě potřeby pomocí propojovací hadice a průchodky, které musí být odolné vůči CNG.
 17.5.5.3. Větrací otvor plynotěsné skříně nesmí ústit do podběhů kol, ani nesmí mířit na zdroj tepla, jako je např. výfuk.
 17.5.5.4. Veškeré propojovací hadice a průchodky pro odvětrávání plynotěsné skříně na spodku karoserie motorového vozidla musí mít minimální světlost 450 mm2.
 17.5.5.5. Skříň překrývající armaturu nádrže (nádrží) a propojovací hadice musí být plynotěsné při tlaku 10 kPa bez jakýchkoli trvalých deformací. Za takových okolností lze připustit únik nepřesahující 100 cm3 za hodinu.
 17.5.5.6. Propojovací hadice musí být upevněna svorkami nebo jiným způsobem k plynotěsné skříni a k průchodce, aby se zajistilo vytvoření plynotěsného spoje.
 17.5.5.7. Plynotěsná skříň musí překrývat všechny součásti montované do prostoru pro zavazadla nebo pro cestující.
 17.6. Pevná a ohebná palivová vedení
 17.6.1. Pevná palivová vedení musí být vyrobena z bezešvého materiálu: buď z nerezavějící oceli, nebo z oceli s povrchovou úpravou odolnou proti korozi.
 17.6.2. Pevné palivové vedení lze nahradit ohebným palivovým vedením, je-li použito ve třídě 0, 1 nebo 2.
 17.6.3. Ohebné palivové vedení musí splňovat požadavky přílohy 4B tohoto předpisu.
 17.6.4. Pevná palivová vedení musí být upevněna tak, aby nebyla vystavena otřesům nebo pnutí.
 17.6.5. Ohebná palivová vedení musí být upevněna tak, aby nebyla vystavena otřesům nebo pnutí.
 17.6.6. V bodě upevnění musí být ohebná i pevná palivová vedení upevněna tak, aby nedocházelo ke


text:
kontaktu kovu s kovem.
 17.6.7. Pevná a ohebná palivová plynová vedení nesmí být umístěna v místech pro přiložení zvedáku.
 17.6.8. V průchodech musí být palivová vedení opatřena ochranným materiálem.
 17.7. Fitinky nebo plynové spoje mezi součástmi
 17.7.1. Pájené spoje a lisované spoje na principu „zaříznutí“ nejsou přípustné.
 17.7.2. Potrubí z nerezavějící oceli se smí spojovat pouze fitinky z nerezavějící oceli.
 17.7.3. Rozvodné bloky musí být vyrobeny z materiálu odolného proti korozi.
 17.7.4. Pevná palivová vedení musí být spojena vhodnými spoji, např. dvoudílnými lisovanými spoji v ocelových rourách a spoji s těsnicími kužely na obou stranách.
 17.7.5. Počet spojů musí být omezen na minimum.
 17.7.6. Veškeré spoje musí být provedeny v místech, kde je možný přístup za účelem kontroly.
 V prostoru pro cestující nebo v uzavřeném zavazadlovém prostoru nesmí být palivové vedení delší, než je nezbytně nutné, a vždy musí být chráněno plynotěsnou skříní.
 17.7.7.1. Ustanovení bodu 17.7.7. se nepoužije na vozidla kategorií M2 nebo M3, u kterých jsou palivová vedení a spoje vybaveny pouzdrem, které je odolné proti CNG a je volně spojeno s ovzduším.
 17.8. Automatický ventil
 17.8.1. Na palivovém vedení může být namontován přídavný automatický ventil, a to co nejblíže k regulátoru tlaku.
 17.9. Plnicí jednotka nebo hrdlo
 17.9.1. Plnicí jednotka musí být zajištěna proti otáčení a chráněna proti nečistotám a vodě.
 17.9.2. Je-li nádrž na CNG namontována v prostoru pro cestující nebo v uzavřeném (zavazadlovém) prostoru, musí být plnicí jednotka umístěna vně vozidla nebo v motorovém prostoru.
 17.10. Systém výběru paliva a elektrická instalace
 17.10.1. Elektrické součásti systému CNG musí být chráněny proti přetížení.
 17.10.2. Vozidla s několika palivovými systémy musí mít systém výběru paliva, aby se zajistilo, že do motoru není nikdy dodáván současně více než jeden druh paliva po dobu delší než 5 sekund. „Dvoupalivová“ vozidla, která používají pro zapalování směsi vzduch/plyn jako základní palivo naftu, jsou povolena v případech, kdy vozidla a jejich motory splňují povinné normy týkající se znečišťování ovzduší.
 17.10.3. Elektrické spoje a součásti v plynotěsné skříni musí být konstruovány tak, aby nevznikaly žádné jiskry.
 18. SHODNOST VÝROBY
 18.1. Shodnost výrobních postupů musí být v souladu s postupy uvedenými v příloze 2 dohody (dokument E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 19. POKUTY ZA NESHODNOST VÝROBY
 19.1. Schválení udělené určitému typu vozidla podle tohoto předpisu může být odebráno, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 18.
 19.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které předtím vydala, je povinna o této skutečnosti neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to s použitím formuláře, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.
 20. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
 Každá změna zástavby zvláštních součástí pro použití stlačeného zemního plynu v pohonném systému vozidla musí být oznámena správnímu útvaru, který typ vozidla schválil. Příslušný útvar potom může buď:
 20.1.1. být toho názoru, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný negativní účinek, a že vozidlo je v každém případě nadále v souladu s požadavky; nebo
 20.1.2. požadovat další zkušební protokol od technické zkušebny zodpovědné za provádění zkoušek.
 20.2. Potvrzení


text:
nebo odmítnutí schválení s uvedením úpravy se sdělí stranám dohody, které používají tento předpis, a to na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.
 20.3. Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, a to na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.
 21. UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení definitivně ukončí výrobu typu vozidla, který byl schválen podle tohoto předpisu, je povinen o této skutečnosti informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, a to sdělením na formuláři, který musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze 2D tohoto předpisu.
 22. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ZODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK PRO SCHVÁLENÍ TYPU, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ÚTVARŮ
 Smluvní strany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace Spojených národů názvy a adresy technických zkušeben zodpovědných za provádění zkoušek pro schválení typu, jakož i správních útvarů, které schválení udělují a kterým mají být zasílány formuláře osvědčující vydání, rozšíření, odmítnutí nebo odebrání schválení typu vydané v jiných zemích.
 (1) Jak stanoví plné znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 ve znění změny č. 4).
 (2) Bude upřesněno.
 (3) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbajdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropskou unii (schválení udělují její členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno) a 56 pro Černou Horu. Následující čísla budou přidělena dalším zemím v pořadí, v němž ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo k ní přistoupí, a takto přidělená čísla sdělí Generální tajemník OSN smluvním stranám této dohody.
 (4) Jak stanoví plné znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), příloha 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).
 PŘÍLOHA 1A
 ZÁKLADNÍ CHARAKTERISTIKY SOUČÁSTÍ PRO CNG
 PŘÍLOHA 1B
 ZÁKLADNÍ CHARAKTERISTIKY VOZIDLA, MOTORU A SYSTÉMU SOUVISEJÍCÍHO S CNG
 PŘÍLOHA 2A
 PROVEDENÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU


text:
SOUČÁSTI PRO CNG
 (Viz bod 5,2. tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na součást pro CNG ukazuje, že tato součást byla schválena v Itálii (E3) podle předpisu č. 110 a že schválení typu má číslo 002439. První dvě číslice čísla schválení označují, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 110 v jeho původním znění.
 PŘÍLOHA 2B
 SDĚLENÍ
 Dodatek
 PŘÍLOHA 2C
 PROVEDENÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 VZOR A
 (Viz bod 16.2. tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle ukazuje, že na toto vozidlo bylo z hlediska zástavby systému CNG pro použití CNG k pohonu schváleno v Itálii (E3) podle předpisu č. 110 a že toto schválení má číslo 002439. První dvě číslice čísla schválení označují, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 110 v jeho původním znění.
 VZOR B
 (Viz bod 16.2. tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle ukazuje, že na toto vozidlo bylo z hlediska zástavby systému CNG pro použití CNG k pohonu schváleno v Itálii (E3) podle předpisu č. 110 a že toto schválení má číslo 002439. První dvě číslice čísla schválení označují, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 110 v jeho původním znění a že předpis č. 83 obsahoval sérii změn 04.
 PŘÍLOHA 2D
 SDĚLENÍ
 PŘÍLOHA 3
 TLAKOVÉ LÁHVE NA PLYN VYSOKOTLAKÁ LÁHEV PRO SKLADOVÁNÍ ZEMNÍHO PLYNU VE VOZIDLE PRO POUŽITÍ JAKO PALIVA PRO AUTOMOBILY
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato příloha stanoví minimální požadavky na lehké plnitelné tlakové láhve na plyn. Tlakové láhve jsou určeny pouze pro skladování vysokotlakého CNG použitého jako palivo pro automobily ve vozidle, ke kterému musí být tlakové láhve připevněny. Tlakové láhve mohou být z libovolné oceli, hliníku nebo nekovového materiálu, libovolné konstrukce a vyráběny libovolným způsobem vhodným pro stanovené provozní podmínky. Tato příloha se nevztahuje na kovové vložky nebo tlakové láhve z nerezavějících ocelí či svařované konstrukce. Tlakové láhve, na které se vztahuje tato příloha, jsou zařazeny do třídy 0 popsané v bodě 2. tohoto předpisu, a jsou v provedení:
 CNG–1
 celokovová
 CNG–2
 kovová vložka vyztužená spojitým vláknem impregnovaným pryskyřicí (obručovitě ovinutá)
 CNG–3
 kovová vložka vyztužená spojitým vláknem impregnovaným pryskyřicí (plně ovinutá)
 CNG–4
 Spojité vlákno impregnované pryskyřicí s nekovovou vložkou (plně kompozitní)
 Provozní podmínky, kterým budou tlakové láhve vystaveny jsou podrobně popsány v bodě 4. Tato příloha vychází z pracovního tlaku zemního plynu jako paliva ve výši 20 MPa ustáleného při 15 °C s maximálním tlakem plnění 26 MPa. Jiné pracovní tlaky lze zohlednit úpravou tlaku pomocí přiměřeného koeficientu (poměru). Např. systém s pracovním tlakem 25 MPa vyžaduje, aby se tlaky vynásobily koeficientem 1,25.
 Životnost tlakové láhve je stanovena výrobcem a může se lišit podle použití. Definice životnosti vychází z plnění tlakové láhve 1 000 krát ročně s minimem 15 000 naplnění. Maximální životnost je 20 let.
 U kovových láhví a láhví s kovovou vložkou vychází životnost tlakové láhve z míry růstu únavových trhlin. Je nezbytná kontrola každé tlakové láhve nebo vložky ultrazvukem nebo rovnocennou metodou, aby se vyloučila přítomnost trhlin, které přesahují maximální povolenou velikost. Tento přístup umožňuje optimalizovat návrh a


text:
výrobu lehkých tlakových láhví na zemní plyn pro vozidla.
 U plně kompozitních tlakových láhví s nekovovými nezatíženými vložkami se „bezpečná životnost“ prokazuje vhodnými metodami návrhu, zkouškami technické způsobilosti návrhu konstrukce a kontrolními mechanismy ve výrobě.
 2. REFERENCE
 Následující normy obsahují ustanovení, která se prostřednictvím odkazů v tomto textu stávají ustanoveními této přílohy (do doby, než budou k dispozici rovnocenná ustanovení EHK).
 Normy ASTM (1)
 ASTM B117–90
 Zkušební metoda pro zkoušky solným postřikem (mlhou)
 ASTM B154–92
 Zkouška dusičnanem rtuťným pro měď a její slitiny
 ASTM D522–92
 Zkouška ohebnosti připevněných organických povlaků na trnu
 ASTM D1308–87
 Účinky chemikálií pro domácnost na čiré a pigmentované organické povrchové úpravy
 ASTM D2344–84
 Metoda zkoušky zdánlivé pevnosti mezi vrstvami ve smyku paralelních vláknových kompozit metodou krátkého nosníku
 ASTM D2794–92
 Metoda zkoušky odolnosti organických povlaků proti účinkům rychlé deformace (nárazu)
 ASTM D3170–87
 Odolnost povrchových úprav proti odštěpování
 ASTM D3418–83
 Metoda zkoušky přechodové teploty polymerů pomocí termické analýzy
 ASTM E647–93
 Standardní zkušební metoda pro měření míry růstu únavových trhlin
 ASTM E813–89
 Zkušební metoda pro stupeň lomové houževnatosti JIC
 ASTM G53–93
 Standardní postup ovládání přístroje na vystavení vlivům světla a vody (fluorescenční typ v ultrafialovém spektru – kondenzační) pro expozici nekovových materiálů
 Normy BSI (2)
 BS 5045
 Část 1 (1982) Láhve pro přepravu plynů – specifikace bezešvých ocelových plynových láhví nad 0,5 litru vodní kapacity
 BS 7448–91
 Lomová mechanika – zkoušky houževnatosti, část I – metoda určení hodnot KIC, kritických hodnot COD a J pro BS PD 6493–1991. Pokyny a metody pro posuzování přijatelnosti „A“ u trhlin v tavně svařovaných konstrukcích; kovové materiály
 Normy ISO (3)
 ISO 148–1983
 Ocel – rázová zkouška podle Charpyho (vrub tvaru V)
 ISO 306–1987
 Plasty – termoplastické materiály – stanovení teploty změknutí dle Vicata
 ISO 527 Pt 1–93
 Plasty – stanovení vlastností v tahu – část I: Obecné zásady
 ISO 642–79
 Ocel – čelní zkouška prokalitelnosti (zkouška podle Jominyho)
 ISO 2808–91
 Nátěrové hmoty – stanovení tloušťky nátěru
 ISO 3628–78
 Sklolamináty – stanovení vlastností ve statickém tahu
 ISO 4624–78
 Nátěrové hmoty – odtrhová zkouška přilnavosti
 ISO 6982–84
 Kovové materiály – zkoušení pevnosti v tahu
 ISO 6506–1981
 Kovové materiály – zkouška tvrdosti podle Brinella
 ISO 6508–1986
 Kovové materiály – zkouška tvrdosti podle Rockwella (stupnice ABCDEFGHK)
 ISO 7225
 Výstražné značky pro tlakové láhve na plyn
 ISO/DIS 7866–1992
 Konstrukce, výroba a schvalování znovuplnitelných přepravních bezešvých tlakových láhví z hliníkové slitiny pro celosvětové použití
 ISO 9001:1994
 Zajištění jakosti při návrhu/vývoji výrobě, montáži a údržbě;
 ISO 9002:1994
 Zajištění jakosti při výrobě a montáži
 ISO/DIS 12737
 Kovové materiály – stanovení lomové houževnatosti při rovinné deformaci
 ISO/IEC Guide 25–1990
 Obecné požadavky na odbornou způsobilost zkušebních laboratoří
 ISO/IEC Guide 48–1986
 Pokyny pro hodnocení a registraci systému jakosti dodávek třetí stranou
 ISO/DIS 9809
 Bezešvé ocelové tlakové láhve na přepravu plynů – návrh, konstrukce a zkoušky – část I: Tlakové láhve z kalené a popouštěné oceli s pevností v tahu < 1 100 MPa
 Norma NACE (4)
 NACE TM0177–90
 Laboratorní zkoušení kovů na odolnost vůči koroznímu praskání vyvolanému sirníkem v prostředí H2S.
 3. DEFINICE
 Pro účely této přílohy se použijí následující definice:
 3.1. (nepřiděleno)
 3.2.


text:
autofretáž: Postup aplikace tlaku, který se používá při výrobě kompozitních tlakových láhví s kovovými vložkami, při němž se vložka namáhá až za mez pružnosti, a to dostatečně k tomu, aby došlo k trvalé plastické deformaci, což má za následek, že při nulovém vnitřním tlaku je ve vložce napětí v tlaku a ve vláknech napětí v tahu.
 3.3. tlak při autofretáži: Tlak uvnitř ovinuté tlakové láhve, při kterém je dosaženo požadovaného rozdělení napětí mezi vložku a ovinutí.
 3.4. šarže – kompozitní tlakové láhve: „Šarží“ se rozumí skupina tlakových láhví vyrobených postupně za sebou ze způsobilých vložek, které mají stejnou velikost, konstrukci, stanovené konstrukční materiály a výrobní postup.
 3.5. šarže – kovové tlakové láhve a vložky: „Šarží“ se rozumí skupina kovových tlakových láhví nebo vložek vyrobených postupně za sebou, které mají stejný jmenovitý průměr, tloušťku stěny, konstrukci, stanovený konstrukční materiál, výrobní postup, zařízení pro výrobu a tepelné zušlechťování, jakož i časové a teplotní podmínky a plynné prostředí během tepelného zušlechťování.
 3.6. šarže nekovových vložek: „Šarží“ se rozumí skupina nekovových vložek vyrobených postupně za sebou, které mají stejný jmenovitý průměr, tloušťku stěny, konstrukci, stanovený konstrukční materiál a výrobní postup.
 3.7. meze šarže: „Šarže“ nesmí v žádném případě překročit 200 dokončených tlakových láhví nebo vložek (nepočítaje v to tlakové láhve nebo vložky podrobené destruktivní zkoušce) nebo jednu směnu po sobě následující výroby, přičemž se bere vyšší z těchto hodnot.
 3.8. kompozitní tlaková láhev: Tlaková láhev vyrobená ze spojitého vlákna impregnovaného pryskyřicí navinutého na kovovou nebo nekovovou vložku. Kompozitní tlakové láhve s nekovovými vložkami se nazývají plně kompozitní tlakové láhve.
 3.9. navíjení při řízeném napětí: Postup, který se používá při výrobě obručovitě ovinutých kompozitních tlakových láhví s kovovými vložkami a kterým se dosahuje napětí v tlaku ve vložce a napětí v tahu v ovinutí při nulovém vnitřním tlaku pomocí navíjení vyztužujících vláken pod velmi vysokým napětím.
 3.10. plnicí tlak: Tlak plynu v tlakové láhvi bezprostředně podokončení plnění.
 3.11. dokončené tlakové láhve: Dokončené tlakové láhve, které jsou připraveny k použití, typické pro normální výrobu, kompletní s identifikačními značkami a vnějším povlakem, včetně integrální izolace stanovené výrobcem, ale bez neintegrální izolace nebo ochrany.
 3.12. plné ovinutí: Ovinutí sestávající z výztužného vlákna vinutého jak ve směru obvodu, tak ve směru osy tlakové láhve.
 3.13. teplota plynu: Teplota plynu v tlakové láhvi.
 3.14. obručovité ovinutí: Ovinutí sestávající z výztužného vlákna vinutého převážně po obvodu válcové části vložky tak, aby na vlákno nepůsobilo významné napětí ve směru rovnoběžném s podélnou osou tlakové láhve.
 3.15. vložka: Nádoba, která se používá jako plynotěsný vnitřní plášť, na který jsou navíjena výztužná vlákna, aby se dosáhlo potřebné pevnosti. Tato norma popisuje dva typy vložek: kovové vložky, které jsou navrženy tak, aby sdílely zátěž spolu s vyztužením, a nekovové vložky, které se na zátěži nijak nepodílí.
 3.16. výrobce: Osoba nebo organizace odpovědná za konstrukci, výrobu a zkoušení tlakových láhví.
 3.17. maximální vyvinutý tlak: Ustálený tlak, který se vyvine, když se plyn v tlakové láhvi naplněné na pracovní tlak zahřeje na maximální provozní teplotu.
 3.18. ovinutí: Výztužný systém z vlákna a pryskyřice, který obepíná vložku.
 3.19.


text:
předpínání: Postup aplikace autofretáže nebo navíjení při řízeném napětí.
 3.20. životnost: Životnost v rocích, během níž mohou být tlakové láhve bezpečně používány v souladu se standardními provozními podmínkami.
 3.21. ustálený tlak: Tlak plynu při dosažení dané ustálené teploty.
 3.22. ustálená teplota: Stejnoměrná teplota plynu poté, co se jakákoli změna teploty způsobená plněním ustálila.
 3.23. zkušební tlak: Tlak, při kterém se tlaková láhev hydrostaticky zkouší.
 3.24. pracovní tlak: Ustálený tlak 20 MPa při stejnoměrné teplotě 15 °C.
 4. PROVOZNÍ PODMÍNKY
 4.1. Obecné
 4.1.1. Standardní provozní podmínky
 Standardní provozní podmínky stanovené v tomto oddílu jsou uvedeny jako východisko pro návrh konstrukce, výrobu, kontrolu, zkoušky a schvalování tlakových láhví, které mají být trvale namontovány ve vozidlech a používány k uskladnění zemního plynu pro použití jako paliva ve vozidlech při teplotě okolí.
 4.1.2. Používání tlakových láhví
 Stanovené provozní podmínky jsou určeny také k tomu, aby poskytly informace, jak lze tlakové láhve vyrobené dle tohoto předpisu bezpečně používat:
 a)
 výrobcům tlakových láhví;
 b)
 vlastníkům tlakových láhví;
 c)
 konstruktérům nebo dodavatelům odpovědným za zástavbu tlakových láhví;
 d)
 konstruktérům nebo vlastníkům zařízení používaného k doplňování paliva do tlakových láhví vozidel;
 e)
 dodavatelům zemního plynu; a
 f)
 regulačním orgánům, které mají pravomoc nad používáním tlakových láhví.
 4.1.3. Životnost
 Životnost, po kterou jsou tlakové láhve bezpečné, musí konstruktér tlakové láhve uvést na základě používání za provozních podmínek stanovených v tomto dokumentu. Maximální životnost je 20 let.
 Periodické ověřování technické způsobilosti
 Výrobce tlakové láhve musí poskytnout doporučení pro periodické ověřování technické způsobilosti pomocí vizuální kontroly nebo zkoušek, a to na základě používání podle provozních podmínek stanovených v tomto předpisu. Každá tlaková láhev musí být vizuálně kontrolována na vnější poškození a opotřebení nejméně každých 48 měsíců po datu svého uvedení do provozu ve vozidle (registrace vozidla) a při každé nové zástavbě, a to i pod upevňovacími pásy. Vizuální kontrola musí být provedena příslušným subjektem schváleným nebo uznaným regulačním orgánem a v souladu se specifikacemi výrobce. Tlakové láhve bez štítků s povinnými informacemi nebo s jakkoli nečitelnými štítky s povinnými informacemi musí být vyřazeny z provozu. Pokud lze spolehlivě určit výrobce a výrobní číslo tlakové láhve, může být připevněn náhradní štítek umožňující další používání láhve.
 4.1.4.1. Tlakové láhve vystavené kolizi
 Tlakové láhvemusí být po kolizi vozidla překontrolovány subjektem pověřeným výrobcem, pokud orgán majícím soudní pravomoc neurčí jinak. Tlakovou láhev, u které při kolizi vozidla nedošlo k žádnému poškození nárazem, lze vrátit do provozu, v ostatních případech musí být tlaková láhev vrácena výrobci k posouzení.
 4.1.4.2. Tlakové láhve vystavené požáru
 Tlakové láhve, které byly vystaveny působení ohně, musí být překontrolovány subjektem pověřeným výrobcem nebo označeny za neschopné provozu a vyřazeny z provozu.
 4.2. Maximální tlaky
 Tlak v tlakové láhvi nesmí přesáhnout:
 a)
 tlak, který se ustálí na 20 MPa při ustálené teplotě 15 °C;
 b)
 26 MPa okamžitě po plnění bez ohledu na teplotu;
 4.3. Maximální počet cyklů plnění
 Tlakové láhve jsou navrženy pro naplnění na ustálený tlak do 20 MPa (bar) při ustálené teplotě 15 °C až tisíckrát za rok provozu.
 4.4. Rozsah teplot
 4.4.1. Ustálená teplota plynu
 Ustálená teplota plynu v