text:
na zdvih nebo cyklus při plném vstřikování při jmenovitých otáčkách čerpadla:
 Uveďte dovolenou odchylku
 3.12.2.1.4
 Otáčky čerpadla ve špičkovém točivém momentu (ot/min):
 3.12.2.1.5
 mm3 na zdvih nebo cyklus při plném vstřikování při otáčkách čerpadla ve špičkovém točivém momentu
 Uveďte dovolenou odchylku
 3.12.2.1.6
 Charakteristický diagram:
 Jako alternativa k bodům 3.12.2.1.1 až 3.12.2.1.5
 3.12.2.1.7
 Použitá metoda: na motoru/na stavu pro zkoušení čerpadel
 3.12.2.2
 Časování vstřiku
 3.12.2.2.1
 Časová křivka vstřiku:
 Uveďte dovolenou odchylku, přichází-li v úvahu
 3.12.2.2.2
 Statické časování:
 Uveďte dovolenou odchylku
 3.12.2.3
 Vstřikovací potrubí
 3.12.2.3.1
 Délka (délky) (mm):
 3.12.2.3.2
 Vnitřní průměr (mm):
 3.12.2.4
 Vstřikování se společným tlakovým potrubím (common rail): ano/ne
 3.12.2.4.1
 Typ:
 3.12.3
 Vstřikovač(e)
 3.12.3.1
 Typ(y):
 3.12.3.2
 Otevírací tlak (kPa):
 Uveďte dovolenou odchylku
 3.12.4
 ECU: ano/ne
 3.12.4.1
 Typ(y):
 3.12.4.2
 Softwarové kalibrační číslo (čísla):
 3.12.4.3
 Komunikační norma (normy) pro přístup k informacím datového toku: ISO 27145 spolu s ISO 15765-4 (využívající CAN)/ISO 27145 spolu s ISO 13400 (využívající TCP/IP)/SAE J1939-73
 3.12.5
 Regulátor
 3.12.5.1
 Typ(y):
 3.12.5.2
 Otáčky, při kterých začíná regulátor omezovat při plném zatížení:
 Uveďte rozmezí, přichází-li v úvahu
 3.12.5.3
 Maximální otáčky při nulovém zatížení:
 Uveďte rozmezí, přichází-li v úvahu
 3.12.5.4
 Volnoběžné otáčky:
 Uveďte rozmezí, přichází-li v úvahu
 3.12.6
 Systém pro studený start: ano/ne
 3.12.6.1
 Typ(y):
 3.12.6.2
 Popis:
 3.12.7
 Teplota paliva na vstupu do čerpadla pro vstřik paliva
 3.12.7.1
 Minimální (°C):
 3.12.7.2
 Maximální (°C):
 3.13
 Dodávka paliva u zážehových motorů na kapalná paliva
 3.13.1
 Karburátor
 3.13.1.1
 Typ(y):
 3.13.2
 Nepřímý vstřik:
 3.13.2.1
 jednobodový/vícebodový:
 3.13.2.2
 Typ(y):
 3.13.3
 Přímý vstřik:
 3.13.3.1
 Typ(y):
 3.13.4
 Teplota paliva v místě specifikovaném výrobcem
 3.13.4.1
 Umístění:
 3.13.4.2
 Minimální (°C)
 3.13.4.3
 Maximální (°C)
 3.14
 Dodávka paliva u motorů na plynné palivo, případně motorů dual fuel (v případě jinak navržených systémů uveďte ekvivalentní informace)
 3.14.1
 Palivo: LPG/NG-H/NG-L/NG-HL/LNG/LNG se specifickým složením
 3.14.2
 Regulátor(y) tlaku/odpařovač(e)
 3.14.2.1
 Typ(y)
 3.14.2.2
 Počet stupňů redukce tlaku
 3.14.2.3
 Tlak v koncovém stupni minimální a maximální. (kPa)
 3.14.2.4
 Počet hlavních seřizovacích bodů:
 3.14.2.5
 Počet seřizovacích bodů volnoběhu:
 3.14.3
 Palivový systém: směšovač/vstřik plynu/vstřik kapaliny/přímý vstřik
 3.14.3.1
 Řízení směsi
 3.14.3.1.1
 Popis systému a/nebo schéma a výkresy:
 3.14.4
 Směšovač
 3.14.4.1
 Počet:
 3.14.4.2
 Typ(y):
 3.14.4.3
 Umístění:
 3.14.4.4
 Možnosti seřízení:
 3.14.5
 Vstřikování do sacího potrubí
 3.14.5.1
 Vstřikování: jednobodové/vícebodové
 3.14.5.2
 Vstřikování: kontinuální/simultánně časované/sekvenčně časované
 3.14.5.3
 Vstřikovací zařízení
 3.14.5.3.1
 Typ(y):
 3.14.5.3.2
 Možnosti seřízení:
 3.14.5.4
 Podávací čerpadlo
 Přichází-li v úvahu
 3.14.5.4.1
 Typ(y):
 3.14.5.5
 Vstřikovač(e)
 3.14.5.5.1
 Typ(y):
 3.14.6
 Přímý vstřik
 3.14.6.1
 Vstřikovací čerpadlo/regulátor tlaku
 3.14.6.1.1
 Typ(y):
 3.14.6.1.2
 Časování vstřiku (upřesněte):
 3.14.6.2
 Vstřikovač(e)
 3.14.6.2.1
 Typ(y):
 3.14.6.2.2
 Otevírací tlak nebo charakteristický diagram:
 3.14.7
 Elektronická řídicí jednotka (ECU)
 3.14.7.1
 Typ(y):
 3.14.7.2
 Možnosti seřízení:
 3.14.7.3
 Softwarové kalibrační číslo (čísla):
 3.14.8
 Schválení motorů pro několik složení paliva
 3.14.8.1
 Automatická přizpůsobivost: ano/ne
 3.14.8.2
 Kalibrace pro specifické složení plynu: NG-H/NG-L/NG-HL/LNG/LNG se specifickým složením
 3.14.8.3
 Transformace pro specifické složení plynu: NG-HT/NG-LT/NG-HLT
 3.14.9
 Teplota paliva v koncovém stupni regulátoru tlaku
 3.14.9.1
 Minimální (°C):
 3.14.9.2
 Maximální (°C):
 3.15
 Systém zapalování
 3.15.1
 Zapalovací cívka (cívky)
 3.15.1.1
 Typ(y):
 3.15.1.2
 Počet:
 3.15.2
 Zapalovací svíčka (svíčky)
 3.15.2.1
 Typ(y):
 3.15.2.2
 Nastavení mezery:
 3.15.3
 Magneto
 3.15.3.1
 Typ(y):
 3.15.4
 Časování zážehu: ano/ne
 3.15.4.1
 Statický předstih vzhledem k horní úvrati (ve stupních otočení klikového hřídele):
 3.15.4.2
 Křivka nebo graf předstihu:
 Přichází-li v úvahu
 3.15.4.3
 Elektronické řízení: ano/ne


text:
Vysvětlivky k dodatku A.1:
 (odkazy na poznámky pod čarou, poznámky pod čarou a vysvětlivky se v informačním dokumentu neuvádějí)
 V případě kombinace katalyzátoru a filtru částic se vyplní oba příslušné oddíly.
 (1) Nehodící se škrtněte, nebo uveďte jen platnou možnost (možnosti).
 (2) Podle definice v příloze 5 tohoto předpisu.
 (3) Viz bod 2.3.13 přílohy 5 (definice rodiny motorů).
 PŘÍLOHA 2
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: název správního orgánu:
 o (2): udělení schválení
 rozšíření schválení
 zamítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivním ukončení výroby
 motoru nebo rodiny motorů dle předpisu OSN č. 120
 Schválení č. Rozšíření č.
 Důvod rozšíření/zamítnutí/odnětí (2):
 ODDÍL I
 1.1. Značka (obchodní firma (firmy) výrobce):
 1.2. Případný obchodní název (názvy):
 1.3. Název společnosti a adresa výrobce:
 1.4. Jméno a adresa případného oprávněného zástupce výrobce:.
 1.5. Název (názvy) a adresa (adresy) montážního/výrobního závodu (závodů):
 1.6. Označení typu motoru/označení rodiny motorů/FT (2):
 ODDÍL II
 1. Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušky (zkoušek):
 2. Datum (data) zkušebního protokolu (protokolů):
 3. Číslo (čísla) zkušebního protokolu (protokolů):
 ODDÍL III
 Podepsaný tímto stvrzuje, že výrobce v přiloženém informačním dokumentu přesně popsal výše uvedený typ motoru/výše uvedenou rodinu motorů (2), jehož/jejíž (2) jeden nebo několik reprezentativních exemplářů vybraných schvalovacím orgánem bylo předloženo jako prototyp, a že přiložené výsledky zkoušek se týkají tohoto typu motoru/této rodiny motorů (2).
 1. Typ motoru/rodina motorů (2) splňuje/nesplňuje (2) požadavky předpisu č. 120 ve znění série změn 02.
 2. Schválení se uděluje/rozšiřuje/zamítá/odnímá (2).
 Místo:
 Text obrazu
 Datum:
 Jméno a podpis:
 Přílohy:
 Dokumentace výrobce
 Zkušební protokol(y)
 Veškeré ostatní dokumenty, které k dokumentaci výrobce přiložily technické zkušebny nebo schvalovací orgán v průběhu výkonu svých funkcí.
 Doplněk
 Číslo schválení:
 ČÁST A
 Charakteristika typu motoru/rodiny motorů (2)
 2. Společné konstrukční parametry typu motoru/rodiny motorů (2):
 2.1. Spalovací cyklus: čtyřtakt/dvoutakt/rotační/jiný (upřesněte) (popište) (2)
 2.2. Typ zapalování: vznětové/zážehové (2)
 2.3.1. Řazení válců v bloku: V/v řadě/radiální/jiné (popište) (2)
 2.6. Hlavní chladicí médium: vzduch/voda/olej (2)
 2.7. Způsob nasávání vzduchu: atmosférické sání/přeplňování/přeplňování s chladičem (2)
 2.8.1. Druh(y) paliva: motorová nafta (plynový olej pro nesilniční použití)/ethanol pro dedikované vznětové motory (ED95)/benzin (E10)/ethanol (E85)/(zemní plyn/biomethan)/zkapalněný ropný plyn (LPG) (2)
 2.8.1.1. Druh subpaliva (jen u zemního plynu/biomethanu): palivo s univerzální použitelností – palivo s vysokou výhřevností (plyn H) a palivo s nízkou výhřevností (plyn L)/palivo s omezenou použitelností – palivo s vysokou výhřevností (plyn H)/palivo s omezenou použitelností – palivo s nízkou výhřevností (plyn L)/palivo se specifickou použitelností (LNG)
 2.8.2. Uspořádání palivového systému: pouze kapalné palivo/pouze plynné palivo/dual fuel typ 1 A/dual fuel typ 1B/dual fuel typ 2 A/dual fuel typ 2B/dual fuel typ 3B (2)
 2.8.3. Seznam doplňkových paliv kompatibilních s použitím v motoru deklarovaných výrobcem podle bodu 5.2.3 tohoto předpisu (uveďte odkaz na uznanou normu nebo specifikaci):
 2.8.4. Mazivo přidané do paliva: ano/ne (2)
 2.8.5. Způsob dodávky paliva: čerpadlo (vysokotlaké) potrubí a vstřikovací tryska/řadové čerpadlo nebo čerpadlo s rozdělovačem/vstřikovací jednotka/common rail/(karburátor)/vstřikování do sacího kanálu/přímé vstřikování/směšovač/jiný (upřesněte) (2)
 2.9. Řídicí jednotky motoru: mechanická/strategie elektronického řízení (2)
 2.10. Další zařízení: ano/ne (2)
 2.10.1. Recirkulace výfukových plynů (EGR): ano/ne (2)
 2.10.2. Vstřikování vody: ano/ne (2)
 2.10.3. Vstřikování

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
vzduchu: ano/ne (2)
 2.10.4. Jiné (upřesněte):
 2.11. Systém následného zpracování výfukových plynů: ano/ne (2)
 2.11.1. Oxidační katalyzátor: ano/ne (2)
 2.11.2. Systém ke snížení emisí NOX se selektivní redukcí NOX (přidávání redukčního činidla): ano/ne (2)
 2.11.3. Jiné systémy ke snížení emisí NOX: ano/ne (2)
 2.11.4. Třícestný katalyzátor kombinující oxidaci a redukci emisí NOX: ano/ne (2)
 2.11.5. Systém následného zpracování pevných částic s pasivní regenerací: ano/ne (2)
 2.11.6. Systém následného zpracování pevných částic s aktivní regenerací: ano/ne (2)
 Text obrazu
 2.11.7. Jiné systémy následného zpracování pevných částic: ano/ne (2)
 2.11.8. Třícestný katalyzátor kombinující oxidaci a redukci emisí NOX: ano/ne (2)
 2.11.9. Jiná zařízení následného zpracování (upřesněte):
 3. Základní vlastnosti typu (typů) motoru:
 Číslo položky
 Popis položky
 Základní motor/typ motoru
 Typy motorů v rodině motorů (případně)
 3.1.1
 Označení typu motoru:
 3.1.2
 Označení typu motoru uvedeno na označení motoru: ano/ne (2)
 3.1.3
 Umístění povinného označení výrobce:
 3.2.1
 Deklarované jmenovité otáčky (ot/min):
 3.2.1.2
 Deklarovaný jmenovitý netto výkon (kW):
 3.2.2
 Otáčky při maximálním výkonu (ot/min):
 3.2.2.2
 Maximální netto výkon (kW):
 3.2.3
 Deklarované otáčky při maximálním točivém momentu (ot/min):
 3.2.3.2
 Deklarovaný maximální točivý moment (Nm):
 3.6.3
 Počet válců:
 3.6.4
 Celkový zdvihový objem motoru (cm3):
 3.8.5
 Zařízení pro recyklaci plynů z klikové skříně: ano/ne (2)
 3.11.3.12
 Spotřebitelné činidlo: ano/ne (2)
 3.11.3.12.1
 Typ a koncentrace činidla potřebného pro katalytickou činnost:
 3.11.3.13
 Sonda (sondy) NOX: ano/ne (2)
 3.11.3.14
 Kyslíková sonda: ano/ne (2)
 3.11.4.7
 Katalyzátor v palivu (FBC): ano/ne (2)
 ČÁST B
 Výsledky zkoušek
 1. Schválené údaje
 1.1. Jmenovitý netto výkon: kW, při min– 1
 1.2. Maximální netto výkon: kW, při min– 1
 1.3. Maximální netto točivý moment: Nm, při min– 1
 Vysvětlivky k příloze 2:
 (odkazy na poznámky pod čarou, poznámky pod čarou a vysvětlivky se v certifikátu schválení typu neuvádějí)
 (1) Rozlišovací číslo smluvní strany, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala.
 (2) Nehodící se škrtněte, nebo uveďte jen platnou možnost (možnosti).
 DODATEK A.1
 ZKUŠEBNÍ PROTOKOL
 A.1.1 OBECNÉ POŽADAVKY
 Pro každou zkoušku požadovanou v rámci schválení typu se vyplňuje jeden zkušební protokol. Každá doplňková (např. další otáčky u motoru s konstantními otáčkami) nebo dodatečná zkouška (např. zkouška jiného paliva) vyžaduje protokol o doplňkové nebo dodatečné zkoušce.
 A.1.2 VYSVĚTLIVKY K PŘÍPRAVĚ ZKUŠEBNÍHO PROTOKOLU
 A.1.2.1 Zkušební protokoly musí obsahovat alespoň informace stanovené v bodě A.1.3.
 A.1.2.2 Bez ohledu na bod A.1.2.1 se ve zkušebním protokolu uvedou pouze ty oddíly nebo pododdíly, které jsou relevantní pro konkrétní zkoušku a konkrétní zkoušenou rodinu motorů, typy motoru v rodině motorů nebo typ motoru.
 A.1.2.3 Zkušební protokol může obsahovat více informací, než které jsou vyžadovány v bodě A.1.2.1, musí se však v každém případě držet uvedeného systému číslování.
 A.1.2.4 Pokud je u položky uvedeno několik možností oddělených lomítkem, musí být nepoužité možnosti přeškrtnuty, nebo uvedeny pouze použité možnosti.
 A.1.2.5 Pokud je vyžadován „druh“ nebo „typ“ konstrukční části, musí uvedená informace identifikovat pouze danou konstrukční část; může jít o seznam vlastností, název výrobce a číslo výkresu nebo číslo části, výkres, nebo o kombinaci výše uvedeného nebo o jinou metodu, jejíž výsledek je stejný.
 A.1.2.6 Zkušební protokol může být vystaven na papíře, nebo v elektronickém formátu, na kterém se dohodli výrobce,


text:
technická zkušebna a schvalovací orgán.
 A.1.3 VZOR ZKUŠEBNÍHO PROTOKOLU
 Zkušební protokol – nesilniční motory
 1. OBECNÉ INFORMACE
 1.1. Značka (značky) (obchodní firma (firmy) výrobce): ...
 1.2. Případný obchodní název (názvy): ...
 1.3. Název společnosti a adresa výrobce: ...
 1.4. Název technické zkušebny: ...
 1.5. Adresa technické zkušebny: ...
 1.6. Místo zkoušky: ...
 1.7. Datum zkoušky: ...
 1.8. Číslo zkušebního protokolu: ...
 1.9. Referenční číslo informačního dokumentu (je-li k dispozici): ...
 1.10. Druh zkušebního protokolu: primární zkouška/doplňková zkouška/dodatečná zkouška
 1.10.1. Popis účelu zkoušky: ...
 2. OBECNÉ INFORMACE O MOTORU (ZKUŠEBNÍ MOTOR)
 2.1. Označení typu motoru/označení rodiny motorů/FT: ...
 2.2. Identifikační číslo motoru: ...
 3. DOKUMENTACE A INFORMACE – KONTROLNÍ SEZNAM (POUZE U PRIMÁRNÍ ZKOUŠKY)
 3.6. U typů motoru a rodin motorů, které jako součást řídicího systému motoru používají ECU, reference prohlášení o opatřeních proti neoprávněným zásahům: ...
 3.7. U typů motoru a rodin motorů, které jako součást řídicího systému motoru používají mechanické prostředky, reference prohlášení o opatřeních proti neoprávněným zásahům a zásahům do nastavitelných parametrů a reference dokumentace o předvedení těchto opatření: ...
 4. REFERENČNÍ PALIVO (PALIVA) POUŽITÉ PŘI ZKOUŠCE (VYPLŇTE PŘÍSLUŠNÝ PODODDÍL(Y))
 4.1. Kapalné palivo pro zážehové motory
 4.1.1. Značka: ...
 4.1.2. Typ: ...
 4.1.3. Oktanové číslo RON: ...
 4.1.4. Oktanové číslo MON: ...
 4.1.5. Obsah ethanolu (%): ...
 4.1.6. Hustota při 15 °C (kg/m3): ...
 4.2. Kapalné palivo pro vznětové motory
 4.2.1. Značka: ...
 4.2.2. Typ: ...
 4.2.3. Cetanové číslo: ...
 4.2.4. Obsah FAME (%): ...
 4.2.5. Hustota při 15 °C (kg/m3): ....
 4.3. Plynné palivo – LPG
 4.3.1. Značka: ...
 4.3.2. Typ: ...
 4.3.3. Typ referenčního paliva: palivo A/palivo B
 4.3.4. Oktanové číslo MON: ...
 4.4. Plynné palivo – methan/biomethan
 4.4.1. Typ referenčního paliva: GR/G23/G25/G20
 4.4.2. Zdroj referenčního plynu: specifické referenční palivo/plyn z plynovodu s příměsí
 4.4.3. Pro specifické referenční palivo
 4.4.3.1. Značka: ...
 4.4.3.2. Typ: ...
 4.4.4. Pro plyn z plynovodu s příměsí
 4.4.4.1. Příměs(i): oxid uhličitý/ethan/methan/dusík/propan
 4.4.4.2. Hodnota Sλ výsledné palivové směsi: ...
 4.4.4.3. Methanové číslo (MN) výsledné palivové směsi: ...
 4.5. Motor dual fuel (navíc k příslušným oddílům výše)
 4.5.1. Poměr obsahu energie v plynu ve zkušebním cyklu: ...
 5. MAZIVO
 5.1. Značka (značky): ...
 5.2. Typ(y): ...
 5.3. Viskozita podle SAE: ...
 5.4. Mazivo je smícháno s palivem: ano/ne
 5.4.1. Procento oleje ve směsi: ...
 6. PODROBNÉ VÝSLEDKY MĚŘENÍ (*1)
 Jmenovité otáčky, min- 1
 Měřený točivý moment, Nm
 Měřený výkon, kW
 Měřený průtok paliva, g/h
 Barometrický tlak, kPa
 Tlak vodních par, kPa
 Teplota nasávaného vzduchu, K
 Výkon, který je třeba přičíst pro příslušenství a pomocná zařízení jiná než uvedená v tabulce 1, kW
 Č. 1
 Č. 2
 Č. 3
 celkem, kW
 Opravný faktor výkonu
 Korigovaný výkon, kW
 Korigovaný točivý moment, Nm
 Korigovaná měrná spotřeba paliva, g/(kWh) (2)
 Teplota chladicí kapaliny na výstupu, K
 Teplota mazacího oleje v bodě měření, K
 Teplota vzduchu za přeplňovacím dmychadlem, K (1)
 Teplota paliva u vstupu vstřikovacího čerpadla, K
 Teplota vzduchu za chladičem plnicího vzduchu, K (1)
 Tlak za přeplňovacím dmychadlem, kPa
 Tlak za chladičem plnicího vzduchu, kPa
 Podtlak sání, Pa
 Protitlak výfuku, Pa
 Dodávka paliva, mm3/zdvih nebo (1)


text:
(*1) Křivky netto výkonu a netto točivého momentu se zakreslí jako funkce otáček motoru.
 (1) Nehodící se škrtněte.
 (2) Počítáno při netto výkonu u vznětových a zážehových motorů, u zážehových motorů vynásobeno opravným faktorem výkonu.
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 VZOR A
 (viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 a = 8 mm min.
 Výše uvedená značka schválení typu připevněná na motoru prokazuje, že příslušný typ motoru byl z hlediska měření netto výkonu schválen v Nizozemsku (E 4), v souladu s předpisem OSN č. 120 a pod číslem schválení 021628. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu OSN č. 120 ve znění série změn 02.
 VZOR B
 (viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 a = 8 mm min.
 Výše uvedená značka schválení typu připevněná na motoru prokazuje, že příslušný typ motoru byl schválen v Nizozemsku (E 4), v souladu s předpisy OSN č. 120 a 96 (1). První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že k datům, kdy byla tato schválení typu udělena, byl předpis OSN č. 120 ve znění série změn 02 a předpis OSN č. 96 ve znění série změn 05.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 4
 METODA MĚŘENÍ NETTO VÝKONU SPALOVACÍHO MOTORU
 1. Tato ustanovení se týkají metody stanovení křivky výkonu spalovacího motoru běžícího při střídavých otáčkách při plném zatížení jako funkce otáček motoru a jmenovitých otáček a jmenovitého netto výkonu spalovacího motoru běžícího při konstantních otáčkách.
 2. Zkušební podmínky
 2.1. Motor musí být zaběhnut podle doporučení výrobce.
 2.2. Pokud lze měření výkonu provést pouze na motoru s namontovanou převodovkou, je nutno brát v úvahu účinnost převodovky.
 2.3. Pomocná zařízení a příslušenství
 2.3.1. Pomocná zařízení a příslušenství, která mají být namontována
 Pomocná zařízení potřebná pro provoz motoru v zamýšleném použití (jak je uvedeno v tabulce 1) musí být během zkoušky instalována ve zkušebním stavu v poloze, která se co nejvíce blíží poloze, ve které se nacházejí při zamýšleném použití.
 2.3.2. Pomocná zařízení a příslušenství, která mají být odmontována
 Některá pomocná zařízení, jejichž definice souvisí s provozem příslušného stroje a která lze namontovat na motor, musí být před zkouškou odmontována. Jako příklad lze uvést (nejde o vyčerpávající seznam):
 a)
 vzduchový kompresor brzdového systému;
 b)
 kompresor posilovače řízení;
 c)
 kompresor pro vzduchové odpružení;
 d)
 klimatizační systém.
 Není-li možné pomocná zařízení odmontovat, lze výkon, který tato zařízení absorbují v nezatíženém stavu, stanovit a přičíst k naměřenému výkonu motoru (viz poznámka h k tabulce 1). Jestliže je tato hodnota větší než 3 % maximálního výkonu při zkušebních otáčkách, může ji zkušební orgán ověřit.
 Tabulka 1
 Příslušenství a pomocná zařízení, která mají být namontována při zkoušce ke stanovení výkonu motoru
 Počet
 Příslušenství a pomocná zařízení
 Namontováno při zkoušce emisí
 1
 Systém sání
 Sací potrubí
 Ano
 Systém pro regulaci emisí z klikové skříně
 Ano
 Měřič proudění vzduchu
 Ano
 Vzduchový filtr
 Ano (1)
 Tlumič sání
 Ano (1)
 2
 Výfukový systém
 Následné zpracování výfukových plynů
 Ano
 Výfukové potrubí
 Ano
 Spojovací potrubí
 Ano (2)
 Tlumič
 Ano (2)
 Výfuková trubka
 Ano (2)
 Výfuková brzda
 Ne (3)
 Zařízení k přeplňování


text:
Ano
 3
 Palivové čerpadlo
 Ano (4)
 4
 Vybavení pro karburaci
 Karburátor
 Ano
 Elektronický řídicí systém, měřič proudění vzduchu atd.
 Ano
 Vybavení plynových motorů
 Redukční ventil
 Ano
 Odpařovač
 Ano
 Směšovač
 Ano
 5
 Zařízení ke vstřikování paliva (pro benzinové a naftové motory)
 Předčistič
 Ano
 Filtr
 Ano
 Čerpadlo
 Ano
 Vysokotlaké potrubí
 Ano
 Vstřikovač
 Ano
 Elektronický řídicí systém, čidla atd.
 Ano
 Regulátor/systém řízení
 Ano
 Automatická zarážka plného zatížení u ozubené tyče v závislosti na atmosférických podmínkách
 Ano
 6
 Vybavení pro chlazení kapalinou
 Chladič
 Ne
 Ventilátor
 Ne
 Kryt ventilátoru
 Ne
 Vodní čerpadlo
 Ano (5)
 Termostat
 Ano (6)
 7
 Chlazení vzduchem
 Kryt
 Ne (7)
 Ventilátor nebo dmychadlo
 Ne (7)
 Zařízení pro regulaci teploty
 Ne
 8
 Zařízení k přeplňování
 Kompresor poháněný přímo motorem a/nebo výfukovými plyny
 Ano
 Chladič plnicího vzduchu
 Ano (7)
 (8)
 Čerpadlo chladicího média nebo ventilátor (poháněné motorem)
 Ne (7)
 Zařízení regulující průtok/proudění chladicího média
 Ano
 9
 Pomocný ventilátor zkušebního stavu
 Ano, je-li potřeba
 10
 Zařízení k omezení emisí znečišťujících látek
 Ano
 11
 Startovací zařízení
 Ano, nebo součástí vybavení zkušebního stavu (9)
 12
 Čerpadlo mazacího oleje
 Ano
 13
 Některá pomocná zařízení, jejichž definice souvisí s provozem nesilničního mobilního stroje a která lze namontovat na motor, musí být před zkouškou odmontována.
 Jako příklad lze uvést:
 i)
 vzduchový kompresor brzdového systému;
 ii)
 kompresor posilovače řízení;
 iii)
 kompresor pro vzduchové odpružení;
 iv)
 klimatizační systém.
 Ne
 2.4. Podmínky nastavení
 Podmínky nastavení při zkoušce ke stanovení netto výkonu jsou uvedeny v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Podmínky nastavení
 1.
 Nastavení karburátoru (karburátorů), odpařovače/regulátoru tlaku
 Podle výrobních specifikací výrobce a bez dalších úprav pro konkrétní použití.
 2.
 Nastavení systému dávkování vstřikovacího čerpadla
 3.
 Časování zážehu nebo vstřiku (křivka časování)
 4.
 Nastavení regulátoru
 5.
 Zařízení pro omezení emisí
 6.
 Regulace plnicího tlaku
 3. Zaznamenávané údaje
 3.1. Zaznamenávají se údaje uvedené v dodatku A.1 k příloze 2. Údaje o výkonnosti se měří při stabilizovaných provozních podmínkách a při dostatečném přívodu čerstvého vzduchu do motoru. Ve spalovacích komorách mohou být přítomny úsady, avšak pouze v omezeném množství. Podmínky zkoušky, jako je vstupní teplota nasávaného vzduchu, musí být zvoleny co nejblíže referenčním podmínkám (viz bod 5.2 této přílohy), aby byla hodnota opravného faktoru co nejnižší.
 3.2. Teplota vzduchu nasávaného do motoru se měří v přívodním potrubí. Podtlak při vstupu se měří ve stejném bodě. Teploměr nebo termočlánek musí být chráněn proti zpětnému vstřikování paliva a proti sálavému teplu a musí být umístěn přímo do proudu vzduchu. Pro získání reprezentativního průměru vstupní teploty je nutné provést měření v dostatečném počtu měřicích míst.
 3.3. Podtlak při vstupu se měří po směru proudění od vstupního potrubí, vzduchového filtru, tlumiče sání nebo zařízení pro omezování rychlosti (je-li namontováno).
 3.4. Absolutní tlak na vstupu do motoru po směru proudění od čerpadla a výměníku tepla, je-li namontován, se měří v sacím potrubí a v jakémkoli jiném bodě, kde je nutné změřit tlak pro výpočet opravných koeficientů.
 3.5. Protitlak výfuku se měří po směru proudění v bodě nacházejícím se ve vzdálenosti, která je alespoň trojnásobkem průměru potrubí, od místa napojení výfukového potrubí a po směru proudění u turbodmychadla, je-li namontováno. Je třeba uvést


text:
místo měření.
 3.6. Údaje lze odečíst až poté, kdy byly točivý moment, otáčky a teploty v podstatě konstantní po dobu nejméně jedné minuty.
 3.7. Otáčky motoru se během jízdy nebo odečítání údajů nesmí odchýlit od zvolených otáček o více než ± 1 % nebo ± 10 min., přičemž platí vyšší z těchto hodnot.
 3.8. Hodnoty zatížení brzdy, spotřeby paliva a teploty nasávaného vzduchu se musí odečítat současně, za výsledek měření se pak považuje hodnota, která je průměrem dvou stabilizovaných po sobě následujících hodnot, které se u zatížení brzdy neliší o více než 2 %.
 3.9. Teplota chladicího média na výstupu z motoru musí být udržována na hodnotě stanovené výrobcem.
 Neurčí-li výrobce žádnou teplotu, použije se teplota 353 K ± 5 K. U vzduchem chlazených motorů se teplota v bodě určeném výrobcem musí udržovat v rozmezí + 0/– 20 K vzhledem k maximální hodnotě stanovené výrobcem v referenčních podmínkách.
 3.10. U vznětových motorů se teplota paliva měří u vstupu vstřikovacího čerpadla a musí být udržována v rozmezí 306–316 K (33–43 °C), u zážehových motorů se teplota paliva měří co nejblíže vstupu karburátoru nebo souboru vstřikovačů paliva a musí být udržována v rozmezí 293–303 K (20–30 °C).
 3.11. Teplota mazacího oleje měřená v olejovém čerpadle nebo na výstupu z výměníku tepla oleje, je-li namontován, musí být udržována v mezích stanovených výrobcem motoru.
 3.12. V případě potřeby je možné použít k udržení teploty v mezích uvedených v bodech 3.9, 3.10 a 3.11 této přílohy pomocný regulační systém.
 4. Přesnost měření
 4.1. Točivý moment: ± 1 % naměřeného točivého momentu. Zařízení k měření točivého momentu musí být kalibrováno tak, aby zohledňovalo ztráty způsobené třením. Přesnost v dolní polovině měřicího rozsahu dynamometru může být ± 2 % naměřeného točivého momentu.
 4.2. Otáčky motoru: 0,5 % naměřených otáček.
 4.3. Spotřeba paliva: ± 1 % naměřené spotřeby.
 4.4. Teplota paliva: ± 2 K.
 4.5. Teplota vzduchu nasávaného do motoru: ± 2 K.
 4.6. Barometrický tlak: ± 100 Pa.
 4.7. Podtlak v systému sání: ± 50 Pa.
 4.8. Protitlak ve výfukovém systému: ± 200 Pa.
 5. Opravné faktory výkonu
 5.1. Definice
 Opravný faktor výkonu je koeficient pro stanovení výkonu motoru při referenčních atmosférických podmínkách podle bodu 5.2.
 Po = α P
 kde:
 Po
 je korigovaný výkon (tj. výkon při referenčních atmosférických podmínkách)
 α
 je opravný faktor (αa nebo αd)
 P
 je měřený výkon (výkon při zkoušce).
 5.2. Referenční atmosférické podmínky
 5.2.1. Teplota (To): 298 K (25 °C)
 5.2.2. Tlak suchého vzduchu (Pso): 99 kPa
 Tlak suchého vzduchu vychází z celkového tlaku 100 kPa a tlaku vodních par 1 kPa.
 5.3. Atmosférické podmínky při zkoušce
 Během zkoušky musí být dodrženy tyto atmosférické podmínky:
 5.3.1. Teplota (T)
 U zážehových motorů
 :
 288 K ≤ T ≤ 308 K
 U vznětových motorů
 :
 283 K ≤ T ≤ 313 K
 5.3.2. Tlak (ps)
 90 kPa < ps < 110 kPa
 5.4. Stanovení opravných faktorů αa a αd (1)
 5.4.1. U zážehových motorů s atmosférickým sáním nebo s přeplňováním
 Opravný faktor αa se vypočte podle vzorce:
 kde:
 ps
 je celkový atmosférický tlak


text:
suchého vzduchu v kilopascalech (kPa); tj. celkový barometrický tlak minus tlak vodních par,
 T
 je absolutní teplota vzduchu nasávaného motorem v kelvinech (K).
 Podmínky, které musí být splněny ve zkušebně
 Aby byla zkouška platná, musí být opravný faktor takový, aby platilo:
 0,93 < αa < 1,07
 V případě překročení těchto mezních hodnot se v protokolu o zkoušce uvede získaná korigovaná hodnota a přesné údaje o podmínkách při zkoušce (teplota a tlak).
 5.4.2. U vznětových motorů – faktor αd
 Opravný faktor výkonu (αd) se u vznětových motorů při konstantním poměru paliva vypočte podle vzorce:
 αd = (fa)fm
 kde:
 fa
 je atmosférický faktor
 fm
 je charakteristický parametr pro každý typ motoru a seřízení
 5.4.2.1. Atmosférický faktor fa
 Tento faktor udává účinek podmínek okolního prostředí (tlaku, teploty a vlhkosti) na vzduch nasávaný motorem. Vzorec pro stanovení atmosférického faktoru se liší podle druhu motoru.
 5.4.2.1.1. Motory s atmosférickým sáním a mechanicky přeplňované motory
 5.4.2.1.2. Motory přeplňované turbodmychadlem, s chlazením plnicího vzduchu nebo bez něj
 5.4.2.2. Faktor motoru fm
 fm
 je funkcí qc (korigovaný průtok paliva) s následujícím vzorcem:
 fm =
 0,036 qc – 1,14
 přičemž
 qc
 =
 q/r
 kde:
 q
 je průtok paliva v miligramech na cyklus a na litr celkového zdvihového objemu (mg/(l.cyklus))
 r
 je poměr tlaků mezi výstupem a vstupem kompresoru; u několikanásobných turbodmychadel r představuje celkový kompresní poměr (u motorů s atmosférickým sáním platí r = 1)
 Uvedený vzorec platí pro interval hodnot qc od 37,2 mg/(l.cyklus) do 65 mg/(l.cyklus).
 Pro hodnoty qc nižší než 37,2 mg/(l.cyklus) se použije konstantní hodnota fm rovnající se 0,2 (fm = 0,2).
 Pro hodnoty qc vyšší než 65 mg/(l.cyklus) se použije konstantní hodnota fm rovnající se 1,2 (fm = 1,2) (viz obrázek):
 Stanovení faktor motoru fm
 Text obrazu
 fm
 qc (mg/l.cyklus)
 5.4.2.3. Podmínky, které musí být splněny ve zkušebně
 Aby byla zkouška platná, musí být opravný faktor αa takový, aby platilo:
 0,93 ≤ αa ≤ 1,07
 V případě překročení těchto mezních hodnot se v protokolu o zkoušce uvede získaná korigovaná hodnota a přesné údaje o podmínkách při zkoušce (teplota a tlak).
 (1) Úplný sací systém určený pro uvažované použití se namontuje:
 a)
 existuje-li riziko nezanedbatelného vlivu na výkon motoru;
 b)
 u motorů se zážehovým zapalováním s atmosférickým sáním;
 V ostatních případech lze použít rovnocenný systém, přičemž se zkontroluje, zda se tlak v sání neliší o více než 100 Pa od horní mezní hodnoty uvedené výrobcem pro čistý vzduchový filtr.
 (2) Celý výfukový systém se namontuje způsobem odpovídajícím předpokládanému použití:
 a)
 existuje-li riziko nezanedbatelného vlivu na výkon motoru;
 b)
 u motorů se zážehovým zapalováním s atmosférickým sáním;
 V ostatních případech lze namontovat rovnocenný systém pod podmínkou, že se měřený tlak neliší od mezní hodnoty určené výrobcem o více než 1 000 Pa.
 (3) Je-li motor vybaven výfukovou brzdou, musí být její škrticí klapka upevněna v plně otevřené poloze.
 (4) V případě potřeby může být tlak v přívodu paliva seřízen tak, aby odpovídal tlakům, které se vyskytují při předpokládaném použití motoru (zejména je-li použit systém s vracením paliva).
 (5) Cirkulaci chladicí kapaliny musí obstarávat pouze vodní čerpadlo


text:
motoru. Kapalina může být chlazena vnějším okruhem za předpokladu, že ztráta tlaku v tomto okruhu a tlak na vstupu do čerpadla zůstávají v podstatě stejné jako v systému chlazení motoru.
 (6) Termostat může být zablokován v plně otevřené poloze.
 (7) Jestliže je pro zkoušku namontován chladicí ventilátor nebo dmychadlo, přičte se absorbovaný výkon k výsledkům, s výjimkou motorů, u nichž jsou taková pomocná zařízení integrální součástí motoru (např. chladicí ventilátory u vzduchem chlazených motorů připevněné přímo na klikovém hřídeli). Výkon ventilátoru nebo dmychadla se stanoví při otáčkách použitých u zkoušky, a to buď výpočtem ze standardních parametrů, nebo praktickými zkouškami.
 (8) Motory chlazené přeplňovacím vzduchem se zkoušejí s chlazením přeplňovacího vzduchu, ať se toto chlazení provádí kapalinou, nebo vzduchem, avšak na přání výrobce se může chladič vzduchu nahradit systémem, který je součástí zkušebního stavu. V obou případech se měření výkonu při každém nastavení otáček musí provádět při maximálním poklesu tlaku a minimálním poklesu teploty vzduchu nasávaného do motoru přes chladič plnicího vzduchu na zkušebním stavu, podle hodnot stanovených výrobcem.
 (9) Energie pro elektrické nebo jiné startovací systémy musí být dodávána ze zkušebního stavu.
 (1) Zkoušku je možno provádět v klimatizovaných zkušebních místnostech, kde lze atmosférické podmínky řídit.
 U motorů vybavených zařízením pro automatickou regulaci teploty nasávaného vzduchu, které je konstruováno tak, že při plném zatížení při 25 °C není přiváděn ohřátý vzduch, se musí zkoušet s tímto zařízením zcela uzavřeným. Pokud zařízení pracuje i při 25 °C, provede se zkouška s normálně fungujícím zařízením a za exponent teplotního členu opravného faktoru se dosadí nula (tj. neprovádí se úprava o teplotu).
 PŘÍLOHA 5
 PARAMETRY PRO DEFINOVÁNÍ TYPŮ MOTORŮ A RODIN MOTORŮ A JEJICH PROVOZNÍCH REŽIMŮ
 1. TYP MOTORU
 Technické vlastnosti typu motoru jsou definovány v jeho informačním dokumentu vypracovaném podle vzoru v příloze 1.
 1.1. Provozní režim (režim otáček)
 Typ motoru může mít schválení typu jako motor s konstantními otáčkami nebo jako motor s proměnnými otáčkami podle definic v bodech 2.3 a 2.32 tohoto předpisu.
 2. RODINA MOTORŮ – KRITÉRIA
 2.1. Obecně
 Rodina motorů je charakterizována konstrukčními parametry. Ty musí být pro všechny motory jedné rodiny společné. O tom, zda motory patří do stejné rodiny motorů, může rozhodnout výrobce motoru, pokud jsou dodržena kritéria vyjmenovaná v bodě 2.3 této přílohy. Rodina motorů musí být schválena schvalovacím orgánem.
 2.2. Kategorie motorů, provozní režim (režim otáček) a rozsah výkonu
 2.2.1. Rodina motorů musí obsahovat pouze typy motorů se stejným režimem otáček.
 2.3. Parametry definující rodinu motorů
 2.3.1. Spalovací cyklus
 a)
 dvoudobý;
 b)
 čtyřdobý;
 c)
 rotační motor;
 d)
 jiný.
 2.3.2. Uspořádání válců
 2.3.2.1. Řazení válců v bloku:
 a)
 jeden válec;
 b)
 do V;
 c)
 v řadě;
 d)
 protilehlé;
 e)
 radiální;
 f)
 jiné (do F, do W atd.).
 2.3.2.2. Relativní řazení válců
 Motory se stejným blokem mohou patřit do stejné rodiny, pokud jsou rozteče vrtání jejich válců totožné.
 2.3.3. Hlavní chladicí médium
 a)
 vzduch;
 b)
 voda;
 c)
 olej.
 2.3.4. Zdvihový objem na jeden válec
 2.3.4.1. Motor se zdvihovým objemem na jeden válec ≥ 750 cm3
 Aby motory se zdvihovým objemem na jeden válec ≥ 750


text:
cm3 mohly být považovány za motory patřící do stejné rodiny motorů, nesmí rozpětí zdvihového objemu na jeden válec přesáhnout 15 % nejvyššího zdvihového objemu na jeden válec v této rodině motorů.
 2.3.4.2. Motor se zdvihovým objemem na jeden válec < 750 cm3
 Aby motory se zdvihovým objemem na jeden válec < 750 cm3 mohly být považovány za motory patřící do stejné rodiny motorů, nesmí rozpětí zdvihového objemu na jeden válec přesáhnout 30 % nejvyššího zdvihového objemu na jeden válec v této rodině motorů.
 2.3.5. Způsob sání vzduchu
 a)
 atmosférické sání;
 b)
 přeplňování;
 c)
 přeplňování s chladičem.
 2.3.6. Druh paliva
 a)
 motorová nafta (plynový olej pro nesilniční použití);
 b)
 ethanol pro dedikované vznětové motory (ED95);
 c)
 benzin (E10);
 d)
 ethanol (E85);
 e)
 zemní plyn/biomethan:
 i)
 palivo s univerzální použitelností – palivo s vysokou výhřevností (plyn H) a palivo s nízkou výhřevností (plyn L);
 ii)
 palivo s omezenou použitelností – palivo s vysokou výhřevností (plyn H);
 iii)
 palivo s omezenou použitelností – palivo s nízkou výhřevností (plyn L);
 iv)
 palivo se specifickou použitelností (LNG);
 f)
 zkapalněný ropný plyn (LPG).
 2.3.7. Uspořádání palivového systému
 a)
 pouze kapalné palivo;
 b)
 pouze plynné palivo;
 c)
 dual fuel typ 1 A;
 d)
 dual fuel typ 1B;
 e)
 dual fuel typ 2 A;
 f)
 dual fuel typ 2B;
 g)
 dual fuel typ 3B.
 2.3.8. Druh/konstrukce spalovací komory
 a)
 otevřená spalovací komora;
 b)
 rozdělená spalovací komora;
 c)
 jiné druhy.
 2.3.9. Typ zapalování
 a)
 zážehové zapalování;
 b)
 vznětové zapalování.
 2.3.10. Ventily a kanály
 a)
 uspořádání;
 b)
 počet ventilů na jeden válec.
 2.3.11. Způsob dodávky paliva:
 a)
 čerpadlo, (vysokotlaké) potrubí a vstřikovací tryska;
 b)
 řadové čerpadlo nebo čerpadlo s rozdělovačem;
 c)
 sdružená vstřikovací jednotka;
 d)
 vstřikování se společným tlakovým potrubím (common rail);
 e)
 karburátor;
 f)
 vstřikování do sacího kanálu;
 g)
 přímé vstřikování;
 h)
 směšovač;
 i)
 jiný.
 2.3.12. Další zařízení
 a)
 recirkulace výfukových plynů (EGR);
 b)
 vstřikování vody;
 c)
 vstřikování vzduchu;
 d)
 jiné.
 2.3.13. Strategie elektronického řízení
 Vybavení nebo nevybavení motoru jednotkou ECU se považuje za základní parametr rodiny motorů.
 Motory s elektronickým řízením otáček nemusí patřit do jiné rodiny motorů než motory s mechanickým řízením. Potřeba oddělovat motory s elektronickou regulací od motorů s mechanickou regulací se uplatní pouze pro charakteristiky vstřikování paliva, jako je časování, tlak, podoba dávky atd.
 2.3.14. Systémy následného zpracování výfukových plynů
 Činnost a kombinace následujících zařízení jsou považovány za kritéria členství v rodině motorů:
 a)
 oxidační katalyzátor;
 b)
 systém ke snížení emisí NOX se selektivní redukcí NOX (přidávání redukčního činidla);
 c)
 jiné systémy ke snížení emisí NOX;
 d)
 systém následného zpracování pevných částic s pasivní regenerací:
 i)
 uzavřený (wall-flow);
 ii)
 neuzavřený;
 e)
 systém následného zpracování pevných částic s aktivní regenerací:
 i)
 uzavřený (wall-flow);
 ii)
 neuzavřený;
 f)
 jiné systémy následného zpracování pevných částic;
 g)
 jiná zařízení.
 2.3.15. Motory dual fuel
 Všechny motory v rodině motorů dual fuel musí patřit ke stejnému typu motorů dual fuel definovanému v bodě 2 přílohy 7 ve znění série změn 05 přepisu OSN č. 96 a používat stejné druhy paliva nebo případně paliva, u nichž je podle tohoto nařízení deklarováno, že


text:
patří do stejné skupiny (skupin) paliv.
 3. VOLBA ZÁKLADNÍHO MOTORU
 3.1. Obecně
 3.1.1. Poté, co byla rodina motorů schválena schvalovacím orgánem, je základním kritériem pro výběr základního motoru rodiny motorů největší dodávka paliva na jeden zdvih a na jeden válec při deklarovaných otáčkách maximálního točivého momentu motoru. V případě, kdy toto hlavní kritérium splňují zároveň dva nebo více motorů, užije se jako druhé kritérium pro volbu základního motoru největší dodávka paliva na jeden zdvih při jmenovitých otáčkách.
 PŘÍLOHA 6
 KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY
 1. OBECNĚ
 Tyto požadavky odpovídají zkouškám, jimiž se kontroluje shodnost výroby podle bodu 6.2 tohoto předpisu.
 2. ZKUŠEBNÍ POSTUPY
 Zkušebními metodami a zkušebními nástroji jsou metody a nástroje popsané v příloze 4 tohoto předpisu.
 3. ODBĚR VZORKŮ
 3.1. V případě typu motoru
 Vybere se jeden motor. Není-li tento motor po zkoušce podle bodu 4 uznán jako vyhovující požadavkům tohoto předpisu, musí se zkoušet další dva motory.
 3.2. V případě rodiny motorů
 V případě schválení uděleného rodině motorů se zkouška shodnosti výroby provede na jednom motoru rodiny, který není základním motorem. Pokud tento motor nevyhoví požadavkům zkoušky shodnosti výroby, musí být dva další zkoušené motory stejného typu.
 4. KRITÉRIA MĚŘENÍ
 4.1. Netto výkon a měrná spotřeba paliva spalovacího motoru
 Měří se při dostatečném počtu různých otáček motoru, umožňujícím správně stanovit křivku výkonu, točivého momentu a měrné spotřeby paliva od nejnižších po nejvyšší otáčky doporučené výrobcem.
 Korigované hodnoty naměřené u motoru, u nějž jsou odebírány vzorky, se nesmí odchýlit více než o hodnoty uvedené níže v tabulce a o ± 10 % u měrné spotřeby paliva.
 Typ motoru
 Referenční výkon (točivý moment) [%]
 Ostatní body měření na křivce [%]
 Tolerance otáček motoru [%]
 Obecně
 ± 5
 ± 10
 ± 5
 Benzinové zážehové motory s regulátorem
 ± 8
 ± 12
 ± 8
 Benzinové zážehové motory bez regulátoru
 ± 8
 ± 20
 ± 8
 5. VYHODNOCENÍ VÝSLEDKŮ
 Pokud hodnoty netto výkonu a měrné spotřeby paliva u druhého a/nebo třetího motoru podle bodu 3 nevyhovují požadavkům bodu 4 výše, má se za to, že výroba nesplňuje požadavky tohoto předpisu a uplatní se ustanovení bodu 7 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 7
 TECHNICKÉ VLASTNOSTI REFERENČNÍHO PALIVA URČENÉHO PRO SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A K OVĚŘOVÁNÍ SHODY VÝROBY
 1. TECHNICKÉ ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE PALIV PRO ZKOUŠKY VZNĚTOVÝCH MOTORŮ
 1.1. Typ: motorová nafta (plynový olej pro nesilniční použití)
 Parametr
 Jednotka
 Mezní hodnoty (1)
 Zkušební metoda
 Min.
 Max.
 Cetanové číslo (2)
 45
 56,0
 EN-ISO 5165
 Hustota při 15 °C
 kg/m3
 833
 865
 EN-ISO 3675
 Destilace:
 bod 50 %
 °C
 245
 —
 EN-ISO 3405
 bod 95 %
 °C
 345
 350
 EN-ISO 3405
 konečný bod varu
 °C
 —
 370
 EN-ISO 3405
 Bod vzplanutí
 °C
 55
 —
 EN 22719
 CFPP
 °C
 —
 –5
 EN 116
 Viskozita při 40 °C
 mm2/s
 2,3
 3,3
 EN-ISO 3104
 Polycyklické aromatické uhlovodíky
 % hmot.
 2,0
 6,0
 IP 391
 Obsah síry (3)
 mg/kg
 —
 10
 ASTM D 5453
 Koroze mědi
 —
 třída 1
 EN-ISO 2160
 Zbytek uhlíku podle Conradsona (10 % destilační zbytek)
 % hmot.
 —
 0,2
 EN-ISO 10370
 Obsah popela
 % hmot.
 —
 0,01
 EN-ISO 6245
 Celkové znečištění
 mg/kg


text:
—
 24
 EN 12662
 Obsah vody
 % hmot.
 —
 0,02
 EN-ISO 12937
 Neutralizační číslo (silná kyselina)
 mg KOH/g
 —
 0,10
 ASTM D 974
 Oxidační stabilita (3)
 mg/ml
 —
 0,025
 EN-ISO 12205
 Mazivost (průměr stopy oděrové plochy podle zkoušky HFRR při 60 °C)
 μm
 —
 400
 CEC F-06-A-96
 Oxidační stabilita při 110 °C (3)
 H
 20,0
 —
 EN 15751
 Methylestery mastných kyselin
 % obj.
 —
 7,0
 EN 14078
 1.2. Typ: ethanol pro dedikované vznětové motory (ED95) (4)
 Parametr
 Jednotka
 Mezní hodnoty (5)
 Zkušební metoda (6)
 Min.
 Max.
 Celkový obsah alkoholu (ethanol včetně obsahu vyšších nasycených alkoholů)
 % hmot.
 92,4
 EN 15721
 Jiné vyšší nasycené monoalkoholy (C3–C5)
 % hmot.
 2,0
 EN 15721
 Methanol
 % hmot.
 0,3
 EN 15721
 Hustota při 15 °C
 kg/m3
 793,0
 815,0
 /EN ISO 12185
 Kyselost, vypočtená jako kyselina octová
 % hmot.
 0,0025
 EN 15491
 Vzhled
 průzračný a světlý
 Bod vzplanutí
 °C
 10
 EN 3679
 Suchý zbytek
 mg/kg
 15
 EN 15691
 Obsah vody
 % hmot.
 6,5
 EN 15489 (7)
 EN-ISO 12937
 EN15692
 Aldehydy vypočtené jako acetaldehyd
 % hmot.
 0,0050
 ISO 1388-4
 Estery vypočtené jako ethylacetát
 % hmot.
 0,1
 ASTM D1617
 Obsah síry
 mg/kg
 10,0
 EN 15485
 EN 15486
 Sulfáty
 mg/kg
 4,0
 EN 15492
 Kontaminace pevnými částicemi
 mg/kg
 24
 EN 12662
 Fosfor
 mg/l
 0,20
 EN 15487
 Anorganický chlorid
 mg/kg
 1,0
 EN 15484 nebo EN 15492
 Měď
 mg/kg
 0,100
 EN 15488
 Elektrická vodivost
 μS/cm
 2,50
 DIN 51627-4 nebo prEN 15938
 2. TECHNICKÉ ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE PALIV PRO ZKOUŠKY ZÁŽEHOVÝCH MOTORŮ
 2.1. Typ: benzin (E10)
 Parametr
 Jednotka
 Mezní hodnoty (8)
 Zkušební metoda (9)
 Min.
 Max.
 Oktanové číslo výzkumnou metodou (RON)
 91,0
 98,0
 EN ISO 5164:2005 (10)
 Oktanové číslo motorovou metodou (MON)
 83,0
 89,0
 EN ISO 5163:2005 (10)
 Hustota při 15 °C
 kg/m3
 743
 756
 /EN ISO 3675
 /EN ISO 12185
 Tlak par
 kPa
 45,0
 60,0
 EN ISO 13016-1 (DVPE)
 Obsah vody
 max. 0,05 % obj.
 Vzhled při – 7 °C: průzračný a světlý
 EN 12937
 Destilace:
 —
 odpar při 70 °C
 % obj.
 18,0
 46,0
 EN-ISO 3405
 —
 odpar při 100 °C
 % obj.
 46,0
 62,0
 EN-ISO 3405
 —
 odpar při 150 °C
 % obj.
 75,0
 94,0
 EN-ISO 3405
 —
 konečný bod varu
 °C
 170
 210
 EN-ISO 3405
 Zbytek
 % obj.
 —
 2,0
 EN-ISO 3405
 Rozbor uhlovodíků:
 —
 olefiny
 % obj.
 3,0
 18,0
 EN 14517
 EN 15553
 —
 aromáty
 % obj.
 19,5
 35,0
 EN 14517
 EN 15553
 —
 benzen
 % obj.
 —
 1,0
 EN 12177
 EN 238, EN 14517
 —
 nasycené
 % obj.
 protokol
 EN 14517
 EN 15553
 Poměr uhlík/vodík
 protokol
 Poměr uhlík/kyslík
 protokol
 Indukční perioda (11)
 minuty
 480
 EN-ISO 7536
 Obsah kyslíku (12)
 % hmot.
 3,3 (15)
 3,7
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 Pryskyřičné látky
 mg/ml
 —
 0,04
 EN-ISO 6246
 Obsah síry (13)
 mg/kg
 —
 10
 /EN ISO 20846
 /EN ISO 20884
 Koroze mědi (3 h při 50 °C)
 klasif.
 —
 třída 1
 EN-ISO 2160
 Obsah olova
 mg/l
 —
 5
 EN 237
 Obsah fosforu (14)
 mg/l
 —
 1,3
 ASTM D 3231
 Ethanol (11)
 % obj.
 9,0 (15)
 10,2 (15)
 EN 22854
 2.2. Typ: ethanol (E85)
 Parametr
 Jednotka
 Mezní hodnoty (16)


text:
Zkušební metoda
 Min.
 Max.
 Oktanové číslo výzkumnou metodou (RON)
 95,0
 —
 EN ISO 5164
 Oktanové číslo motorovou metodou (MON)
 85,0
 —
 EN ISO 5163
 Hustota při 15 °C
 kg/m3
 protokol
 ISO 3675
 Tlak par
 kPa
 40,0
 60,0
 EN ISO 13016-1 (DVPE)
 Obsah síry (17)
 mg/kg
 —
 10
 EN 15485 nebo EN 15486
 Oxidační stabilita
 minuty
 360
 EN ISO 7536
 Obsah pryskyřičných látek (po vymytí rozpouštědla)
 mg/100 ml
 —
 5
 EN-ISO 6246
 Vzhled
 Stanoví se při okolní teplotě, nebo při teplotě 15 °C podle toho, která hodnota je vyšší
 Průzračný a světlý, viditelně bez suspendovaných nebo sražených příměsí
 vizuální kontrola
 Ethanol a vyšší alkoholy (18)
 % obj.
 83
 85
 EN 1601
 EN 13132
 EN 14517
 E DIN 51627-3
 Vyšší alkoholy (C3–C8)
 % obj.
 —
 2,0
 E DIN 51627-3
 Methanol
 % obj.
 1,00
 E DIN 51627-3
 Benzin (19)
 % obj.
 zůstatek
 EN 228
 Fosfor
 mg/l
 0,20 (20)
 EN 15487
 Obsah vody
 % obj.
 0,300
 EN 15489 nebo EN 15692
 Obsah anorganického chloridu
 mg/l
 1
 EN 15492
 pHe
 6,5
 9,0
 EN 15490
 Koroze proužku mědi
 (3 h při 50 °C)
 klasif.
 třída 1
 EN ISO 2160
 Kyselost (jako kyselina octová CH3COOH)
 % hmot.
 (mg/l)
 —
 0,0050
 (40)
 EN 15491
 Elektrická vodivost
 μS/cm
 1,5
 DIN 51627-4 nebo prEN 15938
 Poměr uhlík/vodík
 protokol
 Poměr uhlík/kyslík
 protokol
 3. TECHNICKÉ ÚDAJE TÝKAJÍCÍ SE PLYNNÝCH PALIV PRO ZKOUŠKY JEDNOPALIVOVÝCH MOTORŮ A MOTORŮ DUAL FUEL
 3.1. Typ: LPG
 Parametr
 Jednotka
 Palivo A
 Palivo B
 Zkušební metoda
 Složení:
 EN 27941
 Obsah C3
 % obj.
 30 ± 2
 85 ± 2
 Obsah C4
 % obj.
 zůstatek (21)
 zůstatek (21)
 < C3, > C4
 % obj.
 max. 2
 max. 2
 Olefiny
 % obj.
 max. 12
 max. 15
 Zbytek odparu
 mg/kg
 max. 50
 max. 50
 EN 15470
 Obsah vody při 0 °C
 bez vody
 bez vody
 EN 15469
 Celkový obsah síry včetně odorantu
 mg/kg
 max. 10
 max. 10
 EN 24260, ASTM D 3246, ASTM 6667
 Sirovodík
 žádný
 žádný
 EN ISO 8819
 Koroze proužku mědi
 (1 h při 40 °C)
 klasif.
 třída 1
 třída 1
 ISO 6251 (22)
 Zápach
 charakteristický
 charakteristický
 Oktanové číslo motorovou metodou (23)
 min. 89,0
 min. 89,0
 EN 589 příloha B
 3.2. Typ: zemní plyn/biomethan
 3.2.1. Specifikace referenčních paliv dodaných s pevně danými vlastnostmi (např. ze zapečetěné nádoby)
 Alternativně k referenčním palivům uvedeným v tomto bodě lze použít rovnocenná paliva v bodě 3.2.2 této přílohy.
 Vlastnosti
 Jednotky
 Základ
 Mezní hodnoty
 Zkušební metoda
 Min.
 Max.
 Referenční palivo GR
 Složení:
 Methan
 87
 84
 89
 Ethan
 13
 11
 15
 Zbývající podíl (24)
 % mol
 —
 —
 1
 ISO 6974
 Obsah síry
 mg/m3
 (25)
 —
 10
 ISO 6326-5
 Referenční palivo G23
 Složení:
 Methan
 92,5
 91,5
 93,5
 Zbývající podíl (26)
 % mol
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 % mol
 7,5
 6,5
 8,5
 Obsah síry
 mg/m3
 (27)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Referenční palivo G25
 Složení:
 Methan
 % mol
 86
 84
 88
 Zbývající podíl (28)
 % mol
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 % mol
 14
 12
 16
 Obsah síry
 mg/m3
 (29)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Referenční palivo G20
 Složení:
 Methan
 % mol
 100
 99


text:
100
 ISO 6974
 Zbývající podíl (30)
 % mol
 —
 —
 1
 ISO 6974
 N2
 % mol
 ISO 6974
 Obsah síry
 mg/m3
 (31)
 —
 —
 10
 ISO 6326-5
 Wobbeho index (netto)
 MJ/m3
 (32)
 48,2
 47,2
 49,2
 3.2.2. Specifikace referenčního paliva dodaného z plynovodu s příměsí jiných plynů s vlastnostmi naměřenými na místě
 Alternativně k referenčním palivům v tomto bodě lze použít rovnocenná referenční paliva v bodě 3.2.1 této přílohy.
 3.2.2.1. Základem pro každé referenční palivo z plynovodu (GR, G20, ...) je plyn tankovaný z veřejného rozvodu plynu, případně míchaný, aby vyhověl příslušným specifikacím pro posun lambda (Sλ) podle tabulky A.7-1, s příměsí jednoho nebo více komerčně dostupných plynů (použití kalibračního plynu pro tento účel se nevyžaduje):
 a)
 oxid uhličitý;
 b)
 ethan;
 c)
 methan;
 d)
 dusík;
 e)
 propan.
 3.2.2.2. Hodnota Sλ výsledné směsi plynu z plynovodu a příměsi plynů se musí pohybovat v rozsahu uvedeném v tabulce A.7-1 pro každé uvedené referenční palivo.
 Tabulka A.7-1
 Požadovaný rozsah Sλ pro každé referenční palivo
 Referenční palivo
 Min. Sλ
 Max. Sλ
 GR
 (33)
 0,87
 0,95
 G20
 0,97
 1,03
 G23
 1,05
 1,10
 G25
 1,12
 1,20
 3.2.2.3. Zkušební protokol ke každé zkoušce motoru musí obsahovat následující údaje:
 a)
 příměsný plyn (plyny) ze seznamu v bodě 3.2.2.1 této přílohy;
 b)
 hodnota Sλ výsledné palivové směsi;
 c)
 methanové číslo (MN) výsledné palivové směsi.
 3.2.2.4. Musí být splněny požadavky dodatků A.1 a A.2 s ohledem na stanovení vlastností plynu z plynovodu a příměsných plynů, na stanovení Sλ a MN výsledné plynné směsi a na verifikaci toho, že směs zůstala během zkoušky beze změny.
 (1) Hodnoty uvedené ve specifikacích jsou „skutečné hodnoty“. Při stanovení jejich mezních hodnot byla použita norma ISO 4259 „Ropné výrobky – stanovení a využití údajů shodnosti ve vztahu ke zkušebním metodám“ a při určení minimální hodnoty byl vzat v úvahu nejmenší rozdíl 2R nad nulou; při určování maximální a minimální hodnoty je minimální rozdíl 4R (R = reprodukovatelnost).
 Nehledě na tento přístup, který si žádají technické důvody, by měl výrobce paliva usilovat o nulovou hodnotu tam, kde je stanovena maximální hodnota 2R, a o střední hodnotu tam, kde jsou uvedeny maximální a minimální mezní hodnoty. Je-li třeba vyjasnit, zda palivo splňuje požadavky specifikace, použije se norma ISO 4259.
 (2) Rozsah cetanového čísla není ve shodě s požadavkem minimálního rozsahu 4R. Avšak v případě rozporu mezi dodavatelem paliva a jeho spotřebitelem lze k vyřešení tohoto rozporu použít ustanovení ISO 4259 za předpokladu, že místo jednotlivého měření se provedou opakovaná měření v dostatečném počtu nutném k dosažení potřebné přesnosti.
 (3) I když se oxidační stabilita kontroluje, je pravděpodobné, že skladovatelnost je omezená. Je třeba vyžádat od dodavatele pokyny o podmínkách skladování a životnosti.
 (4) Do ethanolového paliva je možno podle pokynů výrobce přidat aditiva, například přísadu zlepšující cetanové číslo, pokud nejsou známy žádné nepříznivé vedlejší účinky. Jsou-li tyto podmínky splněny, maximální přípustné množství je 10 % hmotnostních.
 (5) Hodnoty uvedené ve specifikacích jsou „skutečné hodnoty“. Při stanovení jejich mezních hodnot byla použita ustanovení normy ISO 4259 „Ropné výrobky – Stanovení a využití údajů shodnosti ve vztahu ke zkušebním metodám“


text:
a při určení minimální hodnoty byl vzat v úvahu nejmenší rozdíl 2R nad nulou; při určování maximální a minimální hodnoty je minimální rozdíl 4R (R = reprodukovatelnost). Nehledě na tento přístup, který si žádají technické důvody, by měl výrobce paliva usilovat o nulovou hodnotu tam, kde je stanovena maximální hodnota 2R, a o střední hodnotu tam, kde jsou uvedeny maximální a minimální mezní hodnoty. Je-li třeba stanovit, zda palivo splňuje požadavky specifikace, použije se norma ISO 4259.
 (6) Budou převzaty rovnocenné metody EN/ISO, jakmile budou vydány pro výše uvedené vlastnosti.
 (7) Je-li potřeba vyjasnit, zda palivo splňuje požadavky specifikace, použije se norma EN 15489.
 (8) Hodnoty uvedené ve specifikacích jsou „skutečné hodnoty“. Při stanovení jejich mezních hodnot byla použita ustanovení normy ISO 4259 „Ropné výrobky – Stanovení a využití údajů shodnosti ve vztahu ke zkušebním metodám“ a při určení minimální hodnoty byl vzat v úvahu nejmenší rozdíl 2R nad nulou; při určování maximální a minimální hodnoty je minimální rozdíl 4R (R = reprodukovatelnost). Nehledě na tento přístup, který si žádají technické důvody, by měl výrobce paliva usilovat o nulovou hodnotu tam, kde je stanovena maximální hodnota 2R, a o střední hodnotu tam, kde jsou uvedeny maximální a minimální mezní hodnoty. Je-li třeba stanovit, zda palivo splňuje požadavky specifikace, použije se norma ISO 4259.
 (9) Budou převzaty rovnocenné metody EN/ISO, jakmile budou vydány pro výše uvedené vlastnosti.
 (10) Pro výpočet konečného výsledku v souladu s normou EN 228:2008 se odečte korekční faktor ve výši 0,2 pro hodnoty MON a RON.
 (11) Palivo smí obsahovat inhibitory oxidace a dezaktivátory kovů běžně používané ke stabilizování toků benzinu v rafineriích, avšak nesmí se přidávat detergentní/disperzní přísady a rozpouštěcí oleje.
 (12) Jediným oxygenátem, který smí být záměrně přidán do referenčního paliva, je ethanol splňující specifikaci EN 15376.
 (13) Skutečný obsah síry v palivu použitém ke zkoušce typu 1 se uvede v protokolu.
 (14) Do tohoto referenčního paliva se nesmí záměrně přidávat žádné složky obsahující fosfor, železo, mangan nebo olovo.
 (15) Podle volby výrobce může být obsah ethanolu a odpovídající obsah kyslíku u motorů kategorie SMB roven nule. V tom případě všechny zkoušky rodiny motorů, nebo typu motoru, neexistuje-li rodina motorů, probíhají s použitím benzinu s nulovým obsahem ethanolu.
 (16) Hodnoty uvedené ve specifikacích jsou „skutečné hodnoty“. Při stanovení jejich mezních hodnot byla použita ustanovení normy ISO 4259 „Ropné výrobky – Stanovení a využití údajů shodnosti ve vztahu ke zkušebním metodám“ a při určení minimální hodnoty byl vzat v úvahu nejmenší rozdíl 2R nad nulou; při určování maximální a minimální hodnoty je minimální rozdíl 4R (R = reprodukovatelnost). Nehledě na tento přístup, který si žádají technické důvody, by měl výrobce paliva usilovat o nulovou hodnotu tam, kde je stanovena maximální hodnota 2R, a o střední hodnotu tam, kde jsou uvedeny maximální a minimální mezní hodnoty. Je-li třeba stanovit, zda palivo splňuje požadavky specifikace, použije se norma ISO 4259.
 (17) Skutečný obsah síry v palivu použitém k emisním zkouškám se uvede v protokolu.
 (18) Jediným oxygenátem, který smí být záměrně přidán do tohoto referenčního paliva, je ethanol


text:
splňující specifikaci normy EN 15376.
 (19) Obsah bezolovnatého benzinu lze stanovit jako 100 minus součet procentního obsahu vody, alkoholů, MTBE a ETBE.
 (20) Do tohoto referenčního paliva se nesmí záměrně přidávat žádné složky obsahující fosfor, železo, mangan nebo olovo.
 (21) Zůstatkem se rozumí: zůstatek = 100 – C3 – <C3 – >C4.
 (22) Tato metoda nemusí přesně určit přítomnost korodujících materiálů, jestliže vzorek obsahuje inhibitory koroze nebo jiné chemikálie, které zmenšují korozní účinky vzorku na proužek mědi. Proto je zakázáno přidávat takové složky jen za účelem ovlivnění zkušební metody.
 (23) Na žádost výrobce motoru lze pro zkoušky schválení typu použít vyšší MON.
 (24) Nespálené podíly + C2+
 (25) Hodnota se stanoví při standardních podmínkách 293,2 K (20 °C) a 101,3 kPa.
 (26) Nespálené podíly (jiné než N2) + C2 + C2+
 (27) Hodnota se stanoví při teplotě 293,2 K (20 °C) a tlaku 101,3 kPa.
 (28) Nespálené podíly (jiné než N2) + C2 + C2+
 (29) Hodnota se stanoví při teplotě 293,2 K (20 °C) a tlaku 101,3 kPa.
 (30) Nespálené podíly (jiné než N2) + C2 + C2+
 (31) Hodnota se stanoví při teplotě 293,2 K (20 °C) a tlaku 101,3 kPa.
 (32) Hodnota se stanoví při teplotě 273,2 K (0 °C) a tlaku 101,3 kPa.
 (33) Není nutné zkoušet motor s plynnou směsí s metanovým číslem nižším než 70. Pokud by požadovaný rozsah Sλ u GR znamenal, že methanové číslo bude nižší než 70, může být hodnota Sλ u GR dle potřeby upravena tak, aby bylo dosaženo methanové číslo o hodnotě nejméně 70.
 DODATEK A.1
 DOPLŇKOVÉ POŽADAVKY NA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK MOTORU S PLYNNÝMI REFERENČNÍMI PALIVY OBSAHUJÍCÍMI PLYN Z PLYNOVODU S PŘÍMĚSÍ JINÝCH PLYNŮ
 A.1.1 METODA ANALÝZY PLYNU A MĚŘENÍ PRŮTOKU PLYNU
 A.1.1.1 Pro účely tohoto dodatku, je-li to vyžadováno, se složení plynu stanoví analýzou plynu pomocí plynové chromatografie podle normy EN ISO 6974, nebo alternativním postupem, který dosahuje alespoň podobné úrovně přesnosti a opakovatelnosti.
 A.1.1.2 Pro účely tohoto dodatku, je-li to vyžadováno, se měření průtoku plynu provádí pomocí hmotnostního průtokoměru.
 A.1.2 ANALÝZA A PRŮTOK PLYNU Z VEŘEJNÉHO ROZVODU
 A.1.2.1 Složení plynu z veřejného rozvodu se analyzuje před systémem pro mísení příměsí.
 A.1.2.2 Změří se průtok plynu z veřejného plynovodu na vstupu do systému pro mísení příměsí.
 A.1.3 ANALÝZA A PRŮTOK PŘÍMĚSI
 A.1.3.1 Je-li k dispozici certifikovaná analýza složení příměsi (např. vydaná dodavatelem plynu), lze ji použít jako zdroj pro složení příměsi. V tom případě se analýza složení této příměsi povoluje, ale nevyžaduje.
 A.1.3.2 Pokud není taková certifikovaná analýza složení příměsi k dispozici, je třeba analýzu složení provést.
 A.1.3.3 Změří se průtok každé příměsi na vstupu do systému pro mísení příměsí.
 A.1.4 ANALÝZA SMÍSENÉHO PLYNU
 A.1.4.1 Analýza složení plynu dodávaného do motoru poté, co opustí systém pro mísení příměsí, je povolena nad rámec analýzy podle bodů A.1.2.1 a A.1.3.1 nebo jako alternativa k ní, není však povinná.
 A.1.5 VÝPOČET Sλ A METHANOVÉHO ČÍSLA (MN) PLYNNÉ SMĚSI
 A.1.5.1 Pro výpočet methanového čísla podle normy EN16726:2015 se použijí výsledky analýzy plynu podle bodů A.1.2.1, A.1.3.1 nebo A.1.3.2 a případně A.1.4.1 spolu


text:
s hmotnostním průtokem plynu naměřeným podle bodů A.1.2.2 a A.1.3.3. Stejné údaje se použijí pro výpočet Sλ podle postupu v dodatku A.2 k této příloze.
 A.1.6 REGULACE A VERIFIKACE PLYNNÉ SMĚSI V PRŮBĚHU ZKOUŠKY
 A.1.6.1 Regulace a verifikace plynné směsi v průběhu zkoušky se provádí pomocí regulačního systému buď s uzavřenou smyčkou, nebo s otevřenou smyčkou.
 A.1.6.2 Systém regulace směsi s otevřenou smyčkou
 A.1.6.2.1 V tomto případě se analýza plynu, měření průtoku a výpočty podle bodů A.1.1, A.1.2, A.1.3 a A.1.4 provedou před zkouškou emisí.
 A.1.6.2.2 Poměr plynu z plynovodu a příměsí se nastaví tak, aby hodnota Sλ byla pro dané referenční palivo v povoleném rozmezí uvedeném v tabulce A.7-1.
 A.1.6.2.3 Po nastavení relativních poměrů musí být tyto poměry udržovány beze změny po celou dobu zkoušky motoru. Upravovat jednotlivé průtoky za účelem zachování relativních poměrů je povoleno.
 A.1.6.2.4 Po skončení zkoušky motoru se analýza složení plynu, měření průtoku a výpočty podle bodů A.1.2, A.1.3, A.1.4 a A.1.5 zopakují. Aby byla zkouška platná, musí hodnota Sλ zůstat v rozmezí stanoveném pro dané referenční palivo v tabulce A.7-1.
 A.1.6.3 Systém regulace směsi s uzavřenou smyčkou
 A.1.6.3.1 V tomto případě se analýza složení plynu, měření průtoku a výpočty podle bodů A.1.2, A.1.3, A.1.4 a A.1.5 provádějí v intervalech během zkoušky emisí. Intervaly jsou zvoleny tak, aby zohledňovaly schopnosti plynového chromatografu a příslušného výpočetního systému, pokud jde o frekvenci měření.
 A.1.6.3.2 Výsledky periodických měření a výpočtů se použijí k úpravě relativních poměrů plynu z plynovodu a příměsí tak, aby hodnota Sλ zůstávala v rozmezí stanoveném pro dané referenční palivo v tabulce A.7-1. Frekvence úprav nesmí být vyšší než frekvence měření.
 A.1.6.3.3 Aby byla zkouška platná, musí hodnota Sλ být v rozmezí stanoveném pro dané referenční palivo v tabulce A.7-1 alespoň v 90 % bodů měření.
 DODATEK A.2
 VÝPOČET FAKTORU POSUNU λ (Sλ)
 A.2.1 VÝPOČET
 Faktor posunu λ (Sλ) (1) se vypočte pomocí rovnice (A.7-1):
 (A.7-1)
 kde:
 Sλ
 =
 faktor posunu λ;
 Inert%
 =
 % objemových inertních plynů v palivu (tj. N2, CO2, He atd.);
 =
 % objemových původního kyslíku v palivu;
 n a m
 =
 vztahují se k průměrným hodnotám CnHm, které představují uhlovodíky v palivu, tj.:
 (A.7-2)
 (A.7-3)
 kde:
 CH4 %
 =
 % objemových methanu v palivu;
 C2 %
 =
 objemových všech uhlovodíků C2 (např.: C2H6, C2H4 atd.) v palivu;
 C3 %
 =
 objemových všech uhlovodíků C3 (např.: C3H8, C3H6 atd.) v palivu;
 C4 %
 =
 objemových všech uhlovodíků C4 (např.: C4H10, C4H8 atd.) v palivu;
 C5 %
 =
 objemových všech uhlovodíků C5 (např.: C5H12, C5H10 atd.) v palivu;
 diluent %
 =
 % objemových ředicích plynů v palivu (tj.: O2*, N2, CO2, He atd.).
 A.2.2 PŘÍKLADY VÝPOČTU FAKTORU POSUNU λ Sλ:
 Příklad 1: G25 CH4 % = 86 %, N2 = 14 % (objemových)
 Příklad 2: GR: CH4 % = 87 %, C2H6 % = 13 % (objemových)
 Příklad 3: CH4 % = 89 %, C2H6 % = 4,5 %, C3H8 % = 2,3 %, C6H14 % = 0,2 %, O2 % = 0,6 %, N2 % = 4 %
 Alternativně k výše


text:
uvedené rovnici lze Sλ vypočítat z poměru stechiometrické spotřeby vzduchu čistého methanu k stechiometrické spotřebě vzduchu směsi paliva dodávané do motoru, jak je uvedeno níže.
 Faktor posunu lambda (Sλ) vyjadřuje spotřebu kyslíku jakékoli směsi paliva ve vztahu ke spotřebě kyslíku čistého methanu. Spotřeba kyslíku znamená množství kyslíku potřebného k zoxidování methanu ve stechiometrickém složení reakčních partnerů na produkty úplného spalování (tj. oxid uhličitý a voda).
 Pro spalování čistého methanu platí reakce uvedená v rovnici (A.7-4):
 1 × CH
 4 + 2 × O
 2 → 1 × CO
 2 + 2 × H
 2
 O
 (A.7-4)
 V tomto případě je poměr molekul ve stechiometrickém složení reakčních partnerů roven přesně 2:
 kde:
 nO
 2
 =
 počet molekul kyslíku
 nCH
 4
 =
 počet molekul methanu
 Spotřeba kyslíku u čistého methanu tedy je:
 nO
 2 = 2 · nCH
 4 s referenční hodnotou [nCH4
 ] = 1kmol
 Hodnotu Sλ lze určit z poměru stechiometrického složení kyslíku a methanu k poměru stechiometrického složení kyslíku a směsi paliva dodávané do motoru podle rovnice (A.7-5):
 (A.7-5)
 kde:
 nblend
 =
 počet molekul směsi paliva
 (nO
 2)
 blend
 =
 poměr molekul ve stechiometrickém složení kyslíku a směsi paliva dodávaného do motoru
 Jelikož vzduch obsahuje 21 % kyslíku, vypočte se stechiometrická spotřeba vzduchu Lst
 jakéhokoli paliva podle rovnice (A.7-6):
 (A.7-6)
 kde:
 Lst,fuel
 =
 stechiometrická spotřeba vzduchu pro dané palivo
 nO
 2,
 fuel
 =
 stechiometrická spotřeba kyslíku pro dané palivo
 Hodnotu Sλ lze tedy určit také z poměru stechiometrického složení vzduchu a methanu k poměru stechiometrického složení vzduchu a směsi paliva dodávané do motoru, tj. poměru stechiometrické spotřeby vzduchu methanu k poměru stechiometrické spotřeby vzduchu směsi paliva dodávané do motoru, jak ilustruje rovnice (A.7-7):
 (A.7-7)
 Pro vyjádření faktoru posunu lambda lze tedy použít jakýkoli výpočet, který specifikuje stechiometrickou spotřebu vzduchu.
 (1) Stoichiometric Air/Fuel ratios of automotive fuels - SAE J1829, June 1987 (Stechiometrické poměry vzduch/palivo u automobilových paliv – SAE J1829 z června 1987). John B. Heywood, Internal combustion engine fundamentals (Základy spalovacích motorů), McGraw-Hill, 1988, kapitola 3.4 „Combustion stoichiometry“ („Stechiometrie spalování“) (s. 68 až 72).


text:
 12.12.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 323/65
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 33/2018
 ze dne 9. února 2018,
 kterým se mění protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody [2019/2069]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Podle rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 157/2014 ze dne 9. července 2014 (1) zahrnuje spolupráce smluvních stran Dohody o EHP účast v odvětví telekomunikací v rámci Nástroje pro propojení Evropy zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (2).
 (2)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody o EHP tak, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1953 ze dne 25. října 2017, kterým se mění nařízení (EU) č. 1316/2013 a (EU) č. 283/2014, pokud jde o podporu připojení k internetu v místních komunitách (3).
 (3)
 Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2018,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Ve třinácté (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013) a čtrnácté (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 283/2014) odrážce v čl. 2 odst. 5 protokolu 31 k Dohodě o EHP se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32017 R 1953: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1953 ze dne 25. října 2017 (Úř. věst. L 286, 1.11.2017, s. 1).“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bude učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (4).
 Použije se ode dne 1. ledna 2018.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. února 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 15, 22.1.2015, s. 85.
 (2) Úř. věst. L 348, 20.12.2013, s. 129.
 (3) Úř. věst. L 286, 1.11.2017, s. 1.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999D0722(03)
 Úřední věstník L 189 , 22/07/1999 S. 0056 - 0056
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 84/98ze dne 25. září 1998,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 48/98 ze dne 29. května 1998 [1];vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 2010/96 ze dne 21. října 1996, kterým se mění příloha II nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 14 (nařízení Rady (EHS) č. 2377/90) kapitoly XIII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 396 R 2010: nařízení Komise (ES) č. 2010/96 ze dne 21. října 1996 (Úř. věst. L 269, 22.10.1996, s. 5)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 2010/96 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 25. září 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 30, 4.2.1999, s. 48.[2] Úř. věst. L 269, 22.10.1996, s. 5.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994D0414(01)
 Úřední věstník L 095 , 14/04/1994 S. 0022 - 0028
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 6/94ze dne 8. března 1994,kterým se mění Protokol 4 k Dohodě o EHP o pravidlech původuSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že je nezbytné vzít v úvahu skutečnost, že Švýcarsko není stranou Dohody; že je ve společném hospodářském a správním zájmu všech stran zachování současného stupně liberalizace preferenčního obchodu mezi smluvními stranami Dohody a Švýcarskem; že některá ustanovení protokolu 4 k Dohodě týkající se definice kritéria původu, zásady teritoriality a přímé dopravy a pravidel týkajících se zákazu navracení či osvobození od cla je proto třeba změnit;vzhledem k tomu, že pravidla původu použitelná na polotovary a výrobky z plastu čísel ex 3916 až 3921 harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží (HS) vyplývající z přidání homopolymerizace stanoví buď hodnotovou mez 50 % pro veškeré nepůvodní použité materiály a 20 % pro veškeré nepůvodní použité materiály kapitoly 39 HS nebo alternativně hodnotovou mez 25 % pro veškeré nepůvodní použité materiály; že těmto pravidlům nemůže vyhovět celá řada specifických typů metalizovaných plastových fólií, jelikož polotovary potřebné pro jejich výrobu nejsou v zóně ES/ESVO dostupné; že se jeví vhodné změnit pravidla původu pro uvedené výrobky, aby se povolilo použití některých specifických typů nepůvodních plastových fólií;vzhledem k tomu, že poznámka pod čarou uvedená v dodatku II protokolu 4, odchylující se, co se týče prvků jaderného paliva, od pravidla původu použitelného na kapitolu 84 HS, byla platná pouze do 31. prosince 1993; že prvky jaderného paliva čísla HS 8401 vyráběné z nepůvodního uranu obohaceného na území smluvních stran dosud nevyhovují základním požadavkům pravidel původu použitelných na kapitolu 84 HS a pravděpodobně nebudou vyhovovat ani v blízké budoucnosti; že v odvětví jaderného paliva jsou dohody uzavírány na dlouhou dobu a dlouho předtím, než jsou zahájeny dodávky; vzhledem k tomu, že se jeví vhodné prodloužit odchylku na dalších pět let;vzhledem k tomu, že změny pravidel původu na likéry čísla HS ex 2208, "Mischmetall" čísla HS ex 2805 a kožešiny čísla HS 4303 byly dohodnuty mezi smluvními stranami v kontextu dohod o volném obchodu mezi Společenstvím a státy ESVO a rovněž mezi státy ESVO vzájemně; že dodatek II protokolu 4 by proto měl být změněn,ROZHODL TAKTO:Článek 1Články 4, 10, 13 a 15 protokolu 4 se mění tak v souladu s přílohou I tohoto rozhodnutí.Článek 2Dodatek II protokolu 4 se mění v souladu s přílohou II tohoto rozhodnutí.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem, kdy budou Smíšenému výboru EHP učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Použije se ode dne 1. ledna 1994.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 8. března 1994.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. van der Pas--------------------------------------------------PŘÍLOHA IProtokol 4 se mění takto:1. V článku 4 se vkládá nový odstavec, který zní:"1a. Bez ohledu na odstavec 1 se materiály pocházející


text: ze Švýcarska ve smyslu protokolu č. 3 k Dohodě o volném obchodu mezi EHS a Švýcarskem nebo přílohy B k Úmluvě o založení Evropského sdružení volného obchodu považují za původní materiály."2. V článku 4 se odstavec 3 se nahrazuje tímto:"3. Odstavce 1, 1a a 2 se použijí kromě výjimek stanovených v článku 5."3. Článek 10 se nahrazuje tímto:"Článek 10Zásada teritoriality1. Podmínky stanovené v hlavě II týkající se získání statusu původu musí být v EHP nepřetržitě naplňovány. Za tímto účelem se získání statusu původu považuje za přerušené, jestliže zboží, které prošlo zpracováním nebo opracováním v EHP, opustilo EHP nezávisle na tom, zda bylo mimo toto území podrobeno operacím, nestanoví-li články 11 a 12 jinak.2. Bez ohledu na odstavec 1 se získání statusu původu nepovažuje za přerušené, pokud výrobky pocházející z EHP nebyly vyvezeny z území jedné smluvní strany do Švýcarska a znovu vyvezeny ze Švýcarska na území smluvní strany za předpokladu, že výrobky neprošly ve Švýcarsku zpracováním nebo opracováním nad rámec nedostatečných úprav uvedených v článku 5."4. V článku 13 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Preferenční zacházení stanovené v Dohodě je použitelná pouze u výrobků, které splňují požadavky tohoto protokolu a které jsou přepravovány v rámci EHP nebo Švýcarska. Výrobky tvořící jednu zásilku však mohou být přepravovány i přes jiná území než území EHP či Švýcarska s případnou překládkou nebo dočasným uskladněním na těchto územích, a to za předpokladu, že výrobky zůstaly pod dozorem celních orgánů země tranzitu nebo uskladnění a že na nich nebyly prováděny jiné úkony než vykládání nebo opětovné nakládání nebo jakékoli jiné úkony určené k zajištění jejich uchování v řádném stavu."5. V článku 15 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Nepůvodní materiály nebo materiály pocházející ze Švýcarska ve smyslu Dohody o volném obchodu mezi EHP a Švýcarskem nebo Úmluvy o založení Evropského sdružení volného obchodu použité při výrobě výrobků pocházejících z EHP ve smyslu tohoto protokolu, pro něž je vydán nebo vyhotoven průkaz původu v souladu s hlavou V, nepodléhají v žádné ze smluvních stran osvobození od jakýchkoli cel."--------------------------------------------------PŘÍLOHA II"V dodatku II se níže uvedené položky nahrazují tímto:Číslo HS. | Popis výrobku | Zpracování nebo opracování provedené na nepůvodních materiálech, které zakládá status původu | |(1) | (2) | (3) nebo (4) | |ex 2208 | Nedenaturovaný ethylalkohol s obsahem alkoholu pod 80 % objemových; destiláty; likéry a další lihoviny: | | |— Ouzo | Výroba z: materiálů nezařazených v čísle 2207 nebo 2208apři níž musí být zcela získány veškeré hrozny nebo jakýkoli materiál z hroznů odvozený. | |— Likéry a další lihoviny obsahující přidanou sacharózu, invertní cukr, vejce nebo vaječný žloutek | Výroba, při níž: všechny použité materiály jsou zařazeny v jiné položce než výrobek. Může být použit arak do výše 5 % objemuamusí být zcela získány veškeré hrozny nebo jakýkoli materiál z hroznů odvozený. | |— ostatní | Výroba z: materiálů nezařazených v čísle 2207 nebo 2208;av nichž musí být zcela získány veškeré hrozny nebo jakýkoli materiál z hroznů odvozenýnebopokud jsou všechny ostatní použité materiály již původní, může být použit arak do limitu 5 % objemu.


text: | |ex kap. 28 | Anorganické chemikálie, organické nebo anorganické sloučeniny drahých kovů, kovů vzácných zemin, radioaktivních prvků nebo izotopů, kromě čísel ex2805, ex2811, ex2833 a ex2840, pro něž jsou pravidla stanovena níže | Výroba, při níž jsou všechny použité materiály zařazeny v jiné položce, než výrobek. Materiály zařazené pod stejnou položkou však mohou být použity, pokud jejich hodnota nepřekročí 20 % ceny výrobku ze závodu. | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 40 % ceny výrobku ze závodu. |ex 2805 | "Mischmetall" | Výroba elektrolýzou nebo tepelným zpracováním, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 50 % ceny výrobku ze závodu. | |ex3916 až 3921 | Polotovary a výrobky z plastu, kromě čísel ex3916, ex3917, ex3920 a ex3921, pro něž jsou pravidla stanovena níže. | | |— Ploché výrobky dále zpracované jinak, než pouze povrchově či nastříhané do jiných než pravoúhlých tvarů (včetně čtvercových), další výrobky dále zpracované jinak než pouze povrchově. | Výroba, při níž hodnota jakýchkoli použitých materiálů kapitoly 39 nepřesahuje 50 % ceny výrobku ze závodu. | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 25 % ceny výrobku ze závodu. |— Ostatní: | | |— — Přídavné homopolymerizační výrobky | Výroba, při níž: hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 50 % ceny výrobku ze závoduahodnota jakýchkoli použitých materiálů kapitoly 39 nepřesahuje 20 % ceny výrobku ze závodu | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 25 % ceny výrobku ze závodu. |— — Ostatní | Výroba, při níž hodnota jakýchkoli použitých materiálů kapitoly 39 nepřesahuje 20 % ceny výrobku ze závodu | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 25 % ceny výrobku ze závodu. |ex3916 a ex3917 | Profilované tvary a roury | Výroba, při níž: hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 50 % ceny výrobku ze závoduahodnota jakýchkoli materiálů zařazených do stejné položky jako výrobek nepřesahuje 20 % ceny výrobku ze závodu. | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 25 % ceny výrobku ze závodu. |ex 3920 | ionomérový plech nebo vrstva | Výroba z termoplastické částečné soli, která je kopolymerem etylénu a kyseliny metakrylové částečně neutralizované ionty kovu, hlavně zinku a sodíku. | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 25 % ceny výrobku ze závodu. |ex 3921 | Fólie z plastu, pokovené | Výroba z vysoce průhledných polyesterových fólií o tloušťce méně než 23 mikronů | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 25 % ceny výrobku ze závodu. |4303 | Výrobky z rouna, oděvní doplňky a další výrobky z kožešin | Výroba z nezcelených vyčiněných nebo zpracovaných kožešin čísla 4302 | |ex 8401 | Palivové články pro jaderné reaktory | Výroba, kde jsou všechny použité látky zařazeny v jiném čísle než výrobek | Výroba, při níž hodnota všech použitých materiálů nepřesahuje 30 % ceny výrobku ze závodu. |--------------------------------------------------Společné prohlášení o pravidlech původu po vstupu Dohody o EHP v platnostA. Zboží, které bylo vyvezeno před vstupem Dohody o EHP v platnost z území jedné smluvní strany na území jiné smluvní strany na základě Úmluvy o


text: ESVO či odpovídající dvoustranné dohody o volném obchodu mezi Společenstvím a Rakouskem, Finskem, Islandem, Norskem a Švédskem, se považuje za zboží pocházející z EHP. Toto se nepoužije na zboží, u něhož byla použita opatření cenové kompenzace v souladu s protokolem č. 2 k dohodám o volném obchodu mezi Společenstvím a jednotlivými státy ESVO a přílohou D Úmluvy o ESVO.B. Ustanovení hlavy V a VI protokolu 4 k Dohodě o EHP se použijí na průkazy původu vydané v kontextu uvedeného protokolu, které spolu s odkazem na původ v EHP zahrnují odkaz na původ ve Společenství, Rakousku, Finsku, Islandu, Norsku nebo Švédsku ve smyslu protokolu 3 k Dohodě o volném obchodu mezi EHS a Švýcarskem nebo přílohy B k Úmluvě o ESVO.C. Příslušné nezveřejněné rozsudky týkající se použití protokolu 3 na dohody o volném obchodu mezi Společenstvím a Rakouskem, Finskem, Islandem, Norskem a Švédskem se použijí obdobně na protokol 4 k Dohodě o EHP.D. V důsledku neúčasti Švýcarska v EHP se poznamenává, že hlavy V a VI protokolu č. 3 k dohodám o volném obchodu mezi Společenstvím a státy ESVO a hlavy V a VI přílohy B Úmluvy o ESVO se nadále použijí na výrobky pocházející ze Švýcarska ve smyslu těchto dohod.E. Toto společné prohlášení bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství spolu s rozhodnutím o protokolu 4 k Dohodě o EHP.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996A1218(01)
 Úřední věstník L 327 , 18/12/1996 S. 0003 - 0006
 Dohodave formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Státem Izrael o úpravě režimu dovozu pomerančů pocházejících z Izraele do SpolečenstvíA. Dopis SpolečenstvíVážený pane,mám tu čest odvolat se na jednání mezi izraelskými orgány a Evropskou komisí o režimu uplatňovaném na dovoz pomerančů pocházejících z Izraele do Společenství.Tato jednání byla vedena na základě výměny dopisů o provádění nových pravidel WTO po Uruguayském kole, která je součástí dohody o přidružení, podepsané dne 20. listopadu 1995, a prozatímní dohody, podepsané dne 18. prosince 1995, mezi Evropským společenstvím a Izraelem.Odchylně od protokolu 1 uvedených dohod bylo sjednáno následující, pokud jde o čerstvé pomeranče kódu KN ex080510:1. Od 1. července do 30. června každé sezóny je 200000 tun pomerančů pocházejících z Izraele při dovozu do Společenství osvobozeno od valorických cel. Valorická cla se snižují o 60 % u dovážených množství přesahujících tuto kvótu.2. V rámci této kvóty jsou specifická cla snížena na nulu během období od 1. prosince do 31. května, pokud jsou dodrženy úrovně vstupních cen uvedené dále:1996/1997: | 273 ECU za tunu |1997/1998: | 271 ECU za tunu |1998/1999: | 268 ECU za tunu |1999/2000: | 266 ECU za tunu |2000/2001: | a následující období 264 ECU za tunu. |3. Je-li vstupní cena jednotlivé partie nižší o 2 %, 4 %, 6 % nebo 8 % než vstupní cena dohodnutá v bodu 2, rovná se specifické clo také 2 %, 4 %, 6 % nebo 8 % dohodnuté vstupní ceny.4. Je-li vstupní cena jednotlivé partie nižší než 92 % dohodnuté vstupní ceny, použije se specifické clo konsolidované v rámci WTO.Tato dohoda vstupuje v platnost okamžikem podpisu obou stran. Použije se ode dne 1. července 1996.Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdil, že Vaše vláda souhlasí s obsahem tohoto dopisu.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.B. Dopis IzraeleVážený pane,mám tu čest potvrdit dnešní přijetí Vašeho dopisu tohoto znění:"Mám tu čest odvolat se na jednání mezi izraelskými orgány a Evropskou komisí o režimu uplatňovaném na dovoz pomerančů pocházejících z Izraele do Společenství.Tato jednání byla vedena na základě výměny dopisů o provádění nových pravidel WTO po Uruguayském kole, která je součástí dohody o přidružení, podepsané dne 20. listopadu 1995, a prozatímní dohody, podepsané dne 18. prosince 1995, mezi Evropským společenstvím a Izraelem.Odchylně od protokolu 1 uvedených dohod bylo sjednáno následující, pokud jde o čerstvé pomeranče kódu KN ex080510:1. Od 1. července do 30. června každé sezóny je 200000 tun pomerančů pocházejících z Izraele při dovozu do Společenství osvobozeno od valorických cel. Valorická cla se snižují o 60 % u dovážených množství přesahujících tuto kvótu.2. V rámci této kvóty jsou specifická cla snížena na nulu během období od 1. prosince do 31. května, pokud jsou dodrženy úrovně vstupních cen uvedené dále:1996/1997: | 273 ECU za tunu |1997/1998: | 271 ECU za tunu |1998/1999: | 268 ECU za tunu |1999/2000: | 266 ECU za tunu |2000/2001: | a následující období 264 ECU za tunu. |3. Je-li vstupní cena jednotlivé partie nižší o


text: 2 %, 4 %, 6 % nebo 8 % než vstupní cena dohodnutá v bodu 2, rovná se specifické clo také 2 %, 4 %, 6 % nebo 8 % dohodnuté vstupní ceny.4. Je-li vstupní cena jednotlivé partie nižší než 92 % dohodnuté vstupní ceny, použije se specifické clo konsolidované v rámci WTO.Tato dohoda vstupuje v platnost okamžikem podpisu obou stran. Použije se ode dne 1. července 1996.Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdil, že Vaše vláda souhlasí s obsahem tohoto dopisu."Mám tu čest potvrdit, že moje vláda souhlasí s obsahem tohoto dopisu.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Hecho en Bruselas, el diez de diciembre de mil novecientos noventa y seis.Udfærdiget i Bruxelles, den tiende december nitten hundrede og seksoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am zehnten Dezember neunzehnhundertsechsundneunzig.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα έξι.Done at Brussels on the tenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-six.Fait à Bruxelles, le dix décembre mil neuf cent quatre-vingt-seize.Fatto a Bruxelles, addì dieci dicembre millenovecentonovantasei.Gedaan te Brussel, de tiende december negentienhonderd zesennegentig.Feito em Bruxelas, em dez de Dezembro de mil novecentos e noventa e seis.Tehty Brysselissä kymmenentenä päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänymmentäkuusi.Som skedde i Bryssel den tionde december nittonhundranittiosex.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Eυρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Za vládu státu Izrael+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21987A0207(01)
 Úřední věstník L 037 , 07/02/1987 S. 0002 - 0003 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0347 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 11 S. 0347
 Evropská dohodao výměně léčebných látek lidského původuSIGNATÁŘSKÉ VLÁDY TÉTO DOHODY, ČLENOVÉ RADY EVROPY,berouce v úvahu, že léčebné látky lidského původu jsou svoji podstatou výsledkem aktu lidského dárce, a jsou tudíž k dispozici pouze v omezeném množství;berouce v úvahu, že je velmi žádoucí, aby si členské státy v duchu evropské solidarity vzájemně pomáhaly při zajišťování těchto léčebných látek, pokud taková potřeba nastane;berouce v úvahu, že tato vzájemná pomoc je možná pouze tehdy, pokud vlastnosti a použití těchto léčebných látek budou podléhat předpisům stanoveným společně členskými státy, a pokud se na dovoz těchto léčebných látek budou vztahovat nezbytné dovozní výhody a výjimky,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Pro účely této dohody se výrazem "léčebné látky lidského původu" rozumí lidská krev a krevní deriváty.Ustanovení této dohody lze rozšířit na jiné léčebné látky lidského původu formou výměny dopisů mezi dvěma nebo více smluvními stranami.Článek 2Smluvní strany se zavazují, že pokud budou disponovat dostatečnými zásobami pro svoje vlastní potřeby, poskytnou léčebné látky lidského původu ostatním stranám, které je naléhavě potřebují, a budou požadovat pouze úhradu nezbytnou ke krytí nákladů na odběr, zpracování a dopravu těchto látek.Článek 3Léčebné látky lidského původu se poskytnou ostatním smluvním stranám pod výslovně stanovenou podmínkou, že z nich nebude plynout žádný zisk, že budou použity výhradně pro lékařské účely a budou dodány pouze subjektům, které určí dotyčné vlády.Článek 4Smluvní strany zaručí dodržování minimálních požadavků týkajících se vlastností léčebných látek, jakož i předpisů upravujících označování, balení a odeslání, které jsou stanoveny v protokolu k této dohodě.Smluvní strany musí rovněž dodržovat všechny předpisy, k jejichž plnění se zavázaly v rámci mezinárodní normalizace v této oblasti.Ke každé zásilce léčebných látek lidského původu musí být přiloženo osvědčení jako doklad toho, že byla připravena podle specifikace protokolu. Toto osvědčení musí odpovídat vzoru uvedenému v příloze I protokolu.Vlády smluvních stran této dohody mohou protokol a jeho přílohy pozměňovat nebo doplňovat.Článek 5Smluvní strany učiní všechna nezbytná opatření s cílem zajistit, aby léčebné látky lidského původu, které jim poskytnou třetí strany, byly osvobozeny od všech dovozních cel.Smluvní strany rovněž přijmou všechna nezbytná opatření s cílem zajistit, aby tyto látky byly rychle a co nejkratší cestou dodány příjemcům uvedeným v článku 3 této dohody.Článek 6Smluvní strany si prostřednictvím generálního tajemníka Rady Evropy vzájemně sdělí seznam subjektů oprávněných vydávat potvrzení uvedená v článku 4 této dohody.Smluvní strany si rovněž sdělí seznam subjektů oprávněných distribuovat dovezené léčebné látky lidského původu.Článek 7Tato dohoda je otevřená k podpisu pro členy Rady Evropy, které se mohou stát smluvními stranami tak, že tuto dohodu:a) podepíší bez výhrady ratifikace nebob) podepíší s výhradou ratifikace a poté ji ratifikují.Ratifikační listiny se uloží u generálního tajemníka Rady Evropy.Článek 8Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy ji podle článku 7 tři členové Rady podepsali bez výhrady ratifikace nebo ji ratifikovali.Pro každý členský stát Rady, který tuto dohodu následně podepíše bez výhrady ratifikace nebo ji


text: ratifikuje, vstoupí dohoda v platnost prvním dnem měsíce následujícího po podpisu nebo po uložení ratifikační listiny.Článek 9Výbor ministrů Rady Evropy může vyzvat kterýkoli třetí stát, aby k dohodě přistoupil. Toto přistoupení nabývá účinku prvním dnem měsíce následujícího po uložení listiny o přistoupení u generálního tajemníka Rady Evropy.Článek 10Generální tajemník Rady Evropy oznámí členům Rady a státům přistupujícím k dohodě:a) datum, kdy dohoda vstupuje v platnost, a jména členů, kteří ji podepsali bez výhrady ratifikace nebo kteří ji ratifikovali;b) uložení listiny o přistoupení podle článku 9;c) každé oznámení doručené podle článku 11 a datum, kdy nabývá účinku;d) každou změnu protokolu nebo jeho příloh podle čl. 4 odst. 4.Článek 11Platnost této dohody není omezena.Každá smluvní strana může od dohody odstoupit tak, že generálnímu tajemníkovi Rady Evropy zašle výpověď s roční výpovědní lhůtou.Na důkaz čehož níže podepsaní, k tomuto účelu řádně zplnomocnění svými příslušnými vládami, připojují k této dohodě své podpisy.V Paříži dne 15. prosince 1958, v jazyce anglickém a francouzském, přičemž obě znění mají stejnou platnost, v jediném vyhotovení, které bude uloženo v archivu Rady Evropy. Generální tajemník předá ověřený opis dohody všem vládám, které dohodu podepsaly a přistoupily k ní.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0019
 Úřední věstník L 117 , 26/04/2001 S. 0024 - 0025
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 19/2001ze dne 23. února 2001,kterým se mění příloha XVIII (Zdraví a bezpečnost při práci, pracovní právo a stejné zacházení pro muže a ženy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XVIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 97/2000 ze dne 27. října 1999 [1].(2) Směrnice Komise 2000/39/ES ze dne 8. června 2000 o stanovení prvního seznamu směrných limitních hodnot expozice na pracovišti k provedení směrnice Rady 98/24/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci [2] by měla být začleněna do Dohody.(3) Směrnice 2000/39/ES zrušuje od 31. prosince 2001 směrnici Komise 96/94/ES ze dne 18. prosince 1996 o stanovení druhého seznamu oznamovaných limitních hodnot k provedení směrnice Rady 80/1107/EHS o ochraně pracovníků před riziky spojenými s expozicí chemickým, fyzikálním a biologickým činitelům při práci [3], která je začleněna do Dohody a která by proto měla být v Dohodě zrušena,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XVIII Dohody se za bod 16i (směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/92/ES) vkládá nový bod, který zní:"16j. 32000 L 0039: směrnice Komise 2000/39/ES ze dne 8. června 2000 o stanovení prvního seznamu směrných limitních hodnot expozice na pracovišti k provedení směrnice Rady 98/24/ES o bezpečnosti a ochraně zdraví zaměstnanců před riziky spojenými s chemickými činiteli používanými při práci (Úř. věst. L 142, 16.6.2000, s. 47)."Článek 2Bod 3b (směrnice Komise 96/94/ES) přílohy XVIII Dohody se od 31. prosince 2001 zrušuje.Článek 3Znění směrnice 2000/39/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 24. února 2001 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [4].Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 23. února 2001.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 7, 11.1.2001, s. 25.[2] Úř. věst. L 142, 16.6.2000, s. 47.[3] Úř. věst. L 338, 28.12.1996, s. 86.[4] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 15.12.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 333/2
 PŘEKLAD
 DOHODA
 mezi Kanadou a Evropskou unií o bezpečnostních postupech pro výměnu a ochranu utajovaných informací
 KANADA
 a
 EVROPSKÁ UNIE (EU),
 dále jen „strany“,
 BEROUCE V ÚVAHU, že strany sdílejí cíl, jímž je posilování všech aspektů jejich bezpečnosti;
 BEROUCE V ÚVAHU, že strany souhlasí s tím, že by mezi sebou měly rozvíjet konzultace a spolupráci v otázkách společného zájmu;
 BEROUCE V ÚVAHU, že v této souvislosti existuje mezi stranami potřeba výměny utajovaných informací označených bezpečnostním stupněm utajení;
 UZNÁVAJÍCE, že strany musí přijmout odpovídající opatření na ochranu těchto informací, dojdeli k jejich výměně,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „utajovanými informacemi“ jakékoli informace, u nichž některá ze stran určila stupeň utajení a tímto stupněm utajení je označila a jejichž zpřístupnění neoprávněným třetím stranám by mohlo různou měrou poškodit zájmy této strany. Informace mohou být v ústní, obrazové, elektronické, magnetické nebo listinné podobě nebo v hmotné podobě, včetně vybavení nebo technologie, a zahrnují reprodukce, překlady i materiál v procesu přípravy,
 b)
 „chráněnými informacemi“ jakékoli informace, které Kanada určila jako takové prostřednictvím odpovídajícího označení a jejichž zpřístupnění neoprávněným třetím stranám by mohlo způsobit újmu kanadské osobě, subjektu nebo veřejnému zájmu. Informace mohou být v ústní, obrazové, elektronické, magnetické nebo listinné podobě nebo v hmotné podobě, včetně vybavení nebo technologie, a zahrnují reprodukce, překlady i materiál v procesu přípravy,
 c)
 „dodavatelem“ fyzická nebo právnická osoba právně způsobilá k uzavírání smluv. Tento pojem může rovněž vztahovat k subdodavateli, ale nezahrnuje osoby, s nimiž Kanada nebo EU uzavřely pracovní smlouvu,
 d)
 zásadou „vědět jen to nejnutnější“ skutečnost, že přístup k utajovaným informacím je omezen na oprávněné osoby, které potřebují přístup k těmto utajovaným informacím k výkonu svých úředních povinností,
 e)
 „federální vládou“ federální ministerstva Kanady a všechny útvary a složky kanadské federální veřejné správy,
 f)
 „třetí stranou“ jakákoli osoba nebo subjekt jiné než smluvní strany.
 Článek 2
 Oblast působnosti
 1. Tato dohoda se vztahuje na utajované informace poskytované nebo vyměňované mezi stranami.
 2. Tato dohoda rovněž obsahuje ustanovení o ochraně kanadských chráněných informací poskytovaných EU. Není-li uvedeno jinak, všechny odkazy na utajované informace v této dohodě se považují rovněž za odkazy na kanadské chráněné informace.
 3. Přijímající strana chrání utajované informace poskytované druhou stranou před ztrátou, ohrožením či neoprávněným zpřístupněním v souladu s touto dohodou. Každá ze stran přijme v souladu se svými právními předpisy opatření k plnění svých závazků podle této dohody.
 4. Přijímající strana používá utajované informace pouze pro účely stanovené poskytující stranou nebo pro účely, pro něž byly utajované informace poskytnuty nebo vyměněny.
 5. Tato dohoda není základem pro povinné poskytování utajovaných informací mezi stranami.
 Článek 3
 Uplatňování
 1. Orgány a subjekty EU, na které se tato dohoda vztahuje, jsou: Evropská rada, Rada Evropské unie (dále jen „Rada“), generální sekretariát Rady, Evropská komise, vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Evropská služba pro vnější činnost (dále jen „ESVČ“).
 2. V případě Kanady se tato dohoda vztahuje na federální vládu.
 Článek 4
 Utajované informace a