text:
služeb elektronických komunikací. Vztahuje se mimo jiné na přístup k síťovým prvkům a přiřazeným zařízením, což může zahrnovat připojení zařízení pevnými nebo jinými než pevnými prostředky (zejména to zahrnuje přístup k účastnickému vedení a k zařízením a službám nezbytným k poskytování služeb prostřednictvím účastnického vedení); přístup k fyzické infrastruktuře včetně budov, kabelovodů a stožárů; přístup k příslušným softwarovým systémům včetně systémů provozní podpory; přístup k převodu čísel nebo k systémům nabízejícím funkci na stejné úrovni; přístup k pevným a mobilním sítím, zejména pro roaming; přístup k systémům podmíněného přístupu pro digitální televizní služby; přístup ke službám virtuálních sítí;
 i)
 „koncovým uživatelem“ uživatel, který nezajišťuje veřejné komunikační sítě ani neposkytuje veřejně přístupné služby elektronických komunikací;
 k)
 „účastnickým vedením“ fyzické spojení koncového bodu sítě v objektu účastníka s hlavním rozvaděčem nebo obdobným zařízením v pevné veřejné komunikační síti.
 Článek 105
 Regulační orgán
 1. Každá strana zajistí, aby regulační orgány pro služby elektronických komunikací byly právně odlišeny od jakéhokoli poskytovatele služeb elektronických komunikací a byly na něm funkčně nezávislé. Strana, která si ponechá ve svém vlastnictví poskytovatele služeb, který zajišťuje sítě nebo poskytuje služby elektronických komunikací, nebo kontrolu nad ním, zajistí účinné strukturální oddělení regulační funkce od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.
 2. Každá strana zajistí, aby měl regulační orgán dostatečné pravomoci pro regulaci odvětví. Úkoly, které má regulační orgán plnit, se zveřejní ve snadno přístupné a jasné formě, zejména pokud jsou tyto úkoly uloženy více než jednomu orgánu.
 3. Každá strana zajistí, aby rozhodnutí regulačního orgánu a postupy, jež používá, byly nestranné vůči všem účastníkům na trhu a transparentní.
 4. Regulační orgán musí mít pravomoc provádět analýzu příslušných trhů s produkty a službami, pro které přichází v úvahu regulace ex ante. Pokud se podle článku 107 této dohody od regulačního orgánu požaduje rozhodnutí, zda uložit, ponechat v platnosti, změnit či zrušit povinnosti, rozhodne tento orgán na základě analýzy trhu, zda je na trhu účinná hospodářská soutěž.
 5. Pokud regulační orgán rozhodne, že na příslušném trhu není účinná hospodářská soutěž, zvolí a určí poskytovatele služeb s významnou tržní silou na daném trhu a případně uloží, ponechá v platnosti či změní zvláštní regulační povinnosti uvedené v článku 107 této dohody. Pokud regulační orgán dospěje k závěru, že na příslušném trhu je účinná hospodářská soutěž, neuloží, ani neponechá v platnosti žádnou z regulačních povinností uvedených v článku 107 této dohody.
 6. Každá strana zajistí, aby poskytovatel služeb, který je dotčen rozhodnutím regulačního orgánu, měl právo podat opravný prostředek proti tomuto rozhodnutí k odvolacímu orgánu, který je nezávislý na zúčastněných stranách. Každá strana zajistí, aby byly řádně zohledněny skutkové okolnosti daného případu. Do doby, než bude o tomto opravném prostředku rozhodnuto, se odkládá výkon rozhodnutí regulačního orgánu, nerozhodne-li odvolací orgán jinak. Pokud odvolací orgán nemá charakter soudu, odůvodní své rozhodnutí vždy písemně a jeho rozhodnutí rovněž podléhá přezkumu nestranným a nezávislým soudním orgánem. Rozhodnutí přijatá odvolacími orgány musí být účinně vymáhána.
 7. Každá strana zajistí, aby regulační orgány daly zúčastněným stranám příležitost k vyjádření připomínek k návrhu opatření v přiměřené lhůtě, kdykoli tyto orgány zamýšlí


text:
přijmout opatření spojená s některým ustanovením tohoto pododdílu, která mají významný vliv na příslušný trh. Regulační orgány své konzultační postupy zveřejní. Výsledky konzultačního postupu orgány veřejně zpřístupní, s výjimkou důvěrných informací.
 8. Každá strana zajistí, aby poskytovatelé služeb zajišťující sítě a poskytující služby elektronických komunikací poskytovaly veškeré informace, včetně finančních informací, nezbytné k tomu, aby regulační orgány zajistily shodu s ustanoveními tohoto pododdílu nebo s rozhodnutími učiněnými podle tohoto pododdílu. Tyto poskytovatelé služeb poskytnou takové informace neprodleně na požádání, ve lhůtách a s takovou úrovní podrobnosti údajů, které požaduje regulační orgán. Informace požadované regulačním orgánem musí být přiměřené plnění daného úkolu. Regulační orgán uvede důvody, které jeho žádost o informace opravňují.
 Článek 106
 Oprávnění k poskytování služeb elektronických komunikací
 1. Každá strana zajistí, aby k poskytování služeb dostačovalo pokud možno oprávnění na základě pouhého oznámení.
 2. Každá strana zajistí, aby v rámci přidělování čísel a kmitočtů mohla být požadována licence. Podmínky pro udělení těchto licencí musí být veřejně přístupné.
 3. Požaduje-li se licence, každá strana zajistí, aby:
 a)
 veškerá licenční kritéria a přiměřená lhůta, jež je zpravidla nezbytná pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, byla veřejně dostupná;
 b)
 důvody zamítnutí licence byly žadateli na požádání písemně sděleny;
 c)
 žadatel o licenci měl možnost podat opravný prostředek k odvolacímu orgánu v případě, že byla licence bezdůvodně odepřena;
 d)
 licenční poplatky (21) požadované stranou za udělení licence nepřesahovaly správní náklady obvykle vynakládané na řízení, kontrolu a prosazování příslušných licencí. Na licenční poplatky za frekvenční spektrum a číslovací zdroje se nevztahují požadavkytohoto odstavce.
 Článek 107
 Přístup a propojení
 1. Každá strana zajistí, aby každý poskytovatel služeb pověřený poskytováním služeb elektronických komunikací měl právo a povinnost vyjednat připojení a propojení s jinými poskytovateli veřejně dostupných sítí a služeb elektronických komunikací. Připojení a propojení by mělo být v zásadě sjednáno na komerčním základě mezi dotčenými poskytovateli služeb.
 2. Každá strana zajistí, aby poskytovatelé služeb, kteří získají informace od jiného poskytovatele služeb při sjednávání dohod o propojování, využívali tyto informace výhradně k účelu, pro který byly poskytnuty, a aby vždy respektovali důvěrnost sdělovaných nebo uchovávaných informací.
 3. Každá strana zajistí, aby na základě zjištění podle článku 105 této dohody, že na příslušném trhu není účinná hospodářská soutěž, měl regulační orgán pravomoc uložit poskytovateli, jenž byl určen jako poskytovatel s významnou tržní silou, jednu či více z těchto povinností, co se týče propojení nebo připojení:
 a)
 povinnost zákazu diskriminace, která zajistí, aby operátor uplatňoval srovnatelné podmínky ve srovnatelných situacích vůči ostatním poskytovatelům, kteří poskytují srovnatelné služby, a aby poskytoval služby a informace ostatním za stejných podmínek a ve stejné kvalitě, v jaké je poskytuje pro své vlastní služby, nebo pro služby své dceřiné společnosti nebo svých partnerů;
 b)
 povinnost vertikálně integrovaného podniku zajistit transparentnost svých velkoobchodních cen a interních cen za převod, aby bylo v případě potřeby zajištěno dodržování povinnosti zákazu diskriminace, nebo aby bylo zabráněno nekalému křížovému subvencování. Regulační orgán může stanovit formát a účetní metodiku, která se má používat;
 c)
 povinnost vyhovět oprávněným žádostem o přístup k určitým síťovým prvkům a přiřazeným zařízením a

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
o jejich využívání, včetně nevázaného přístupu k účastnickému vedení, mimo jiné v situacích, v nichž se regulační orgán domnívá, že by odmítnutí přístupu nebo nepřiměřené smluvní podmínky a podmínky s podobným účinkem na maloobchodní úrovni bránily vývoji trvalého konkurenčního prostředí pro koncové uživatele, nebo že by byly v rozporu se zájmy koncových uživatelů.
 Regulační orgány mohou povinnosti uvedené v tomto písmenu ještě doplnit o podmínky týkající se spravedlivosti, přiměřenosti a včasnosti;
 d)
 povinnost poskytovat určité služby za velkoobchodních podmínek za účelem jejich dalšího prodeje třetími stranami; poskytovat otevřený přístup k technickým rozhraním, protokolům nebo k jiným klíčovým technologiím, které jsou nepostradatelné pro interoperabilitu služeb nebo služeb virtuálních sítí; poskytovat společné umístění nebo jiné formy sdílení zařízení, včetně sdílení kabelovodů, budov nebo stožárů; poskytovat určité služby potřebné k zajištění interoperability spojovacích služeb mezi dvěma koncovými uživateli, včetně zařízení pro služby inteligentních sítí; poskytovat přístup k systémům provozní podpory nebo podobným softwarovým systémům nezbytným k zajištění spravedlivé hospodářské soutěže při poskytování služeb; propojovat sítě nebo zařízení sítě.
 Regulační orgány mohou povinnosti uvedené v tomto a předchozím písmenu ještě doplnit o podmínky týkající se spravedlivosti, přiměřenosti a včasnosti;
 e)
 v případech, kdy z analýzy trhu vyplývá, že by v důsledku nedostatku účinné hospodářské soutěže mohl dotyčný operátor udržovat ceny na neúměrně vysoké úrovni nebo stlačovat ceny v neprospěch koncových uživatelů, uložit povinnosti týkající se úhrady nákladů a regulace cen, včetně nákladové orientace cen a povinnosti týkající se systémů nákladového účetnictví, za poskytování určitých druhů propojení nebo přístupu.
 Regulační orgány přihlédnou k investicím provedeným operátorem a umožní mu přiměřenou návratnost odpovídajícího použitého kapitálu s přihlédnutím k rizikům s tím spojeným;
 f)
 povinnost zveřejnit konkrétní povinnosti uložené regulačním orgánem poskytovateli služeb určující konkrétní produkty/služby a zeměpisné trhy. Aktuální informace veřejně zpřístupnit tak, aby všechny zainteresované strany měly snadný přístup k těmto informacím, za předpokladu, že nejsou důvěrné a neobsahují obchodní tajemství;
 g)
 povinnost transparentnosti vyžadující od operátorů zveřejňovat konkrétní informace. Zejména pokud má operátor povinnost nediskriminace, mohou regulační orgány požadovat, aby operátor zveřejnil referenční nabídku, která je dostatečně nevázaná, aby se zajistilo, že se od poskytovatelů služeb nepožaduje platit za zařízení, která nejsou nezbytná pro požadovanou službu, s uvedením popisu příslušných nabídek rozdělených na složky podle potřeb trhu a souvisejících smluvních podmínek včetně cen.
 4. Každá strana zajistí, aby poskytovatel služeb požadující propojení s poskytovatelem, jenž byl určen jako poskytovatel s významnou tržní silou, měl možnost obrátit se buď kdykoli, nebo po přiměřené době, která byla zveřejněna, k nezávislému vnitrostátnímu orgánu, kterým může být regulační orgán uvedený v čl. 104 odst. 2 písm. d) této dohody, aby vyřešil spory týkající se podmínek pro propojení nebo přístup.
 Článek 108
 Omezené zdroje
 1. Každá strana zajistí, aby všechny způsoby přidělování a využívání omezených zdrojů, včetně kmitočtů, čísel a práv přístupu byly prováděny objektivně, přiměřeně, včas, transparentně a nediskriminujícím způsobem. Současný stav přidělených kmitočtových okruhů musí být zveřejněn, ale podrobná identifikace kmitočtů přidělených pro zvláštní státní účely není požadována.
 2. Každá strana na svém území zajistí účinnou správu rádiových kmitočtů pro služby elektronických komunikací s cílem umožnit účinné


text:
a účelné využívání rádiového spektra. V případě, že poptávka po určitých kmitočtech přesahuje jejich dostupnost, je při jejich přidělování třeba postupovat vhodným a transparentním způsobem, aby se dosáhlo jejich optimálního využití a usnadnil rozvoj hospodářské soutěže.
 3. Každá strana zajistí, aby přidělení národních číslovacích zdrojů a správa národních číslovacích plánů byly svěřeny regulačnímu orgánu.
 4. Pokud si místní orgány ponechají poskytovatele provozujícího veřejné komunikační sítě nebo služby ve svém vlastnictví či si zachovají kontrolu nad nimi, je třeba zajistit účinné strukturální oddělení funkce odpovědné za udělování práv přístupu od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou.
 Článek 109
 Univerzální služba
 1. Každá strana má právo vymezit, jaké povinnosti mají zůstat součástí univerzální služby.
 2. Takové povinnosti nebudou samy o sobě považovány za povinnosti narušující hospodářskou soutěž za předpokladu, že budou prováděny transparentním, objektivním a nediskriminačním způsobem. Plnění těchto povinností musí rovněž probíhat z hlediska hospodářské soutěže neutrálním způsobem a nesmí zatěžovat více, než je nezbytné pro druh univerzální služby vymezené stranou.
 3. Každá strana zajistí, aby všichni poskytovatelé služeb byli způsobilí zajistit univerzální službu a žádný z nich nebyl vyloučen předem. Určení poskytovatelů musí být učiněno prostřednictvím účinného, transparentního, objektivního a nediskriminačního mechanismu. Každá strana v případě potřeby posoudí, zda poskytování univerzálních služeb nepředstavuje nespravedlivou zátěž pro organizace pověřené poskytováním univerzálních služeb. Bude-li to na základě výpočtu odůvodněné, a s přihlédnutím k případné tržní výhodě, která vyplyne pro organizace poskytující univerzální službu, mohou regulační orgány rozhodnout o zavedení mechanismu náhrady dotčenému poskytovateli (poskytovatelům) nebo o rozdělení čistých nákladů na povinnosti v rámci univerzální služby.
 4. Pokud mají uživatelé k dispozici tištěné nebo elektronické adresáře všech abonentů, každá strana zajistí, aby organizace poskytující tyto adresáře uplatňovaly zásadu nediskriminačního nakládání s informacemi, jež jim poskytly jiné organizace.
 Článek 110
 Přeshraniční poskytování služeb elektronických komunikací
 Žádná strana nesmí od poskytovatele služeb druhé strany vyžadovat, aby jako podmínku pro přeshraniční poskytování služby zřídil provozovnu, úředně si zařídil svou přítomnost v jakékoli podobě nebo pobýval na jejím území.
 Článek 111
 Důvěrnost informací
 Každá strana zajistí důvěrný charakter elektronických komunikací a s nimi souvisejících provozních údajů pomocí veřejné komunikační sítě a veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, aniž by tím byl omezen obchod se službami.
 Článek 112
 Spory mezi poskytovateli služeb
 1. Každá strana zajistí, aby v případě sporu mezi poskytovateli sítí a služeb elektronických komunikací vydal dotyčný regulační orgán v souvislosti s právy a povinnostmi uvedenými v tomto oddílu na žádost kterékoli strany závazné rozhodnutí řešící spor v nejkratším možném termínu, nejpozději však do čtyř měsíců.
 2. Rozhodnutí regulačního orgánu musí být zpřístupněno veřejnosti s ohledem na požadavky týkající se ochrany obchodního tajemství. Dotčení poskytovatelé sítí a služeb elektronické komunikace obdrží úplné odůvodnění tohoto rozhodnutí.
 3. Týká-li se tento spor přeshraničního poskytování služeb, dotčené regulační orgány koordinují své kroky s cílem dospět k vyřešení sporu.
 Článek 113
 Postupné sbližování právních předpisů
 Strany zváží další liberalizaci podnikání ve službách a uznávají význam postupného sbližování stávajících i budoucích právních předpisů Gruzie s acquis Unie, jehož seznam je uveden v příloze XV-B této dohody.
 Pododdíl 6
 Finanční služby
 Článek 114


text:
Oblast působnosti a definice
 1. Tento pododdíl stanoví zásady předpisového rámce pro všechny finanční služby liberalizované v souladu s oddílem 2 (Usazení), oddílem 3 (Přeshraniční poskytování služeb) a oddílem 4 (Dočasná přítomnost fyzických osob za účelem podnikání) této kapitoly.
 2. Pro účely tohoto pododdílu a oddílu 2 (Usazení), oddílu 3 (Přeshraniční poskytování služeb) a oddílu 4 (Dočasná přítomnost fyzických osob za účelem podnikání) této kapitoly se rozumí:
 a)
 „finanční službou“ každá služba finanční povahy nabízená poskytovatelem finančních služeb některé strany. Mezi finanční služby patří tyto činnosti:
 i)
 pojišťovací služby a služby související s pojištěním:
 1)
 přímé pojištění (včetně spolupojištění):
 a)
 životní pojištění;
 b)
 neživotní pojištění;
 2)
 zajištění a retrocese;
 3)
 zprostředkování pojištění, například makléřství a zprostředkovatelství; a
 4)
 doplňkové služby k pojištění, například služby v oborech poradenství, pojistná matematika, posouzení rizika a pojistná plnění;
 ii)
 bankovní a jiné finanční služby (kromě pojištění):
 1)
 přijímání vkladů a jiných splatných peněžních prostředků od veřejnosti;
 2)
 půjčky všech druhů, včetně spotřebitelského úvěru, hypotečního úvěru, faktoringu a financování obchodních transakcí;
 3)
 finanční leasing;
 4)
 veškeré služby týkající se plateb a peněžních převodů, včetně kreditních a debetních karet, charge karet, cestovních šeků a bankovních směnek;
 5)
 záruky a závazky;
 6)
 obchodování na vlastní účet nebo na účet zákazníků, ať už na burze, na přepážkovém trhu nebo jinak, s těmito prostředky:
 a)
 nástroji peněžního trhu (včetně šeků, směnek, vkladových certifikátů);
 b)
 peněžními prostředky v cizích měnách;
 c)
 deriváty, včetně termínovaných obchodů (futures) a opcí;
 d)
 nástroji využívajícími směnných kurzů a úrokových sazeb, včetně takových produktů jako swapy a dohody o termínování kurzů;
 e)
 převoditelnými cennými papíry;
 f)
 ostatními obchodovatelnými nástroji a finančními aktivy, včetně drahých kovů;
 7)
 účast na vydávání všech druhů cenných papírů, včetně upisování a investování v roli prostředníka (veřejně i soukromě), a poskytování služeb souvisejících s takovými emisemi;
 8)
 peněžní makléřství;
 9)
 správa aktiv, například správa hotovosti nebo portfolia, všechny formy správy kolektivního investování, správa penzijních fondů, správcovské, depozitní a svěřenecké služby;
 10)
 služby pro vypořádání a zúčtování finančního majetku, včetně cenných papírů, derivátů a jiných obchodovatelných nástrojů;
 11)
 poskytování a přenos finančních informací a zpracování finančních dat a souvisejícího programového vybavení;
 12)
 poradenské, zprostředkovatelské a jiné pomocné finanční služby ve vztahu ke všem činnostem uvedeným v podbodech 1) až 11), včetně úvěrových referencí a rozborů, výzkumu a poradenství v oblasti investic a portfolia, poradenství v oblasti akvizic a podnikové restrukturalizace a strategie;
 b)
 „poskytovatelem finančních služeb“ fyzická nebo právnická osoba strany, která usiluje o poskytování finanční služby nebo finanční službu poskytuje. Pojem „poskytovatel finančních služeb“ nezahrnuje veřejnoprávní subjekt;
 c)
 „veřejnoprávním subjektem“:
 i)
 vláda, centrální banka nebo měnový orgán strany nebo subjekt vlastněný nebo kontrolovaný stranou, který se především zabývá výkonem veřejných funkcí nebo činností pro veřejné účely; tento pojem nezahrnuje subjekt, který se především zabývá poskytováním finančních služeb na obchodním základě; nebo
 ii)
 soukromý subjekt vykonávající funkce, které obvykle vykonává centrální banka nebo měnový orgán při výkonu těchto funkcí;
 d)
 „novou finanční službou“ služba finanční povahy včetně služeb vztahujících se ke stávajícím nebo novým produktům nebo způsobu, jakým se daný produkt dodává,


text:
která není poskytována žádným poskytovatelem finančních služeb na území strany, ale je poskytována na území druhé strany.
 Článek 115
 Výjimka pro obezřetnostní opatření
 1. Každá strana může přijmout nebo ponechat v platnosti opatření z obezřetnostních důvodů, jako je:
 a)
 ochrana investorů, vkladatelů, pojistníků nebo osob, vůči nimž má poskytovatel finančních služeb fiduciární povinnost;
 b)
 zajišťování integrity a stability finančního systému strany.
 2. Uvedená opatření nesmí být více zatěžující, než je nezbytné k dosažení jejich cíle, a nesmí diskriminovat poskytovatele finančních služeb druhé strany ve srovnání s vlastními podobnými poskytovateli finančních služeb.
 3. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat jako povinnost kterékoli ze stran zveřejnit informace o obchodech a účetnictví jednotlivých zákazníků nebo jakékoli důvěrné nebo interní informace ve vlastnictví veřejnoprávních subjektů.
 Článek 116
 Účinná a transparentní regulace
 1. Každá strana vynaloží veškeré úsilí, aby předem informovala všechny zúčastněné osoby o jakýchkoli obecně závazných opatřeních, jejichž přijetí daná strana navrhuje, aby tak dala těmto osobám příležitost se k danému opatření vyjádřit. Toto opatření se oznamuje:
 a)
 prostřednictvím úředního zveřejnění; nebo
 b)
 jinou písemnou nebo elektronickou formou.
 2. Každá strana zpřístupní zúčastněným osobám své požadavky na vyplňování žádostí, které se vztahují k poskytování finančních služeb.
 Na vyžádání informuje dotčená strana žadatele o stavu jeho žádosti. Požaduje-li dotčená strana od žadatele dodatečné informace, oznámí to žadateli bez zbytečného prodlení.
 3. Každá strana v co největší míře zajistí, aby byly na jejím území zavedeny a uplatňovány mezinárodně dohodnuté standardy pro regulaci a dohled v sektoru finančních služeb a pro boj proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem. Takovými mezinárodně dohodnutými standardy jsou mimo jiné „Základní zásady pro účinný bankovní dohled“ Basilejského výboru pro bankovní dohled, „Základní zásady a metodika pojišťovnictví“ Mezinárodní asociace orgánů pro dozor v pojišťovnictví, „Cíle a principy regulace cenných papírů“ Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry, „Dohoda o výměně informací o daňových záležitostech“ Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD), „Prohlášení o transparentnosti a výměně informací pro daňové účely“ skupiny G20, a „Čtyřicet doporučení pro boj proti praní peněz“ a „Devět zvláštních doporučení pro boj proti financování terorismu“ Finančního akčního výboru.
 Strany také zohlední „Deset klíčových zásad pro výměnu informací“ vyhlášených ministry financí zemí G7 a přijmou veškerá nezbytná opatření k jejich uplatnění ve svých dvoustranných vztazích.
 Článek 117
 Nové finanční služby
 Každá strana povolí poskytovateli finančních služeb druhé strany poskytovat jakékoli nové finanční služby podobného druhu jako služby, jejichž poskytování by strana povolila svým vlastním poskytovatelům finančních služeb podle vnitrostátního práva za obdobných okolností. Strana může určit právní formu, jejímž prostřednictvím může být služba poskytována, a může poskytování služby podmínit udělením oprávnění. Vyžaduje-li se takové oprávnění, rozhodnutí o jeho udělení by se mělo přijmout v přiměřené době a může být odmítnuto jen z obezřetnostních důvodů.
 Článek 118
 Zpracování údajů
 1. Každá strana povolí poskytovateli finančních služeb druhé strany, aby přenášel informace v elektronické nebo jiné podobě na její území a z něj za účelem zpracování dat, pokud je tohoto zpracování zapotřebí k obvyklé podnikatelské činnosti tohoto poskytovatele finančních služeb.
 2. Každá strana přijme dostatečné záruky ochrany soukromí a základních


text:
práv a svobody jednotlivců, zejména pokud jde o přenos osobních údajů.
 Článek 119
 Zvláštní výjimky
 1. Žádné ustanovení této kapitoly nelze vykládat tak, že brání straně, včetně jejích veřejnoprávních subjektů, na svém území výhradně provádět činnosti nebo poskytovat služby tvořící součást veřejných důchodových plánů nebo zákonného systému sociálního zabezpečení, kromě případů, kdy tyto činnosti mohou být prováděny, jak stanoví vnitrostátní předpis této strany, poskytovateli finančních služeb v konkurenci s veřejnoprávními subjekty nebo soukromými institucemi.
 2. Žádné ustanovení této dohody se nevztahuje na činnosti vykonávané centrální bankou nebo měnovým orgánem nebo jakýmkoli jiným veřejnoprávním subjektem při provádění měnové nebo devizové politiky.
 3. Žádné ustanovení této kapitoly nelze vykládat tak, že brání straně, včetně jejích veřejnoprávních subjektů, na svém území výhradně provádět činnosti nebo poskytovat služby na účet, nebo se zárukou, či za použití finančních zdrojů strany nebo jejích veřejnoprávních subjektů.
 Článek 120
 Samosprávné organizace
 Jestliže strana vyžaduje členství či účast v jakékoli samosprávné organizaci, burze nebo trhu cenných papírů nebo termínových obchodů, v zúčtovací agentuře nebo jakékoliv jiné organizaci či sdružení nebo přístup k nim k tomu, aby poskytovatelé finančních služeb druhé strany poskytovali finanční služby na rovnocenném základě s poskytovateli finančních služeb strany, nebo jestliže strana poskytuje přímo nebo nepřímo takovým subjektům výsady nebo výhody při poskytování finančních služeb, zabezpečí strana, aby byly dodrženy povinnosti podle článků 79 a 85 této dohody.
 Článek 121
 Zúčtovací a platební systémy
 Za podmínek, které odpovídají národnímu zacházení, uděluje každá strana poskytovatelům finančních služeb druhé strany, kteří jsou usazeni na jejím území, přístup k platebním a zúčtovacím systémům, které provozují veřejnoprávní subjekty, a k oficiálním možnostem financování a refinancování, které jsou dostupné při normálním průběhu běžného podnikání. Smyslem tohoto článku není poskytnout přístup k nástrojům poslední instance půjčovatele strany.
 Článek 122
 Postupné sbližování právních předpisů
 Strany zváží další liberalizaci podnikání ve službách a uznávají význam postupného sbližování stávajících i budoucích právních předpisů Gruzie s mezinárodními normami týkajícími se osvědčených postupů podle čl. 116 odst. 3 této dohody a s acquis Unie, jehož seznam je uveden v příloze XV-A této dohody.
 Pododdíl 7
 Dopravní služby
 Článek 123
 Oblast působnosti
 Tento pododdíl stanoví zásady liberalizace služeb v mezinárodní dopravě v souladu s oddílem 2 (Usazení), oddílem 3 (Přeshraniční poskytování služeb) a oddílem 4 (Dočasná přítomnost fyzických osob za účelem podnikání) této kapitoly.
 Článek 124
 Mezinárodní námořní doprava
 1. Pro účely tohoto pododdílu a oddílu 2 (Usazení), oddílu 3 (Přeshraniční poskytování služeb) a oddílu 4 (Dočasná přítomnost fyzických osob za účelem podnikání) této kapitoly se rozumí:
 a)
 „mezinárodní námořní dopravou“ operace zahrnující operace typu „z domu do domu“ a multimodální dopravní operace, tedy přepravu zboží, při níž je použito více než jednoho způsobu dopravy pod jedním přepravním dokladem a která zahrnuje námořní úsek, a za tím účelem právo přímo uzavírat smlouvy s poskytovateli jiných způsobů dopravy;
 b)
 „službami při manipulaci s nákladem“ činnosti vykonávané dokařskými společnostmi, včetně provozovatelů terminálů, ale kromě přímých činností dokařů, pokud je tato pracovní síla organizována nezávisle na dokařských společnostech nebo provozovatelích terminálů. K zahrnutým činnostem patří organizace a dohled nad:
 i)
 nakládkou


text:
a vykládkou nákladu z lodi a na loď,
 ii)
 uvazováním a odvazováním nákladu,
 iii)
 přijetím/dodáním a úschovou nákladu před odesláním nebo po vyložení;
 c)
 „službami celního odbavení“ (též „službami celních agentů“) činnosti, které spočívají ve vyřizování celních formalit týkajících se dovozu, vývozu nebo tranzitu nákladů jménem jiné strany, ať už je tato činnost hlavní činností poskytovatele služeb nebo je běžným doplňkem jeho hlavní činnosti;
 d)
 „službami skladování a úschovy kontejnerů“ činnosti spočívající ve skladování kontejnerů, ať již v přístavních oblastech nebo ve vnitrozemí, s cílem jejich nakládání/vykládání, opravy a připravení pro nalodění;
 e)
 „službami námořních agentur“ činnosti spočívající v zastupování obchodních zájmů jedné nebo více lodních linek nebo rejdařství v rámci určité zeměpisné oblasti, a to za tímto účelem:
 i)
 marketing a prodej služeb v námořní dopravě a souvisejících služeb od cenových nabídek po fakturaci a vystavování konosamentů jménem společností, opatřování a opětovný prodej nezbytných souvisejících služeb, příprava dokumentace a poskytování obchodních informací,
 ii)
 jednání jménem společností, organizování přivolání lodě nebo převzetí nákladu, je-li to vyžadováno;
 f)
 „zasilatelskými nákladními službami“ činnosti, které spočívají v organizaci a sledování odesílání zásilek jménem lodních zasilatelů opatřováním dopravních a souvisejících služeb, přípravou dokumentace a poskytováním obchodních informací;
 g)
 „přípojnou dopravou“ předchozí a následná přeprava mezinárodních nákladů po moři, zejména v kontejnerech, mezi přístavy nacházejícími se na území jedné strany.
 2. Co se týče mezinárodní námořní dopravy, strany se dohodly, že zajistí účinné uplatňování zásady neomezeného přístupu k nákladu na obchodním základě, svobodu poskytovat mezinárodní námořní služby, jakož i národní zacházení v rámci poskytování takových služeb.
 S ohledem na stávající úrovně liberalizace mezi smluvními stranami v oblasti mezinárodní námořní dopravy:
 a)
 každá strana účinně uplatní zásadu neomezeného přístupu na mezinárodní námořní trhy a obchodní trasy na komerčním a nediskriminačním základě;
 b)
 každá strana poskytne plavidlům, která plují pod vlajkou druhé strany nebo která provozují poskytovatelé služeb druhé strany, zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje vlastním plavidlům či plavidlům kterékoli třetí země, podle toho, které je lepší, mimo jiné pokud jde o přístup do přístavů, využití infrastruktury a služby v přístavech a pomocných námořních služeb, a rovněž o související platby a poplatky, celní služby a přidělení prostoru pro kotvení a vybavení pro nakládku a vykládku.
 3. Při uplatňování těchto zásad každá strana:
 a)
 nezačlení do budoucích dohod o službách v námořní dopravě s třetími zeměmi ustanovení o sdílení nákladu, včetně suchého sypkého a kapalného nákladu a pravidelné námořní dopravy, a v případě, že takováto ustanovení existují v předchozích dohodách, v přiměřené lhůtě ukončí jejich platnost; a
 b)
 při vstupu této dohody v platnost zruší všechna jednostranná opatření, správní, technické a ostatní překážky, které by mohly mít omezující nebo diskriminační účinky na svobodné poskytování služeb v mezinárodní námořní dopravě a upustí od jejich zavádění.
 4. Každá strana povolí poskytovatelům služeb mezinárodní námořní přepravy druhé strany mít provozovnu na jejím území za podmínek usazování a provozování neméně příznivých, než jaké poskytuje svým poskytovatelům služeb nebo poskytovatelům kterékoli jiné třetí země, podle toho, které jsou výhodnější.
 5. Každá strana zpřístupní poskytovatelům služeb námořní dopravy druhé strany za přiměřených a


text:
nediskriminačních podmínek tyto služby v přístavu: lodivodské služby, pomoc při vlečení a tažení lodí, dodávky zásob, paliva a vody, likvidaci odpadů a balastní vody z vypouštění nádrží, služby kapitána přístavu, navigační služby, provozní služby na pobřeží nezbytné pro provoz plavidla, včetně komunikace, dodávek vody a elektrické energie, zařízení pro nouzové opravy, kotvení a přistání.
 6. Každá strana povolí pohyb zařízení (například prázdných kontejnerů), které není přepravováno za úplatu jako náklad, mezi přístavy členského státu EU nebo mezi přístavy Gruzie.
 7. S výhradou schválení příslušným orgánem povolí každá strana poskytovatelům služeb mezinárodní námořní dopravy zajišťovat přípojnou přepravu mezi jejich vnitrostátními přístavy.
 Článek 125
 Letecká doprava
 Postupnou liberalizací letecké dopravy mezi stranami podle jejich recipročních komerčních potřeb a podmínkami vzájemného přístupu na trh se řídí Dohodou o společném leteckém prostoru mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé.
 Článek 126
 Postupné sbližování právních předpisů
 Strany zváží další liberalizaci podnikání ve službách a uznávají význam postupného sbližování stávajících i budoucích právních předpisů Gruzie s acquis Unie, jehož seznam je uveden v příloze XV-D této dohody.
 Oddíl 6
 Elektronický obchod
 Pododdíl 1
 Obecná ustanovení
 Článek 127
 Cíl a zásady
 1. Strany, uznávajíce, že elektronický obchod zvyšuje obchodní příležitosti v mnoha odvětvích, souhlasí s podporováním rozvoje vzájemného elektronického obchodu, zejména prostřednictvím spolupráce v otázkách souvisejících s elektronickým obchodem podle ustanovení této kapitoly.
 2. Strany souhlasí s tím, že rozvoj elektronického obchodu musí být slučitelný s mezinárodními normami pro ochranu údajů, aby byla zaručena ochrana soukromí uživatelů elektronického obchodu.
 3. Strany souhlasí s tím, že elektronické přenosy jsou považovány za poskytování služeb ve smyslu oddílu 3 (Přeshraniční poskytování služeb) této kapitoly, které nemohou podléhat clu.
 Článek 128
 Spolupráce v elektronickém obchodě
 1. Strany povedou dialog o otázkách regulace v souvislosti s elektronickým obchodem, který se bude mimo jiné týkat těchto oblastí:
 a)
 uznávání certifikátů elektronických podpisů vydaných veřejnosti a usnadnění přeshraničních certifikačních služeb;
 b)
 odpovědnost zprostředkujících poskytovatelů služeb, pokud jde o přenos nebo ukládání údajů;
 c)
 nakládání s nevyžádanými elektronickými obchodními sděleními;
 d)
 ochrana spotřebitelů ve sféře elektronického obchodování a
 e)
 jakékoli další otázky související s rozvojem elektronického obchodu.
 2. Spolupráce může probíhat formou výměny informací o příslušných právních předpisech stran týkajících se těchto otázek, jakož i o provádění těchto právních předpisů.
 Pododdíl 2
 Odpovědnost poskytovatelů zprostředkovatelských služeb
 Článek 129
 Využití služeb zprostředkovatelů
 1. Strany uznávají, že třetí strany mohou využívat služeb zprostředkovatelů pro protiprávní činnosti a přijmou opatření uvedená v tomto pododdíle ve vztahu k poskytovatelům zprostředkovatelských služeb. (22)
 2. Pro účely článku 130 této dohody se „poskytovatelem služeb“ rozumí poskytovatel přenosu, směrování nebo spojení pro digitální on-line komunikaci materiálu podle výběru uživatele a beze změny jeho obsahu mezi dvěma nebo více body určenými uživatelem. Pro účely článků 131 a 132 této dohody se „poskytovatelem služeb“ rozumí poskytovatel nebo provozovatel zařízení pro služby nebo přístup k síti poskytované online.
 Článek 130
 Odpovědnost poskytovatelů zprostředkovatelských služeb: „prostý přenos“
 1. Každá strana zajistí, aby v případě poskytování služby informační společnosti spočívající v přenosu informací poskytnutých příjemcem služby komunikační sítě nebo


text:
ve zprostředkování přístupu ke komunikační síti nebyl poskytovatel služby odpovědný za přenášené informace, pokud:
 a)
 není původcem přenosu;
 b)
 nevolí příjemce přenášené informace; a
 c)
 nevolí a nemění obsah přenášených informací.
 2. Přenos informací a zprostředkování přístupu ve smyslu odstavce 1 zahrnuje automatické, krátkodobé a přechodné ukládání přenášených informací, pokud toto ukládání slouží výhradně pro uskutečnění přenosu v komunikační síti a pokud jeho délka nepřesahuje obvyklou dobu takového přenosu.
 3. Tímto článkem není dotčena možnost soudního nebo správního orgánu požadovat od poskytovatele služby v souladu s právním řádem stran, aby ukončil porušování práv nebo mu předešel.
 Článek 131
 Odpovědnost poskytovatelů zprostředkovatelských služeb: „caching“ (ukládání do vyrovnávací paměti)
 1. Každá strana zajistí, aby v případě služby informační společnosti spočívající v přenosu informací v komunikační síti poskytovaných příjemcem služby nebyl poskytovatel služby odpovědný za automatické, krátkodobé a přechodné ukládání informací, které slouží pouze pro co možná nejúčinnější následný přenos informací jiným příjemcům služby na jejich požádání, pokud:
 a)
 poskytovatel služby informace nemění;
 b)
 poskytovatel služby vyhoví podmínkám přístupu k informacím;
 c)
 poskytovatel služby dodržuje pravidla o aktualizaci informací, která jsou stanovena způsobem obecně uznávaným a používaným v tomto odvětví;
 d)
 poskytovatel služby nepřekročí povolené používání technologie obecně uznávané a používané v tomto odvětví s cílem získat údaje o užívání informací a
 e)
 poskytovatel služby ihned přijme opatření vedoucí k odstranění jím uložených informací nebo ke znemožnění přístupu k nim, jakmile zjistí (23), že informace byly na výchozím místě přenosu ze sítě odstraněny nebo k nim byl znemožněn přístup nebo soud nebo správní orgán nařídil odstranění těchto informací nebo znemožnění přístupu k nim.
 2. Tímto článkem není dotčena možnost soudního nebo správního orgánu požadovat od poskytovatele služby v souladu s právním řádem stran, aby ukončil porušování práv nebo mu předešel.
 Článek 132
 Odpovědnost poskytovatelů zprostředkovatelských služeb: „hosting“
 1. Každá strana zajistí, aby v případě služby informační společnosti spočívající v ukládání informací poskytovaných příjemcem služby nebyl poskytovatel služby odpovědný za informace ukládané na žádost příjemce služby, pokud:
 a)
 poskytovatel nebyl účinně seznámen s protiprávní činností nebo informacemi a ani s ohledem na nárok na náhradu škody si není vědom skutečností nebo okolností, z nichž by byla zjevná protiprávní činnost nebo informace; nebo
 b)
 poskytovatel, jakmile se o tomto dozvěděl, okamžitě jednal s cílem odstranit tyto informace nebo k nim znemožnit přístup.
 2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud příjemce služby jedná z pověření poskytovatele nebo pod jeho dohledem.
 3. Tímto článkem není dotčena možnost soudního nebo správního orgánu požadovat od poskytovatele služby v souladu s právním řádem stran, aby ukončil protiprávní jednání nebo mu předešel, ani možnost kterékoli strany zavést postupy, které umožní odstranění nebo znemožní přístup k informacím.
 Článek 133
 Neexistence obecné povinnosti dohledu
 1. Strany neukládají poskytovatelům služeb uvedených v článcích 130, 131 a 132 této dohody obecnou povinnost dohlížet na jimi přenášené nebo ukládané informace nebo obecnou povinnost aktivně vyhledávat skutečnosti nebo okolnosti poukazující na protiprávní činnost.
 2. Kterákoli strana může zavést pro poskytovatele služeb informační společnosti povinnost neprodleně informovat příslušné orgány veřejné moci o údajných protiprávních činnostech nebo informacích, jež mu


text:
poskytují příjemci jeho služby, nebo příslušným orgánům na jejich žádost sdělit informace umožňující identifikaci příjemců jeho služby, s nimiž uzavřel dohody o ukládání.
 Oddíl 7
 Výjimky
 Článek 134
 Obecné výjimky
 1. Aniž jsou dotčeny obecné výjimky stanovené v článku 415 této dohody, vztahují se na ustanovení této kapitoly a příloh XIV-A a XIV-E, XIV-B a XIV-F, XIV-C a XIV-G, XIV-D a XIV-H této dohody výjimky uvedené v tomto článku.
 2. Za podmínky, že tato opatření nebudou použita způsobem, který by představoval prostředek svévolné nebo neoprávněné diskriminace mezi stranami, kde panují podobné podmínky, nebo skryté omezení usazování nebo přeshraničního poskytování služeb, nelze ustanovení této kapitoly vykládat tak, aby to kterékoli straně bránilo v přijetí nebo vymáhání opatření:
 a)
 nezbytných pro ochranu veřejné bezpečnosti, veřejných mravů nebo pro udržení veřejného pořádku;
 b)
 nezbytných k ochraně života nebo zdraví lidí, zvířat a rostlin;
 c)
 vztahujících se k ochraně vyčerpatelných přírodních zdrojů, jsou-li tato opatření uplatňována ve spojení s omezením domácích podnikatelů nebo domácí nabídky nebo spotřeby služeb;
 d)
 nezbytných pro ochranu národních památek umělecké, historické nebo archeologické hodnoty;
 e)
 nezbytných k zajištění souladu s právními nebo správními předpisy a která nejsou neslučitelná s ustanoveními této kapitoly, včetně ustanovení týkajících se:
 i)
 předcházení klamavým a podvodným praktikám nebo odškodňování za neplnění závazků ze smluv,
 ii)
 ochrany soukromí jednotlivců, pokud jde o zpracovávání a šíření osobních údajů, a ochrany důvěrnosti záznamů a účtů jednotlivých osob,
 iii)
 bezpečnosti;
 f)
 která jsou v rozporu s články 79 a 85 této dohody za předpokladu, že cílem odlišného zacházení je zajištění účinného nebo nestranného ukládání nebo vybírání přímých daní ve vztahu k hospodářským činnostem, podnikatelům nebo dodavatelům služeb druhé strany (24).
 3. Ustanovení této kapitoly a příloh XIV-A a XIV-E, XIV-B a XIV-F, XIV-C a XIV-G, XIV-D a XIV-H této dohody se nevztahují na příslušné systémy sociálního zabezpečení stran nebo na činnosti na území každé strany, které jsou spojeny, byť jen příležitostně, s výkonem úřední moci.
 Článek 135
 Daňová opatření
 Doložka nejvyšších výhod poskytnutá v souladu s touto kapitolou se nevztahuje na daňovou úpravu, kterou strany poskytují nebo poskytnou v budoucnosti na základě dohod mezi stranami o zamezení dvojího zdanění.
 Článek 136
 Bezpečnostní výjimky
 1. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že:
 a)
 se od kterékoli strany požaduje, aby poskytovala informace, jejichž sdělení je podle ní v rozporu s jejími zásadními bezpečnostními zájmy;
 b)
 kterékoli straně brání přijmout jakékoliv opatření, které považuje za potřebné pro ochranu svých zásadních bezpečnostních zájmů:
 i)
 opatření týkající se výroby zbraní, střeliva a válečného materiálu a obchodu s nimi,
 ii)
 opatření týkající se hospodářských činností prováděných přímo nebo nepřímo za účelem zásobování vojenských sil,
 iii)
 opatření vztahující se ke štěpným a termonukleárním materiálům nebo materiálům, které slouží k jejich výrobě, nebo
 iv)
 opatření v době války nebo jiné mimořádné situace v mezinárodních vztazích; nebo
 c)
 brání kterékoli straně přijmout opatření k plnění závazků, jež přijala za účelem zachování mezinárodního míru a bezpečnosti.
 KAPITOLA 7
 Běžné platby a pohyb kapitálu
 Článek 137
 Běžné platby
 Strany se zavazují neukládat žádná omezení a povolovat veškeré platby


text:
a převody na běžném účtu platební bilance mezi stranami ve volně směnitelné měně v souladu s článkem VIII dohody o Mezinárodním měnovém fondu.
 Článek 138
 Pohyb kapitálu
 1. Pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance a finančním účtu platební bilance, strany se zavazují po vstupu této dohody v platnost neomezit volný pohyb kapitálu související s přímými investicemi, včetně pořizování nemovitostí, prováděnými v souladu s právními předpisy hostitelské země, s investicemi provedenými v souladu s kapitolou 6 (Usazování, obchod se službami a elektronický obchod) hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti) této dohody, a s likvidací či repatriací investovaného kapitálu a veškerých z nich plynoucích zisků.
 2. Pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance a finančním účtu platební bilance, jiné než transakce uvedené v odstavci 1 tohoto článku, a aniž jsou dotčena jiná ustanovení této dohody, každá strana po vstupu této dohody v platnost zajistí:
 a)
 volný pohyb kapitálu týkající se úvěrů pro obchodní transakce nebo poskytování služeb za účasti rezidenta jedné ze stran;
 b)
 volný pohyb kapitálu spojený s portfoliovými investicemi, finančními půjčkami a úvěry investorů druhé strany.
 Článek 139
 Ochranná opatření
 Pokud za výjimečných okolností platby nebo pohyb kapitálu mezi stranami způsobuje nebo hrozí způsobit závažné potíže provádění devizové politiky nebo měnové politiky, včetně vážných potíží s platební bilancí, v jednom či více členských státech nebo v Gruzii, mohou dotčené strany přijmout ochranná opatření na dobu nepřesahující šest měsíců, pokud jsou tato opatření bezpodmínečně nutná. Strana, jež přijímá ochranné opatření, o tom ihned informuje druhou stranu a co nejdříve předloží harmonogram pro jeho zrušení.
 Článek 140
 Ustanovení o usnadnění a další liberalizaci
 1. Strany povedou konzultace s cílem usnadnit pohyb kapitálu mezi stranami, a podpořit tak cíle této dohody.
 2. Během prvních čtyř roků následujících po dni vstupu této dohody v platnost přijmou strany opatření umožňující vytvoření podmínek nezbytných pro další postupné používání pravidel Unie pro volný pohyb kapitálu.
 3. Na konci pátého roku následujícího po vstupu této dohody v platnost přezkoumá Výbor pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 408 odst. 4 této dohody přijatá opatření a určí způsoby další liberalizace.
 KAPITOLA 8
 Veřejné zakázky
 Článek 141
 Cíle
 1. Strany uznávají, že transparentní, nediskriminační, soutěžní a otevřená zadávací řízení přispívají k udržitelnému hospodářskému rozvoji, a stanovují si za cíl účinné, vzájemné a postupné otevření svých trhů s veřejnými zakázkami.
 2. Tato kapitola upravuje vzájemný přístup k trhům s veřejnými zakázkami na základě zásady národního zacházení na celostátní, regionální a místní úrovni u veřejných zakázek a koncesí v tradičních odvětvích, jakož i v odvětví veřejných služeb. Stanoví se v ní postupné sbližování právních předpisů Gruzie o veřejných zakázkách s acquis Unie o veřejných zakázkách na základě zásad upravujících zadávání veřejných zakázek v Unii a podmínek a definic stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/18/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby (směrnice 2004/18/ES) a ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/17/ES ze dne 31. března 2004 o koordinaci postupů při zadávání zakázek subjekty


text:
působícími v odvětví vodního hospodářství, energetiky, dopravy a poštovních služeb (směrnice 2004/17/ES).
 Článek 142
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby, jakož i na zadávání veřejných zakázek na stavební práce, dodávky a služby v odvětví veřejných služeb, případně i koncesí na stavební práce a služby.
 2. Tato kapitola se vztahuje na každého veřejného zadavatele a každého zadavatele, který odpovídá vymezení těchto pojmů v acquis Unie o veřejných zakázkách (dále jen „veřejní zadavatelé“). Týká se také veřejnoprávních subjektů a podniků v oblasti veřejných služeb, jakými jsou státem vlastněné podniky provozující příslušné činnosti a soukromé podniky působící na základě zvláštních a výhradních práv v oblasti veřejných služeb. (25)
 3. Tato kapitola se vztahuje na veřejné zakázky, jež překročily finanční limity stanovené v příloze XVI-A této dohody.
 4. Odhadovaná hodnota veřejné zakázky se vypočítává na základě celkové splatné částky bez DPH. Při uplatňování těchto finanční limitů je Gruzie přepočítá a převede do své národní měny za pomoci směnného kurzu své národní banky.
 5. Počínaje rokem vstupu této dohody v platnost se každé dva roky provede revize finanční limitů založená na průměrné denní hodnotě eura, vyjádřené ve zvláštních právech čerpání, za období 24 měsíců končící posledním dnem měsíce srpna, který předchází revizi s účinností od 1. ledna. Hodnota takto upravených finanční limitů se v případě potřeby zaokrouhlí dolů na tisíce eur. Rozhodnutí o revizi finanční limitů přijímá Výbor pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 408 odst. 4 této dohody.
 Článek 143
 Institucionální základ
 1. Každá strana zavede či ponechá v platnosti vhodný institucionální rámec a mechanismus nezbytný k řádnému fungování systému zadávání veřejných zakázek a provádění zásad uvedených v této kapitole.
 2. Gruzie zejména určí:
 a)
 ústřední výkonný orgán, jehož úkolem je garantovat soudržnost politiky a její provádění ve všech oblastech souvisejících se zadáváním veřejných zakázek. Tento orgán napomůže provádění této kapitoly a bude je koordinovat a povede proces postupného sbližování právních předpisů s acquis Unie, jak je uvedeno v příloze XVI-B této dohody;
 b)
 nestranný a nezávislý orgán, jehož úkolem bude revize rozhodnutí přijatých veřejným zadavatelem během přidělování veřejných zakázek. V této souvislosti se „nezávislým“ rozumí veřejný orgán fungující odděleně od všech veřejných zadavatelů a hospodářských subjektů. Rozhodnutí přijatá tímto orgánem bude možné podrobit soudnímu přezkumu.
 3. Každá strana zajistí účinné vymáhání rozhodnutí přijatých orgány odpovědnými za přezkum stížností podaných hospodářskými subjekty na porušení vnitrostátních právních předpisů.
 Článek 144
 1. Nejpozději tři roky od vstupu této dohody v platnost budou strany dodržovat základní normy pro zadávání veřejných zakázek, jak jsou stanoveny v odstavcích 2 až 15 tohoto článku. Tyto základní normy přímo vyplývají z pravidel a zásad zadávání veřejných zakázek, jak je upravuje acquis Unie o veřejných zakázkách, včetně zásad nediskriminace, rovného zacházení, transparentnosti a proporcionality.
 2. Každá strana zajistí, aby všechny plánované veřejné zakázky byly zveřejněny ve vhodných médiích (26) dostatečným způsobem, který:
 a)
 umožní otevření trhu hospodářské soutěži; a
 b)
 zainteresovaným hospodářským subjektům umožní odpovídající přístup k informacím ohledně plánovaných veřejných zakázek ještě před jejich přidělením, jakož i projevit


text:
zájem o jejich získání.
 3. Zveřejnění musí odpovídat hospodářskému zájmu hospodářských subjektů na veřejné zakázce.
 4. Zveřejnění musí obsahovat alespoň základní údaje o veřejné zakázce, která má být zadána, kritéria pro kvalitativní výběr, způsob a kritéria jejího zadání a jakékoliv další informace, které mají hospodářské subjekty důvodně zapotřebí, aby se mohly rozhodnout, zda projeví zájem o její získání.
 5. Veškeré zakázky se zadávají transparentním a nestranným způsobem, který vylučuje korupční chování. Tuto nestrannost zajistí zejména nediskriminační popis předmětu veřejné zakázky, rovnocenný přístup k ní pro všechny hospodářské subjekty, vhodné lhůty, jakož i transparentní a objektivní přístup.
 6. Při popisu povahy stavebních prací, dodávek a služeb veřejný zadavatel použije obecných popisů výkonu a funkcí, přičemž se drží mezinárodních, evropských či vnitrostátních norem.
 7. Popis požadované povahy stavebních prací, dodávek nebo služby nesmí odkazovat na konkrétního výrobce nebo zdroj nebo na určitý postup nebo na ochranné známky, patenty, typy nebo určitý původ či výrobu, není-li tento odkaz odůvodněn předmětem zakázky a doprovázen slovy „nebo rovnocenný“. Přednost se dá obecnějším popisům výkonu nebo funkcí.
 8. Veřejný zadavatel nesmí stanovit podmínky, které by znamenaly přímou či nepřímou diskriminaci vůči hospodářským subjektům druhé strany, například požadavek, že hospodářské subjekty, které mají zájem na získání veřejné zakázky, musí být usazeny ve stejné zemi, stejném regionu či území jako zadavatel.
 Bez ohledu na výše uvedené lze od úspěšného žadatele požadovat, aby v místě výkonu zřídil určitou obchodní infrastrukturu, pokud tak vyžadují zvláštní okolnosti veřejné zakázky.
 9. Lhůty pro vyjádření zájmu a podání nabídek by měly být dostatečně dlouhé, aby hospodářské subjekty z druhé strany mohly zakázku řádně posoudit a vypracovat nabídku.
 10. Všichni účastníci musí znát předem příslušná pravidla a kritéria pro výběr a přidělení. Tato pravidla musí platit stejně pro všechny zúčastněné.
 11. Veřejný zadavatel může k podání nabídek vyzvat omezený počet žadatelů za předpokladu, že:
 a)
 se tak děje transparentním a nediskriminačním způsobem; a
 b)
 výběr je založen pouze na objektivních faktorech, jako je zkušenost žadatelů s dotyčným odvětvím, velikost a infrastruktura jejich podniků nebo jejich technické a profesní schopnosti.
 V případě podání nabídek od omezeného počtu žadatelů je třeba dbát na nutnost zajistit přiměřenou soutěž.
 12. Veřejní zadavatelé mohou využít jednacích řízení pouze ve výjimečných a vymezených případech, kdy použití tohoto řízení skutečně nenaruší hospodářskou soutěž.
 13. Veřejní zadavatelé mohou použít systémů kvalifikace pouze za předpokladu, že u nich bude v rámci dostatečně zveřejněného, transparentního a otevřeného řízení vypracován seznam způsobilých subjektů. Zadávání zakázek, které spadají do oblasti působnosti takového systému, musí rovněž probíhat nediskriminačním způsobem.
 14. Každá strana zajistí, aby zakázky byly přiděleny transparentním způsobem žadateli, který podal hospodářsky nejvýhodnější nebo nejlevnější nabídku, na základě výběrových kritérií a procedurálních pravidel, které byly stanoveny a známy předem. Konečná rozhodnutí se musí všem žadatelům sdělit bez zbytečného prodlení. Na požádání neúspěšných žadatelů je nutné poskytnout dostatečně podrobná odůvodnění umožňující přezkoumat přijaté rozhodnutí.
 15. Každá strana zajistí, aby každý, kdo má nebo měl zájem na získání určité veřejné zakázky a komu vznikla či případně hrozí újma v důsledku domnělého porušení právních předpisů, měl právo na účinnou


text:
a nestrannou soudní ochranu proti každému rozhodnutí veřejného zadavatele souvisejícímu s přidělením veřejné zakázky. Rozhodnutí přijatá během a na konci takového přezkumu se zveřejní způsobem dostačujícím k informování všech zainteresovaných hospodářských subjektů.
 Článek 145
 Naplánování postupného sbližování právních předpisů
 1. Před začátkem postupného sbližování právních předpisů předloží Gruzie Výboru pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 408 odst. 4 této dohody komplexní plán provádění této kapitoly spolu s harmonogramem a mezníky zahrnujícími veškeré reformy, pokud jde o sbližování s acquis Unie a budování institucionálních kapacit. Tento plán musí být v souladu s fázemi a harmonogramy stanovenými v příloze XVI-B této dohody.
 2. Poté, co Výbor pro přidružení ve složení pro obchod vydá kladné stanovisko, je tento plán považován za referenční dokument pro provádění této kapitoly. Unie učiní vše, co je v jejích silách, aby Gruzii pomohla s realizací tohoto plánu.
 Článek 146
 Postupné sbližování právních předpisů
 1. Gruzie zajistí postupné sblížení jejích právních předpisů o veřejných zakázkách s acquis Unie o veřejných zakázkách.
 2. Sbližování s acquis Unie probíhá v po sobě jdoucích fázích stanovených v příloze XVI-B této dohody a dále upřesněných v přílohách XVI-C až XVI-F, XVI-H, XVI-I a XVI-K této dohody. V příloze XVI-G a v příloze XVI-J této dohody jsou pojmenovány dobrovolné prvky, které nemusí být sblíženy, zatímco v přílohách XVI-L až XVI-O této dohody jsou uvedeny prvky acquis Unie, kterých se sbližování právních předpisů netýká. Během tohoto procesu je třeba řádně dbát na příslušnou judikaturu Soudního dvora Evropské unie a prováděcí opatření přijatá Evropskou komisí a v případě nutnosti také všech změn acquis Unie, k nimž mezitím došlo. Realizaci každé fáze zhodnotí Výbor pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 408 odst. 4 této dohody a po vynesení svého kladného stanoviska ji spojí se vzájemným poskytnutím přístupu na trh, jak je stanoveno v příloze XVI-B této dohody. Veškeré změny acquis Unie oznámí Evropská komise Gruzii bez zbytečného prodlení. Za účelem provedení těchto změn poskytne Komise na požádání vhodné poradenství a technickou pomoc.
 3. Výbor pro přidružení ve složení pro obchod přikročí k hodnocení další fáze pouze po provedení opatření k realizaci předchozí fáze a jejich schválení podle ustanovení v odstavci 2.
 4. Každá strana zajistí, aby ty aspekty a oblasti veřejných zakázek, na které se tento článek nevztahuje, byly v souladu se zásadami transparentnosti, nediskriminace a rovného zacházení, jak je stanoveno v článku 144 této dohody.
 Článek 147
 Přístup na trh
 1. Strany se dohodly, že k účinnému a vzájemnému otevření jejich trhů dojde postupně a současně. V průběhu sbližování odpovídá rozsah vzájemně poskytnutého přístupu na trh pokroku dosaženému během tohoto sbližování, jak je stanoveno v příloze XVI-B této dohody.
 2. Rozhodnutí přikročit k další fázi otevírání trhu bude přijato na základě posouzení souladu přijatých právních předpisů s acquis Unie a jejich praktického provádění. Toto posuzování provádí pravidelně Výbor pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 408 odst. 4 této dohody.
 3. Pokud kterákoli strana podle přílohy XVI-B této dohody otevřela svůj trh s veřejnými zakázkami druhé straně:
 a)
 umožní Unie gruzínským


text:
obchodním společnostem (se sídlem v Unii či bez něho) přístup k zadávacím řízením na veřejné zakázky podle pravidel Unie pro zadávání veřejných zakázek za neméně výhodných podmínek, než za jakých se poskytuje společnostem z Unie;
 b)
 poskytne Gruzie obchodním společnostem Unie (se sídlem v Gruzii či bez něho) přístup k zadávacím řízením na veřejné zakázky podle svých vnitrostátních pravidel pro zadávání veřejných zakázek za neméně výhodných podmínek, než za jakých se poskytuje gruzínským společnostem.
 4. Po realizaci poslední fáze sbližování posoudí strany možnost poskytnutí vzájemného přístupu na trh s veřejnými zakázkami i pod finančními limity stanovenými v příloze XVI-A této dohody.
 5. Finsko si vyhrazuje svůj postoj vzhledem k Alandským ostrovům.
 Článek 148
 Informace
 1. Každá strana zajistí, aby veřejní zadavatelé i hospodářské subjekty byli vhodně obeznámeni s postupy pro zadávání veřejných zakázek, mimo jiné zveřejňováním veškerých příslušných právních předpisů a správních rozhodnutí.
 2. Každá strana zajistí účinné informování o příležitostech k získání veřejných zakázek.
 Článek 149
 Spolupráce
 1. Strany posílí svoji spolupráci výměnami zkušeností a informací týkajících se jejich osvědčených postupů a předpisových rámců.
 2. Unie usnadní provádění této kapitoly mimo jiné poskytnutím případné technické pomoci. V souladu s ustanoveními o finanční spolupráci hlavy VII (Finanční pomoc a ustanovení o boji proti podvodům a o kontrole) této dohody budou přijata zvláštní rozhodnutí o finanční pomoci poskytované prostřednictvím příslušných finančních mechanismů a nástrojů Unie.
 3. Orientační seznam témat spolupráce je obsažen v příloze XVI-P této dohody.
 KAPITOLA 9
 Práva duševního vlastnictví
 Oddíl 1
 Obecná ustanovení
 Článek 150
 Cíle
 Cílem této kapitoly je:
 a)
 usnadňovat výrobu a uvádění na trh inovativních a kreativních produktů mezi stranami; a
 b)
 dosáhnout přiměřené a účinné úrovně ochrany a prosazování práv duševního vlastnictví.
 Článek 151
 Povaha a rozsah povinností
 1. Strany zajistí přiměřené a účinné provádění mezinárodních smluv týkajících se duševního vlastnictví, jejichž jsou smluvními stranami, včetně Dohody WTO o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (Dohoda TRIPS). Ustanovení této kapitoly doplňují a dále upřesňují vzájemná práva a povinnosti stran podle Dohody TRIPS a dalších mezinárodních dohod v oblasti duševního vlastnictví.
 2. Pro účely této dohody se výrazem „duševní vlastnictví“ rozumí alespoň všechny kategorie duševního vlastnictví, na které se vztahují články 153 až 189 této dohody.
 3. Ochrana duševního vlastnictví zahrnuje ochranu před nekalou soutěží podle článku 10a Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví z roku 1967 (Pařížská úmluva).
 Článek 152
 Vyčerpání práva
 Strany mohou zřídit vlastní režim pro vyčerpání práv duševního vlastnictví v domácím nebo regionálním měřítku.
 Oddíl 2
 Normy týkající se práv duševního vlastnictví
 Pododdíl 1
 Autorské právo a práva s ním související
 Článek 153
 Poskytovaná ochrana
 Strany potvrzují svůj závazek, že budou dodržovat:
 a)
 práva a povinnosti stanovené v Bernské úmluvě o ochraně literárních a uměleckých děl (Bernská úmluva);
 b)
 Mezinárodní Římskou úmluvu o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a rozhlasových organizací z roku 1961;
 c)
 Dohodu TRIPS;
 d)
 Smlouvu světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) o právu autorském;
 e)
 Smlouvu světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech.
 Článek 154
 Autoři
 Každá strana poskytne autorům výlučné


text:
právo udělit svolení nebo zakázat:
 a)
 přímo nebo nepřímo, dočasné nebo trvalé rozmnožování jejich děl vcelku nebo zčásti jakýmikoli prostředky a v jakékoli podobě;
 b)
 jakoukoliv formu veřejného šíření originálu jejich děl nebo jejich kopií prodejem či jinak;
 c)
 jakékoliv sdělování jejich děl veřejnosti po drátě nebo bezdrátově, včetně zpřístupnění jejich děl veřejnosti tak, aby k nim veřejnost měla přístup z osobně vybraného místa a v osobně vybraném čase.
 Článek 155
 Výkonní umělci
 Každá strana poskytne výkonným umělcům výlučné právo:
 a)
 udělit svolení nebo zakázat záznam (27) jejich výkonů;
 b)
 udělit svolení nebo zakázat přímo nebo nepřímo, dočasné nebo trvalé rozmnožování záznamů jejich výkonů vcelku nebo zčásti jakýmikoli prostředky a v jakékoli podobě;
 c)
 zpřístupňovat veřejnosti prodejem nebo jinak záznamy jejich výkonů;
 d)
 udělit svolení nebo zakázat zpřístupnění záznamů jejich výkonů veřejnosti po drátě nebo bezdrátově tak, aby k nim veřejnost měla přístup z osobně vybraného místa a v osobně vybraném čase;
 e)
 udělit svolení nebo zakázat bezdrátové vysílání a sdělování jejich výkonů veřejnosti, s výjimkou případů, kdy výkon sám je již výkonem vysílaným nebo kdy se tak děje ze záznamu.
 Článek 156
 Výrobci zvukových záznamů
 Každá strana poskytne výrobcům zvukových záznamů výlučné právo:
 a)
 udělit svolení nebo zakázat přímo nebo nepřímo, dočasné nebo trvalé rozmnožování jejich zvukových záznamů vcelku nebo zčásti jakýmikoli prostředky a v jakékoli podobě;
 b)
 zpřístupňovat veřejnosti prodejem nebo jinak jejich zvukové záznamy včetně jejich kopií;
 c)
 udělit svolení nebo zakázat zpřístupnění jejich zvukových záznamů veřejnosti po drátě nebo bezdrátově tak, aby k nim veřejnost měla přístup z osobně vybraného místa a v osobně vybraném čase.
 Článek 157
 Vysílací organizace
 Každá strana poskytne vysílacím organizacím výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 záznam jejich vysílání;
 b)
 reprodukci záznamu jejich vysílání;
 c)
 zpřístupnění záznamů jejich vysílání veřejnosti po drátě nebo bezdrátově; a
 d)
 opakované vysílání jejich vysílání bezdrátově, jakož i sdělování jejich vysílání veřejnosti, pokud je takové sdělování prováděno na místech přístupných veřejnosti po zaplacení vstupného.
 Článek 158
 Vysílání a sdělování veřejnosti
 1. Každá strana stanoví právo, kterým se zajistí, že uživatel zaplatí jedinou spravedlivou odměnu, pokud je užito zvukového záznamu vydaného k obchodním účelům nebo rozmnoženiny takového záznamu k bezdrátovému vysílání nebo jakémukoliv jinému sdělování veřejnosti, a že tato odměna bude rozdělena mezi dotčené výkonné umělce a výrobce zvukových záznamů.
 2. Pokud nedojde mezi výkonnými umělci a výrobci zvukových záznamů k dohodě, může každá strana stanovit podmínky pro rozdělování uvedené odměny mezi ně.
 Článek 159
 Doba ochrany
 1. Práva autora literárního nebo uměleckého díla ve smyslu článku 2 Bernské úmluvy trvají po dobu autorova života a 70 let po jeho smrti bez ohledu na den, kdy bylo dílo oprávněně zpřístupněno veřejnosti.
 2. Doba ochrany hudební skladby se slovy trvá 70 let po smrti poslední z těchto nejdéle žijících osob, bez ohledu na to, zda jsou tyto osoby označeny za spoluautory: autor textu a skladatel hudby, za podmínky, že oba jejich příspěvky byly vytvořeny speciálně pro příslušné hudební dílo se slovy.
 3. Práva výkonných umělců uplynou nejdříve za 50 let ode dne podání výkonu. Avšak:
 a)
 pokud je


text:
záznam výkonu jiný než zvukový záznam oprávněně vydán nebo oprávněně sdělen veřejnosti v průběhu této doby, zaniknou práva za 50 let ode dne, kdy došlo k prvnímu takovému vydání nebo prvnímu takovému sdělení veřejnosti, cokoli z toho nastane dříve,
 b)
 pokud je během této doby záznam výkonu na zvukovém záznamu oprávněně vydán nebo oprávněně sdělen veřejnosti, zaniknou práva za 70 let ode dne, kdy došlo k prvnímu takovému vydání nebo prvnímu takovému sdělení veřejnosti, cokoli z toho nastane dříve.
 4. Práva výrobců zvukových záznamů uplynou nejdříve za 50 let po pořízení záznamu. Avšak:
 a)
 pokud je v průběhu této doby zvukový záznam oprávněně zveřejněn, uvedená práva uplynou nejdříve za 70 let ode dne, kdy došlo k prvnímu takovému zveřejnění. Pokud během doby uvedené v první větě nedojde k žádnému oprávněnému zveřejnění a pokud byl během této doby zvukový záznam oprávněně sdělen veřejnosti, uvedená práva uplynou nejdříve za 70 let ode dne, kdy došlo k prvnímu takovému sdělení veřejnosti;
 b)
 pokud 50 let po oprávněném zveřejnění zvukového záznamu nebo jeho sdělení veřejnosti výrobce zvukového záznamu přestane nabízet jeho kopie v dostatečném množství k prodeji, nebo je zpřístupňovat veřejnosti, výkonný umělec může vypovědět smlouvu, kterou převedl nebo udělil svá práva na záznam svého výkonu na výrobce zvukového záznamu.
 5. Práva vysílacích organizací uplynou nejdříve za 50 let ode dne prvního přenosu vysílání, ať již jde o vysílání po drátě nebo o bezdrátové vysílání, pomocí kabelu nebo družice.
 6. Lhůty stanovené v tomto článku se počítají od 1. ledna roku následujícího po události, od které běží.
 Článek 160
 Ochrana technologických prostředků
 1. Každá strana zajistí odpovídající právní ochranu před obcházením jakýchkoliv účinných technologických prostředků, které dotyčná osoba provádí s vědomím, že takový cíl sleduje, nebo má dostatečné důvody to vědět.
 2. Každá strana zajistí odpovídající právní ochranu před výrobou, dovozem, rozšiřováním, prodejem, pronájmem, reklamou týkající se prodeje nebo pronájmu nebo před držbou zařízení, výrobků nebo součástek nebo před poskytováním služeb pro komerční účely, jestliže tyto služby:
 a)
 jsou nabízeny, inzerovány nebo uváděny na trh za účelem obcházení účinných technologických prostředků;
 b)
 mají pouze omezený komerčně významný účel nebo užití jiné, než je obcházení účinných technologických prostředků nebo
 c)
 jsou přednostně určeny, vyrobeny, upraveny nebo provozovány za účelem umožnit nebo usnadnit obcházení účinných technologických prostředků.
 3. Pro účely této dohody se „technologickými prostředky“ rozumí jakákoliv technologie, zařízení nebo součástka, které jsou při své obvyklé funkci určeny k tomu, aby zabraňovaly úkonům nebo omezovaly úkony ve vztahu k dílům nebo jiným předmětům ochrany, ke kterým nebylo uděleno svolení držitele jakýchkoliv autorských práv nebo práv s nimi souvisejících stanovených vnitrostátními právními předpisy. Technologické prostředky se považují za „účinné“, pokud je použití díla nebo jiného předmětu ochrany kontrolováno držiteli práv uplatněním kontroly přístupu nebo ochranného procesu, jako je šifrování, kódování nebo jiná úprava díla nebo jiného předmětu ochrany nebo mechanismu kontroly rozmnožování, který dosahuje cíle ochrany.
 Článek 161
 Ochrana informací týkajících se správy práv
 1. Každá strana poskytne odpovídající právní ochranu proti každé osobě, která bez svolení:
 a)
 odstraňuje nebo pozměňuje jakékoli elektronické informace týkající se správy


text:
práv nebo
 b)
 rozšiřuje, dováží za účelem rozšiřování, vysílá, sděluje nebo zpřístupňuje veřejnosti díla nebo jiné předměty ochrany chráněné podle této dohody, ze kterých byly bez svolení odstraněny nebo na nichž byly bez svolení pozměněny elektronické informace týkající se správy práv,
 pokud taková osoba ví nebo má dostatečné důvody vědět, že takovým jednáním způsobuje, umožňuje, usnadňuje nebo zatajuje porušování jakéhokoliv autorského práva nebo jakýchkoliv práv s ním souvisejících podle vnitrostátních právních předpisů.
 2. Pro účely této kapitoly se „informacemi týkajícími se správy práv“ rozumí jakékoli informace poskytnuté nositelem práv, které identifikují dílo nebo jiný předmět ochrany podle této kapitoly, autora nebo jiného nositele práv, nebo informace o podmínkách použití díla nebo jiného předmětu ochrany a jakákoli čísla nebo kódy, které takovou informaci reprezentují. Odstavec 1 se použije, pokud jakákoli taková informace souvisí s kopií díla nebo jiného předmětu ochrany podle této kapitoly nebo se objeví v souvislosti se sdělením veřejnosti tohoto díla nebo předmětu ochrany podle této kapitoly.
 Článek 162
 Výjimky a omezení
 1. V souladu s úmluvami a mezinárodními dohodami, jejichž jsou smluvními stranami, může každá strana stanovit omezení nebo výjimky týkající se práv uvedených v článcích 154 až 159 této dohody pouze v určitých zvláštních případech, které nejsou v rozporu s obvyklým používáním předmětu ochrany a nepoškozují nepřiměřeně oprávněné zájmy nositelů práv.
 2. Každá strana stanoví, aby dočasné rozmnožení uvedené v článcích 155 až 158 této dohody, které je přechodné nebo příležitostné a tvoří nedílnou a podstatnou část technologického procesu a jeho jediným účelem je umožnit:
 a)
 přenos v síti mezi třetími stranami prostřednictvím zprostředkovatele nebo
 b)
 oprávněné užití díla nebo jiného předmětu ochrany a které nemají žádný samostatný hospodářský význam, je vyloučeno z práva na rozmnožování ve smyslu článků 155 až 158 této dohody.
 Článek 163
 Právo umělců na opětný prodej uměleckého díla
 1. Každá strana stanoví ve prospěch autora originálu uměleckého díla právo na opětný prodej, vymezené jako nezcizitelné právo, kterého se nelze do budoucna vzdát, na autorskou odměnu založenou na prodejní ceně získané z jakéhokoli opětného prodeje díla následujícího po prvním převodu díla autorem.
 2. Právo uvedené v odstavci 1 se vztahuje na všechny úkony opětného prodeje, jehož se účastní prodávající, kupující nebo zprostředkovatel profesionálního zástupce trhu s uměleckými díly, například aukční síně, umělecké galerie a obecně jakýkoli obchodník s uměleckými díly.
 3. Každá strana může stanovit, že právo uvedené v odstavci 1 se nevztahuje na úkony opětného prodeje, pokud prodávající získal umělecké dílo přímo od autora méně než tři roky před daným opětným prodejem a kdy cena opětného prodeje nepřesahuje určitou minimální částku.
 4. Autorskou odměnu hradí prodávající. Každá strana může stanovit, že jedna z fyzických nebo právnických osob uvedených v odstavci 2, jiná než prodávající, je sama odpovědná nebo se s prodávajícím podílí na odpovědnosti za zaplacení autorské odměny.
 5. Poskytnutou ochranu lze vymáhat v míře, kterou povoluje strana, kde je tato ochrana vymáhána. Postup pro vybírání a výši částek upraví vnitrostátní právní předpisy.
 Článek 164
 Spolupráce v oblasti kolektivní správy práv
 Strany vyvinou úsilí na podporu dialogu a spolupráce mezi jejich kolektivními


text:
správci práv za účelem lepší dostupnosti děl a dalších předmětů ochrany a převodu autorských odměn za užití těchto děl nebo jiných předmětů ochrany.
 Pododdíl 2
 Ochranné známky
 Článek 165
 Mezinárodní dohody
 Strany potvrzují svůj závazek, že budou dodržovat:
 a)
 Protokol k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek a
 b)
 Niceskou dohodu o mezinárodním třídění výrobků a služeb pro účely zápisu známek.
 Článek 166
 Postup registrace
 1. Každá strana stanoví systém pro zápis ochranných známek, v němž bude každé zamítnutí zapsání ochranné známky přijaté příslušnou správou ochranných známek písemně sděleno žadateli a řádně zdůvodněno.
 2. Každá strana zajistí možnost vznést proti žádostem o zápis ochranné známky námitku. Takové námitkové řízení musí být sporné.
 3. Strany zpřístupní veřejnosti elektronické databáze žádostí o zápis ochranných známek a zapsaných ochranných známek.
 Článek 167
 Všeobecně známé ochranné známky
 Každá strana provede článek 6a Pařížské úmluvy a čl. 16 odst. 2 a 3 Dohody TRIPS týkající se ochrany všeobecně známých ochranných známek a může vzít v úvahu společná doporučení týkající se ustanovení o ochraně všeobecně známých ochranných známek přijatá shromážděním Pařížské unie na ochranu průmyslového vlastnictví a valným shromážděním Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) v rámci třicáté čtvrté série zasedání shromáždění členských států WIPO v září 1999.
 Článek 168
 Výjimky z práv vyplývajících z ochranné známky
 Každá strana stanoví omezené výjimky z práv vyplývajících z ochranné známky, jako je správné užití popisných výrazů, ochrana zeměpisných označení uvedená v článku 176, nebo jiné omezené výjimky, které berou zřetel na oprávněné zájmy majitele ochranné známky a třetích stran.
 Pododdíl 3
 Zeměpisná označení
 Článek 169
 Oblast působnosti
 1. Tento pododdíl se použije na uznávání a ochranu zeměpisných označení pocházejících z území stran.
 2. Na zeměpisná označení jedné strany, která mají být druhou stranou chráněna, se tato dohoda vztahuje, pouze pokud spadají do oblasti působnosti právních předpisů dané strany uvedených v článku 170 této dohody.
 Článek 170
 Zavedená zeměpisná označení
 1. Po posouzení gruzínského zákona o označeních původu a zeměpisných označeních zboží, který byl přijat 22. srpna 1999, došla Unie k závěru, že tento zákon splňuje požadavky stanovené v příloze XVII-A této dohody.
 2. Po posouzení nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 ze dne 10. června 1991, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu aromatizovaných vín, aromatizovaných, vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů, nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin a jeho prováděcích předpisů o registraci, kontrole a ochraně zeměpisných označení zemědělských produktů a potravin v Evropské unii, části II, hlavy II, kapitoly I, oddílu I nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů), a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin došla Gruzie k závěru, že uvedená nařízení a postupy splňují požadavky stanovené v příloze XVII-A této dohody.
 3. Gruzie dokončila řízení


text:
o námitce v souladu s kritérii stanovenými v příloze XVII-B této dohody, přezkoumala přehled specifikací zemědělských produktů a potravin odpovídajících zeměpisným označením Unie uvedeným v příloze XVII-C této dohody a zeměpisná označení pro vína, aromatizovaná vína a lihoviny uvedená v příloze XVII-D této dohody, která byla zapsána Unií podle právních předpisů uvedených v odstavci 2 tohoto článku, a zavazuje se chránit tato zeměpisná označení v souladu s úrovní ochrany stanovenou v tomto pododdíle.
 4. Unie dokončila řízení o námitce v souladu s kritérii stanovenými v příloze XVII-B této dohody, přehled specifikací zemědělských produktů a potravin odpovídajících zeměpisným označením Gruzie uvedeným v příloze XVII-C této dohody a zeměpisná označení pro vína, aromatizovaná vína a lihoviny uvedená v příloze XVII-D této dohody, která byla zapsána Gruzií podle právních předpisů uvedených v odstavci 1, a zavazuje se chránit tato zeměpisná označení v souladu s úrovní ochrany stanovenou v tomto pododdíle.
 5. Rozhodnutí smíšeného výboru zřízeného podle článku 11 Dohody mezi Evropskou unií a Gruzií o ochraně zeměpisných označení zemědělských produktů a potravin, která se týkají změny příloh III a IV této dohody a která jsou přijata před vstupem této dohody v platnost, se považují za rozhodnutí podvýboru pro zeměpisná označení a zeměpisná označení doplněná do uvedených příloh III a IV uvedené dohody se považují za součást přílohy XVII-C a přílohy XVII-D této dohody. Strany tak chrání uvedená zeměpisná označení jako zavedená zeměpisná označení podle této dohody.
 Článek 171
 Doplňování nových zeměpisných označení
 1. Strany se dohodly, že je možné doplňovat do příloh XVII-C a XVII-D této dohody nová zeměpisná označení, jež mají být chráněna, v souladu s čl. 179 odst. 3 této dohody, po dokončení řízení o námitce a po přezkoumání přehledu specifikací, jak je uvedeno v čl. 170 odst. 3 a 4 této dohody, ke spokojenosti obou stran.
 2. Od strany nesmí být požadováno, aby chránila zeměpisné označení, které se neshoduje s názvem odrůdy rostlin, včetně odrůdy vinné révy nebo plemene zvířat, a v důsledku toho by mohl uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečného původu produktu.
 Článek 172
 Rozsah ochrany zeměpisných označení
 1. Zeměpisná označení, jejichž seznamy jsou uvedeny v přílohách XVII-C a XVII-D této dohody jakož i zeměpisná označení doplněná podle článku 171 této dohody jsou chráněna proti:
 a)
 jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití chráněného názvu
 i)
 u srovnatelných produktů, které nejsou v souladu se specifikací produktu označeného chráněným názvem, nebo
 ii)
 do té míry, do jaké toto používání umožňuje těžit z dobré pověsti daného zeměpisného označení;
 b)
 jakémukoli zneužití, napodobení nebo vyvolání mylné představy (28), a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobku nebo je-li chráněný název přeložen nebo doprovázen výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
 c)
 jakémukoli jinému lživému nebo zavádějícímu údaji o místu původu, původu produktu, povaze nebo základních vlastnostech, použitému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo na dokladech týkajících se daného produktu, jakož i proti použití obalů, které by mohly vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ produktu;
 d)
 všem ostatním praktikám, které


text:
by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ produktu.
 2. Jsou-li zeměpisná označení zcela nebo částečně homonymní, vztahuje se ochrana na každé z těchto označení za předpokladu, že se používá v dobré víře a s náležitým přihlédnutím k místnímu a tradičnímu používání a ke skutečnému riziku záměny. Aniž je dotčen článek 23 Dohody TRIPS, rozhodnou strany společně o praktických podmínkách použití, za kterých budou homonymní zeměpisná označení vzájemně rozlišena, a to se zohledněním nutnosti zajistit, aby se dotčeným producentům dostalo spravedlivého zacházení a spotřebitelé nebyli uváděni v omyl. Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o produkty pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu příslušného produktu odpovídá.
 3. Pokud jedna strana v rámci jednání s třetí zemí navrhne ochranu zeměpisného označení této třetí země, jehož název je homonymní se zeměpisným označením druhé strany, musí o tom být druhá strana informována a musí dostat možnost podat připomínky před tím, než se název stane chráněným.
 4. Nic v tomto pododdíle nezavazuje žádnou stranu chránit zeměpisné označení druhé strany, které není nebo přestane být chráněno ve své zemi původu. Pokud některé zeměpisné označení přestane být chráněno ve své zemi původu, strany se o tom vzájemně informují.
 Článek 173
 Ochrana přepisu zeměpisných označení
 1. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto pododdílu zapsaná ve znacích gruzínské abecedy a abeced jiných než latinka oficiálně používaných v členských státech jsou chráněna společně s jejich přepisem do latinky. Takový přepis může být také použit pro účely označování na etiketách dotčených produktů.
 2. Stejně tak zeměpisná označení chráněná podle tohoto pododdílu zapsaná v latince jsou chráněna společně s jejich přepisem do znaků gruzínské abecedy a abeced jiných než latinka oficiálně používaných v členských státech. Takový přepis může být také použit pro účely označování na etiketách dotčených produktů.
 Článek 174
 Užívací právo zeměpisných označení
 1. Název chráněný podle tohoto pododdílu může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh zemědělské produkty, potraviny, vína, aromatizovaná vína nebo lihoviny, jež jsou v souladu s odpovídající specifikací.
 2. Je-li zeměpisné označení chráněno podle tohoto pododdílu, použití takového chráněného názvu nesmí být podmíněno registrací uživatelů ani dalšími poplatky.
 Článek 175
 Vymáhání ochrany
 Strany vymáhají ochranu stanovenou v článcích 170 až 174 této dohody vhodnými správními opatřeními svých veřejných orgánů. Tuto ochranu vymáhají rovněž na žádost zainteresované strany.
 Článek 176
 Vztah k ochranným známkám
 1. Strany odmítnou nebo prohlásí za neplatný, buď z moci úřední nebo na žádost zúčastněné strany v souladu s právními předpisy každé strany, zápis ochranné známky odpovídající některé ze situací popsané v čl. 172 odst. 1 této dohody ve vztahu k chráněnému zeměpisnému označení obdobných produktů, pokud je žádost o zápis ochranné známky podána po dni podání žádosti o zápis daného zeměpisného označení na dotčeném území.
 2. Pro zeměpisná označení uvedená v článku 170 této dohody je datem žádosti o ochranu 1. duben 2012.
 3. Pro zeměpisná označení uvedená v článku 171 této dohody je dnem žádosti o


text:
ochranu den, kdy je žádost o ochranu zeměpisného označení předána druhé straně.
 4. Strany nemají povinnost chránit zeměpisné označení, pokud by z důvodu proslavené nebo obecně známé ochranné známky mohla ochrana uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity produktu.
 5. Aniž je dotčen odstavec 4, strany chrání zeměpisná označení i v případě, že již existuje předchozí ochranná známka. Předchozí ochrannou známkou se rozumí ochranná známka, jejíž použití odpovídá jedné ze situací uvedené v čl. 172 odst. 1 této dohody, která byla přihlášena, zapsána nebo zavedena používáním, umožňují-li to příslušné právní předpisy, na území jedné ze stran před dnem, kdy byla žádost o ochranu zeměpisného označení podle tohoto pododdílu předložena druhé straně. Taková ochranná známka může být nadále používána a obnovena bez ohledu na ochranu zeměpisného označení, pokud na základě právních předpisů stran o ochranných známkách neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení.
 Článek 177
 Obecná pravidla
 1. Tímto pododdílem nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle Dohody o WTO.
 2. Dovoz, vývoz a uvádění na trh kteréhokoliv produktu uvedeného v článcích 170 a 171 této dohody probíhá v souladu s právními a správními předpisy platnými na území dovážející strany.
 3. Záležitostmi vyplývajícími z technických specifikací zapsaných názvů se zabývá podvýbor zřízený podle článku 179 této dohody.
 4. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto pododdílu mohou být zrušena pouze stranou, z jejíhož území produkt pochází.
 5. Specifikaci produktu, na niž se v tomto pododdíle odkazuje, schvalují, stejně tak jako všechny schválené změny, orgány strany, z jejíhož území produkt pochází.
 Článek 178
 Spolupráce a transparentnost
 1. Strany přímo nebo prostřednictvím Podvýboru pro zeměpisná označení zřízeného podle článku 179 této dohody udržují styk ve všech záležitostech, které se týkají provádění a fungování tohoto pododdílu. Kterákoli strana může zejména požádat druhou stranu o informace týkající se specifikací produktu a jejich změn a rovněž kontaktních míst pro kontrolní opatření.
 2. Každá strana zpřístupní veřejnosti specifikace nebo jejich přehledy a kontaktní místa pro kontrolní opatření, která se vztahují k zeměpisným označením druhé strany chráněným podle tohoto článku.
 Článek 179
 Podvýbor pro zeměpisná označení
 1. Zřizuje se Podvýbor pro zeměpisná označení. Skládá se ze zástupců Unie a Gruzie a jeho úkolem je sledovat vývoj tohoto pododdílu a posilovat jejich spolupráci a dialog o zeměpisných označeních. O své činnosti podává zprávy Výboru pro přidružení ve složení pro obchod podle čl. 408 odst. 4 této dohody.
 2. Podvýbor pro zeměpisná označení se usnáší jednomyslně. Podvýbor pro zeměpisná označení přijme svůj jednací řád. Jednání podvýboru se koná nejpozději do 90 dnů od podání této žádosti, a to střídavě v EU a v Gruzii, přičemž čas, místo a způsob jednání (včetně případné videokonference) se stanoví vzájemnou dohodou stran.
 3. Podvýbor pro zeměpisná označení rovněž dohlíží na řádné fungování tohoto pododdílu a může posuzovat veškeré otázky související s jeho prováděním a fungováním. Zejména je příslušný pro:
 a)
 změny čl. 170 odst. 1 a 2 této dohody, pokud jde o odkazy na platné právní předpisy stran;
 b)
 změny příloh XVII-C a XVII-D této dohody, pokud jde o zeměpisná označení;


text:
c)
 výměnu informací o vývoji právních předpisů a politik týkajících se zeměpisných označení a jiných záležitostí společného zájmu v oblasti zeměpisných označení;
 d)
 výměnu informací o zeměpisných označeních, o jejichž ochraně podle tohoto pododdílu by se mohlo uvažovat.
 Pododdíl 4
 (Průmyslové) vzory
 Článek 180
 Mezinárodní dohody
 Strany opětovně potvrzují, že budou dodržovat Ženevský akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů z roku 1999.
 Článek 181
 Ochrana zapsaných (průmyslových) vzorů
 1. Každá strana zajistí ochranu nezávisle vytvořených (průmyslových) vzorů, které jsou nové a původní (29). Tato ochrana musí být zajištěna zápisem a musí majiteli (průmyslového) vzoru udělovat výlučná práva v souladu s ustanoveními tohoto článku.
 2. (Průmyslový) vzor použitý u některého výrobku nebo ztělesněný ve výrobku, který je součástí složeného výrobku, je uznán za nový a původní pouze:
 a)
 pokud součást, začleněná do složeného výrobku, zůstává při obvyklém používání složeného výrobku viditelná, a
 b)
 pokud tyto viditelné znaky součásti samy splňují předpoklady novosti a původnosti.
 3. „Obvyklým použitím“ ve smyslu odst. 2 písm. a) se rozumí použití koncovým uživatelem, s výjimkou údržby, servisu nebo opravy.
 4. Majitel (průmyslového) vzoru musí mít alespoň právo zabránit třetím stranám, které nemají jeho souhlas, aby vyráběly, nabízely k prodeji, prodávaly, dovážely, vyvážely, skladovaly nebo využívaly výrobek, který nese nebo ztělesňuje chráněný (průmyslový) vzor, pokud se takové jednání uskutečňuje pro komerční účely nebo nenáležitě ohrožují obvyklé využívání (průmyslového) vzoru nebo nejsou v souladu s poctivými obchodními postupy.
 5. Doba dostupné ochrany činí 25 let ode dne zaevidování žádosti o zápis nebo ode dne určeného podle Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů a aniž je dotčena Pařížská úmluva.
 Článek 182
 Výjimky
 1. Každá strana může stanovit omezené výjimky z ochrany (průmyslových) vzorů za předpokladu, že takové výjimky nejsou nepřiměřeně v rozporu s obvyklým využíváním chráněných (průmyslových) vzorů a nezpůsobují neospravedlnitelnou újmu oprávněným zájmům majitele chráněného (průmyslového) vzoru, s přihlédnutím k oprávněným zájmům třetích stran.
 2. Ochrana (průmyslového) vzoru se nevztahuje na vzory v zásadě diktované technickými nebo funkčními hledisky. Právo k (průmyslovému) vzoru se zejména nevztahuje na vzhledové znaky výrobku, které musí být napodobeny v jejich přesném tvaru a rozměrech, aby výrobek, ve kterém je (průmyslový) vzor začleněn nebo pro který byl použit, mohl být mechanicky připojen k jinému výrobku nebo do něj vestavěn či jím obestavěn tak, aby oba výrobky plnily svou funkci.
 Článek 183
 Vztah k autorskému právu
 (Průmyslový) vzor může požívat ochrany také podle právních předpisů o autorském právu kterékoli strany, a to ode dne, kdy byl (průmyslový) vzor vytvořen nebo v jakékoliv formě zachycen. Míru, ve které, a podmínky, za jakých je tato ochrana poskytnuta včetně úrovně požadované původnosti stanoví každá strana.
 Pododdíl 5
 Patenty
 Článek 184
 Mezinárodní dohody
 Strany znovu potvrzují, že budou dodržovat Smlouvu WIPO o patentové spolupráci.
 Článek 185
 Patenty a veřejné zdraví
 1. Strany uznávají význam Prohlášení ministerské konference WTO o Dohodě TRIPS a veřejném zdraví přijatého dne 14. listopadu 2001.
 2. Strany budou respektovat rozhodnutí Generální rady WTO ze dne 30. srpna 2003 o odstavci 6 prohlášení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku a budou se