text:
obalech ostatních tabákových výrobků nejpozději do deseti let od okamžiku, kdy tento protokol vstoupil pro danou smluvní stranu v platnost, umístěna jedinečná, bezpečná a neodstranitelná identifikační označení (dále jen „jedinečná identifikační označení“), například kódy nebo kolky, nebo aby taková označení tvořila součást všech takovýchto jednotlivých krabiček, balení a vnějších obalů.
 4.1
 Pro účely odstavce 3 bude každá smluvní strana jako součást globálního systému pro sledování a vyhledávání vyžadovat, aby byly buď přímo, nebo prostřednictvím odkazu k dispozici následující informace, které stranám pomohou určit původ tabákových výrobků, popřípadě místo odklonění, a sledovat a kontrolovat pohyb tabákových výrobků a jejich právní status:
 a)
 datum a místo výroby;
 b)
 výrobní zařízení;
 c)
 stroj použitý k výrobě tabákových výrobků;
 d)
 výrobní směna nebo čas výroby;
 e)
 jméno, faktura, číslo objednávky a platební záznamy prvního zákazníka, který není spřízněn s výrobcem;
 f)
 zamýšlený trh pro maloobchodní prodej;
 g)
 popis výrobku;
 h)
 informace o skladování a přepravě;
 i)
 totožnost všech následných známých kupujících; a
 j)
 plánovaná trasa zásilky, datum odeslání, místo určení zásilky, místo odeslání a adresát.
 4.2
 Informace uvedené v písmenech a), b), g) a, jsou-li k dispozici, v písmenu f) tvoří součást jedinečných identifikačních označení.
 4.3
 Nejsou-li informace uvedené v písmenu f) v době označení k dispozici, smluvní strany vyžadují, aby tyto informace byly uvedeny v souladu s čl. 15 odst. 2 písm. a) Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku.
 5. Každá smluvní strana ve lhůtách stanovených v tomto článku vyžaduje, aby byly při výrobě nebo při prvním odeslání výrobcem nebo při dovozu na území této strany zaznamenány informace uvedené v odstavci 4.
 6. Každá smluvní strana zaručí, že informace zaznamenané podle odstavce 5 jsou dané smluvní straně k dispozici prostřednictvím internetového odkazu s jedinečným identifikačním označením požadovaným podle odstavců 3 a 4.
 7. Každá smluvní strana zaručí, že informace zaznamenané v souladu s odstavcem 5, jakož i jedinečná identifikační označení, díky nimž jsou tyto informace přístupné v souladu s odstavcem 6, jsou uvedeny ve formátu stanoveném nebo povoleném touto stranou a jejími příslušnými orgány.
 8. Každá smluvní strana zaručí, že informace zaznamenané podle odstavce 5 jsou na žádost v souladu s odstavcem 9 přístupné globálnímu kontaktnímu místu pro sdílení informací, a to prostřednictvím standardního elektronického zabezpečeného rozhraní s jejím vnitrostátním nebo regionálním centrálním místem. Globální kontaktní místo pro sdílení informací sestaví seznam příslušných orgánů smluvních stran a poskytne tento seznam všem smluvním stranám k dispozici.
 9. Každá smluvní strana nebo příslušný orgán:
 a)
 musí mít včas přístup k informacím uvedeným v odstavci v odstavci 4, a to na základě dotazu předloženého globálnímu kontaktnímu místu pro sdílení informací;
 b)
 požádá o takové informace pouze v případě, že je to nezbytné pro odhalení či vyšetření nezákonného obchodu s tabákovými výrobky;
 c)
 nezadržuje bezdůvodně informace;
 d)
 odpoví na žádosti o informace v souvislosti s odstavcem 4 v souladu se svými vnitrostátními předpisy; a
 e)
 chrání veškeré vyměňované informace a považuje je na základě vzájemné dohody za důvěrné.
 10. Každá smluvní strana vyžaduje další rozvoj a rozšíření oblasti působnosti příslušného systému pro sledování a vyhledávání až do


text:
okamžiku, kdy jsou uhrazeny všechny poplatky a náležité daně a případně splněny všechny ostatní závazky v okamžiku výroby, dovozu nebo propuštění z celního řízení či kontroly spotřební daně.
 11. Na základě vzájemné dohody smluvní strany spolupracují jak navzájem, tak s příslušnými mezinárodními organizacemi při sdílení a vývoji osvědčených postupů pro systémy pro sledování a vyhledávání, a to včetně:
 a)
 usnadňování vývoje, předávání a získávání zdokonalené technologie pro sledování a vyhledávání včetně znalostí, dovedností, kapacity a odborných poznatků;
 b)
 podpory pro programy školení a budování kapacity pro smluvní strany, které takovou potřebu dají najevo; a
 c)
 dalšího rozvoje technologie pro označování a skenování jednotlivých krabiček a balíčků tabákových výrobků s cílem zpřístupnit informace uvedené v odstavci 4.
 12. Závazky smluvní strany nesmí být prováděny tabákovým průmyslem ani nesmí být na tento průmysl přenášeny..
 13. Každá smluvní strana zaručí, že její příslušné orgány při účasti v systému pro sledování a vyhledávání jsou s tabákovým průmyslem a se subjekty, které zastupují zájmy tabákového průmyslu, ve styku pouze v míře, která je nezbytně nutná pro provádění tohoto článku.
 14. Každá smluvní strana může od tabákového průmyslu vyžadovat, aby nesl veškeré náklady, které souvisejí ze závazky dané strany podle tohoto článku.
 Článek 9
 Vedení záznamů
 1. Každá smluvní strana podle okolností vyžaduje, aby všechny fyzické a právnické osoby zapojené do dodavatelského řetězce s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením vedly úplné a přesné záznamy o všech relevantních transakcích. Tyto záznamy musí umožňovat úplnou identifikaci materiálů použitých při výrobě jejich tabákových výrobků.
 2. Každá smluvní strana vyžaduje podle okolností od osob, jimž byla udělena licence v souladu s článkem 6, aby na základě žádosti poskytly příslušným orgánům tyto informace:
 a)
 obecné informace o objemech trhu, tendencích a prognózách a další relevantní informace; a
 b)
 informace o množství tabákových výrobků a výrobního zařízení ve vlastnictví držitele licence, v jeho péči či pod jeho kontrolou, které je k datu žádosti uloženo ve skladě, daňovém skladě a celním skladě v režimu tranzitu nebo překládky nebo režimu s podmíněným osvobozením od daně.
 3. Pokud jde o tabákové výrobky a výrobní zařízení prodávané či vyráběné na území smluvní strany pro vývoz nebo tabákové výrobky a výrobní zařízení, které jsou na území smluvní strany přepravovány v režimu s podmíněným osvobozením od daně v rámci tranzitu či překládky, každá ze smluvních stran bude podle okolností vyžadovat, aby osoba, které byla udělena licence podle článku 6, na žádost příslušným orgánům v zemi odeslání poskytla v okamžiku odeslání z působnosti jejich kontroly tyto informace (elektronicky, je-li k dispozici infrastruktura):
 a)
 datum odeslání z posledního místa fyzické kontroly výrobků;
 b)
 podrobnosti o odeslaném výrobku (včetně značky, množství, skladu);
 c)
 plánované trasy zásilky a místo určení;
 d)
 totožnost fyzické či právnické osoby (osob), jimž jsou výrobky zasílány;
 e)
 způsob přepravy včetně totožnosti přepravce;
 f)
 očekávané datum příjezdu zásilky do plánovaného místa určení; a
 g)
 plánovaný trh maloobchodního prodeje či využití.
 4. Je-li to vhodné, vyžaduje každá smluvní strana od maloobchodníků a pěstitelů tabáku s výjimkou tradičních pěstitelů, kteří tabák nepěstují pro komerční účely, aby vedli úplné a

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
přesné záznamy o všech relevantních transakcích, jichž se účastní, a to v souladu s jejich vnitrostátními právními předpisy.
 5. Pro účely provádění odstavce 1 přijme každá smluvní strana účinná legislativní, prováděcí, správní nebo jiná opatření vyžadující, aby všechny záznamy byly:
 a)
 vedeny po dobu alespoň čtyř let;
 b)
 k dispozici příslušným orgánům; a
 c)
 vedeny ve formátu požadovaném příslušnými orgány.
 6. Každá smluvní strana podle okolností a v souladu s vnitrostátními právními předpisy zřídí systém, který jí umožní sdílet s jinými smluvními stranami podrobnosti obsažené ve všech záznamech vedených v souladu s tímto článkem.
 7. Smluvní strany se snaží spolupracovat jak navzájem, tak s příslušnými mezinárodními organizacemi při postupném sdílení a vývoji zdokonalených systémů pro vedení záznamů.
 Článek 10
 Bezpečnostní a preventivní opatření
 1. Každá smluvní strana ve vhodných případech a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a cíli Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku vyžaduje, aby všechny fyzické a právnické osoby, na které se vztahuje článek 6, přijaly nezbytná opatření, aby předcházely odklonu tabákových výrobků do kanálů nezákonného obchodu, a to mimo jiné včetně:
 a)
 podávání zpráv příslušným orgánům o:
 i)
 přeshraničním převádění hotovosti v částkách stanovených vnitrostátními právními předpisy či přeshraničních platbách v naturáliích; a
 ii)
 všech „podezřelých transakcích“; a
 b)
 dodávání tabákových výrobků nebo výrobního zařízení pouze v množstvích, která jsou úměrná poptávce po takovýchto výrobcích na plánovaném trhu maloobchodního prodeje nebo využití.
 2. Každá smluvní strana ve vhodných případech a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a cíli Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku vyžaduje, aby platby za transakce prováděné fyzickými a právnickými osobami, na které se vztahuje článek 6, byly povoleny pouze v měně a ve stejné výši, jako je částka uvedená na faktuře, a pouze legálními způsoby platby z finančních ústavů nacházejících se na území plánovaného trhu, a aby nebyly prováděny prostřednictvím žádného jiného alternativního systému úhrad.
 3. Smluvní strana může vyžadovat, aby platby prováděné fyzickými nebo právnickými osobami, na které se vztahuje článek 6, za materiály použité k výrobě tabákových výrobků v její jurisdikci byly povoleny pouze v měně a ve stejné výši, jako je částka uvedená na faktuře, a pouze legálními způsoby platby z finančních ústavů nacházejících se na území plánovaného trhu, a aby nebyly prováděny prostřednictvím žádného jiného alternativního systému úhrad.
 4. Každá smluvní strana zajistí, že jakékoli obcházení požadavků podle tohoto článku bude podléhat vhodným trestním, občanskoprávním nebo správním řízením a účinným, přiměřeným a odrazujícím sankcím, ve vhodných případech včetně pozastavení či odebrání licence.
 Článek 11
 Prodej přes internet, telekomunikace a jiné vyvíjející se technologie
 1. Každá smluvní strana vyžaduje, aby všechny právnické a fyzické osoby podílející se v souvislosti s prodejem tabákových výrobků na jakékoliv transakci, která probíhá přes internet, pomocí telekomunikačních či jiných vyvíjejících se technologií, dodržovaly všechny povinnosti, vyplývající z tohoto protokolu.
 2. Každá smluvní strana zváží, zda nezakáže maloobchodní prodej tabákových výrobků přes internet, pomocí telekomunikačních či jiných vyvíjejících se technologií.
 Článek 12
 Svobodná pásma a mezinárodní tranzit
 1. Do tří let od okamžiku, kdy tento protokol pro ni vstoupí v platnost, provede každá


text:
smluvní strana účinné kontroly veškeré výroby a transakcí tabáku a tabákových výrobků ve svobodných pásmech, přičemž použije všechna náležitá opatření stanovená tímto protokolem.
 2. Dále je zakázáno směšovat tabákové výrobky s jinými výrobky v jediném kontejneru nebo jakékoli jiné obdobné přepravní jednotce v okamžiku výstupu ze svobodného pásma.
 3. Každá smluvní strana v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy přijme a uplatňuje kontrolní a ověřovací opatření týkající se mezinárodního tranzitu a překládky tabákových výrobků a výrobního zařízení na jejím území, a to v souladu s ustanoveními tohoto protokolu, aby předcházela nezákonnému obchodu s těmito výrobky.
 Článek 13
 Bezcelní prodej
 1. Každá smluvní strana provádí účinná opatření, aby bezcelní prodej podrobila všem příslušným ustanovením tohoto protokolu, přičemž zohlední článek 6 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku.
 2. Nejpozději do pěti let od vstupu tohoto protokolu v platnost zaručí zasedání smluvních stran na své nejbližším schůzi, že bude proveden výzkum opírající se o důkazy s cílem určit rozsah nezákonného obchodu s tabákovými výrobky v souvislosti s bezcelním prodejem těchto výrobků. Na základě tohoto výzkumu zasedání smluvních stran zváží další vhodné kroky.
 ČÁST IV
 PORUŠOVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
 Článek 14
 Protiprávní jednání včetně trestných činů
 1. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svých vnitrostátních právních předpisů přijme legislativní a jiná opatření nezbytná k tomu, aby všechny následující případy jednání byly podle jejího vnitrostátního práva označeny za protiprávní jednání:
 a)
 výroba tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení, velkoobchod s nimi, jejich zprostředkování, prodej, přeprava, distribuce, skladování, odesílání, dovoz nebo vývoz v rozporu s ustanoveními tohoto protokolu;
 b)
 i)
 výroba tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení, velkoobchod s nimi, jejich zprostředkování, prodej, přeprava, distribuce, skladování, odesílání, dovoz nebo vývoz bez uhrazení platných cel, daní či jiných poplatků nebo bez příslušných daňových kolků, jedinečných identifikačních označení či jiných požadovaných označení nebo štítků;
 ii)
 jakékoli jiné případy pašování či pokusu o pašování tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení, na které se nevztahuje písm. b) bod i);
 c)
 i)
 jakékoli jiné formy nezákonné výroby tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení nebo balení tabáku s padělanými daňovými kolky, jedinečnými identifikačními označeními nebo jinými požadovanými označeními či štítky;
 ii)
 velkoobchod s nezákonně vyrobeným tabákem, nezákonně vyrobenými tabákovými výrobky, výrobky s padělanými kolky nebo jinými požadovanými označeními či štítky nebo nezákonně vyrobenými výrobními zařízeními, jejich zprostředkování, prodej, přeprava, distribuce, skladování, odesílání, dovoz nebo vývoz;
 d)
 směšování tabákových výrobků s jinými výrobky během postupu v dodavatelském řetězci pro účely zatajení tabákových výrobků či jejich vydávání za jiné výrobky;
 e)
 směšování tabákových výrobků s jinými výrobky v rozporu s čl. 12 odst. 2 tohoto protokolu;
 f)
 používání způsobů prodeje tabákových výrobků přes internet, pomocí telekomunikačních či jiných vyvíjejících se technologií v rozporu s tímto protokolem;
 g)
 případy, kdy osoba, jíž byla udělena licence v souladu s článkem 6, získá tabák, tabákové výrobky nebo výrobní zařízení od osoby, která by měla být držitelem licence v souladu s článkem 6, držitelem této licence však není;
 h)
 případy, kdy je úředníkovi veřejné správy nebo oprávněnému úředníkovi bráněno ve výkonu povinností v souvislosti s prevencí nezákonného


text:
obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením, odrazováním od takového obchodu, jeho odhalováním, vyšetřováním nebo odstraněním;
 i)
 i)
 případy, kdy je úředníkovi veřejné správy nebo pověřenému úředníkovi při výkonu povinností v souvislosti s prevencí nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením, odrazováním od takového obchodu, jeho odhalováním, vyšetřováním nebo odstraněním poskytnuto důležité prohlášení, které je nepravdivé, zavádějící nebo neúplné nebo neobsahuje požadované informace, není-li to v rozporu s právem na ochranu před vypovídáním či jednáním ve vlastní neprospěch;
 ii)
 případy, kdy je na úředních formulářích učiněno zavádějící prohlášení o popisu, množství nebo hodnotě tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení nebo o jiných informacích stanovených v protokolu, a to s cílem:
 a)
 vyhnout se platbě příslušných cel, daní či jiných poplatků nebo
 b)
 ovlivnit kontrolní opatření pro prevenci nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením, odrazování od takového obchodu, jeho odhalování, vyšetřování nebo odstranění;
 iii)
 případy, kdy nejsou vypracovány či vedeny záznamy, na něž se vztahuje tento protokol, nebo jsou vedeny záznamy nepravdivé; a
 j)
 praní výnosů z protiprávního jednání označeného jako trestný čin podle odstavce 2.
 2. Každá smluvní strana v souladu se základními zásadami svých vnitrostátních právních předpisů určí, jaké protiprávní jednání vymezené v odstavci 1 nebo jiné jednání v souvislosti s nezákonným obchodem s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením v rozporu s ustanoveními tohoto protokolu představuje trestný čin, a přijme legislativní a jiná opatření nutná k tomu, aby takové určení řádně provedla.
 3. Každá smluvní strana oznámí sekretariátu tohoto protokolu, jaké protiprávní jednání vymezené v odstavcích 1 a 2 označila za trestný čin v souladu s odstavcem 2, a poskytne sekretariátu kopie nebo popis svých právních předpisů, na jejichž základě provedla odstavec 2, a všechny následné změny těchto právních předpisů.
 4. Za účelem posílení mezinárodní spolupráce v boji proti trestným činům, které souvisejí s nezákonným obchodem s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením, se smluvní strany vybízejí, aby přezkoumaly své vnitrostátní právní předpisy týkající se praní peněz, vzájemné právní pomoci a vydávání, a to s ohledem na příslušné mezinárodní úmluvy, jichž jsou smluvními stranami, s cílem zaručit, že uvedené předpisy zajišťují účinné vynucování ustanovení tohoto protokolu.
 Článek 15
 Odpovědnost právnických osob
 1. Každá smluvní strana přijme v souladu se svými právními zásadami opatření nezbytná ke stanovení odpovědnosti právnických osob za protiprávní jednání včetně trestných činů stanovených v souladu s článkem 14 tohoto protokolu.
 2. V souladu s právními zásadami každé smluvní strany může být odpovědnost právnických osob trestní, občanskoprávní nebo správní.
 3. Touto odpovědností není dotčena odpovědnost fyzických osob, které se podílely na protiprávním jednání nebo spáchaly trestné činy stanovené v souladu s vnitrostátními právními předpisy a článkem 14 tohoto protokolu.
 Článek 16
 Stíhání a sankce
 1. Každá smluvní strana přijme v souladu se svými vnitrostátními předpisy opatření nezbytná k tomu, aby byly fyzickým a právnickým osobám, které nesou odpovědnost za protiprávní jednání včetně trestných činů stanovených v souladu s článkem 14, uloženy účinné, přiměřené a odrazující trestní sankce či sankce jiné povahy včetně sankcí peněžních.
 2. Každá smluvní strana bude usilovat


text:
o to, aby diskreční pravomoc v souladu s jejími vnitrostátními právními předpisy týkajícími se stíhání osob za protiprávní jednání včetně trestných činů stanovených v souladu s článkem 14 byla vykonávána s cílem maximalizovat účinnost opatření k vynucování práva v souvislosti s takovým protiprávním jednáním včetně trestných činů, přičemž se náležitě zohlední potřeba odrazovat od páchání takového protiprávního jednání včetně trestných činů.
 3. Tímto protokolem není dotčena zásada, že popis protiprávního jednání včetně trestných činů stanovených v souladu s tímto protokolem a použitelných způsobů právní ochrany nebo jiných právních zásad, jimiž se kontroluje zákonnost jednání, je vyhrazen vnitrostátním právním předpisům dané smluvní strany a že takové protiprávní jednání včetně trestných činů je stíháno a postihováno v souladu s těmito právními předpisy.
 Článek 17
 Poplatky související se zabavením výrobků
 Smluvní strany by měly v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy zvážit, zda přijmou případná legislativní a jiná opatření nezbytná k tomu, aby mohly příslušné orgány vybírat od producenta, výrobce, distributora, dovozce nebo vývozce zabaveného tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení poplatky úměrné ušlým daním a clům.
 Článek 18
 Likvidace nebo zničení
 Všechen zabavený tabák, tabákové výrobky a výrobní zařízení se zničí metodou, která je v co největší míře šetrná k životnímu prostředí, nebo se zlikviduje v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
 Článek 19
 Zvláštní vyšetřovací metody
 1. Pokud to povolují základní zásady jejího vnitrostátního právního systému, každá smluvní strana v rámci možností a za podmínek předepsaných vnitrostátními právními předpisy přijme nezbytná opatření, aby svým příslušným orgánům umožnila odpovídajícím způsobem využívat sledované dodávky, a považuje-li to za vhodné, další zvláštní vyšetřovací metody, například elektronické či jiné formy sledování a utajené operace, jejichž prostřednictvím by na jejím území příslušné orgány mohly účinně bojovat proti nezákonnému obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením.
 2. Pro účely vyšetřování trestných činů stanovených v souladu s článkem 14 se smluvní strany vybízejí k tomu, aby v nezbytných případech uzavíraly vhodné dvoustranné či vícestranné dohody nebo ujednání o použití metod uvedených v odstavci 1 v rámci spolupráce na mezinárodní úrovni.
 3. Není-li uzavřena dohoda nebo ujednání uvedené v odstavci 2, učiní se v jednotlivých případech rozhodnutí o použití zvláštních vyšetřovacích metod na mezinárodní úrovni v závislosti na konkrétním případu, a je-li to nutné, může toto rozhodnutí zohledňovat finanční ujednání týkající se výkonu pravomocí dotčenými smluvními stranami.
 4. Smluvní strany uznávají význam a nutnost mezinárodní spolupráce a pomoci v této oblasti a spolupracují jak navzájem, tak s mezinárodními organizacemi při rozvíjení kapacity umožňující dosáhnout cílů tohoto článku.
 ČÁST V
 MEZINÁRODNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 20
 Sdílení obecných informací
 1. Pro účely dosažení cílů tohoto protokolu smluvní strany v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vykazují v rámci nástroje pro podávání zpráv Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku relevantní informace, a to ve vhodných případech mimo jiné například o těchto záležitostech:
 a)
 v souhrnné podobě o podrobnostech týkajících se zabavení tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení, o množství a hodnotě zabaveného zboží, popisech výrobků, datech a místech výroby; a o krácených daních;
 b)
 o dovozu, vývozu, tranzitu, prodeji výrobků, za něž byla


text:
zaplacena daň, avšak nepodléhají clu, a množství nebo hodnotě výroby tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení;
 c)
 o tendencích, metodách zatajování a postupech používaných při nezákonném obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením; a
 d)
 o všech dalších důležitých informacích podle dohody stran.
 2. Smluvní strany spolupracují jak navzájem, tak s příslušnými mezinárodními organizacemi, na budování kapacit smluvních stran shromažďovat a vyměňovat si informace.
 3. Smluvní strany považují zmíněné informace za důvěrné a určené pouze pro potřeby smluvních stran, pokud smluvní strana, která informace předává, neuvede jinak.
 Článek 21
 Sdílení informací o vynucování
 1. V souladu s vnitrostátními právními předpisy nebo příslušnými mezinárodními smlouvami si smluvní strany ve vhodných případech buď z vlastního podnětu, nebo na žádost některé smluvní strany, která řádně zdůvodní, proč jsou takové informace nezbytné pro odhalení a vyšetření nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením, vyměňují tyto informace:
 a)
 záznamy o udělení licence dotčeným fyzickým či právnickým osobám;
 b)
 informace pro účely identifikace, sledování a stíhání fyzických nebo právnických osob podílejících se na nezákonném obchodě s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením;
 c)
 záznamy o vyšetřování a stíhání;
 d)
 záznamy o platbě za dovoz, vývoz či bezcelní prodej tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení; a
 e)
 podrobnosti o zabavení tabáku, tabákových výrobků nebo výrobního zařízení (případně včetně referenčních informací k případu, množství a hodnoty zabaveného zboží, popisu výrobku, zapojených subjektů, data a místa výroby) a o pracovních postupech (včetně způsobu přepravy, utajení, trasy a odhalení).
 2. Informace obdržené od smluvních stran podle tohoto článku se použijí výlučně k dosažení cílů tohoto protokolu. Smluvní strany mohou stanovit, že takovéto informace nelze dále předávat bez souhlasu smluvní strany, která informace poskytla.
 Článek 22
 Sdílení informací: důvěrnost a ochrana informací
 1. Každá smluvní strana pověří příslušné vnitrostátní orgány, jimž jsou předávány údaje uvedené v článcích 20, 21 a 24, a prostřednictvím sekretariátu Úmluvy o tomto pověření uvědomí smluvní strany.
 2. Výměna informací podle tohoto protokolu se provádí v souladu s vnitrostátními právními předpisy o ochraně důvěrných informací a soukromí. Smluvní strany na základě vzájemné dohody chrání všechny důvěrné informace, které si vyměňují.
 Článek 23
 Pomoc a spolupráce: odborná příprava, technická pomoc a spolupráce ve vědeckých, technických a technologických záležitostech
 1. Smluvní strany spolupracují navzájem nebo prostřednictvím příslušných mezinárodních a regionálních organizací při zajišťování odborné přípravy, poskytování technické pomoci a zprostředkování spolupráce ve vědeckých, technických a technologických záležitostech, aby na základě vzájemné dohody dosáhly cílů tohoto protokolu. Tato pomoc může zahrnovat předávání odborných znalostí nebo odpovídajících technologií v oblastech shromažďování informací, vynucování práva, sledování a vyhledávání, správy informací, ochrany osobních údajů, zákazu, elektronického dohledu, forenzní analýzy, vzájemné právní pomoci a vydávání.
 2. Smluvní strany mohou ve vhodných případech uzavírat dvoustranné, vícestranné či jakékoli jiné dohody nebo ujednání podporující odbornou přípravu, technickou pomoc a spolupráci ve vědeckých, technických a technologických záležitostech, a to s ohledem na potřeby smluvních stran z řad rozvojových zemí a smluvních stran s tranzitivními ekonomikami.
 3. Je-li to vhodné, smluvní strany spolupracují na vývoji a výzkumu možností identifikace přesného zeměpisného původu zabaveného tabáku a


text:
tabákových výrobků.
 Článek 24
 Pomoc a spolupráce: vyšetřování a stíhání porušování právních předpisů
 1. V souladu se svými vnitrostátními právními předpisy smluvní strany ve vhodných případech přijmou všechna nezbytná opatření, aby prostřednictvím vícestranných, regionálních nebo dvoustranných ujednání posílily spolupráci při prevenci, odhalování, vyšetřování, stíhání a postihování fyzických nebo právnických osob podílejících se na nezákonném obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením.
 2. Každá smluvní strana zaručí, že správní a regulační orgány, orgány odpovědné za vynucování práva a jiné orgány zaměřené na boj proti nezákonnému obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením (včetně soudních orgánů, pokud to povolují vnitrostátní právní předpisy) spolupracují a vyměňují si relevantní informace, a to na vnitrostátní i mezinárodní úrovni za podmínek stanovených vnitrostátními právními předpisy.
 Článek 25
 Ochrana svrchovanosti
 1. Smluvní strany plní své závazky podle tohoto protokolu způsobem, který je v souladu se zásadami svrchované rovnosti a územní celistvosti států a zásadou nevměšování se do vnitrostátních záležitostí jiných států.
 2. Žádné ustanovení tohoto protokolu neopravňuje žádnou ze smluvních stran k tomu, aby na území jiného státu vykonávala pravomoci a funkce, které jsou vnitrostátními právními předpisy tohoto státu vyhrazeny výlučně orgánům tohoto státu.
 Článek 26
 Trestněprávní pravomoci
 1. Každá smluvní strana přijme nezbytná opatření zakládající její pravomoc rozhodovat o trestných činech stanovených v souladu s článkem 14, pokud:
 a)
 je trestný čin spáchán na území této smluvní strany; nebo
 b)
 je trestný čin spáchán na palubě plavidla, které v době, kdy je trestný čin spáchán, pluje pod vlajkou této smluvní strany, nebo letadla, které je v době, kdy je trestný čin spáchán, registrováno podle právních předpisů této smluvní strany.
 2. S výhradou článku 25 může smluvní strana stanovit, že má pravomoc rozhodovat o uvedených trestných činech, pokud:
 a)
 je trestný čin spáchán proti této smluvní straně;
 b)
 je trestný čin spáchán státním příslušníkem této smluvní strany nebo osobou bez státní příslušnosti, která má obvyklé místo pobytu na území této strany; nebo
 c)
 trestný čin patří mezi činy stanovené v souladu s článkem 14 a je spáchán mimo území této smluvní strany s cílem spáchat na jejím území trestný čin stanovený v souladu s článkem 14.
 3. Pro účely článku 30 přijme každá smluvní strana nezbytná opatření zakládající její pravomoc rozhodovat o trestných činech stanovených v souladu s článkem 14, je-li domnělý pachatel přítomen na jejím území a smluvní strana tuto osobu nevydá výlučně proto, že je tato osoba jejím státním příslušníkem.
 4. Každá smluvní strana může rovněž přijmout nezbytná opatření, zakládající její pravomoc rozhodovat o trestných činech stanovených v souladu s článkem 14, je-li domnělý pachatel přítomen na jejím území a strana jej nevydá.
 5. Jestliže smluvní strana vykonávající svou pravomoc podle odstavce 1 nebo 2 byla informována nebo se jiným způsobem dozvěděla, že jedna či více jiných smluvních stran vedou vyšetřování, stíhání či soudní řízení v souvislosti s týmž jednáním, příslušné orgány těchto smluvních stran vedou podle potřeby konzultace, aby koordinovaly své kroky.
 6. Aniž jsou dotčeny normy obecného mezinárodního práva, nevylučuje tento protokol výkon trestněprávních pravomocíjakékoli smluvní strany v souladu s jejími


text:
vnitrostátními právními předpisy.
 Článek 27
 Spolupráce při vynucování práva
 1. Každá smluvní strana v souladu se svými příslušnými vnitrostátními právními a správními systémy přijme účinná opatření nezbytná k tomu, aby:
 a)
 posílila a v nezbytném případě zřídila komunikační kanály mezi příslušnými orgány, agenturami a útvary, aby usnadnila bezpečnou a rychlou výměnu informací o všech aspektech trestných činů stanovených v souladu s článkem 14;
 b)
 zaručila účinnou spolupráci příslušných orgánů, agentur, celních a policejních agentur a jiných agentur odpovědných za vynucování práva;
 c)
 mohla spolupracovat s dalšími smluvními stranami při provádění šetření v konkrétních případech trestných činů stanovených v souladu s článkem 14, která se týkají:
 i)
 totožnosti, pobytu a činností osob podezřelých z účasti na trestných činech nebo místa, kde se zdržují jiné dotčené osoby;
 ii)
 pohybu výnosů z trestné činnosti nebo majetku, který je spácháním takových trestných činů získán; a
 iii)
 pohybu majetku, zařízení či jiných nástrojů trestné činnosti, které jsou při páchání takových trestných činů použity nebo je jejich použití plánováno;
 d)
 bylo možné ve vhodných případech poskytnout nezbytné položky nebo množství látek pro účely analýzy nebo vyšetřování;
 e)
 se usnadnila účinná koordinace jejích příslušných orgánů, agentur a útvarů a podpořila výměna pracovníků a jiných odborníků včetně vysílání styčných důstojníků v souladu s dvoustrannými dohodami či ujednáními dotčených stran;
 f)
 byla umožněna výměna informací s ostatními smluvními stranami o konkrétních prostředcích a metodách použitých fyzickými nebo právnickými osobami při páchání uvedených trestných činů včetně případných tras a dopravních prostředků a využití nepravé totožnosti, pozměněných či falešných dokladů nebo jiných prostředků k utajení jejich činností; a
 g)
 si mohla vyměňovat relevantní informace a koordinovala správní a jiná opatření, která jsou považována za vhodná pro účely včasné identifikace trestných činů stanovených v souladu s článkem 14.
 2. Pro větší efektivitu tohoto protokolu smluvní strany zváží, zda uzavřou dvoustranné či vícestranné dohody nebo ujednání o přímé spolupráci svých agentur pro vynucování práva, a v případě, že již tyto dohody či ujednání existují, zda je odpovídajícím způsobem pozmění. Pokud dotčené smluvní strany takovéto dohody či ujednání neuzavřely, mohou tento protokol považovat za základ pro vzájemnou spolupráci při vynucování práva v souvislosti s trestnými činy, na které se vztahuje tento protokol. Kdykoli je to vhodné, smluvní strany v plném rozsahu využívají dohody či ujednání včetně mezinárodních nebo regionálních organizací, aby posílily spolupráci svých agentur pro vynucování práva.
 3. Smluvní strany usilují v rámci svých možností o spolupráci, aby mohly reagovat na nadnárodní nezákonný obchod s tabákovými výrobky, ke kterému dochází za použití moderní technologie.
 Článek 28
 Vzájemná správní pomoc
 V souladu se svými příslušnými vnitrostátními právními a správními systémy si smluvní strany navzájem poskytují informace, a to buď na základě žádosti, nebo z vlastního podnětu, aby zaručily řádné uplatňování celních a jiných relevantních právních předpisů při prevenci, odhalování, vyšetřování a stíhání nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky nebo výrobním zařízením a při boji proti takovému obchodu. Smluvní strany považují zmíněné informace za důvěrné a možnosti jejich využití za omezené, pokud smluvní strana, která informace předává, neuvede jinak. Tyto informace mohou zahrnovat:
 a)
 nové


text:
celní metody a jiné metody vynucování s prokázanou účinností;
 b)
 nové trendy, prostředky nebo metody provozování nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením;
 c)
 zboží, o němž je známo, že je předmětem nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením, jakož i podrobnosti o popisu, balení, přepravě a skladování a o metodách použitých v souvislosti s tímto zbožím;
 d)
 fyzické nebo právnické osoby, o nichž je známo, že spáchaly nebo se podílely na některém trestném činu stanoveném v souladu s článkem 14; a
 e)
 jakékoliv další údaje, které by jmenovaným agenturám mohly pomoci při posouzení rizik pro kontrolní a jiné vynucovací účely.
 Článek 29
 Vzájemná právní pomoc
 1. Smluvní strany si navzájem poskytují co nejširší vzájemnou právní pomoc při vyšetřování, stíhání a soudních řízeních v souvislosti s trestnými činy stanovenými v souladu s článkem 14 tohoto protokolu.
 2. Vzájemná právní pomoc se poskytuje v největším možném rozsahu podle příslušných zákonů, smluv, dohod a ujednání dožádané strany, a to při vyšetřování, stíhání a soudním řízením ve vztahu k trestným činům, za které mohou být u dožadující strany v souladu s článkem 15 tohoto protokolu odpovědné právnické osoby.
 3. O vzájemnou právní pomoc, která má být poskytnuta v souladu s tímto článkem, lze požádat pro tyto účely:
 a)
 získání důkazů či prohlášení od určitých osob;
 b)
 doručování soudních písemností;
 c)
 provedení prohlídek a zabavení a zmrazení;
 d)
 průzkum předmětů a lokalit;
 e)
 poskytnutí informací, důkazů a odborných posudků;
 f)
 poskytnutí originálů či ověřených kopií relevantních dokladů a záznamů včetně vládních, bankovních, finančních a firemních záznamů či záznamů o obchodní činnosti;
 g)
 identifikace či sledování výnosů z trestné činnosti, majetku, nástrojů nebo jiných věcí pro důkazní účely;
 h)
 usnadnění dobrovolného předstoupení osob u dožadující strany; a
 i)
 jakýkoli jiný typ pomoci, který není v rozporu s vnitrostátními právními předpisy dožádané strany.
 4. Tímto článkem nejsou dotčeny závazky podle jakékoli jiné smlouvy, ať dvoustranné, či vícestranné, která zcela či částečně upravuje nebo bude upravovat vzájemnou právní pomoc.
 5. Odstavce 6 až 24 se recipročně vztahují na žádosti učiněné podle tohoto článku, pokud nejsou dotčené smluvní strany vázány smlouvou nebo mezivládní dohodou o vzájemné právní pomoci. Pokud smluvní strany takovou smlouvou nebo mezivládní dohodou vázány jsou, použijí se odpovídající ustanovení takové smlouvy nebo mezivládní dohody, pokud se strany nedohodnou, že místo nich použijí odstavce 6 až 24. Smluvní strany se důrazně vybízejí, aby tyto odstavce použily, pokud usnadňují spolupráci.
 6. Smluvní strany určí ústřední orgán, který ponese odpovědnost za příjem žádostí o vzájemnou právní pomoc a bude mít pravomoc tyto žádosti přijímat a buď je vyřídit, nebo je předat k vyřízení jiným příslušným orgánům. Pokud se ve smluvní straně nachází zvláštní region či území se samostatným systémem vzájemné právní pomoci, může strana určit samostatný ústřední orgán, který bude mít tutéž funkci pro tento region či území. Ústřední orgány zaručí urychlené a řádné vyřízení či předání obdržených žádostí. Pokud ústřední orgán předá žádost k vyřízení příslušnému orgánu, bude jej podněcovat k urychlenému a řádnému vyřízení žádosti. V okamžiku přistoupení k tomuto protokolu, přijetí,


text:
schválení, formálního potvrzení nebo ratifikace tohoto protokolu každá smluvní strana uvědomí vedoucího sekretariátu Úmluvy o ústředním orgánu určeném pro tento účel. Žádosti o vzájemnou právní pomoc a veškerá sdělení týkající se této pomoci se předávají mezi ústředními orgány, které strany určí. Tímto požadavkem není dotčeno právo smluvní strany požádat, aby jí byly takové žádosti a sdělení předávány prostřednictvím diplomatických kanálů a v naléhavých případech pokud možno prostřednictvím vhodných mezinárodních organizací, jestliže se na tom smluvní strany dohodnou.
 7. Žádosti se podávají písemně nebo, je-li to možné, jakoukoli formou, z níž je možné pořídit písemný záznam a v jazyce přijatelném pro dožádanou stranu za podmínek, které straně umožňují ověřit pravost žádosti. Jazyk nebo jazyky přijatelné pro každou smluvní stranu se v okamžiku přistoupení k tomuto protokolu, jeho přijetí, schválení, formálního potvrzení nebo ratifikace oznámí vedoucímu sekretariátu Úmluvy. Pokud se strany dohodnou, lze žádosti v naléhavých případech podat ústně, musí však být neprodleně potvrzeny písemně.
 8. Žádost o vzájemnou právní pomoc obsahuje:
 a)
 totožnost orgánu, který žádost podává;
 b)
 předmět a povahu vyšetřování, stíhání nebo soudního řízení, jichž se žádost týká, a název a funkci orgánu, který vyšetřování, stíhání nebo soudní řízení vede;
 c)
 shrnutí relevantních skutečností, s výjimkou žádostí o doručení soudních písemností;
 d)
 popis pomoci, o kterou se žádá, a podrobnosti o konkrétním postupu, jehož dodržení si dožadující strana přeje;
 e)
 je-li to možné, totožnost, polohu a státní příslušnost jakékoli dotčené osoby;
 f)
 účel, pro který se o důkazy, informace či kroky žádá; a
 g)
 ustanovení vnitrostátních právních předpisů, která jsou pro trestný čin a jeho postih relevantní.
 9. Dožádaná strana může požádat o dodatečné informace, pokud se to ukáže jako nezbytné pro vyřízení žádosti v souladu s jejími vnitrostátními právními předpisy nebo pokud to může usnadnit vyřízení žádosti.
 10. Žádost se vyřídí v souladu s vnitrostátními právními předpisy dožádané strany, a je-li to možné, s postupy upřesněnými v žádosti v míře, v níž to neodporuje vnitrostátním právním předpisům dožádané strany.
 11. Bez předchozího souhlasu dožádané strany dožadující strana nepředá ani nepoužije informace či důkazy poskytnuté dožádanou stranou pro jiná vyšetřování, stíhání nebo soudní řízení než ta, která byla uvedena v žádosti. Tento odstavec nebrání dožadující straně, aby ve svém řízení zveřejnila informace nebo důkazy, které obviněnou osobu zprošťují viny. V takovém případě dožadující strana před zveřejněním uvědomí dožádanou stranu, a je-li o to požádána, konzultuje v této věci dožádanou stranu. Pokud není možné ve výjimečném případě dožádanou stranu uvědomit předem, dožadující strana ji o zveřejnění takových informací informuje bez zbytečného prodlení.
 12. Dožadující strana může od dožádané strany požadovat, aby skutečnost, že byla žádost podána, a obsah žádosti vedla jako důvěrnou, s výjimkou toho, co je nezbytné k vyřízení žádosti. Pokud dožádaná strana nemůže požadavek na důvěrnost splnit, ihned o tom informuje dožadující stranu.
 13. Kdykoli je to možné, a v souladu se základními zásadami vnitrostátních právních předpisů v případě, že se osoba nachází na území smluvní strany a musí být soudními orgány jiné strany vyslechnuta jako svědek nebo znalec, může první strana na žádost druhé strany povolit, aby


text:
k výslechu došlo prostřednictvím videokonference, jestliže není možné nebo žádoucí, aby se dotčená osoba osobně dostavila na území dožadující strany. Strany se mohou dohodnout, že jednání povede soudní orgán dožadující strany a že se jej zúčastní soudní orgán strany dožádané.
 14. Vzájemnou právní pomoc lze odmítnout:
 a)
 pokud žádost není podána v souladu s tímto článkem;
 b)
 pokud se dožádaná strana domnívá, že vyřízením žádosti pravděpodobně bude dotčena její svrchovanost, bezpečnost, veřejný pořádek či jiné podstatné zájmy;
 c)
 pokud vnitrostátní právní předpisy orgánům dožádané strany zakazují provést požadované kroky v souvislosti s jakýmkoli obdobným porušením právních předpisů, bylo-li předmětem vyšetřování, stíhání nebo soudního řízení v rámci jejich vlastní jurisdikce;
 d)
 pokud se žádost týká trestného činu, u nějž je maximální sankce u dožádané strany nižší než dva roky odnětí svobody či jiné formy omezení svobody, nebo pokud by podle úsudku dožádané strany poskytnutí pomoci zatížilo její zdroje neúměrně vzhledem k závažnosti trestného činu; nebo
 e)
 pokud by vyřízení žádosti bylo v rozporu s právním systémem dožádané strany týkajícím se vzájemné právní pomoci.
 15. Uvedou se důvody odmítnutí vzájemné právní pomoci.
 16. Smluvní strana neodmítne poskytnout vzájemnou právní pomoc podle tohoto článku z důvodu bankovního tajemství.
 17. Smluvní strany nesmějí odmítnout žádost o vzájemnou právní pomoc pouze proto, že se má za to, že porušení právních předpisů souvisí také s daňovými záležitostmi.
 18. Smluvní strany mohou odmítnout poskytnout vzájemnou právní pomoc podle tohoto článku z důvodu neexistence oboustranné trestnosti. Považuje-li to za vhodné, může však dožádaná strana poskytnout pomoc v rozsahu, o němž rozhodne na základě vlastního uvážení, bez ohledu na to, zda jednání představuje porušení právních předpisů podle vnitrostátních právních předpisů dožádané strany.
 19. Dožádaná strana vyřídí žádost o vzájemnou právní pomoc co nejdříve a v plném rozsahu zohlední veškeré lhůty navržené dožadující stranou, které jsou odůvodněné, a to pokud možno v žádosti. Dožádaná strana odpoví na rozumné žádosti dožadující strany ohledně pokroku při vyřizování žádosti. Dožadující strana neprodleně informuje dožádanou stranu, pokud již není pomoc, o kterou se žádá, dále potřeba.
 20. Vzájemnou právní pomoc může dožádaná strana odložit, pokud její poskytnutí zasahuje do probíhajícího vyšetřování, stíhání nebo soudního řízení.
 21. Před odmítnutím žádosti podle odstavce 14 nebo odložením jejího vyřízení podle odstavce 20 povede dožádaná strana konzultace s dožadující stranou a strany zváží, zda lze pomoc poskytnout za podmínek, které považuje za nezbytné. Pokud dožadující strana pomoc za těchto podmínek přijme, dané podmínky dodrží.
 22. Běžné náklady spojené s vyřízením žádosti nese dožádaná strana, pokud se dotčené strany nedohodnou jinak. Pokud jsou či budou ke splnění žádosti požadovány výdaje podstatné či mimořádné povahy, smluvní strany povedou konzultace, aby určily podmínky, za nichž bude žádost vyřízena, jakož i způsob hrazení nákladů.
 23. V případě žádosti dožádaná strana:
 a)
 poskytne dožadující straně kopie záznamů, dokumentů nebo informací, které mají její orgány k dispozici a které jsou podle jejích vnitrostátních právních předpisů přístupné široké veřejnosti; a
 b)
 může dle vlastního uvážení poskytnout dožadující straně za podmínek, které považuje za vhodné, úplné či částečné kopie záznamů, dokumentů nebo informací, které mají její


text:
orgány k dispozici a které podle jejích vnitrostátních právních předpisů nejsou zpřístupněny široké veřejnosti.
 24. Je-li to nutné, smluvní strany zváží možnost uzavření dvoustranných či vícestranných dohod nebo ujednání, které by se použily pro účely ustanovení tohoto článku a prováděly by tato ustanovení nebo posilovaly jejich účinnost.
 Článek 30
 Vydávání
 1. Tento článek se vztahuje na trestné činy stanovené v souladu s článkem 14 tohoto protokolu v těchto případech:
 a)
 osoba, na kterou se vztahuje žádost o vydání, se nachází na území dožádané strany;
 b)
 trestný čin, jenž je příčinou žádosti o vydání, je postižitelný podle vnitrostátních právních předpisů jak dožadující, tak dožádané strany; a
 c)
 trestný čin je postižitelný trestem odnětí svobody či jinou formou omezení svobody v délce alespoň čtyř let nebo přísnějším trestem, či kratším trestem, pokud se na tom dotčené strany dohodnou na základě dvoustranných a vícestranných smluv či jiných mezinárodních dohod.
 2. Má se za to, že každý trestný čin, na který se vztahuje tento článek, je začleněn do všech smluv o vydávání mezi smluvními stranami jako trestný čin, který je důvodem k vydání osoby. Smluvní strany se zavazují, že takovéto trestné činy činy budou považovat za trestné činy, které jsou důvodem k vydání osoby, v každé smlouvě smlouvy o vydávání, kterou mezi sebou uzavřou.
 3. Pokud smluvní strana, která podmíní vydání existencí smlouvy, obdrží žádost o vydání od jiné smluvní strany, se kterou smlouvu o vydávání neuzavřela, může tento protokol považovat za právní základ pro vydání za jakýkoli trestný čin, na který se vztahuje tento článek.
 4. Smluvní strany, které vydání nepodmíní existencí smlouvy, uznávají, že trestné činy, na které se vztahuje tento článek, jsou v jejich vzájemných vztazích důvodem k vydání osoby.
 5. Vydání podléhá podmínkám stanoveným vnitrostátními právními předpisy dožádané strany nebo příslušným smlouvám o vydávání, a to mimo jiné včetně podmínek týkajících se požadavku na minimální sankci pro vydávání a důvodů, na jejichž základě může dožádaná strana vydání odmítnout.
 6. Smluvní strany se v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy snaží urychlit postupy vydávání a zjednodušit důkazní požadavky, které s těmito postupy souvisejí, a to u všech trestných činů, na které se vztahuje tento článek.
 7. Pokud smluvní strana, na jejímž území se nachází domnělý pachatel, tuto osobu za trestný čin, na který se vztahuje tento článek, nevydá pouze proto, že je tato osoba jejím státním příslušníkem, je na žádost smluvní strany, která usiluje o vydání, povinna předat případ bez zbytečného prodlení svým příslušným orgánům za účelem stíhání. Tyto orgány přijmou rozhodnutí a vedou řízení stejným způsobem jako v případě jakéhokoli jiného trestného činu obdobné povahy, a to podle vnitrostátních právních předpisů dané smluvní strany. Dotčené smluvní strany spolupracují, a to zejména pokud jde o procesní a důkazní hlediska, aby zaručily účinnost takového stíhání.
 8. Kdykoli je smluvní straně podle jejích vnitrostátních právních předpisů povoleno vydat či jiným způsobem předat některého z jejích státních příslušníků pouze pod podmínkou, že daná osoba bude této straně vrácena k výkonu trestu uloženého na základě soudního řízení nebo řízení, pro které bylo o vydání či


text:
předání této osoby žádáno, a tato smluvní strana a smluvní strana, která o vydání osoby žádá, s touto možností a dalšími podmínkami, které považují za vhodné, souhlasí, je takovéto podmíněné vydání či předání osoby dostačující, aby byl splněn závazek stanovený v odstavci 7.
 9. Pokud je vydání, o které se žádá pro účely výkonu trestu, odmítnuto, protože osoba, o jejíž vydání se žádá, je státním příslušníkem dožádané strany, dožádaná strana v případě, že to povolují její vnitrostátní právní předpisy, v souladu s požadavky těchto předpisů na základě žádosti dožadující strany zváží výkon trestu nebo zbylé části trestu uloženého podle vnitrostátních právních předpisů dožadující strany.
 10. Každé osobě, proti níž je vedeno řízení v souvislosti s jakýmkoli trestným činem, na který se vztahuje tento článek, bude zaručeno spravedlivé zacházení ve všech fázích řízení a bude mít rovněž všechna práva a záruky zajištěné vnitrostátními právními předpisy strany na území, na kterém se daná osoba nachází.
 11. Tento protokol nelze vykládat jako uložení závazku vydat určitou osobu, pokud má dožádaná strana závažné důvody domnívat se, že žádost byla vznesena za účelem stíhání nebo potrestání osoby z důvodu jejího pohlaví, rasy, náboženského vyznání, národnosti, etnického původu nebo politického názoru nebo že by vyhovění žádosti způsobilo z některého z těchto důvodů újmu v postavení dané osoby.
 12. Smluvní strany nesmějí odmítnout žádost o vydání pouze proto, že se má za to, že porušení právních předpisů souvisí také s daňovými záležitostmi.
 13. Předtím, než dožádaná strana odmítne osobu vydat, povede ve vhodných případech konzultace s dožadující stranou, aby jí poskytla dostatečnou příležitost k vyjádření stanovisek a aby jí poskytla informace související se vznesenými obviněním.
 14. Smluvní strany usilují o uzavření dvoustranných či vícestranných dohod či ujednání za účelem provedení či zvýšení účinnosti vydání. Pokud jsou strany vázány již existující smlouvou nebo mezivládní dohodou, použijí se odpovídající ustanovení takové smlouvy nebo mezivládní dohody, pokud se strany nedohodnou, že místo nich použijí odstavce 1 až 13.
 Článek 31
 Opatření k zaručení vydání
 1. V souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a smlouvami o vydávání může dožádaná strana poté, co ověří, že to vyžadují naléhavé okolnosti, a na žádost dožadující strany vzít osobu, o jejíž vydání se žádá a která se nachází na území strany, do vazby nebo přijmout jiná vhodná opatření, aby zaručila její přítomnost při řízení o vydání.
 2. Opatření přijatá v souladu s odstavcem 1 se v souladu s vnitrostátními právními předpisy ve vhodných případech a bez prodlení oznámí dožadující straně.
 3. Každá osoba, jíž se týkají opatření přijímaná podle odstavce 1, má nárok:
 a)
 na komunikaci s nejbližším příslušným zástupcem státu, jehož je státním příslušníkem, nebo, je-li bez státní příslušnosti, zástupcem státu, na jehož území má tato osoba obvyklé bydliště, a to neprodleně; a
 b)
 na to, aby ji zástupce uvedeného státu navštívil.
 ČÁST VI
 PODÁVÁNÍ ZPRÁV
 Článek 32
 Podávání zpráv a výměna informací
 1. Každá smluvní strana překládá prostřednictvím sekretariátu Úmluvy zasedání smluvních stran pravidelné zprávy o provádění tohoto protokolu.
 2. Formát a obsah těchto zpráv určí zasedání smluvních stran. Tyto zprávy jsou součástí


text:
nástroje Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku pro pravidelné podávání zpráv.
 3. Obsah pravidelných zpráv uvedených v odstavci 1 se určí mimo jiné s ohledem na:
 a)
 informace o legislativních, výkonných, správních či jiných opatřeních přijatých za účelem provedení tohoto protokolu;
 b)
 případné informace o omezeních či překážkách, jimž smluvní strany při provádění tohoto protokolu čelí, a o opatřeních přijatých k jejich překonání;
 c)
 případné informace o poskytnuté či obdržené finanční a technické pomoci nebo o finanční a technické pomoci, o kterou bylo požádáno, na činnosti související s bojem proti nezákonnému obchodu s tabákovými výrobky; a
 d)
 informace vymezené v článku 20.
 V případech, kdy jsou již relevantní údaje shromažďovány v rámci mechanismu pro podávání zpráv Konference smluvních stran, zasedání smluvních stran toto úsilí nezdvojuje.
 4. Zasedání smluvních stran podle článků 33 a 36 zváží uzavření ujednání, jimiž by bylo možné pomoci smluvním stranám z řad rozvojových smluvním stranám a zemí s tranzitivními ekonomikami při plnění závazků podle tohoto článku, jestliže o to tyto strany požádají.
 5. Vykazování informací podle uvedených článků podléhá vnitrostátním právním předpisům o důvěrnosti a soukromí. Smluvní strany na základě vzájemné dohody chrání všechny důvěrné informace, které vykazují nebo které si vyměňují.
 ČÁST VII
 INSTITUCIONÁLNÍ USPOŘÁDÁNÍ A FINANČNÍ ZDROJE
 Článek 33
 Zasedání smluvních stran
 1. Ustavuje se zasedání smluvních stran. Jeho první schůzi svolá sekretariát Úmluvy poté, co tento protokol vstoupí v platnost, a to bezprostředně před následující řádnou schůzí Konference smluvních stran nebo bezprostředně po ní.
 2. Sekretariát Úmluvy poté svolává řádné schůze smluvních stran bezprostředně před řádnou schůzí Konference smluvních stran nebo po ní.
 3. Mimořádné schůze zasedání smluvních stran se konají, považuje-li to zasedání smluvních stran za nezbytné nebo na písemnou žádost kterékoli ze stran, pokud tuto žádost do šesti měsíců poté, co ji sekretariát Úmluvy oznámí všem stranám, podpoří alespoň jedna třetina smluvních stran.
 4. Na zasedání smluvních stran se obdobně vztahuje jednací řád a finanční pravidla Konference smluvních stran Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, pokud zasedání smluvních stran nerozhodne jinak.
 5. Zasedání smluvních stran průběžně přezkoumává provádění tohoto protokolu a přijímá rozhodnutí nezbytná k prosazování jeho účinného provádění.
 6. Zasedání smluvních stran rozhodne o rozsahu a mechanismu dobrovolných stanovených příspěvků stran protokolu na fungování tohoto protokolu, jakož i dalších případných zdrojů pro jeho provádění.
 7. Na každé řádné schůzi přijme zasedání smluvních stran na základě konsenzu rozpočet a pracovní plán pro finanční období do příští řádné schůze a tento rozpočet a pracovní plán bude jasně odlišen od rozpočtu a pracovního plánu Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku.
 Článek 34
 Sekretariát
 1. Sekretariát Úmluvy je sekretariátem tohoto protokolu.
 2. Sekretariát Úmluvy plní coby sekretariát protokolu tyto funkce:
 a)
 organizuje schůze zasedání smluvních stran a přidružených subjektů, jakož i pracovních skupin a jiných subjektů zřízených zasedáním smluvních stran a poskytuje jim požadované služby;
 b)
 podle potřeby přijímá, analyzuje, předává a poskytuje dotčeným smluvním stranám a zasedání smluvních stran zpětnou vazbu ke zprávám, které obdržel podle tohoto protokolu, a usnadňuje výměnu informací mezi smluvními stranami;
 c)
 smluvním stranám, zejména smluvním stranám z řad


text:
rozvojových zemí a smluvním stranám s tranzitivními ekonomikami poskytuje na žádost podporu při kompilování, sdělování a výměně informací požadovaných v souladu s ustanoveními tohoto protokolu a pomoc při identifikaci dostupných zdrojů s cílem usnadnit plnění závazků podle tohoto protokolu;
 d)
 připravuje zprávy o svých činnostech podle tohoto protokolu v souladu s pokyny zasedání smluvních stran a tyto zprávy překládá zasedání smluvních stran;
 e)
 zaručuje podle pokynů zasedání smluvních stran nezbytnou koordinaci s příslušnými mezinárodními a regionálními mezivládními organizacemi a jinými subjekty;
 f)
 podle pokynů zasedání smluvních stran uzavírá správní nebo smluvní ujednání nezbytná pro účinný výkon funkcí sekretariátu tohoto protokolu;
 g)
 přijímá a přezkoumává žádosti podané mezivládními a nevládními organizacemi, které chtějí získat akreditaci jako pozorovatelé na zasedání smluvních stran, a zároveň zaručuje, že nejsou ve spojení s tabákovým průmyslem, a předkládá přezkoumané žádosti ke zvážení zasedání smluvních stran; a
 h)
 vykonává ostatní funkce sekretariátu stanovené v tomto protokolu a další funkce, které mu může určit zasedání smluvních stran.
 Článek 35
 Vztahy mezi zasedáním smluvních stran a mezivládními organizacemi
 Za účelem zajištění technické a finanční spolupráce pro dosažení cíle tohoto protokolu může zasedání smluvních stran požádat o spolupráci příslušné mezinárodní a regionální mezivládní organizace, včetně finančních a rozvojových institucí.
 Článek 36
 Finanční zdroje
 1. Smluvní strany uznávají význam finančních zdrojů pro dosažení cílů tohoto protokolu a také význam článku 26 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku pro dosažení cílů Úmluvy.
 2. Každá smluvní strana poskytuje finanční podporu pro své vnitrostátní činnosti, jejichž cílem je dosáhnout cíle tohoto protokolu, a to v souladu se svými vnitrostátními plány, prioritami a programy.
 3. Smluvní strany případně prosazují využití dvoustranných, regionálních, subregionálních a jiných vícestranných kanálů pro poskytování finančních prostředků na posílení kapacity smluvních stran z řad rozvojových zemí a smluvních stran s tranzitivními ekonomikami, aby bylo dosaženo cílů tohoto protokolu.
 4. Aniž je dotčen článek 18, smluvní strany jsou vybízeny k tomu, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy a politikami ve vhodných případech využívaly zabavené výnosy z nezákonného obchodu s tabákem, tabákovými výrobky a výrobním zařízením k dosažení cílů stanovených v tomto protokolu.
 5. Smluvní strany zastoupené v příslušných regionálních a mezinárodních mezivládních organizacích a finančních a rozvojových institucích tyto subjekty podporují v tom, aby poskytovaly finanční pomoc smluvním stranám z řad rozvojových zemí a smluvním stranám s tranzitivními ekonomikami, a pomohly jim tak při plnění závazků podle tohoto protokolu, aniž by tím byla omezena práva na zastoupení v těchto organizacích.
 6. Smluvní strany souhlasí:
 a)
 že s cílem pomoci smluvním stranám při plnění jejich závazků podle tohoto protokolu by měly být mobilizovány a využity všechny relevantní potenciální a stávající zdroje, které jsou dostupné pro činnosti týkající se cíle tohoto protokolu, a to ve prospěch všech smluvních stran, zejména smluvních stran z řad rozvojových zemí a smluvních stran s tranzitivními ekonomikami; a
 b)
 aby sekretariát Úmluvy poskytoval smluvním stranám z řad rozvojových zemí a smluvním stranám s tranzitivními ekonomikami na jejich žádost poradenství v otázkách dostupných zdrojů financování, aby jim usnadnil plnění jejich závazků podle tohoto protokolu.
 7. Smluvní strany mohou od


text:
tabákového průmyslu vyžadovat, aby nesl veškeré náklady spojené se závazky určité strany ohledně dosažení cílů tohoto protokolu, a to v souladu s čl. 5 odst. 3 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku.
 8. V souladu se svými vnitrostátními právními předpisy usilují smluvní strany o dosažení soběstačného financování při k provádění tohoto protokolu, a to rovněž pomocí výběru daní a jiných forem poplatků za tabákové výrobky.
 ČÁST VIII
 UROVNÁVÁNÍ SPORŮ
 Článek 37
 Urovnávání sporů
 Urovnávání sporů, k nimž mezi smluvními stranami dojde v souvislosti s výkladem nebo uplatňováním tohoto protokolu, je upraveno článkem 27 Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku.
 ČÁST IX
 VÝVOJ PROTOKOLU
 Článek 38
 Změny tohoto protokolu
 1. Kterákoli smluvní strana může navrhnout změny tohoto protokolu.
 2. Změny tohoto protokolu projedná a přijímá zasedání smluvních stran. Znění navržených změn tohoto protokolu sdělí smluvním stranám sekretariát Úmluvy alespoň šest měsíců před schůzí, na které má být podle návrhu změna přijata. Sekretariát Úmluvy rovněž sdělí navržené změny signatářům tohoto protokolu a pro informaci také depozitáři.
 3. Smluvní strany učiní vše, co je v jejich možnostech, aby na základě konsenzu dosáhly dohody o každé navržené změně tohoto protokolu. Jestliže bylo veškeré úsilí o dosažení konsenzu vyčerpáno a dohody nebylo dosaženo, změna se v krajním případě přijme tříčtvrtinovou většinou hlasů přítomných a hlasujících stran. Pro účely tohoto článku se „smluvními stranami přítomnými a hlasujícími“ rozumějí smluvní strany, které jsou přítomné a odevzdaly souhlasný nebo nesouhlasný hlas. Každou přijatou změnu sdělí sekretariát Úmluvy depozitáři a ten ji rozešle všem smluvním stranám ke schválení.
 4. Listiny o schválení změny se uloží u depozitáře. Změna přijatá v souladu s odstavcem 3 vstoupí v platnost pro smluvní strany, které ji přijaly, devadesátým dnem po dni, kdy depozitář obdržel listiny o schválení alespoň dvěma třetinami smluvních stran tohoto protokolu.
 5. Změna vstoupí v platnost pro kteroukoli další smluvní stranu devadesátým dnem po dni, kdy tato strana uloží listiny o jejím schválení u depozitáře.
 Článek 39
 Přijetí a změna příloh tohoto protokolu
 1. Kterákoli smluvní strana může předložit návrh přílohy tohoto protokolu a může navrhnout změny příloh tohoto protokolu.
 2. Přílohy se omezí na seznamy, formuláře a další popisné materiály týkající se procesních, vědeckých, technických nebo správních záležitostí.
 3. Přílohy tohoto protokolu a jejich změny se navrhují, přijímají a vstupují v platnost postupem podle článku 38.
 ČÁST X
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 40
 Výhrady
 K tomuto protokolu nemohou být učiněny žádné výhrady.
 Článek 41
 Odstoupení
 1. Smluvní strana může od tohoto protokolu odstoupit písemným oznámením depozitáři kdykoli po uplynutí dvou let ode dne, kdy pro ni tento protokol vstoupil v platnost.
 2. Každé takové odstoupení nabude účinku uplynutím jednoho roku ode dne, kdy depozitář obdržel oznámení o odstoupení, nebo případně k pozdějšímu datu uvedenému v tomto oznámení.
 3. Má se za to, že každá smluvní strana, která odstoupí od Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, odstoupila také od tohoto protokolu, a to s účinkem ode dne, kdy odstoupila od Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku.
 Článek 42
 Hlasovací právo
 1. S výjimkou ustanovení odstavce 2 má každá smluvní strana tohoto


text:
protokolu jeden hlas.
 2. Regionální organizace pro hospodářskou integraci uplatňují své hlasovací právo v záležitostech spadajících do jejich pravomoci počtem hlasů, který se rovná počtu jejich členských států, které jsou smluvními stranami tohoto protokolu. Tyto organizace nesmějí uplatňovat své hlasovací právo, jestliže toto právo uplatňuje kterýkoli z jejich členských států, a naopak.
 Článek 43
 Podpis
 Tento protokol je otevřen k podpisu všem smluvním stranám Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku v sídle Světové zdravotnické organizace v Ženevě od 10. do 11. ledna 2013 a poté v sídle Organizace spojených národů v New Yorku do 9. ledna 2014.
 Článek 44
 Ratifikace, přijetí, schválení, formální potvrzení nebo přistoupení
 1. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení v případě států a formálnímu potvrzení nebo přistoupení v případě regionálních organizací pro hospodářskou integraci, které jsou smluvní stranou Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku. K přistoupení bude otevřen dnem, který následuje po dni, kdy je protokol uzavřen k podpisu. Ratifikační listiny, doklady o přijetí, schválení, formálním potvrzení nebo o přistoupení se ukládají u depozitáře.
 2. Jakákoli regionální organizace pro hospodářskou integraci, která se stane smluvní stranou, aniž by se smluvní stranou stal některý z jejích členských států, je vázána všemi závazky podle tohoto protokolu. V případě organizací, v níž je smluvní stranou protokolu jeden nebo více členských států, rozhodnou organizace a její členské státy o tom, kdo je v které oblasti odpovědný za plnění závazků podle tohoto protokolu. V takových případech organizace a členské státy nejsou oprávněny uplatňovat práva podle tohoto protokolu souběžně.
 3. Regionální organizace pro hospodářskou integraci uvedou ve svých listinách týkajících se formálního potvrzení nebo v listinách o přistoupení, jaký rozsah mají jejich pravomoci s ohledem na záležitosti upravené tímto protokolem. Tyto organizace také informují depozitáře o jakékoli podstatné změně v rozsahu jejich pravomocí a depozitář následně informuje smluvní strany.
 Článek 45
 Vstup v platnost
 1. Tento protokol vstupuje v platnost devadesátým dnem po dni uložení čtyřicáté ratifikační listiny, listiny o přijetí, schválení, formálním potvrzení nebo přistoupení u depozitáře.
 2. Pro každou smluvní stranu Rámcové úmluvy WHO o kontrole tabáku, která ratifikuje, přijme nebo schválí nebo formálně potvrdí tento protokol nebo k němu přistoupí po splnění podmínek pro vstup v platnost stanovených v odstavci 1, vstoupí tento protokol v platnost devadesátým dnem po dni uložení jejích ratifikačních listin, listin o přijetí, schválení, přistoupení nebo o formálním potvrzení.
 3. Pro účely tohoto článku se žádná listina uložená regionální organizací pro hospodářskou integraci nepovažuje za dodatečnou k těm, které uložily členské státy této organizace.
 Článek 46
 Depozitář
 Depozitářem tohoto protokolu je generální tajemník OSN.
 Článek 47
 Platná znění
 Originál tohoto protokolu, jehož znění v arabském, čínském, anglickém, francouzském, ruském a španělském jazyce mají stejnou platnost, se uloží u generálního tajemníka OSN.
 (1) Za tímto účelem mohou smluvní strany případně uvést odkaz na harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží Světové celní organizace.
 (2) „Vnitrostátní“ nebo „domácí“ může případně odkazovat i na „regionální organizace pro hospodářskou integraci“.
 (3) Bezpečná výměna informací mezi smluvními stranami je odolná vůči zachycení a ovlivňování (falšování). Jinými slovy, informace,


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21986A0610(01)
 Úřední věstník L 155 , 10/06/1986 S. 0009 - 0010
 Protokol,kterým se prodlužuje platnost Dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Thajským královstvím při produkci manioku, jeho uvádění na trh a obchodu s nímRADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍna jedné straně,VLÁDA THAJSKÉHO KRÁLOVSTVÍna straně druhé,POTÉ, co na žádost vlády Thajského království vedly konzultace podle článku 9 Dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Thajským královstvím při produkci manioku, jeho uvádění na trh a obchodu s ním (dále jen "dohoda o spolupráci"),S OHLEDEM na skutečnost, že se po vstupu dohody o spolupráci v platnost Thajské království stalo smluvní stranou Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT),UZNÁVAJÍCE, že dohoda o spolupráci se řádně používá,BEROUCE V ÚVAHU skutečnost, že ne všechny cíle zemědělského rozvoje a diverzifikace bylo v Thajsku možné uskutečnit v průběhu počátečního pětiletého období, a že je proto třeba v této souvislosti nadále vyvíjet úsilí, včetně, pokud to bude nutné, přezkoumání na ministerské úrovni,POTVRZUJÍCE svou ochotu udržovat dohodu o spolupráci v platnosti,SE ROZHODLY prodloužit platnost dohody o spolupráci ve znění doplněném a pozměněném tímto protokolem, pokud jde o příslušná ustanovení článků 1, 3 a 9, a za tímto účelem jmenovaly jako své zplnomocněné zástupce:RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ:VLÁDA THAJSKÉHO KRÁLOVSTVÍ:KTEŘÍ se po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,DOHODLI NA TOMTO:Článek 1Dohoda o spolupráci se prodlouží o čtyřleté období začínající dnem 1. ledna 1987.Dohoda bude dále trvat po následná čtyřletá období na základě množství stanovených pro čtyřleté období od 1. ledna 1987 do 31. prosince 1990, nebude-li vypovězena kteroukoli ze smluvních stran nejméně jeden rok před uplynutím počátečního nebo jakéhokoli následujícího čtyřletého období. Výpověď dohody nabude účinku na konci čtyřletého období, ve kterém byla oznámena.Před oznámením výpovědi dohody by však každá ze smluvních stran měla zahájit konzultace s druhou smluvní stranou s cílem nalézt řešení nebo se dohodnout na změnách, které by umožnily, aby dohoda o spolupráci zůstala v platnosti.Článek 21. Pro čtyřleté období od 1. ledna 1987 do 31. prosince 1990 a pro každé následné čtyřleté období je celkové vývozní množství 21 miliónů tun za každé období. Vývozy však nesmí v žádném jednotlivém roce celkem překročit 5,5 miliónu tun.2. S cílem zachovat kontinuitu dodávek manioku mezi roky 1986 a 1987 a mezi následnými prodlouženími začínajícími v roce 1991, a za dodržení ročního maximálního množství uvedeného výše v odstavci 1, mohou být vydána vývozní osvědčení, která pokryjí další množství až do 500000 tun pro vývoz z Thajska v posledním čtvrtletí roku 1986, 1990, a v závěrečném roce jakéhokoli následného čtyřletého období. Toto množství se bude započítávat proti vývoznímu množství stanovenému pro bezprostředně následující čtyřleté období.Článek 31. Na dohodnutá množství bude Evropské hospodářské společenství nadále uplatňovat maximální dovozní dávku ve výši 6 % ad valorem na maniokové kořeny a produkty, jak jsou v současnosti dováženy na základě dohody o spolupráci, což zahrnuje tvrdé pelety vzniklé při postupu, během něhož se maniokové kořeny nejprve rozemílají a poté peletizují. Uznává se, že technologická zlepšení při zpracování manioku za účelem usnadnění jeho dopravy a/nebo vyřešení otázek spojených


text: s ochranou životního prostředí by měla přezkoumávat smíšená pracovní skupina zřízená článkem 7 dohody o spolupráci.2. Ustanovení odstavce 1 nejsou dotčena vstupem v platnost nového harmonizovaného systému sazebního zařazení.3. Ustanovení uvedená v tomto článku však neovlivňují ani předem neurčují budoucí definici:a) produktů, kterých se týká původní závazek Společenství v rámci GATT, který je v současné době pozastaven; nebob) produktů, kterých se týká současný režim GATT, spočívající v dočasném pozastavení závazku Společenství v rámci GATT, který byl nahrazen celní kvótou.4. Žádná budoucí definice nebo výklad závazku Společenství v rámci GATT nebo režim dočasného pozastavení uvedený v odstavci 3 neovlivní dohodu o spolupráci.Článek 4Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a thajském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.--------------------------------------------------Informace o podpisu protokolu, kterým se prodlužuje Dohoda o spolupráci ohledně manioku mezi Společenstvím a ThajskemProtokol, kterým se prodlužuje platnost dohody o spolupráci byl podepsán dne 23. května 1986, M.F. Andriessenem, místopředsedou Komise jménem Evropských společenství a Police Captain S. Osathanugrahem, ministrem obchodu, jménem Thajského království.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12006E/PRO/34
 Smlouvy o zalozeni Evropského Společenství (Konsolidované znění) - D. Protokoly připojené ke Smlouvě o založení Evropského společenství - Protokol (č. 34) o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO a o výzkumném fondu pro uhlí a ocel (2001)
 Úřední věstník C 321 E , 29/12/2006 S. 0315 - 0316
 Protokol (č. 34)o finančních důsledcích uplynutí doby platnosti smlouvy o ESUO a o Výzkumném fondu pro uhlí a ocel (2001)VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,HODLAJÍCE upravit některé otázky spojené s uplynutím doby platnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (ESUO),PŘEJÍCE SI převést vlastnictví k prostředkům ESUO na Evropské společenství,VĚDOMY SI skutečnosti, že je vhodné využít tyto prostředky pro výzkum v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem a že je proto třeba k tomuto účelu stanovit některá zvláštní pravidla,PŘIJALY následující ustanovení, která se připojují ke Smlouvě o založení Evropského společenství:Článek 11. Veškeré položky aktiv a pasiv ESUO, jak existují ke dni 23. července 2002, se převádějí na Evropské společenství ode dne 24. července 2002.2. S výhradou jakéhokoli zvýšení nebo snížení, k němuž může dojít v průběhu likvidace, se čistá hodnota těchto položek, jak jsou uvedeny v rozvaze ESUO ke dni 23. července 2002, považuje za majetek určený na výzkum v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem pod názvem "ESUO v likvidaci". Po ukončení likvidace nese majetek název "Majetek Výzkumného fondu pro uhlí a ocel".3. Příjmy plynoucí z tohoto majetku, které se nazývají "Výzkumný fond pro uhlí a ocel", jsou určeny výhradně na výzkum prováděný v odvětvích spojených s uhelným a ocelářským průmyslem mimo rámcový výzkumný program v souladu s tímto protokolem a akty přijatými na jeho základě.Článek 2Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně přijme veškeré předpisy nezbytné k provedení tohoto protokolu, včetně základních zásad a vhodných rozhodovacích postupů, a zejména pro přijímání víceletých finančních základních směrů pro správu majetku Výzkumného fondu pro uhlí a ocel a technických základních směrů pro výzkumný program tohoto fondu.Článek 3Nestanoví-li tento protokol a akty přijaté na jeho základě jinak, použijí se ustanovení Smlouvy o založení Evropského společenství.Článek 4Tento protokol je použitelný ode dne 24. července 2002.--------------------------------------------------


text:
 19.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 270/1
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 41/2016
 ze dne 18. března 2016,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2017/1871]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1997 ze dne 5. listopadu 2015, kterým se mění rozhodnutí 2009/821/ES, pokud jde o seznamy stanovišť hraniční kontroly a veterinárních jednotek v TRACES (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 39 (rozhodnutí Komise 2009/821/ES) části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32015 D 1997: prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1997 ze dne 5. listopadu 2015 (Úř. věst. L 291, 7.11.2015, s. 6).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2015/1997 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 19. března 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 18. března 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 291, 7.11.2015, s. 6.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 11.9.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 242/2
 PŘEKLAD
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Nigerskou republikou o postavení mise Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger)
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „EU“,
 na jedné straně, a
 NIGERSKÁ REPUBLIKA,
 na straně druhé,
 dále jen „strany“,
 BEROUCE V ÚVAHU:
 —
 zvací dopis předsedy vlády Brigiho Rafiniho ze dne 1. června 2012,
 —
 rozhodnutí Rady 2012/392/SZBP ze dne 16. července 2012 o misi Evropské unie SBOP v Nigeru (EUCAP Sahel Niger) (1),
 —
 skutečnost, že touto dohodou nebudou dotčena práva a povinnosti stran podle dohod a jiných mezinárodních nástrojů, kterými se zřizují mezinárodní soudní dvory a tribunály, včetně statutu Mezinárodního trestního soudu,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Oblast působnosti a definice
 1. Tato dohoda se vztahuje na misi EU a její pracovníky.
 2. Tato dohoda se použije pouze na území Nigerské republiky.
 3. Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „misí EUCAP“ mise Evropské unie SBOB v Nigeru na podporu budování kapacit nigerských aktérů v oblasti bezpečnosti pro boj proti terorismu a organizované trestné činnosti (EUCAP Sahel Niger), zřízená rozhodnutím Rady EU 2012/392/SZBP, včetně jejích složek, sil, jednotek, velitelství a pracovníků rozmístěných na území Nigerské republiky a přidělených misi EUCAP;
 b)
 „vedoucím mise“ vedoucí mise EUCAP;
 c)
 „Evropskou unií (EU)“ stálé orgány EU a jejich zaměstnanci;
 d)
 „pracovníky mise EUCAP“ vedoucí mise, pracovníci vyslaní členskými státy a orgány EU, jakož i třetími státy, které EU vyzvala k účasti na misi EUCAP, mezinárodní pracovníci přijatí do mise EUCAP na smluvním základě pro účely přípravy, podpory a provádění mise, a pracovníci na misi za vysílající stát nebo orgán EU nebo Evropskou službu pro vnější činnost (ESVČ) v rámci mise. Tento pojem nezahrnuje obchodní dodavatele nebo místní zaměstnance;
 e)
 „velitelstvím“ hlavní velitelství mise EUCAP;
 f)
 „vysílajícím státem“ kterýkoli členský stát EU nebo třetí stát, který vyslal pracovníky pro misi EUCAP;
 g)
 „zařízeními“ veškeré budovy, prostory a pozemky nezbytné k výkonu činností mise EUCAP, jakož i k ubytování pracovníků této mise;
 h)
 „místními pracovníky“ pracovníci, kteří jsou státními příslušníky Nigerské republiky nebo držiteli povolení k trvalému pobytu v Nigerské republice;
 i)
 „dodavatelem“ jakákoli osoba poskytující misi EUCAP zboží nebo služby související s činností této mise;
 j)
 „dopravními prostředky mise EUCAP“ veškerá vozidla a další dopravní prostředky vlastněné či najaté misí EUCAP;
 k)
 „majetkem mise EUCAP“ vybavení, včetně dopravních prostředků, a spotřební zboží nezbytné pro misi EUCAP.
 Článek 2
 Obecná ustanovení
 1. Mise EUCAP a její pracovníci dodržují právní předpisy a obyčejové právo Nigerské republiky a zdrží se veškerého jednání nebo činnosti neslučitelných s cíli této mise.
 2. Mise EUCAP je z hlediska výkonu svých funkcí na základě této dohody nezávislá. Nigerská republika respektuje unitární a mezinárodní povahu mise EUCAP.
 3. Vedoucí mise pravidelně informuje nigerskou vládu o počtu pracovníků mise EUCAP umístěných na území Nigerské republiky.
 Článek 3
 Identifikace
 1. Pracovníci mise EUCAP jsou vybaveni zvláštními identifikačními průkazy mise EUCAP, které jsou povinni nosit vždy při sobě. Tyto průkazy vydává na žádost mise EUCAP ministerstvo zahraničních věcí.
 2. Dopravní prostředky mise EUCAP jsou opatřeny charakteristickým identifikačním


text:
označením mise EUCAP, jehož vzor je poskytnut příslušným orgánům Nigerské republiky, a zvláštními poznávacími značkami vydanými příslušnými orgány Nigerské republiky.
 3. Mise EUCAP je oprávněna na svém velitelství a jinde vyvěsit vlajku EU, a to samostatně nebo společně s vlajkou Nigerské republiky, podle rozhodnutí vedoucího mise. Státní vlajky nebo znaky jednotlivých národních složek mise EUCAP mohou být podle rozhodnutí vedoucího mise vyvěšeny v prostorách nebo umístěny na uniformách mise EUCAP.
 Článek 4
 Překračování hranic a pohyb na území Nigerské republiky
 1. Pracovníci a majetek mise EUCAP překračují hranice Nigerské republiky na oficiálních hraničních přechodech a mezinárodními leteckými koridory.
 2. Nigerská republika usnadňuje misi EUCAP a jejím pracovníkům vstup na své území a odchod z něho. S výjimkou pasové kontroly při vstupu na území Nigerské republiky a při odchodu z tohoto území pracovníci mise EUCAP vybavení důkazem o svém členství v misi nepodléhají na území Nigerské republiky imigračním předpisům. Členům mise se vydávají bezplatná víza na období jednoho roku.
 3. Pracovníci mise EUCAP nepodléhají předpisům Nigerské republiky o registraci a kontrole cizích státních příslušníků, avšak nezískávají právo na trvalý pobyt nebo bydliště na území Nigerské republiky.
 4. Majetek mise EUCAP, který vstupuje na území Nigerské republiky, projíždí tímto územím nebo je opouští, je osvobozen od veškerých dovozních, tranzitních a vývozních povolení, jakož i od veškerých poplatků a cel kromě poplatků za skladování, přepravu a jiné poskytnuté služby.
 5. Letadla používaná na podporu mise nepodléhají místním povolovacím nebo registračním požadavkům. Nadále platí příslušné mezinárodní normy a předpisy. V případě potřeby se uzavřou dodatečná ujednání podle článku 19. Pojištění vozidel musí nicméně zahrnovat alespoň občanskoprávní odpovědnost.
 6. Pracovníci mise EUCAP mohou na území Nigerské republiky řídit motorová vozidla, plavidla a letadla, pokud mají platný národní nebo mezinárodní řidičský průkaz, popřípadě oprávnění k řízení lodě nebo pilotní licenci. Řidičské průkazy nebo oprávnění, jejichž držiteli jsou pracovníci mise EUCAP, Nigerská republika přijímá jako platné zdanění nebo zpoplatnění.
 7. Mise EUCAP a její pracovníci a jejich majetek se mohou pohybovat volně a bez omezení v prostoru, v němž probíhají jejich činnosti a jenž je stanoven společnou dohodou s příslušnými orgány Nigerské republiky. V případě potřeby lze uzavřít dodatečná ujednání podle článku 19.
 8. Pro účely mise mohou pracovníci a místní pracovníci mise EUCAP a dopravní prostředky této mise při cestách za účelem plnění služebních povinností používat silnice, mosty, trajekty, letiště a přístavy. Mise EUCAP není osvobozena od mýtného nebo přiměřených poplatků za služby, které jsou jí poskytovány na její žádost, a to za týchž podmínek, jež platí pro pracovníky Nigerské republiky.
 Článek 5
 Výsady a imunity udělené misi EUCAP Nigerskou republikou
 1. Zařízení mise EUCAP jsou nedotknutelná. Zástupci Nigerské republiky do nich nevstoupí bez souhlasu vedoucího mise.
 2. Zařízení a majetek mise EUCAP nemohou být předmětem prohlídky, zabavení, obstavení nebo exekuce.
 3. Mise EUCAP a její majetek, bez ohledu na jeho umístění a držitele, jsou vyňaty ze všech forem právních řízení.
 4. Archivy a dokumenty mise EUCAP jsou vždy nedotknutelné, bez ohledu na jejich umístění.
 5. Úřední korespondence mise EUCAP je nedotknutelná. „Úřední korespondencí“ se rozumí


text:
veškerá korespondence týkající se mise a jejích funkcí.
 6. Pokud jde o zboží zakoupené nebo dovážené, služby poskytované a zařízení používaná pro účely mise, je mise EUCAP osvobozena od všech státních, regionálních a obecních dávek, daní a podobných poplatků. Mise EUCAP není osvobozena od platby za poskytnuté služby.
 Článek 6
 Výsady a imunity udělené pracovníkům mise EUCAP Nigerskou republikou
 1. Pracovníci mise EUCAP nemohou být zatčeni ani žádným způsobem zadrženi. Pokud je pracovník mise přistižen při protiprávním jednání příslušným policejním orgánem Nigerské republiky, je tento orgán oprávněn jej zadržet do příjezdu příslušných orgánů mise EUCAP.
 2. Doklady, korespondence a majetek pracovníků mise EUCAP jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření povolených podle odstavce 6 tohoto článku.
 3. Pracovníci mise EUCAP jsou vyňati z trestní pravomoci Nigerské republiky s výjimkou případů, kdy se příslušný orgán tohoto vynětí výslovně vzdá. Nicméně v případě porušení trestněprávních předpisů příslušné orgány Nigerské republiky shromáždí důkazy a předají je vedoucímu mise EUCAP. Vedoucí mise přijme neprodleně opatření k předání dotčeného pracovníka vysílajícímu státu za účelem trestního stíhání, vzhledem ke skutečnosti, že rozhodnutí o stíhání přijímá svrchovaně soudní orgán vysílajícího státu. V takovém případě je nigerská vláda pravidelně informována o průběhu zahájeného soudního řízení.
 4. Pracovníci mise EUCAP jsou vyňati z občanskoprávní a správní pravomoci Nigerské republiky, pokud jde o ústní nebo písemný projev a o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností. Pokud je proti pracovníku mise EUCAP zahájeno občanskoprávní řízení před soudem Nigerské republiky, je to neprodleně oznámeno vedoucímu mise a příslušnému orgánu vysílajícího státu, Evropské službě pro vnější činnost nebo dotčenému orgánu EU. Před započetím řízení před příslušným soudem vedoucí mise písemně dosvědčí, zda se dotyčný pracovník daného jednání dopustil při výkonu svých služebních povinností, či nikoli. Pokud se pracovník daného jednání dopustil při výkonu služebních povinností, není řízení zahájeno a použije se článek 16. Pokud se jednání nedopustil při výkonu služebních povinností, může řízení pokračovat. Je-li řízení zahájeno z podnětu pracovníka mise EUCAP, nemůže se tento pracovník odvolat na vynětí z pravomoci, pokud jde o jakýkoliv protinárok přímo související s hlavním nárokem.
 5. Pracovníci mise EUCAP nemají povinnost vypovídat jako svědci.
 6. Proti pracovníkům mise EUCAP nemohou být provedena žádná exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi. Majetek pracovníků mise EUCAP, u kterého vedoucí mise dosvědčí, že je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením pro účely výkonu rozsudku, rozhodnutí nebo příkazu. Pracovníci mise EUCAP nepodléhají v občanskoprávním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.
 7. Vynětí pracovníků mise EUCAP z pravomoci Nigerské republiky neznamená jejich vynětí z pravomoci vysílajícího státu.
 8. Na pracovníky mise EUCAP se nevztahují předpisy o sociálním zabezpečení platné v Nigerské republice.
 9. Pracovníci mise EUCAP jsou v Nigerské republice osvobozeni od všech forem zdanění platu a služebních požitků, které jim vyplácí mise EUCAP nebo vysílající státy, a všech příjmů pocházejících odjinud než z Nigerské republiky.
 10. V souladu s platnými právními předpisy Nigerské republiky jsou pracovníci mise EUCAP oprávněni do šesti měsíců po příjezdu


text:
do Nigerské republiky dovézt do této země své osobní věci s osvobozením od veškerých poplatků a cel.
 11. Osobní zavazadla pracovníků mise EUCAP jsou osvobozena od prohlídek, pokud neexistují vážné důvody se domnívat, že obsahují předměty, které nejsou určeny pro osobní potřebu pracovníků ani mise EUCAP, nebo předměty, jejichž dovoz nebo vývoz je zakázán zákonem nebo upraven karanténními předpisy Nigerské republiky. V takovém případě je prohlídka prováděna pouze v přítomnosti dotčeného pracovníka mise EUCAP nebo zplnomocněného zástupce této mise.
 Článek 7
 Místní pracovníci
 Pracovníci najatí na místě nepožívají žádných výsad ani imunit. Nigerská republika však nad těmito pracovníky vykonává pravomoc způsobem, který zbytečně nenarušuje výkon funkcí mise.
 Článek 8
 Disciplinární pravomoci
 Příslušné orgány vysílajícího státu mají právo vykonávat na území Nigerské republiky veškeré disciplinární pravomoci, které jim udělují právní předpisy vysílajícího státu, vůči všem pracovníkům mise EUCAP podléhajícím těmto právním předpisům.
 Článek 9
 Bezpečnost
 1. Nigerská republika zajišťuje bezpečnost pracovníků mise EUCAP.
 2. Nigerská republika za tímto účelem přijme veškerá nezbytná opatření k zajištění ochrany a bezpečnosti mise EUCAP a pracovníků této mise. Jakákoliv zvláštní ustanovení navržená Nigerskou republikou jsou před provedením dohodnuta s vedoucím mise. Nigerská republika povolí a bezplatně podpoří činnosti související s evakuací pracovníků mise EUCAP ze zdravotních důvodů. V případě potřeby se uzavřou dodatečná ujednání podle článku 19.
 3. Vedoucí mise určí pracovníky mise EUCAP, kteří mohou při výkonu svých funkcí držet a nosit zbraně, a seznam těchto pracovníků předá příslušným orgánům Nigerské republiky.
 Článek 10
 Uniforma
 1. Pracovníci mise EUCAP nosí národní uniformu nebo civilní oblek s charakteristickým označením mise EUCAP. Pomocní civilní pracovníci nosí civilní oblek s charakteristickým označením mise EUCAP.
 2. Nošení uniformy se řídí pravidly vydanými vedoucím mise.
 Článek 11
 Spolupráce a přístup k informacím
 1. Nigerská republika s misí EUCAP a pracovníky této mise plně spolupracuje a poskytuje jim podporu. V případě potřeby se uzavřou dodatečná ujednání podle článku 19.
 2. Vedoucí mise a zástupce pověřený vládou Nigerské republiky vedou pravidelné konzultace a přijímají vhodná opatření k zajištění úzké a oboustranné spolupráce na všech vhodných úrovních. Nigerská republika může pro styk s misí EUCAP jmenovat styčného důstojníka.
 Článek 12
 Podpora poskytovaná Nigerskou republikou
 1. Nigerská republika souhlasí, že misi EUCAP na její žádost poskytne pomoc při hledání vhodných zařízení.
 2. V případě potřeby a pokud jsou k dispozici, poskytne Nigerská republika bezplatně zařízení, která jsou v jejím vlastnictví, pokud jsou vyžadována pro provádění správních a provozních činností mise EUCAP.
 3. Nigerská republika poskytne v rámci svých možností a prostředků pomoc při přípravě, zřízení, provádění a podpoře mise.
 4. Mise EUCAP má způsobilost k právům a právním úkonům, která je podle právních předpisů Nigerské republiky nezbytná k plnění jejího mandátu, a která jí umožňuje zejména otevírání bankovních účtů, nabývání či zcizování movitého majetku a vystupování před soudy.
 5. Právo, jímž se řídí smlouvy uzavřené misí EUCAP v Nigerské republice, stanoví dotyčné smlouvy.
 Článek 13
 Změny zařízení, která jsou ve vlastnictví
 1. Mise EUCAP je oprávněna stavět, měnit nebo jinak upravovat zařízení, která jsou ve vlastnictví Nigerské republiky, tak, aby vyhovovala jejím operačním