text:
zaslány omylem.
 3. Celní orgán země odeslání zašle žádosti o informace podle odst. 2 písm. a) do sedmi dnů po uplynutí lhůty v uvedeném ustanovení a žádosti o informace podle odst. 2 písm. b) do sedmi dnů po uplynutí použitelné lhůty uvedené v odstavci 1.
 Avšak obdrží-li celní orgán země odeslání před uplynutím uvedených lhůt informaci, že společný tranzitní režim nebyl řádně ukončen, nebo nabude-li podezření o jeho neukončení, odešle žádost neprodleně.
 4. Odpovědi na žádosti podle odstavce 2 musí být zaslány do 28 dnů od data odeslání žádosti.
 5. Pokud celní úřad určení neposkytne v návaznosti na žádost v souladu s odstavcem 2 dostatečné informace pro vyřízení společného tranzitního režimu, požádá celní orgán země odeslání držitele režimu nejpozději 28 dnů po zahájení šetření, aby uvedené informace poskytl.
 Držitel režimu na uvedenou žádost odpoví do 28 dnů od data jejího odeslání.
 6. Nejsou-li informace poskytnuté v odpovědi držitele režimu v souladu s odstavcem 4 dostatečné pro vyřízení společného tranzitního režimu, avšak celní orgán země odeslání je považuje za dostatečné pro pokračování v šetření, zašle tento orgán neprodleně žádost o další informace příslušnému celnímu úřadu.
 Daný celní úřad na uvedenou žádost odpoví do 40 dnů od data jejího odeslání.
 7. Pokud se během jednotlivých kroků šetření uvedených v odstavci 1 až 6 zjistí, že společný tranzitní režim byl řádně ukončen, celní orgán země odeslání společný tranzitní režim vyřídí a neprodleně vyrozumí o vyřízení režimu držitele režimu a případně jakýkoli celní orgán, který zahájil řízení o vymáhání celního dluhu.
 8. Pokud se během jednotlivých kroků šetření uvedených v odstavci 1 až 6 zjistí, že společný tranzitní režim nemůže být vyřízen, určí celní orgán země odeslání, zda vznikl dluh.
 Jestliže dluh vznikl, učiní celní orgán země odeslání tato opatření:
 a)
 identifikuje dlužníka;
 b)
 určí celní orgán odpovědný za oznámení dluhu.
 Článek 50
 Žádost o převod vymáhání dluhu
 1. Pokud celní orgán země odeslání během šetření a před uplynutím lhůty uvedené v čl. 114 odst. 2 získá důkaz, že místo, kde došlo k událostem rozhodným pro vznik dluhu, se nachází v jiné zemi, zašle tento celní orgán bezodkladně a v každém případě v uvedené lhůtě veškeré informace, které má k dispozici, příslušnému celnímu orgánu v daném místě.
 2. Příslušný celní orgán v daném místě potvrdí přijetí informací a vyrozumí celní orgán země odeslání, zda je odpovědný za vymáhání. Neobdrží-li celní orgán země odeslání uvedené informace do 28 dnů, pokračuje bezodkladně v šetření nebo zahájí vymáhání.
 Článek 51
 Alternativní důkaz o ukončení společného tranzitního režimu
 1. Společný tranzitní režim se považuje za řádně ukončený, jestliže držitel režimu způsobem uspokojivým pro celní orgán země odeslání předloží jeden z těchto dokladů ztotožňujících zboží:
 a)
 doklad potvrzený celním orgánem země určení, který ztotožňuje zboží a z něhož vyplývá, že zboží bylo předloženo celnímu úřadu určení nebo že bylo dodáno schválenému příjemci podle článku 87;
 b)
 doklad nebo celní záznam potvrzený celním orgánem země, z něhož vyplývá, že zboží fyzicky opustilo celní území smluvní strany;
 c)
 celní doklad vydaný ve třetí zemi, kde je zboží propuštěno do celního režimu;


text:
d)
 doklad vydaný ve třetí zemi, opatřený otiskem razítka nebo potvrzený celním orgánem této země, z něhož vyplývá, že zboží je v dané zemi považováno za zboží ve volném oběhu.
 2. Namísto dokladů uvedených v odstavci 1 se jako důkaz mohou předložit kopie daných dokladů ověřené orgánem, který potvrdil původní doklady, orgánem příslušné třetí země nebo orgánem kterékoli země.
 Článek 52
 Ověřování a správní pomoc
 1. Příslušný celní orgán může provádět kontroly po propuštění zboží týkající se poskytnutých informací a jakýchkoli dokladů, tiskopisů, povolení nebo údajů vztahujících se k operaci společného tranzitního režimu, jejichž účelem je ověřit pravost záznamů, vyměňovaných informací a razítek. K těmto kontrolám se přistoupí v případě, že vzniknou pochybnosti o správnosti a pravosti poskytnutých informací, nebo existuje-li podezření na podvod. Mohou být také provedeny na základě analýzy rizik nebo náhodným výběrem.
 2. Příslušný celní orgán, který obdrží žádost o provedení kontroly po propuštění zboží, ji vyřídí bezodkladně.
 3. Pokud příslušný celní orgán země odeslání požádá příslušný celní orgán o kontrolu po propuštění zboží, která se týká informací vztahujících se k operaci společného tranzitního režimu, považují se podmínky pro vyřízení režimu tranzitu stanovené v čl. 48 odst. 2 za nesplněné, dokud není potvrzena pravost a správnost údajů.
 KAPITOLA VII
 Společný tranzitní režim pro přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením
 Článek 53
 Společný tranzitní režim pro přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením
 1. Vstupuje-li zboží přepravované zabudovaným přepravním zařízením na celní území jedné smluvní strany prostřednictvím tohoto zařízení, považuje se toto zboží za propuštěné do společného tranzitního režimu okamžikem vstupu na uvedené území.
 2. Pokud se zboží již nachází na celním území jedné smluvní strany a je přepravováno zabudovaným přepravním zařízením, považuje se toto zboží za propuštěné do společného tranzitního režimu okamžikem jeho umístění do zabudovaného přepravního zařízení.
 3. Pro účely společného tranzitního režimu platí, že pokud se zboží přepravuje zabudovaným přepravním zařízením, je držitelem režimu provozovatel zabudovaného přepravního zařízení usazený ve smluvní straně, přes jejíž území zboží vstupuje na celní území smluvních stran v případě uvedeném v odstavci 1, nebo provozovatel zabudovaného přepravního zařízení ve smluvní straně, v níž přeprava v případě uvedeném v odstavci 2 začíná.
 Držitel režimu a celní orgán se dohodnou na metodách celního dohledu nad přepravovaným zbožím.
 4. Pro účely čl. 8 odst. 2 se provozovatel zabudovaného přepravního zařízení usazený v zemi, přes jejíž území je zboží zabudovaným přepravním zařízením přepravováno, považuje za dopravce.
 5. Aniž jsou dotčena ustanovení odstavce 8, společný tranzitní režim se považuje za ukončený okamžikem, kdy je v obchodních záznamech příjemce nebo provozovatele zabudovaného přepravního zařízení učiněn odpovídající záznam potvrzující, že zboží přepravované zabudovaným přepravním zařízením:
 a)
 dosáhlo zařízení příjemce;
 b)
 je přijato do distribuční sítě příjemce nebo
 c)
 opustilo celní území smluvních stran.
 6. Jestliže se zboží přepravované zabudovaným přepravním zařízením mezi dvěma smluvními stranami považuje za propuštěné do společného tranzitního režimu podle odstavce 2 a přeprava probíhá přes území země společného tranzitního režimu, kde tento režim pro přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením není používán, pozastavuje se tento režim během přepravy zboží tímto územím.
 7. Jestliže se zboží přepravuje zabudovaným

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
přepravním zařízením ze země společného tranzitního režimu, kde společný tranzitní režim pro přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením není používán, do smluvní strany, kde je tento režim používán, považuje se uvedený režim za zahájený, jakmile zboží vstoupí na území posledně uvedené smluvní strany.
 8. Jestliže se zboží přepravuje zabudovaným přepravním zařízením ze smluvní strany, kde je společný tranzitní režim pro přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením používán, do místa určení v zemi společného tranzitního režimu, kde tento režim není používán, považuje se uvedený režim za ukončený, jakmile zboží opustí území smluvní strany, kde je tento režim používán.
 Článek 54
 Nepovinné použití společného tranzitního režimu na přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením
 Země společného tranzitního režimu se může rozhodnout společný tranzitní režim na přepravu zboží zabudovaným přepravním zařízením nepoužívat. Toto rozhodnutí sdělí Komisi, která o něm informuje ostatní země.
 HLAVA III
 ZJEDNODUŠENÍ POUŽÍVANÁ V PŘÍPADĚ SPOLEČNÉHO TRANZITNÍHO REŽIMU
 KAPITOLA I
 Obecná ustanovení o zjednodušeních
 Článek 55
 Typy zjednodušení tranzitu
 Celní orgány mohou na žádost povolit tato zjednodušení:
 a)
 použití souborné jistoty nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu;
 b)
 použití zvláštního typu celních závěr, pokud se celní závěra vyžaduje pro zajištění totožnosti zboží propuštěného do společného tranzitního režimu;
 c)
 status schváleného odesílatele, který umožňuje držiteli povolení propouštět zboží do společného tranzitního režimu bez jeho předložení celnímu úřadu;
 d)
 status schváleného příjemce, který umožňuje držiteli povolení přijímat zboží přepravované ve společném tranzitním režimu na schváleném místě a ukončit tento režim podle čl. 48 odst. 1;
 e)
 použití společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované letecky nebo společného tranzitního režimu založeného na elektronickém manifestu pro zboží přepravované letecky;
 f)
 použití společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici;
 g)
 použití jiných zjednodušených postupů na základě článku 6 úmluvy.
 Článek 56
 Územní působnost povolení ke zjednodušení
 1. Zjednodušení uvedená v čl. 55 písm. b) a c) se uplatňují pouze u operací společného tranzitního režimu zahájených ve smluvní straně, která udělila povolení používat daná zjednodušení.
 2. Zjednodušení uvedené v čl. 55 písm. d) se uplatňuje pouze u operací společného tranzitního režimu ukončených ve smluvní straně, která udělila povolení používat dané zjednodušení.
 3. Zjednodušení uvedené v čl. 55 písm. e) se uplatňuje ve smluvních stranách, které jsou určeny v povolení používat dané zjednodušení.
 4. Zjednodušení uvedená v čl. 55 písm. a) a f) se uplatňují ve všech smluvních stranách.
 Článek 57
 Obecné podmínky pro povolení ke zjednodušení
 1. Povolení uvedené v čl. 55 písm. a) se udělí žadatelům splňujícím následující podmínky:
 a)
 žadatel je usazen na celním území smluvní strany;
 b)
 žadatel se nedopustil žádného vážného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů a nemá žádný záznam, pokud jde o závažné trestné činy související s jeho hospodářskou činností;
 c)
 žadatel společný tranzitní režim pravidelně využívá nebo má praktické normy pro způsobilost nebo odbornou kvalifikaci přímo související s prováděnou činností.
 2. Povolení uvedená v čl. 55 písm. b), c) a d) se udělí žadatelům splňujícím následující podmínky:
 a)
 žadatel je usazen na celním území smluvní strany;
 b)
 žadatel prohlašuje, že bude společný tranzitní režim pravidelně


text:
využívat;
 c)
 žadatel se nedopustil žádného vážného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů a nemá žádný záznam, pokud jde o závažné trestné činy související s jeho hospodářskou činností;
 d)
 žadatel prokáže vysokou úroveň kontroly svých operací a toku zboží prostřednictvím systému správy obchodních a případně dopravních záznamů, umožňující přiměřenou kontrolu ze strany celních úřadů;
 e)
 žadatel má praktické normy pro způsobilost nebo odbornou kvalifikaci, které přímo souvisí s prováděnou činností.
 3. Povolení uvedené v čl. 55 písm. e) se udělí žadatelům splňujícím následující podmínky:
 a)
 v případě společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované letecky je žadatelem letecká společnost, která je usazena na celním území smluvní strany;
 b)
 v případě společného tranzitního režimu založeného na elektronickém manifestu pro zboží přepravované letecky je žadatelem letecká společnost, která provozuje významný počet letů mezi letišti smluvních stran a je usazena na celním území smluvní strany nebo zde má sídlo, správní ústředí nebo stálou provozovnu;
 c)
 žadatel společný tranzitní režim pravidelně využívá nebo příslušný celní orgán ví, že žadatel je schopný splnit povinnosti plynoucí z tohoto režimu;
 d)
 žadatel se nedopustil žádného závažného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů.
 4. Povolení uvedené v čl. 55 písm. f) se udělí žadatelům splňujícím následující podmínky:
 a)
 žadatelem je železniční podnik;
 b)
 žadatel je usazen na celním území smluvní strany;
 c)
 žadatel společný tranzitní režim pravidelně využívá nebo příslušný celní orgán ví, že žadatel je schopný splnit povinnosti plynoucí z tohoto režimu, a
 d)
 žadatel se nedopustil žádného závažného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů.
 5. Povolení se udělí, pouze pokud má celní orgán za to, že bude schopen na společný tranzitní režim dohlížet a provádět kontroly, aniž by musel vynaložit administrativní úsilí, které by nebylo přiměřené požadavkům dané osoby.
 Článek 58
 Sledování podmínek pro povolení
 Celní orgány sledují podmínky, které mají být splněny držitelem povolení. Rovněž sledují plnění povinností vyplývajících z tohoto povolení. Pokud držitel povolení existuje méně než tři roky, celní orgány tohoto držitele během prvního roku po udělení povolení sledují důkladně.
 Článek 59
 Obsah žádosti o povolení
 1. Žádost o povolení používat zjednodušení musí být opatřena datem a podepsána. Způsob, jakým má být žádost podána, určí smluvní strany.
 2. Žádosti obsahují všechny náležitosti, které celním orgánům umožní ověřit, zda jsou splněny podmínky, za nichž lze zjednodušení povolit.
 Článek 60
 Odpovědnost žadatele
 Osoby, které žádají o použití zjednodušení, odpovídají podle platných předpisů smluvních stran a bez dotčení případné trestní odpovědnosti za:
 a)
 správnost a úplnost údajů uvedených v žádosti;
 b)
 pravost, přesnost a platnost veškerých podkladů žádosti.
 Článek 61
 Celní orgány příslušné k udělení povolení
 1. Žádosti o zjednodušení uvedené v čl. 55 písm. c) se předloží celním orgánům příslušným k udělení povolení v zemi, kde mají být operace společného tranzitního režimu zahájeny.
 2. Žádosti o zjednodušení uvedené v čl. 55 písm. d) se předloží celním orgánům příslušným k udělení povolení v zemi, kde mají být operace společného tranzitního režimu ukončeny.
 3. Žádosti o zjednodušení uvedené v čl. 55 písm. a), b), e) a f) se předloží celním orgánům


text:
příslušným pro místo, kde žadatel vede nebo zpřístupňuje své hlavní účetnictví pro celní účely a kde se má provést alespoň část činností, na něž se povolení vztahuje.
 Hlavní účetnictví žadatele se musí vztahovat k záznamům a dokumentaci, které celním orgánům umožňují udělit povolení.
 Článek 62
 Přijetí a zamítnutí žádostí a udělování povolení
 1. Při přijímání či zamítnutí žádostí a při udělování povolení se postupuje podle platných předpisů smluvních stran.
 2. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti uvádějí důvody zamítnutí a sdělují se žadateli v souladu se lhůtami a předpisy platnými v dané smluvní straně.
 Článek 63
 Obsah povolení
 1. Povolení, a je-li třeba jedna či více ověřených kopií, se předají držiteli povolení.
 2. Povolení vymezuje podmínky, za kterých lze zjednodušení využívat, a určuje provozní a kontrolní opatření.
 Článek 64
 Nabytí účinku povolení
 1. Povolení nabývá účinku od data, kdy je žadatel obdrží nebo se má za to, že je obdržel, a je od uvedeného data vymahatelné celními orgány.
 Pokud není v celních předpisech stanoveno jinak, povolení platí bez časového omezení.
 2. V následujících případech nabývá povolení účinku jiným dnem, než kdy žadatel rozhodnutí obdrží nebo se má za to, že je obdržel:
 a)
 povolení bude pro žadatele příznivé a žadatel požádal o odlišný den nabytí účinku, v kterémžto případě nabývá povolení účinku dnem, o nějž žadatel požádal, jestliže tento den následuje po dni, od něhož by bylo použitelné v souladu s odstavcem 1;
 b)
 jediným cílem aktuálního rozhodnutí je prodloužit platnost předchozího povolení, jež bylo vydáno na časově omezenou dobu, v kterémžto případě nabývá povolení účinku dnem po uplynutí platnosti tohoto předchozího povolení;
 c)
 účinek povolení závisí na tom, zda žadatel splní určité formality, v kterémžto případě nabývá povolení účinku dnem, kdy žadatel obdrží nebo se má za to, že obdržel od příslušného celního orgánu oznámení konstatující, že tyto formality byly uspokojivě splněny.
 Článek 65
 Zneplatnění, zrušení či změna povolení
 1. Držitel povolení je povinen uvědomit celní orgány o všech skutečnostech, které nastanou po vydání povolení a které mohou ovlivnit jeho platnost nebo obsah.
 2. Celní orgány zneplatní povolení, jsou-li splněny všechny následující podmínky:
 a)
 povolení bylo uděleno na základě nesprávných či neúplných informací;
 b)
 držitel povolení věděl nebo si měl být vědom toho, že informace byly nesprávné nebo neúplné;
 c)
 pokud by byly informace správné a úplné, o povolení by bylo rozhodnuto jinak.
 3. Povolení se zruší nebo změní v případech jiných, než jsou případy uvedené v odstavci 2:
 a)
 jestliže jedna nebo více podmínek stanovených pro udělení povolení nebyly splněny nebo již nejsou plněny nebo
 b)
 na žádost držitele povolení.
 4. Držiteli povolení jsou jeho zneplatnění, zrušení či změna oznámeny v souladu se lhůtami a platnými ustanoveními dané smluvní strany.
 5. Zneplatnění povolení nabývá účinku od data, k němuž povolení původně nabylo účinku, nestanoví-li rozhodnutí o zneplatnění v souladu s celními předpisy jinak.
 6. Zrušení nebo změna povolení nabývá účinku od data, kdy je žadatel obdrží nebo se má za to, že je obdržel. Nicméně ve výjimečných případech, kde to vyžadují oprávněné zájmy držitele povolení, mohou celní orgány stanovit pozdější


text:
datum nabytí účinku rozhodnutí o zrušení nebo změně v souladu se lhůtami platnými ve smluvních stranách. Datum nabytí účinku musí být v rozhodnutí o zrušení nebo změně povolení uvedeno.
 Článek 66
 Opětovné posouzení povolení
 1. Celní orgán příslušný k udělení povolení je v následujících případech povinen povolení znovu posoudit:
 a)
 na povolení mají dopad změny v příslušných právních předpisech;
 b)
 v případě potřeby v důsledku provedeného sledování;
 c)
 v případě potřeby na základě informací, jež poskytl v souladu s čl. 65 odst. 1 držitel povolení nebo jež poskytly jiné orgány.
 2. Výsledek opětovného posouzení sdělí celní orgán příslušný k udělení povolení držiteli tohoto povolení.
 Článek 67
 Pozastavení povolení
 1. Celní orgán příslušný k udělení povolení pozastaví platnost povolení namísto jeho zneplatnění, zrušení nebo změny, jestliže:
 a)
 se tento celní orgán domnívá, že jsou k zneplatnění povolení, jeho zrušení nebo změně možná dány dostatečné důvody, avšak nemá dosud všechny údaje potřebné k tomu, aby o zneplatnění povolení nebo jeho zrušení či změně rozhodl;
 b)
 se tento celní orgán domnívá, že nejsou splněny podmínky povolení nebo že držitel povolení neplní povinnosti, které mu toto povolení ukládá, a že je vhodné dát držiteli povolení čas na to, aby přijal taková opatření, která splnění těchto podmínek či povinností zajistí;
 c)
 o pozastavení platnosti povolení žádá jeho držitel z toho důvodu, že dočasně není s to plnit podmínky stanovené pro udělení povolení nebo povinnosti tímto povolením uložené.
 2. V případech podle odst. 1 písm. b) a c) je držitel povolení povinen oznámit celnímu orgánu příslušnému k udělení povolení opatření, která se zavazuje provést, aby zajistil splnění daných podmínek či povinností, a oznámit mu též lhůtu, kterou k přijetí těchto opatření potřebuje.
 Článek 68
 Lhůta pozastavení platnosti povolení
 1. Lhůta, po niž je pozastavena platnost povolení a kterou určí příslušný celní orgán, musí odpovídat době potřebné k tomu, aby tento celní orgán určil, jsou-li splněny podmínky pro zneplatnění rozhodnutí, jeho zrušení či změnu.
 Je-li však podle názoru celního orgánu možné, že držitel povolení nesplňuje kritéria čl. 57 odst. 1 písm. b), musí být platnost povolení pozastavena do doby, než bude určeno, zda se některá z následujících osob nedopustila závažného či opakovaného porušení předpisů:
 a)
 držitel povolení;
 b)
 osoba pověřená vedením společnosti, která je držitelem příslušného povolení, nebo osoba vykonávající kontrolu nad řízením této společnosti;
 c)
 osoba odpovědná za celní záležitosti ve společnosti, která je držitelem příslušného povolení.
 2. V případech podle čl. 67 odst. 1 písm. b) a c) musí lhůta, po niž je pozastavena platnost povolení a kterou určí celní orgán příslušný k udělení povolení, odpovídat době, kterou držitel povolení oznámí v souladu s čl. 67 odst. 2. Lhůtu, po niž je pozastavena platnost povolení, lze na žádost držitele povolení ve vhodných případech dále prodloužit.
 Lhůtu, po niž je pozastavena platnost povolení, lze dále prodloužit o dobu potřebnou k tomu, aby příslušný celní orgán ověřil, zda přijatá opatření zajišťují splnění podmínek či povinností, prodloužení však nesmí přesáhnout 30 dní.
 3. Jestliže v návaznosti na pozastavení platnosti povolení celní orgán příslušný k udělení povolení zamýšlí zneplatnit


text:
toto povolení, zrušit jej nebo jej změnit podle článku 65, musí být lhůta, po niž je platnost povolení pozastavena a která byla určena v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku, ve vhodných případech prodloužena, dokud nenabude účinku rozhodnutí o zneplatnění povolení, o jeho zrušení nebo o jeho změně.
 Článek 69
 Konec pozastavení platnosti povolení
 1. Platnost povolení je pozastavena až do uplynutí lhůty tohoto pozastavení platnosti, jestliže před uplynutím této lhůty nenastane některá z těchto situací:
 a)
 pozastavení platnosti je vzato zpět, neboť v případech podle čl. 67 odst. 1 písm. a) nejsou dány důvody pro zneplatnění povolení, pro jeho zrušení ani změnu podle článku 65, v kterémžto případě je platnost povolení pozastavena do dne tohoto zpětvzetí;
 b)
 pozastavení platnosti je vzato zpět, neboť v případech podle čl. 67 odst. 1 písm. b) a c) držitel povolení přijal ke spokojenosti celního orgánu příslušného k udělení povolení nezbytná opatření, která zajišťují splnění podmínek stanovených pro udělení povolení nebo splnění povinností tímto povolením uložených, v kterémžto případě je platnost povolení pozastavena do dne tohoto zpětvzetí;
 c)
 povolení, jehož platnost je pozastavena, je zneplatněno, zrušeno nebo změněno, v kterémžto případě je jeho platnost pozastavena do dne tohoto zneplatnění, zrušení nebo změny.
 2. O ukončení pozastavení platnosti povolení uvědomí celní orgán příslušný k udělení povolení držitele povolení.
 Článek 70
 Platnost povolení
 Celní orgány mohou přijímat žádosti o udělení povolení v souladu s článkem 55 a udělovat povolení před 1. květnem 2016. Uvedená povolení se udělí v souladu s podmínkami stanovenými v tomto dodatku a nejsou platná před 1. květnem 2016.
 Článek 71
 Opětovné posouzení povolení již platných k 1. květnu 2016
 1. Povolení udělená na základě čl. 55 písm. a), b), d) a e) úmluvy ve znění rozhodnutí č. 1/2008, která jsou platná k 1. květnu 2016 a nemají omezenou dobu platnosti, se do 1. května 2019 znovu posoudí.
 2. Povolení udělená na základě čl. 55 písm. a), b), d) a e) úmluvy ve znění rozhodnutí č. 1/2008, která jsou platná k 1. květnu 2016, zůstávají v platnosti následujícím způsobem:
 a)
 povolení s omezenou dobou platnosti platí do konce této doby nebo do 1. května 2019 podle toho, co nastane dříve;
 b)
 všechna ostatní povolení platí, dokud nejsou opětovně posouzena.
 3. Rozhodnutí následující po opětovném posouzení opětovně posouzená povolení ruší a případně udělují nová povolení. Rozhodnutí se neprodleně oznámí držitelům povolení.
 4. Aniž je dotčen odstavec 1, povolení udělená na základě čl. 55 písm. f) bodu i) a ii) úmluvy ve znění rozhodnutí č. 1/2008, která jsou platná k 1. květnu 2016, zůstávají v platnosti i po tomto datu a není třeba je opětovně posoudit.
 Článek 72
 Uchovávání záznamů celními orgány
 1. Celní orgány uchovávají žádosti, přiložené podklady a kopie všech vydaných povolení.
 2. Je-li žádost zamítnuta nebo povolení zneplatněno, zrušeno, změněno nebo pozastaveno, uchovává se žádost, rozhodnutí o zamítnutí žádosti nebo o zneplatnění, zrušení, změně či pozastavení povolení a všechny související podklady po dobu nejméně tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla žádost zamítnuta nebo povolení zneplatněno, zrušeno, změněno


text:
nebo pozastaveno.
 Článek 73
 Platnost celních závěr již používaných k 1. květnu 2016
 Celní závěry uvedené v článku 38 a zvláštní typ celních závěr uvedený v článku 82, jež jsou v souladu s přílohou A2 úmluvy ve znění rozhodnutí č. 1/2008, se mohou používat až do vyčerpání zásob nebo do 1. května 2019 podle toho, co nastane dříve.
 KAPITOLA II
 Souborná jistota a zproštění povinnosti poskytnout jistotu
 Článek 74
 Referenční částka
 1. Nestanoví-li článek 75 jinak, je výše souborné jistoty rovna referenční částce, kterou stanovil celní úřad záruky.
 2. Referenční částka souborné jistoty odpovídá částce dluhu, který se může stát splatným v souvislosti s každou operací společného tranzitního režimu, pro niž je jistota poskytována, v době mezi propuštěním zboží do společného tranzitního režimu a okamžikem, kdy je režim vyřízen.
 Pro účely tohoto výpočtu se vychází z nejvyšší sazby dluhu uplatnitelné pro zboží stejného druhu v zemi celního úřadu záruky a se zbožím Unie přepravovaným v souladu s úmluvou se zachází jako se zbožím, které není zbožím Unie.
 Nemá-li celní úřad záruky k dispozici informace nezbytné pro určení referenční částky, určí se částka ve výši 10 000 EUR pro každou tranzitní operaci.
 3. Celní úřad záruky stanoví referenční částku ve spolupráci s držitelem režimu. Při určování referenční částky stanoví celní úřad záruky tuto částku na základě informací o zboží propuštěném do společného tranzitního režimu v předchozích dvanácti měsících a na základě odhadu objemu předpokládaných operací, jak zejména vyplývá z obchodní dokumentace a účetnictví držitele režimu.
 4. Celní úřad záruky z vlastní iniciativy nebo na žádost držitele režimu referenční částku přezkoumá a podle potřeby ji přizpůsobí.
 5. Každý držitel režimu zajistí, aby částka, která je splatná nebo se může stát splatnou, nepřevýšila referenční částku.
 Není-li již referenční částka na úrovni, která postačuje k pokrytí jejích operací, informuje tato osoba celní úřad záruky.
 6. Sledování referenční částky, která kryje částku dluhu, který může být splatný u zboží propuštěného do společného tranzitního režimu, se zajišťuje prostřednictvím elektronického sytému uvedeného v čl. 4 odst. 1 u každé operace společného tranzitního režimu v okamžiku propuštění zboží do společného tranzitního režimu.
 Článek 75
 Úroveň souborné jistoty
 1. Držiteli režimu může být povoleno používat sníženou částku souborné jistoty nebo může být povinnosti poskytnout jistotu zproštěn.
 2. Částka souborné jistoty se sníží na:
 a)
 50 % referenční částky určené podle článku 74, jsou-li splněny následující podmínky:
 i)
 žadatel používá účetní systém, který je v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami používanými ve smluvní straně, kde je účetnictví vedeno, umožňuje provádění celních kontrol na základě auditu a uchovává historické záznamy údajů, které poskytují auditní stopu od okamžiku, kdy jsou tato data zaznamenána do souboru;
 ii)
 žadatel používá správní organizaci, která odpovídá druhu a velikosti podniku a je vhodná pro řízení toku zboží, a provádí vnitřní kontroly umožňující zamezit chybám a odhalovat a opravovat je a zamezit nezákonným nebo nestandardním transakcím a odhalovat je;
 iii)
 proti žadateli není vedeno konkurzní řízení;
 iv)
 v průběhu posledních tří let před předložením žádosti žadatel plnil své finanční závazky, pokud jde o platby dluhu, který


text:
se vybírá při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem a vývozem zboží;
 v)
 žadatel prokáže na základě záznamů a informací dostupných za poslední tři roky předcházející podání žádosti, že má dostatečnou finanční kapacitu plnit své povinnosti a závazky s ohledem na druh a objem obchodní činnosti, včetně toho, že nemá žádná záporná čistá aktiva, ledaže mohou být kryta;
 vi)
 žadatel je schopen prokázat, že disponuje dostatečnými finančními prostředky ke splnění svých závazků ve vztahu k referenční částce, která není kryta jistotou;
 b)
 30 % referenční částky určené podle článku 74, jsou-li splněny následující podmínky:
 i)
 žadatel používá účetní systém, který je v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami používanými ve smluvní straně, kde je účetnictví vedeno, umožňuje provádění celních kontrol na základě auditu a uchovává historické záznamy údajů, které poskytují auditní stopu od okamžiku, kdy jsou tato data zaznamenána do souboru;
 ii)
 žadatel používá správní organizaci, která odpovídá druhu a velikosti podniku a je vhodná pro řízení toku zboží, a provádí vnitřní kontroly umožňující zamezit chybám a odhalovat a opravovat je a zamezit nezákonným nebo nestandardním transakcím a odhalovat je;
 iii)
 žadatel zajistí, aby příslušní zaměstnanci měli pokyny informovat celní orgány, vyvstanou-li potíže s dodržováním předpisů, a stanoví postupy, jak o těchto potížích celní orgány informovat;
 iv)
 proti žadateli není vedeno konkurzní řízení;
 v)
 v průběhu posledních tří let před předložením žádosti žadatel plnil své finanční závazky, pokud jde o platby dluhu, který se vybírá při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem a vývozem zboží;
 vi)
 žadatel prokáže na základě záznamů a informací dostupných za poslední tři roky předcházející podání žádosti, že má dostatečnou finanční kapacitu plnit své povinnosti a závazky s ohledem na druh a objem obchodní činnosti, včetně toho, že nemá žádná záporná čistá aktiva, ledaže mohou být kryta;
 vii)
 žadatel je schopen prokázat, že disponuje dostatečnými finančními prostředky ke splnění svých závazků ve vztahu k té části referenční částky, která není kryta jistotou;
 c)
 0 % referenční částky určené podle článku 74, jsou-li splněny následující podmínky:
 i)
 žadatel používá účetní systém, který je v souladu s obecně uznávanými účetními zásadami používanými ve smluvní straně, kde je účetnictví vedeno, umožňuje provádění celních kontrol na základě auditu a uchovává historické záznamy údajů, které poskytují auditní stopu od okamžiku, kdy jsou tato data zaznamenána do souboru;
 ii)
 žadatel umožní celnímu orgánu fyzický přístup do svých účetních systémů a případně do svých obchodních a dopravních záznamů;
 iii)
 žadatel používá logistický systém, který identifikuje zboží jako zboží ve volném oběhu ve smluvní straně nebo jako zboží třetí strany, a případně uvádí místo, kde se zboží nachází;
 iv)
 žadatel používá správní organizaci, která odpovídá druhu a velikosti podniku a je vhodná pro řízení toku zboží, a provádí vnitřní kontroly umožňující zamezit chybám a odhalovat a opravovat je a zamezit nezákonným nebo nestandardním transakcím a odhalovat je;
 v)
 v potřebných případech má žadatel zavedeny uspokojivé postupy pro nakládání s licencemi a povoleními udělenými v souladu s obchodněpolitickými opatřeními nebo vztahujícími se k obchodu se zemědělskými produkty;
 vi)
 žadatel má zavedeny


text:
uspokojivé postupy pro archivaci svých záznamů a údajů a pro ochranu proti ztrátě údajů;
 vii)
 žadatel zajistí, aby příslušní zaměstnanci měli pokyny informovat celní orgány, vyvstanou-li potíže s dodržováním předpisů, a stanoví postupy, jak o těchto potížích celní orgány informovat;
 viii)
 žadatel uplatňuje odpovídající bezpečnostní opatření, která chrání počítačový systém žadatele proti neoprávněnému vniknutí a zabezpečují dokumentaci žadatele;
 ix)
 proti žadateli není vedeno konkurzní řízení;
 x)
 v průběhu posledních tří let před předložením žádosti žadatel plnil své finanční závazky, pokud jde o platby dluhu, který se vybírá při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem a vývozem zboží;
 xi)
 žadatel prokáže na základě záznamů a informací dostupných za poslední tři roky předcházející podání žádosti, že má dostatečnou finanční kapacitu plnit své povinnosti a závazky s ohledem na druh a objem obchodní činnosti, včetně toho, že nemá žádná záporná čistá aktiva, ledaže mohou být kryta;
 xii)
 žadatel je schopen prokázat, že disponuje dostatečnými finančními prostředky ke splnění svých závazků ve vztahu k té části referenční částky, která není kryta jistotou.
 Článek 76
 Způsoby použití souborné jistoty a zproštění povinnosti poskytnout jistotu
 Celní úřad záruky sdělí držiteli režimu tyto informace:
 a)
 referenční číslo jistoty;
 b)
 přístupový kód spojený s referenčním číslem jistoty.
 Na žádost osoby, která poskytla jistotu, přidělí celní úřad záruky této jistotě jeden nebo více dalších přístupových kódů, které má používat daná osoba nebo její zástupci.
 Článek 77
 Dočasný zákaz používání souborné jistoty nebo souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou, včetně zproštění povinnosti poskytnout jistotu
 Používání souborné jistoty nebo souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou, včetně zproštění povinnosti poskytnout jistotu, může být dočasně zakázáno v následujících případech:
 a)
 za zvláštních okolností;
 b)
 pro zboží, u kterého byly prokázány rozsáhlé podvody spojené s použitím jistoty.
 Zvláštní okolnosti, rozsáhlé podvody a procesní pravidla pro dočasný zákaz souborné jistoty a souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou, včetně zproštění povinnosti poskytnout jistotu, jsou stanoveny v příloze I.
 Článek 78
 Záruční listina
 1. Souborná jistota je poskytována ve formě závazku ručitele s použitím formuláře stanoveného v příloze C4 dodatku III. Důkaz o tomto závazku si po dobu platnosti jistoty ponechá celní úřad záruky.
 2. Ustanovení čl. 20 odst. 2 a článku 22 se použijí obdobně.
 Článek 79
 Osvědčení o souborné jistotě a o zproštění povinnosti poskytnout jistotu
 1. Na základě povolení vydá celní úřad záruky držiteli režimu jedno nebo více osvědčení o souborné jistotě vyhotovených s použitím formuláře stanoveného v příloze C5 dodatku III nebo jedno či více osvědčení o zproštění povinnosti poskytnout jistotu vyhotovených s použitím formuláře stanoveného v příloze C6 dodatku III, aby držiteli režimu umožnil prokázat povolení používat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu v rámci čl. 26 odst. 1 písm. b).
 2. Platnost osvědčení nesmí být delší než dva roky. Celní úřad záruky ji však může jednou prodloužit, a to nejvýše o dva roky.
 Článek 80
 Zrušení a odstoupení týkající se povolení používat soubornou jistotu nebo závazku ručitele
 1. Na zrušení a odstoupení týkající se povolení používat soubornou jistotu nebo závazku ručitele se obdobně uplatní čl. 23 odst. 1


text:
a 2.
 2. Celní úřad záruky zaznamená do systému uvedeného v článku 9 zrušení povolení používat soubornou jistotu nebo zproštění povinnosti poskytnout jistotu, které vydají celní orgány, den nabytí účinku zrušení závazku ručitele, které vydá celní úřad záruky, nebo den nabytí účinku odstoupení ručitele od závazku.
 3. Ode dne nabytí účinku zrušení nebo odstoupení uvedeného v odstavci 1 se osvědčení o souborné jistotě a o zproštění povinnosti poskytnout jistotu vydaná podle čl. 26 odst. 1 písm. b) nesmějí dále použít pro propuštění zboží do společného tranzitního režimu a držitel režimu je neprodleně vrátí celnímu úřadu záruky.
 Každá země sdělí Komisi identifikační znaky platných osvědčení, která dosud nebyla vrácena nebo která byla ohlášena jako odcizená, ztracená nebo padělaná. Komise o nich uvědomí ostatní země.
 KAPITOLA III
 Používání zvláštního typu celních závěr
 Článek 81
 Povolení týkající se používání zvláštního typu celních závěr
 1. Povolení podle čl. 55 písm. b) použít zvláštní typ celních závěr na dopravních prostředcích, kontejnerech nebo nákladových kusech používaných pro společný tranzitní režim se udělí, pokud celní orgány schválí závěry uvedené v žádosti o povolení.
 2. Celní orgán v rámci povolení uzná zvláštní typ celních závěr, který schválily celní orgány jiné země, ledaže má informace o tom, že daný typ závěr není pro celní účely vhodný.
 Článek 82
 Formality týkající se používání zvláštních typů celních závěr
 1. Zvláštní typy celních závěr musí splňovat požadavky stanovené v čl. 38 odst. 1.
 Pokud závěry certifikoval příslušný subjekt podle mezinárodní normy ISO č. 17712:2013 „Kontejnery – mechanické plomby“, má se za to, že tyto závěry splňují uvedené požadavky.
 V případě přepravy v kontejnerech se v co největší míře využívají závěry s vysokým prvkem zabezpečení.
 2. Zvláštní typ celní závěry se opatří některým z těchto údajů:
 a)
 jménem osoby, které bylo v souladu s čl. 55 písm. b) povoleno danou závěru použít;
 b)
 odpovídající zkratkou nebo kódem, na jejichž základě může celní orgán země odeslání danou osobu identifikovat.
 3. Držitel režimu uvede počet a jedinečné identifikátory zvláštních typů celních závěr v tranzitním prohlášení a závěry přiloží nejpozději při propuštění zboží do společného tranzitního režimu.
 4. Zvláštní typy celních závěr, jež jsou v souladu s přílohou II tohoto dodatku ve znění rozhodnutí č. 1/2008, se mohou používat až do vyčerpání zásob nebo do 1. května 2019 podle toho, co nastane dříve.
 Článek 83
 Celní dohled nad používáním zvláštních typů celních závěr
 Celní orgán:
 a)
 oznámí Komisi a celním orgánům ostatních smluvních stran zvláštní typy celních závěr, které používá, a zvláštní typy celních závěr, které se z důvodů nesrovnalostí nebo technických nedostatků rozhodl neschválit;
 b)
 přezkoumá zvláštní typy celních závěr, které schválil a které používá, jestliže obdrží informaci, že jiný orgán se danou celní závěru zvláštního typu rozhodl neschválit;
 c)
 vede vzájemné konzultace, jejichž účelem je docílení společného posouzení;
 d)
 monitoruje používání zvláštních typů celních závěr osobami oprávněnými v souladu s článkem 81.
 Smluvní strany mohou v případě potřeby po vzájemné dohodě stanovit společný systém číslování, vymezit používání společných prvků a technologie zabezpečení.
 KAPITOLA IV
 Status schváleného odesílatele
 Článek 84
 Povolení statusu schváleného odesílatele pro


text:
propuštění zboží do společného tranzitního režimu
 Status schváleného odesílatele uvedený v čl. 55 písm. c) se udělí pouze žadatelům, kterým je povoleno, aby poskytli soubornou jistotu nebo využili zproštění povinnosti poskytnout jistotu v souladu s čl. 55 písm. a).
 Článek 85
 Obsah povolení statusu schváleného odesílatele
 V povolení se zejména stanoví:
 a)
 jeden nebo více celních úřadů odeslání příslušných pro operace společného tranzitního režimu, které mají být uskutečňovány;
 b)
 lhůta, ve které mohou celní orgány poté, co schválený odesílatel podal tranzitní prohlášení, provést v případě potřeby kontroly před propuštěním zboží;
 c)
 opatření, která je nutno přijmout ke ztotožnění zboží; k tomuto účelu mohou celní orgány stanovit, že dopravní prostředky nebo nákladové kusy musí být opatřeny zvláštními typy celních závěr, jež celní orgány schválí jako odpovídající vlastnostem požadovaným v článku 82 a které jsou určeny k tomu, aby je přiložil schválený odesílatel;
 d)
 vyloučené kategorie nebo pohyby zboží;
 e)
 provozní a kontrolní opatření, jež musí schválený odesílatel dodržet. V náležitých případech zvláštní podmínky související s tranzitním režimem prováděným mimo obvyklou pracovní dobu celního úřadu či úřadů odeslání.
 Článek 86
 Propuštění zboží do společného tranzitního režimu schváleným odesílatelem
 1. Pokud schválený odesílatel hodlá propustit zboží do společného tranzitního režimu, podá celnímu úřadu odeslání tranzitní prohlášení. Schválený odesílatel nemůže operaci společného tranzitního režimu zahájit před uplynutím lhůty uvedené v povolení podle čl. 55 písm. c).
 2. Schválený odesílatel zanese do elektronického tranzitního systému tyto informace:
 a)
 trasu, pokud byla v souladu s čl. 33 odst. 2 stanovena;
 b)
 lhůtu stanovenou v souladu s článkem 34, v níž musí být zboží předloženo celnímu úřadu určení;
 c)
 případně počet celních závěr a jedinečné identifikátory celních závěr.
 3. Schválený odesílatel vytiskne tranzitní doprovodný doklad až poté, co obdrží od celního úřadu odeslání oznámení o propuštění zboží do společného tranzitního režimu.
 KAPITOLA V
 Status schváleného příjemce
 Článek 87
 Povolení statusu schváleného příjemce pro přijetí zboží přepravovaného ve společném tranzitním režimu
 Status schváleného příjemce uvedený v čl. 55 písm. d) se udělí pouze žadatelům, kteří prohlašují, že budou zboží, jež bylo propuštěno do společného tranzitního režimu, přijímat pravidelně.
 Článek 88
 Formality týkající se zboží přepravovaného ve společném tranzitním režimu, které přijímá schválený příjemce
 1. V okamžiku příchodu zboží na místo určené v povolení podle čl. 55 písm. d), schválený příjemce:
 a)
 neprodleně oznámí příchod zboží celnímu úřadu určení a informuje jej o veškerých nesrovnalostech nebo událostech, které nastaly během přepravy;
 b)
 zboží vyloží až po obdržení povolení od celního úřadu určení;
 c)
 po vykládce do svých záznamů neprodleně zanese výsledky kontroly zboží a veškeré další příslušné informace týkající se vykládky;
 d)
 nejpozději třetí den následující po dni, kdy obdržel povolení k vykládce zboží, oznámí celnímu úřadu určení výsledky kontroly zboží a informuje jej o veškerých nesrovnalostech.
 2. Jakmile celní úřad určení obdrží oznámení o příchodu zboží do prostor schváleného příjemce, oznámí příchod zboží celnímu úřadu odeslání.
 3. Jakmile celní úřad určení obdrží výsledky kontroly zboží podle odst. 1 písm. d), zašle nejpozději šestý den následující po dni, kdy bylo zboží dodáno schválenému příjemci, výsledky kontroly celnímu úřadu odeslání.


text:
Článek 89
 Obsah povolení
 1. V povolení se zejména stanoví:
 a)
 jeden nebo více celních úřadů určení příslušných pro zboží, které obdrží schválený příjemce;
 b)
 lhůta, ve které schválený příjemce obdrží od celního úřadu určení povolení k vykládce;
 c)
 vyloučené kategorie nebo pohyby zboží;
 d)
 provozní a kontrolní opatření, jež musí schválený příjemce dodržet. V náležitých případech zvláštní podmínky související s tranzitním režimem prováděným mimo obvyklou pracovní dobu celního úřadu či úřadů určení.
 2. Celní orgány v povolení určí, zda může schválený příjemce nakládat s obdrženým zbožím bez zásahu celního úřadu určení.
 Článek 90
 Ukončení společného tranzitního režimu v případě zboží přijímaného schváleným příjemcem
 1. Povinnosti držitele režimu se považují za splněné a společný tranzitní režim za ukončený v souladu s čl. 48 odst. 1, jestliže bylo zboží v nezměněném stavu ve lhůtě stanovené v souladu článkem 34 předloženo schválenému příjemci, jak stanoví čl. 55 písm. d), na místě určeném v povolení.
 2. Na žádost dopravce vystaví schválený příjemce stvrzenku o příchodu zboží na místo určené v povolení podle čl. 55 písm. d) tohoto dodatku, na které je uvedeno MRN operace společného tranzitního režimu. Stvrzenka se poskytuje prostřednictvím tiskopisu uvedeného v příloze B10 dodatku III.
 KAPITOLA VI
 Společný tranzitní režim založený na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici
 Část 1
 Obecná ustanovení ohledně používání společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici
 Článek 91
 Nákladní list CIM jako tranzitní prohlášení pro společný tranzitní režim založený na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici
 Nákladní list CIM se považuje za tranzitní prohlášení pro společný tranzitní režim založený na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici, jestliže se používá pro přepravní operace, které ve vzájemné spolupráci provádějí schválené železniční podniky.
 Článek 92
 Účtárny schválených železničních podniků a celní kontrola
 1. Schválené železniční podniky uchovávají záznamy ve svých účtárnách a používají společně dohodnutý systém zavedený v těchto účtárnách k vyšetřování nesrovnalostí.
 2. Celní orgán země, v níž je schválený železniční podnik usazen, musí mít přístup k údajům účtárny daného podniku.
 3. Schválený železniční podnik pro účely celní kontroly zpřístupní v zemi určení veškeré nákladní listy CIM použité jako tranzitní prohlášení pro účely společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici celnímu orgánu země určení v souladu s jakýmikoli ustanoveními vymezenými ve vzájemné dohodě s tímto orgánem.
 Článek 93
 Držitel společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici a jeho povinnosti
 1. Držitelem společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici je jeden z následujících subjektů:
 a)
 schválený železniční podnik, který je usazen v některé zemi a přijímá zboží k přepravě na podkladě nákladního listu CIM jako tranzitního prohlášení pro účely společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici a který vyplní kolonku 58b v nákladním listu CIM zatržením políčka „ano“ a uvedením svého kódu UIC;
 b)
 začíná-li přepravní operace mimo celní území smluvních stran a zboží na toto celní území vstupuje, jakýkoli jiný schválený železniční podnik, který je usazen v některé zemi


text:
a jehož jménem vyplňuje kolonku 58b železniční podnik třetí země.
 2. Držitel uvedeného režimu přijímá odpovědnost za implicitní prohlášení, že následné nebo zástupné železniční podniky podílející se na používání operace společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech rovněž splňují požadavky společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici.
 Článek 94
 Povinnosti schválených železničních podniků
 1. Zboží je následně přebíráno a přepravováno různými schválenými železničními podniky na vnitrostátní úrovni a dotčené schválené železniční podniky se vůči celnímu orgánu prohlašují za společně odpovědné za případný celní dluh.
 2. Aniž jsou dotčeny povinnosti držitele režimu, uvedené v článku 8, jsou jiné schválené železniční podniky, které přebírají zboží během přepravy a které jsou uvedeny v kolonce 57 nákladního listu CIM, též odpovědné za řádné uplatňování společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici.
 3. Schválené železniční podniky ve vzájemné spolupráci provozují společně dohodnutý systém ke kontrole a vyšetřování nesrovnalostí, své přepravy zboží a jsou odpovědné za:
 a)
 oddělené vypořádání nákladů na přepravu na základě informací, jež mají být k dispozici pro každou operaci společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici a za každý měsíc pro dotčené nezávislé schválené železniční podniky v každé zemi;
 b)
 rozpis nákladů na přepravu pro každou zemi, na jejíž území zboží vstoupí během použití operace společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici;
 c)
 úhradu příslušného podílu nákladů, jež vznikly každému ze spolupracujících schválených železničních podniků.
 Článek 95
 Štítek
 Schválené železniční podniky zajistí, aby zboží přepravované ve společném tranzitním režimu založeném na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici bylo označeno štítky s piktogramem, jehož vzor je obsažen v příloze B11 dodatku III.
 Štítky se nalepí nebo přímo vytisknou na nákladní list CIM a na příslušný železniční vagón, jedná-li se o uzavřený náklad, a v ostatních případech na nákladový kus nebo kusy.
 Štítek zmíněný v prvním pododstavci může být nahrazen otiskem razítka reprodukujícím piktogram znázorněný v příloze B11 dodatku III.
 Článek 96
 Změna přepravních smluv
 Dojde-li ke změně přepravní smlouvy, která má za následek, že:
 a)
 přepravní operace, která měla být ukončena mimo celní území smluvní strany, je ukončena uvnitř tohoto celního území, nebo
 b)
 přepravní operace, která měla být ukončena uvnitř celního území smluvní strany, je ukončena mimo toto celní území,
 smějí schválené železniční podniky plnit změněnou přepravní smlouvu pouze s předchozím souhlasem celního úřadu odeslání.
 Ve všech ostatních případech smějí schválené železniční podniky změněnou přepravní smlouvu plnit. O provedených změnách neprodleně uvědomí celní úřad odeslání.
 Část 2
 Přeprava zboží mezi smluvními stranami
 Článek 97
 Používání nákladního listu CIM
 1. Jestliže přepravní operace, na niž se vztahuje společný tranzitní režim založený na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici, začíná na území smluvních stran a zde má také končit, předkládá se nákladní list CIM celnímu úřadu odeslání.
 2. Celní úřad odeslání v kolonce vyhrazené pro celní záznamy na listech 1, 2 a 3 nákladního listu CIM zřetelně zaznamená:
 a)
 kód „T1“, jestliže se zboží přepravuje v režimu T1;
 b)
 kód „T2“ nebo


text:
„T2F“, jestliže se zboží přepravuje v režimu T2 a předpisy Unie uvádění tohoto kódu předepisují.
 Kódy „T2“ nebo „T2F“ se potvrdí otiskem razítka celního úřadu odeslání.
 3. Vyjma případy uvedené v odstavci 2 je zboží přepravované z jednoho místa v Unii na jiné místo v Unii přes území jedné nebo více zemí společného tranzitního režimu a zboží přepravované z Unie do místa určení v některé zemi společného tranzitního režimu propuštěno do režimu T2 za podmínek stanovených každým členským státem Unie, na celou dobu přepravy od stanice odeslání do stanice určení, aniž je celnímu úřadu odeslání předložen nákladní list CIM vztahující se ke zboží.
 Přepravuje-li se zboží z jednoho místa v Unii na jiné místo v Unii přes území jedné nebo více zemí společného tranzitního režimu, není označení štítky podle článku 95 povinné.
 4. Zboží, jehož přepravní operace začíná v některé zemi společného tranzitního režimu, se považuje za zboží přepravované v režimu T1. Jestliže se však má zboží přepravovat podle čl. 2 odst. 3 písm. b) úmluvy v režimu T2, vyznačí celní úřad odeslání na listu 3 nákladního listu CIM, že se zboží, na které se nákladní list vztahuje, přepravuje v režimu T2. V tomto případě se v kolonce vyhrazené pro celní záznamy zřetelně uvede kód „T2“ nebo „T2F“, otisk razítka celního úřadu odeslání a podpis příslušného úředníka. U zboží přepravovaného v režimu T1 se kód „T1“ nemusí v dokladu uvádět.
 5. Všechny listy nákladního listu CIM se vrátí dotčené osobě.
 6. Každá země společného tranzitního režimu může stanovit, že zboží přepravované v režimu T1 může být v tomto režimu přepravováno, aniž by se musel celnímu úřadu odeslání předkládat nákladní list CIM.
 7. Pro zboží uvedené v odstavcích 2, 3 a 5 plní celní úřad příslušný pro stanici určení úlohu celního úřadu určení. Jestliže se však zboží propouští do volného oběhu nebo do jiného režimu na mezilehlé stanici, plní úlohu celního úřadu určení celní úřad příslušný pro tuto stanici.
 Článek 98
 Opatření ke ztotožnění
 Nerozhodne-li celní úřad odeslání jinak, s ohledem na opatření ke ztotožnění zboží, která přijímají schválené železniční podniky, nepřikládá celní úřad odeslání na dopravní prostředky ani nákladové kusy zpravidla žádné celní závěry.
 Článek 99
 Formality u celního úřadu tranzitu
 Použije-li se společný tranzitní režim založený na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici, není třeba na celním úřadě tranzitu plnit žádné formality.
 Článek 100
 Formality u celního úřadu určení
 1. Jestliže je zboží propuštěné do společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici dopraveno na celní úřad určení, schválený železniční podnik danému celnímu úřadu předloží:
 a)
 zboží;
 b)
 listy 2 a 3 nákladního listu CIM.
 Celní úřad určení list 2 nákladního listu CIM orazítkuje a vrátí schválenému železniční podniku a list 3 nákladního listu CIM si ponechá.
 2. Celní úřad příslušný pro stanici určení plní úlohu celního úřadu určení.
 Jestliže se však zboží propouští do volného oběhu nebo do jiného celního režimu na mezilehlé stanici, plní úlohu celního úřadu určení celní úřad příslušný pro tuto stanici.
 3. V případě uvedeném v čl. 97 odst.


text:
3 není na celním úřadě určení nutné plnit žádné formality.
 Část 3
 Přeprava zboží do třetích zemí nebo z nich
 Článek 101
 Přeprava zboží do třetích zemí
 1. Jestliže přeprava začíná na území smluvní strany a má končit ve třetí zemi, použijí se články 97 a 98.
 2. Celní úřad příslušný pro pohraniční stanici, přes kterou zboží propuštěné do společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici opouští území smluvní strany, plní úlohu celního úřadu určení.
 3. Na tomto celním úřadě není nutné plnit žádné formality.
 Článek 102
 Přeprava zboží ze třetích zemí
 1. Celní úřad příslušný pro pohraniční stanici, přes kterou zboží propuštěné do společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici vstupuje na území smluvní strany, plní úlohu celního úřadu odeslání pro přepravní operaci, která je zahájena ve třetí zemi a má být ukončena na území smluvní strany.
 Na tomto celním úřadě není nutné plnit žádné formality.
 2. Celní úřad příslušný pro stanici určení plní úlohu celního úřadu určení. Jestliže se však zboží propouští do volného oběhu nebo do jiného celního režimu na mezilehlé stanici, plní úlohu celního úřadu určení celní úřad příslušný pro tuto stanici.
 Na tomto celním úřadě se plní formality uvedené v článku 100.
 Článek 103
 Přeprava zboží přes území smluvních stran
 1. Jestliže přeprava začíná a má také končit ve třetí zemi, plní úlohu celního úřadu odeslání a celního úřadu určení celní úřady uvedené v čl. 101 odst. 2 a čl. 102 odst. 1.
 2. Na celním úřadě odeslání nebo určení není nutné plnit žádné formality.
 Článek 104
 Celní status zboží
 Zboží, které se přepravuje způsobem uvedeným v čl. 102 odst. 1 nebo čl. 103 odst. 1, se považuje za přepravované v režimu T1, není-li u tohoto zboží prokázán celní status zboží Unie podle dodatku II.
 Část 4
 Jiná ustanovení
 Článek 105
 Ložné listy
 1. V případě, že nákladní list CIM obsahuje více než jeden vagón nebo kontejner, mohou se použít ložné listy, jejichž tiskopisy jsou stanoveny v příloze B4 dodatku III.
 V ložných listech musí být zaznamenáno číslo vagónu, na nějž se vztahuje nákladní list CIM, nebo případně číslo kontejneru, v němž se zboží nachází.
 2. Jestliže přeprava, která se týká jak zboží přepravovaného v režimu T1, tak zboží přepravovaného v režimu T2, začíná na území smluvních stran, musí být použity samostatné ložné listy.
 Pořadová čísla ložných listů, které se vztahují na každý z obou druhů zboží, se uvedou v kolonce nákladního listu CIM vyhrazené pro popis zboží.
 3. Ložné listy, které se přikládají k nákladnímu listu CIM, jsou jeho nedílnou součástí a mají stejné právní účinky.
 4. Prvopisy ložných listů musí být potvrzeny otiskem razítka stanice odeslání.
 Článek 106
 Oblast působnosti standardních režimů a režimů založených na listinných dokladech pro kombinovanou železniční a silniční dopravu
 1. V případě kombinované železniční a silniční dopravy nevylučují články 91 až 105 možnost použití režimů stanovených v hlavě II. Použijí se však články 92 a 95.
 2. V případech uvedených v odstavci 1 se při vyhotovování nákladního listu


text:
CIM v kolonce vyhrazené pro údaje z doprovodných dokladů zřetelně uvede odkaz na použitá tranzitní prohlášení.
 Odkaz u každého použitého tranzitního prohlášení upřesňuje jeho druh, celní úřad odeslání, datum a registrační číslo tranzitního prohlášení.
 List 2 nákladního listu CIM musí být dále opatřen úředním záznamem železničního podniku příslušného pro poslední železniční stanici, jíž se operace společného tranzitního režimu týká. Tento železniční podnik opatří nákladní list CIM svým záznamem, jakmile se přesvědčí, že se přeprava zboží provádí na podkladě jednoho nebo více uvedených tranzitních prohlášení.
 3. Je-li zboží přepravované v kombinované železniční a silniční dopravě na podkladě jednoho nebo více tranzitních prohlášení vyhotovených v rámci režimu stanoveného v hlavě II převzato železničními podniky v některé železniční stanici a je naloženo na železniční vagóny, odpovídají dané železniční podniky za zaplacení dluhu v případě, že během přepravy po železnici dojde k porušení předpisů nebo nesrovnalostem, není-li v zemi, ve které k tomuto porušení předpisů nebo nesrovnalosti dojde nebo se má za to, že k nim došlo, žádná platná záruka a není-li možné tyto částky vymoci od držitele režimu.
 Článek 107
 Schválený odesílatel a schválený příjemce
 1. Není-li ve vztahu ke zboží, které má schválený odesílatel v souladu s čl. 55 písm. c) propustit do společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované po železnici, na celním úřadě odeslání vyžadováno předložení nákladního listu CIM jako tranzitního prohlášení ani předložení zboží, celní úřad odeslání přijme nezbytná opatření, aby zajistil, že na listech 1, 2 a 3 nákladního listu CIM je odpovídajícím způsobem uveden kód „T1“, „T2“ nebo „T2F“.
 2. Jestliže je zboží dodáno na místo schváleného příjemce v souladu s čl. 55 písm. d), mohou celní orgány odchylně od článku 88 stanovit, že listy 2 a 3 nákladního listu CIM předloží celnímu úřadu určení přímo schválené železniční podniky nebo dopravní podnik.
 KAPITOLA VII
 Společný tranzitní režim založený na listinných dokladech pro zboží přepravované letecky a společný tranzitní režim založený na elektronickém manifestu pro zboží přepravované letecky
 Článek 108
 Manifest jako tranzitní prohlášení pro použití společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované letecky
 1. Letecké společnosti může být povoleno používat jako tranzitní prohlášení manifest, pokud jeho obsah odpovídá tiskopisu uvedenému v dodatku 3 k příloze 9 Úmluvy o mezinárodním civilním letectví, uzavřené v Chicagu dne 7. prosince 1944.
 2. Povolení uvedené v čl. 55 písm. e) týkající se společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované letecky uvádí formu manifestu a letiště odeslání a určení pro operace společného tranzitního režimu. Letecká společnost, která je držitelem povolení podle čl. 55 písm. e) pro daný režim, zašle ověřenou kopii tohoto povolení příslušným celním orgánům každého z dotčených letišť.
 3. Týká-li se přepravní operace zboží přepravovaného v režimu T1 a zboží přepravovaného v režimu T2 mezi zvláštním daňovým územím a jinou částí celního území Unie, která není zvláštním daňovým územím, musí být toto zboží uvedeno v samostatných manifestech.
 Článek 109
 Formality, jež má letecká společnost splnit
 1. Letecká společnost zapíše do manifestu následující informace:
 a)
 kód „T1“, jestliže se zboží přepravuje v


text:
režimu T1;
 b)
 kód „T2“ nebo „T2F“, jestliže se zboží přepravuje v režimu T2 a předpisy Unie uvádění tohoto kódu předepisují;
 c)
 název letecké společnosti, která zboží přepravuje;
 d)
 číslo letu;
 e)
 datum letu;
 f)
 letiště odeslání a určení.
 2. Kromě informací vyžadovaných v odstavci 1 uvede letecká společnost v uvedeném manifestu pro každou zásilku následující informace:
 a)
 číslo leteckého nákladního listu;
 b)
 počet nákladových kusů;
 c)
 obchodní popis zboží a všechny údaje nutné k jeho ztotožnění;
 d)
 hrubou hmotnost.
 3. Je-li zboží uspořádáno do skupin, nahrazuje se jeho popis v manifestu případně poznámkou „Consolidation“, též uvedenou zkratkou. V tom případě obsahují letecké nákladní listy pro zásilky uvedené v manifestu obchodní popis zboží a všechny údaje nutné k jeho ztotožnění. Tyto letecké nákladní listy se připojí k manifestu.
 4. Letecká společnost manifest opatří datem a podepíše.
 5. Příslušným celním orgánům letiště odeslání se předloží alespoň dvě vyhotovení manifestu, přičemž jedno vyhotovení si uvedené orgány ponechají.
 6. Jedno vyhotovení manifestu se předloží příslušným celním orgánům letiště určení.
 Článek 110
 Ověření seznamu manifestů použitých jako tranzitní prohlášení v listinné podobě pro zboží přepravované letecky
 1. Příslušné celní orgány každého letiště určení ověřují a zasílají každý měsíc příslušným celním orgánům každého letiště odeslání seznam manifestů, které jim byly předloženy v předchozím měsíci, sestavený leteckými společnostmi.
 2. Uvedený seznam obsahuje u každého manifestu tyto informace:
 a)
 číslo manifestu;
 b)
 kód označující manifest jako tranzitní prohlášení v souladu s čl. 109 odst. 1 písm. a) a b);
 c)
 název letecké společnosti, která zboží přepravila;
 d)
 číslo letu a
 e)
 datum letu.
 3. Povolení uvedené v čl. 55 písm. e) týkající se společného tranzitního režimu založeného na listinných dokladech pro zboží přepravované letecky může rovněž uvádět, že seznam uvedený v odstavci 1 tohoto článku mohou příslušným celním orgánům každého letiště odeslání předávat letecké společnosti samy.
 4. Pokud jsou zjištěny nesrovnalosti v údajích v manifestech uvedených v seznamu, příslušné celní orgány letiště určení o tom uvědomí příslušné celní orgány letiště odeslání a příslušný celní orgán, který povolení udělil, a uvedou konkrétně nákladní letecké listy pro zboží, kterého se tato zjištění týkají.
 Článek 111
 Elektronický manifest jako tranzitní prohlášení pro použití společného tranzitního režimu pro zboží přepravované letecky
 1. Letecká společnost předá manifest vyhotovený na letišti odeslání letišti určení prostřednictvím elektronického systému umožňujícího výměnu informací.
 2. Letecká společnost uvede u příslušných položek v manifestu jeden z následujících kódů:
 a)
 kód „T1“, jestliže se zboží přepravuje v režimu T1;
 b)
 kód „T2“ nebo „T2F“, jestliže se zboží přepravuje v režimu T2 a předpisy Unie uvádění tohoto kódu předepisují;
 c)
 kód „TD“ u zboží, které se již v tranzitním režimu přepravuje; V těchto případech uvede letecká společnost kód „TD“ i v odpovídajícím leteckém nákladním listě a dále v něm uvede odkaz na použitý režim, číslo a datum tranzitního prohlášení nebo přepravního dokladu a název celního úřadu, který jej vydal;
 d)
 kód „C“ (ekvivalent „T2L“) nebo „F“ (ekvivalent „T2LF“) pro zboží Unie, které nebylo propuštěno do tranzitního režimu,
 e)
 kód „X“ pro zboží Unie, které se má vyvézt a které není


text:
propuštěno do tranzitního režimu.
 3. Manifest dále obsahuje údaje uvedené v čl. 109 odst. 1 písm. c) až f) a odst. 2.
 4. Společný tranzitní režim se považuje za ukončený, jakmile je manifest přenesený elektronickým systémem umožňujícím výměnu informací k dispozici příslušným celním orgánům letiště určení a zboží jim je předloženo.
 5. Záznamy uchovávané leteckou společností, které příslušným celním orgánům umožňují provádět účinné kontroly, obsahují alespoň informace uvedené v odstavcích 2 a 3.
 V případě potřeby předají příslušné celní orgány letiště určení relevantní údaje z manifestů získaných prostřednictvím elektronického systému umožňujícího výměnu informací příslušným celním orgánům letiště odeslání pro účely ověření.
 6. Letecká společnost oznámí příslušným celním orgánům veškerá porušení předpisů a nesrovnalosti.
 7. Příslušné celní orgány letiště určení oznámí veškerá porušení předpisů a nesrovnalosti co nejdříve příslušným celním orgánům letiště odeslání a příslušnému celnímu orgánu, který povolení vydal.
 HLAVA IV
 DLUH A JEHO VYMÁHÁNÍ
 KAPITOLA I
 Dluh a dlužník
 Článek 112
 Vznik dluhu
 1. Dluh ve smyslu čl. 3 odst. 1 vzniká:
 a)
 odnětím zboží společnému tranzitnímu režimu;
 b)
 nesplněním některé podmínky, kterou se řídí propuštění zboží do společného tranzitního režimu nebo použití společného tranzitního režimu.
 2. Dluh zaniká jedním z těchto způsobů:
 a)
 vznikl-li dluh podle odst. 1 písm. a) nebo b) a jsou-li splněny následující podmínky:
 i)
 selhání, které vedlo ke vzniku dluhu, nemělo významný dopad na správnou operaci a nebylo pokusem o podvod;
 ii)
 dodatečně jsou přijata všechna nezbytná opatření s cílem napravit postavení zboží;
 b)
 pokud je odnětí zboží společnému tranzitnímu režimu nebo nesplnění některé podmínky, kterou se řídí propuštění zboží do společného tranzitního režimu nebo použití společného tranzitního režimu, výsledkem úplného zničení nebo nenávratné ztráty zboží v důsledku vlastní povahy zboží či nepředvídatelných okolností či vyšší moci nebo důsledkem pokynů celních orgánů.
 Zboží se považuje za nenávratně ztracené, jestliže je kterákoli osoba učinila nepoužitelným.
 3. Dluh vzniká v momentě, kdy:
 a)
 bylo zboží odňato společnému tranzitnímu režimu nebo kdy nebyly splněny podmínky pro použití společného tranzitního režimu či přestaly být plněny;
 b)
 bylo přijato celní prohlášení pro propuštění zboží do společného tranzitního režimu, pokud bylo následně zjištěno, že některá podmínka, kterou se propuštění zboží do tohoto režimu řídí, ve skutečnosti nebyla splněna.
 Článek 113
 Určení dlužníka
 1. Dlužníkem je:
 a)
 osoba, jež byla povinna splnit podmínky, kterými se řídí propuštění zboží do společného tranzitního režimu nebo použití společného tranzitního režimu;
 b)
 každá osoba, jež si byla nebo si měla být vědoma, že podmínka podle úmluvy nebyla splněna, a jež jednala jménem osoby, která byla povinna danou podmínku splnit, nebo osoba, jež se účastnila úkonu, který vedl k nesplnění dané podmínky;
 c)
 každá osoba, která získala nebo držela dotyčné zboží a v okamžiku získání nebo přijetí zboží si byla nebo si měla být vědoma, že nebyla splněna některá podmínka podle úmluvy nebo podle celních předpisů;
 d)
 držitel režimu.
 2. V případě uvedeném v čl. 112 odst. 1 písm. b) je dlužníkem osoba, která je povinna splnit podmínky, kterými se řídí propuštění nebo používání zboží v rámci společného tranzitního režimu.
 3. Je-li vyhotoveno celní prohlášení pro


text:
propuštění zboží do společného tranzitního režimu a jsou-li celním orgánům poskytnuty veškeré informace požadované podle celních předpisů upravujících podmínky, na základě kterých může být zboží propuštěno do uvedeného celního režimu, a v důsledku toho vznikl dluh, je dlužníkem také osoba, která poskytla údaje nezbytné pro vyhotovení celního prohlášení a která věděla nebo měla vědět, že tyto údaje nejsou pravdivé.
 4. Je-li za úhradu částky odpovídající jednomu dluhu odpovědných více osob, jsou za platbu této částky odpovědny společně a nerozdílně.
 Článek 114
 Místo, kde dluh vzniká
 1. Dluh vzniká:
 a)
 na místě, kde nastaly skutečnosti vedoucí ke vzniku celního dluhu;
 b)
 nemůže-li být toto místo určeno, vzniká dluh v místě, kde se podle zjištění celních orgánů zboží nacházelo v situaci vedoucí ke vzniku dluhu.
 2. Bylo-li zboží propuštěno do společného tranzitního režimu, který ještě nebyl vyřízen, a místo, kde dluh vzniká, nelze určit podle odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku v následujících lhůtách:
 a)
 do sedmi měsíců od posledního data, kdy mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, není-li před uplynutím této lhůty zaslána žádost o převod vymáhání dluhu podle článku 50 orgánu odpovědnému za místo, kde na základě důkazů získaných celním orgánem země odeslání došlo k událostem vedoucím ke vzniku dluhu, v kterémžto případě se uvedená lhůta prodlužuje nejvýše o jeden měsíc;
 b)
 jeden měsíc po uplynutí lhůty podle čl. 49 odst. 4 pro odpověď držitele režimu na žádost o informace potřebné pro vyřízení režimu, pokud celnímu orgánu země odeslání nebyl oznámen příchod zboží a držitel režimu neposkytl žádné nebo jen nedostatečné informace,
 dluh vzniká buď v zemi odpovědné za poslední celní úřad tranzitu, jenž oznámil celnímu úřadu odeslání překročení hranic, nebo pokud se nejedná o takový případ, v zemi odpovědné za celní úřad odeslání.
 3. Celními orgány uvedenými v čl. 116 odst. 1 se rozumějí celní orgány země, v níž dluh vznikl nebo v níž se má za to, že vznikl, v souladu s tímto článkem.
 Článek 115
 Žádost o převod vymáhání dluhu
 1. Pokud příslušné orgány, které dluh oznámily, získají důkaz o místě, kde došlo k události vedoucí ke vzniku dluhu, pozastaví tyto orgány vymáhání dluhu a neprodleně a v každém případě ve lhůtě zašlou veškeré nezbytné dokumenty, včetně ověřené kopie důkazu, příslušným orgánům daného místa.
 2. Příslušné orgány v daném místě potvrdí přijetí žádosti a vyrozumí příslušné orgány, které dluh oznámily, zda jsou za jeho vymáhání odpovědné. Není-li odpověď doručena do 28 dnů, pokračují příslušné orgány, které dluh oznámily, bezodkladně v řízení o vymáhání, které zahájily.
 KAPITOLA II
 Opatření vůči dlužníkovi nebo ručiteli
 Článek 116
 Opatření vůči dlužníkovi
 1. Příslušné celní orgány zahájí řízení o vymáhání dluhu, jakmile mohou:
 a)
 vypočítat částku dluhu a
 b)
 určit dlužníka.
 2. Dané orgány oznámí dlužníkovi částku dluhu způsobem a ve lhůtách povinných ve smluvních stranách.
 3. Každý dluh oznámený podle odstavce 2 musí být dlužníkem zaplacen způsobem a ve lhůtách povinných v příslušných smluvních stranách.
 Článek 117
 Opatření vůči ručiteli
 1. S výhradou odstavce 4 trvá odpovědnost ručitele tak dlouho, dokud dluh ještě může vzniknout.
 2. Pokud nebyl


text:
společný tranzitní režim vyřízen, celní orgány země odeslání do devíti měsíců ode dne, kdy mělo být zboží předloženo celnímu úřadu určení, oznámí ručiteli, že režim nebyl vyřízen.
 3. Pokud nebyl společný tranzitní režim vyřízen, oznámí celní orgány určené v souladu s článkem 114 ručiteli ve lhůtě tří let od přijetí tranzitního prohlášení, že se od něj žádá nebo může žádat, aby zaplatil dluh, který je povinen uhradit v souvislosti s dotyčnou operací společného tranzitního režimu; oznámení musí obsahovat MRN a datum tranzitního prohlášení, název celního úřadu odeslání, jméno držitele režimu a částku, o kterou se jedná.
 4. Ručitel je zproštěn závazků, pokud mu ve stanovených lhůtách nebylo učiněno žádné z oznámení uvedených v odstavcích 2 a 3.
 5. Jestliže bylo některé z uvedených oznámení zasláno, vyrozumí se ručitel o vymáhání dluhu nebo o vyřízení režimu.
 Článek 118
 Výměna informací a spolupráce za účelem vymáhání
 Aniž je dotčen článek 13a úmluvy, a v souladu s článkem 114 tohoto dodatku si jsou země navzájem nápomocny při určování orgánů příslušných pro vymáhání.
 Tyto orgány sdělí celnímu úřadu odeslání a celnímu úřadu záruky všechny případy, kdy vznikl dluh v souvislosti s tranzitními prohlášeními přijatými celním úřadem odeslání, a opatření přijatá vůči dlužníkovi k jeho vymožení. Navíc informují celní úřad odeslání o vybraném clu a o ostatních poplatcích, aby tento celní úřad mohl tranzitní režim vyřídit.“
 Příloha I se nahrazuje tímto:
 „PŘÍLOHA I
 POUŽITÍ ČLÁNKU 77
 Dočasný zákaz používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou nebo souborné jistoty
 1. Situace, v nichž je možné dočasně zakázat používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou nebo souborné jistoty
 1.1.
 Dočasný zákaz používání souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou
 „Zvláštními okolnostmi“ ve smyslu čl. 77 písm. a) se rozumí situace, kdy je ve velkém počtu případů, které zahrnují více než jednoho držitele režimu a kde hrozí nebezpečí narušení plynulého chodu režimu, prokázáno, že i přes případné použití článků 65 nebo 80 není již souborná jistota či souborná jistota se sníženou zaručenou částkou uvedená v čl. 75 písm. a) a b) dostačující k uhrazení dluhu vzniklého při odnětí některých druhů zboží společnému tranzitnímu režimu ve stanovené lhůtě.
 1.2.
 Dočasný zákaz používání souborné jistoty
 „Rozsáhlými podvody“ ve smyslu čl. 77 písm. b) se rozumí situace, kdy je prokázáno, že i přes použití článků 65 nebo 80 souborná jistota nebo souborná jistota se sníženou zaručenou částkou uvedená v čl. 75 písm. a) a b) již není dostačující k uhrazení dluhu vzniklého při odnětí některých druhů zboží společnému tranzitnímu režimu ve stanovené lhůtě. V této souvislosti je nutné vzít v úvahu objem odňatého zboží a okolnosti jeho odnětí, zejména pokud se jedná o důsledek mezinárodní organizované trestné činnosti.
 2. Postup pro přijetí rozhodnutí o dočasném zákazu používat soubornou jistotu se sníženou zaručenou částkou nebo soubornou jistotu
 2.1. Rozhodnutí Smíšeného výboru o dočasném zákazu používat soubornou jistotu nebo soubornou jistotu se sníženou zaručenou částkou podle čl. 77 písm. a) a b) (dále jen „rozhodnutí“) se přijímá tímto postupem:
 2.1.1.
 Rozhodnutí lze přijmout na žádost jedné nebo více smluvních stran.
 2.1.2.
 Je-li taková žádost


text:
vznesena, uvědomí se smluvní strany navzájem o zjištěných skutečnostech a posoudí, zda jsou splněny podmínky bodu 1.1 nebo 1.2.
 2.2. Usoudí-li smluvní strany, že jsou tyto podmínky splněny, předloží Smíšenému výboru návrh rozhodnutí k přijetí písemným postupem popsaným v bodě 2.3.
 2.3. Smluvní strana, která předsedá Smíšenému výboru, zašle návrh rozhodnutí ostatním stranám.
 Rozhodnutí je přijato, pokud smluvní strana, která předsedá Smíšenému výboru, ve lhůtě třiceti dnů od zaslání návrhu rozhodnutí neobdrží od ostatních smluvních stran žádné písemné námitky. Smluvní strana, která předsedá Smíšenému výboru, informuje ostatní smluvní strany o přijetí rozhodnutí.
 Obdrží-li smluvní strana, která předsedá Smíšenému výboru, ve zmíněné lhůtě jakékoli námitky jedné nebo více smluvních stran, uvědomí o nich ostatní smluvní strany.
 2.4. Každá ze smluvních stran zajistí zveřejnění tohoto rozhodnutí.
 2.5. Platnost rozhodnutí je omezena na dobu dvanácti měsíců. Po opětovném posouzení podmínek smluvními stranami může však Smíšený výbor rozhodnout o prodloužení doby jeho platnosti nebo je zrušit.
 3. Opatření pro zmírnění finančních následků zákazu používání souborné jistoty
 Pokud bylo používání souborné jistoty dočasně zakázáno podle článku 77, mohou osoby, kterým bylo povoleno používat soubornou jistotu, na základě žádosti použít jednotlivou jistotu. Platí však tyto zvláštní podmínky:
 —
 jednotlivá jistota se poskytuje ve formě zvláštní záruční listiny, která se vztahuje pouze na druhy zboží uvedené v rozhodnutí,
 —
 jednotlivou jistotu lze použít pouze u celního úřadu odeslání uvedeného v záruční listině,
 —
 lze ji použít ke krytí několika souběžných nebo po sobě jdoucích operací za předpokladu, že součet částek jednotlivých operací, pro něž nebyl režim dosud vyřízen, nepřesáhne referenční částku jednotlivé jistoty. V takovém případě přidělí celní úřad záruky držiteli režimu k jistotě prvotní přístupový kód. Držitel režimu může sobě samému nebo svým zástupcům přidělit jeden nebo více přístupových kódů k této jistotě;
 —
 pokaždé, když je režim pro operaci společného tranzitu krytou touto jednotlivou jistotou vyřízen, se částka odpovídající této operaci uvolní a může se znovu použít pro krytí jiné operace až do maximální výše jistoty.
 4. Výjimka z rozhodnutí o dočasném zákazu používání souborné jistoty nebo souborné jistoty se sníženou zaručenou částkou
 4.1. Držitelům režimu může být povoleno používat soubornou jistotu nebo soubornou jistotu se sníženou zaručenou částkou na propuštění zboží, na které se vztahuje rozhodnutí o dočasném zákazu, do společného tranzitního režimu, pokud mohou prokázat, že v souvislosti s těmito druhy zboží nevznikl v průběhu operací společného tranzitního režimu, které uskutečnili v průběhu dvou let předcházejících tomuto rozhodnutí, žádný dluh nebo v případě, že během tohoto období dluh vznikl, mohou prokázat, že jej dlužník nebo ručitel ve stanovené lhůtě zcela uhradil.
 Za účelem získání povolení využívat dočasně zakázané souborné jistoty musí držitel režimu zároveň splňovat podmínky uvedené v čl. 75 odst. 2 písm. b).
 4.2. Články 59 až 72 se použijí obdobně též na žádosti o výjimky a jejich povolení uvedené v bodě 4.1.
 4.3. Pokud příslušné orgány tuto výjimku povolí, uvedou do kolonky 8 osvědčení o souborné jistotě tuto poznámku:
 „—
 NEOMEZENÉ POUŽITÍ – 99209“.“
 Příloha II se nahrazuje tímto:
 „PŘÍLOHA II
 ZÁLOŽNÍ POSTUP PRO SPOLEČNÝ TRANZITNÍ REŽIM
 ČÁST I
 KAPITOLA I


text:
Obecná ustanovení
 1. Tato příloha stanoví zvláštní ustanovení o použití záložního postupu podle čl. 26 odst. 1 dodatku I pro držitele režimu, včetně schválených odesílatelů, v případě dočasného selhání:
 —
 elektronického tranzitního systému,
 —
 elektronického systému, který držitelé režimu používají pro podávání prohlášení pro společný tranzitní režim prostřednictvím metod elektronického zpracování dat, nebo
 —
 elektronického propojení mezi elektronickým systémem, který používají držitelé režimu pro podávání prohlášení pro společný tranzitní režim prostřednictvím metod elektronického zpracování dat, a elektronickým tranzitním systémem.
 2. Tranzitní prohlášení
 2.1.
 Tranzitní prohlášení používané při záložním postupu musí být rozpoznatelné všemi stranami zapojenými do tranzitní operace, aby se zamezilo problémům na celním úřadě tranzitu, celním úřadě určení a po příchodu zboží ke schválenému příjemci. Z toho důvodu se používají pouze tyto doklady:
 —
 jednotný správní doklad (JSD), nebo
 —
 JSD vytištěný na běžném papíru z elektronického systému hospodářského subjektu, jak stanoví příloha B6 dodatku III, nebo
 —
 tranzitní doprovodný doklad (TAD) doplněný v případě nutnosti seznamem položek.
 2.2.
 K tranzitnímu prohlášení může být přiložen jeden nebo více doplňkových listů s použitím tiskopisu stanoveného v dodatku 3 k příloze I Úmluvy o zjednodušení formalit ve zbožovém styku uzavřené v Interlaken dne 20. května 1987 (dále jen „úmluva JSD“). Tyto tiskopisy tvoří nedílnou součást prohlášení. Namísto doplňkových listů lze jako popisnou část písemného tranzitního prohlášení použít ložné listy, které jsou jeho nedílnou součástí a jsou vyhotovené v souladu s přílohou B5 dodatku III na tiskopise uvedeném v příloze B4 dodatku III.
 2.3.
 Za účelem provedení bodu 2.1 této přílohy se tranzitní prohlášení vyplní v souladu s přílohou B6 dodatku III.
 KAPITOLA II
 Prováděcí pravidla
 3. Nedostupnost elektronického tranzitního systému
 3.1.
 Pravidla se použijí následujícím způsobem:
 —
 tranzitní prohlášení se vyplňuje a předkládá celnímu úřadu odeslání ve výtiscích 1, 4 a 5 JSD v souladu s úmluvou JSD nebo ve dvou výtiscích TAD doplněných v případě nutnosti seznamem položek v souladu s přílohami A3, A4, A5 a A6 dodatku III,
 —
 tranzitní prohlášení se zaeviduje v kolonce C pomocí systému číslování, který je odlišný od systému číslování elektronického tranzitního systému,
 —
 záložní postup se vyznačí na jednotlivých výtiscích tranzitního prohlášení otiskem jednoho z razítek za použití vzorů uvedených v příloze B7 dodatku III, a to v kolonce A JSD nebo místo MRN a čárového kódu na TAD,
 —
 schválený odesílatel splní všechny povinnosti a podmínky týkající se záznamů v prohlášení a používání zvláštního razítka uvedeného v bodech 22 až 25 této přílohy a použije k tomu kolonky C a D,
 —
 tranzitní prohlášení opatří otiskem razítka buď celní úřad odeslání při standardním postupu, nebo schválený odesílatel v případě, že se uplatní článek 84 dodatku I.
 3.2.
 Je-li přijato rozhodnutí o použití záložního postupu, odstraní se z elektronického tranzitního systému na základě informací od osoby, která do elektronického tranzitního systému údaje o tranzitu zadala, veškeré uvedené údaje o tranzitu spolu s referenčním číslem LRN nebo MRN přiděleným tranzitní operaci.
 3.3.
 Celní orgán sleduje používání záložního postupu, aby zamezil jeho zneužití.
 4. Nedostupnost elektronického systému, který používají držitelé režimu pro podávání údajů týkajících


text:
se společného tranzitního prohlášení prostřednictvím elektronického zpracování dat, nebo nedostupnost elektronického propojení mezi uvedeným systémem a elektronickým tranzitním systémem
 Použijí se ustanovení bodu 3 této přílohy.
 Držitel režimu informuje celní orgán o obnovení dostupnosti svého elektronického systému nebo elektronického propojení mezi tímto systémem a elektronickým tranzitním systémem.
 5. Nedostupnost elektronického systému schváleného odesílatele nebo elektronického propojení mezi uvedeným systémem a elektronickým tranzitním systémem
 Je-li nedostupný elektronický systém schváleného odesílatele nebo elektronické propojení mezi uvedeným systémem a elektronickým tranzitním systémem, použije se tento postup:
 —
 použijí se ustanovení bodu 4 této přílohy,
 —
 podává-li schválený odesílatel ročně více než 2 % svých celních prohlášení v rámci záložního postupu, povolení se přezkoumá a vyhodnotí se, zda jsou i nadále splněny všechny podmínky pro jeho udělení.
 6. Sběr dat celním orgánem
 V případech uvedených v bodech 4 a 5 této přílohy však celní orgán může držiteli režimu povolit, aby celnímu úřadu odeslání předložil ke zpracování elektronickým tranzitním systémem jedno vyhotovení tranzitního prohlášení (za použití JSD nebo TAD).
 KAPITOLA III
 Fungování postupu
 7. Složení jednotlivé jistoty ručitelem
 Není-li celní úřad záruky totožný s celním úřadem odeslání pro danou tranzitní operaci, uchovává kopii závazku ručitele. Držitel režimu předloží originál celnímu úřadu odeslání a ten si jej ponechá. V případě potřeby může celní úřad odeslání požadovat překlad do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků dané země.
 8. Podpis tranzitního prohlášení a závazek držitele režimu
 Podpisem tranzitního prohlášení držitel režimu přijímá odpovědnost za:
 —
 správnost údajů uvedených v prohlášení,
 —
 pravost předložených dokladů,
 —
 splnění všech povinností v souvislosti s propuštěním dotyčného zboží do režimu tranzitu.
 9. Opatření ke ztotožnění zboží
 Pro účely čl. 36 odst. 7 dodatku I uvede celní úřad odeslání v kolonce „D. Kontrola celním úřadem odeslání“ tranzitního prohlášení v poznámce „Přiložené celní závěry“ tuto poznámku:
 „—
 Osvobozeníi – 99201“.
 10. Údaje v tranzitním prohlášení a propuštění zboží
 —
 Celní úřad odeslání zaznamená výsledky kontroly na každém výtisku tranzitního prohlášení.
 —
 Jsou-li výsledky kontroly v souladu s prohlášením, celní úřad odeslání zboží propustí a uvede datum propuštění na výtiscích tranzitního prohlášení.
 11. Přeprava zboží propuštěného do společného režimu tranzitu se provádí na základě výtisku 4 a 5 JSD nebo na základě jednoho výtisku TAD, který držiteli režimu předá celní úřad odeslání. Výtisk 1 JSD a výtisk TAD si ponechává celní úřad odeslání.
 12. Celní úřad tranzitu
 12.1.
 Dopravce předloží potvrzení o přestupu hranice vyhotovené na tiskopise stanoveném v příloze B8 dodatku III každému celnímu úřadu tranzitu a ten si je ponechá. Místo potvrzení o přestupu hranice může být celnímu úřadu tranzitu předložena fotokopie výtisku 4 JSD nebo fotokopie výtisku TAD, které si celní úřad tranzitu ponechá.
 12.2.
 Je-li zboží přepravováno přes jiný celní úřad tranzitu, než který je deklarován, informuje skutečný celní úřad tranzitu celní úřad odeslání.
 13. Předložení celnímu úřadu určení
 13.1.
 Celní úřad určení zaregistruje výtisky tranzitního prohlášení, zapíše do nich datum příchodu a uvede údaje o provedené kontrole.
 13.2.
 Tranzitní operace může být ukončena u jiného celního úřadu, než který je deklarován v tranzitním prohlášení. Tento úřad se tím stává


text:
skutečným celním úřadem určení.
 Pokud je skutečný celní úřad určení úřadem jiné smluvní strany než deklarovaný celní úřad, uvede skutečný celní úřad určení do kolonky „I. Kontrola celním úřadem určení“ na tranzitním prohlášení kromě obvyklých požadovaných poznámek následující záznam:
 „—
 Nesrovnalosti: celní úřad, kterému bylo zboží předloženo ... (identifikační číslo celního úřadu) — 99203“.
 13.3.
 V případě použití bodu 13.2 druhého pododstavce této přílohy, a pokud tranzitní prohlášení obsahuje následující poznámku, zůstává zboží pod dohledem skutečného celního úřadu určení a bez výslovného povolení celního úřadu odeslání se nesmí doručit jinam než na území smluvní strany, do jejíž pravomoci spadá celní úřad odeslání:
 „—
 Výstup z Unie podléhá omezením nebo dávkám podle nařízení/směrnice/rozhodnutí ... — 99204“.
 14. Stvrzenka
 Stvrzenka může být vyhotovena na zadní straně výtisku 5 JSD na určeném místě nebo na tiskopise stanoveném v příloze B10 dodatku III.
 15. Vrácení výtisku 5 JSD nebo výtisku TAD
 Příslušný celní orgán smluvní strany určení vrátí výtisk 5 JSD celnímu orgánu smluvní strany odeslání neprodleně a nejpozději do osmi dnů ode dne ukončení operace. Je-li použit TAD, vrátí se výtisk předloženého TAD za stejných podmínek jako u výtisku 5.
 16. Informování držitele režimu a alternativní důkaz o ukončení režimu
 Pokud nejsou výtisky uvedené v bodě 15 této přílohy vráceny celnímu orgánu smluvní strany odeslání do třiceti dnů od uplynutí lhůty pro předložení zboží celnímu úřadu určení, uvědomí tento orgán držitele režimu a vyzve ho, aby prokázal řádné ukončení režimu.
 17. Postup šetření
 17.1.
 Není-li celnímu úřadu odeslání do šedesáti dnů od uplynutí lhůty pro předložení zboží celnímu úřadu určení prokázáno řádné ukončení režimu, celní orgán smluvní strany odeslání neprodleně požádá o informace potřebné k vyřízení režimu. Pokud se během jednotlivých kroků šetření zjistí, že společný tranzitní režim nemůže být vyřízen, zjistí celní orgán smluvní strany odeslání, zda vznikl dluh.
 Jestliže dluh vznikl, učiní celní orgán smluvní strany odeslání tato opatření:
 —
 identifikuje dlužníka,
 —
 určí celní orgány odpovědné za oznámení dluhu.
 17.2.
 Obdrží-li celní orgán smluvní strany odeslání před uplynutím uvedených lhůt informaci, že společný tranzitní režim nebyl řádně ukončen, nebo nabude-li podezření o jeho neukončení, odešle žádost neprodleně.
 17.3.
 Šetření se zahájí také v případě, že se dodatečně zjistí, že důkaz o ukončení společného tranzitního režimu byl padělán a že je nutné zahájit šetření, které by dosáhlo cílů uvedených v bodě 17.1 této přílohy.
 18. Jistota – referenční částka
 18.1.
 Pro účely článku 74 dodatku I držitel režimu zajistí, že částky pro jím uskutečňované a dosud neukončené operace nepřekročí referenční částku.
 18.2.
 Držitel režimu je povinen uvědomit celní úřad záruky, pokud referenční částka klesne pod úroveň, která postačuje k pokrytí jeho tranzitních operací.
 19. Osvědčení o souborné jistotě, osvědčení o zproštění povinnosti poskytnout jistotu a záruční doklady jednotlivé jistoty
 19.1.
 Celnímu úřadu odeslání se předkládají tyto doklady:
 —
 osvědčení o souborné jistotě na tiskopise stanoveném v příloze C5 dodatku III,
 —
 osvědčení o zproštění povinnosti poskytnout jistotu na tiskopise stanoveném v příloze C6 dodatku III,
 —
 záruční doklad jednotlivé jistoty na tiskopise stanoveném v příloze C3 dodatku III,
 —
 na tranzitním