text:
dozadu. Jestliže figurína vyčnívá mimo obvyklé hranice prostoru obsazeného cestujícím, např. se dotýká stropu, je nutno zajistit vůli 1 cm pomocí: druhotného seřízení, změny úhlu opěradla, nebo předozadního seřízení, a to v uvedeném pořadí.
 5.6 Není-li výrobcem stanoveno jinak, musí být ostatní přední sedadla pokud možno nastavena do stejné polohy, kterou zaujímá sedadlo obsazené figurínou.
 5.7 Seřiditelný volant musí být ve střední poloze rozsahu seřízení.
 5.8 Tlak v pneumatikách musí být upraven na hodnotu předepsanou výrobcem vozidla.
 5.9 Zkoušené vozidlo musí být vzhledem k ose pohybu uvedeno do vodorovné polohy a v této poloze zajištěno podpěrami, dokud není figurína usazena a dokud nejsou dokončeny všechny přípravné práce.
 5.10 Vozidlo se uvede do běžné polohy odpovídající podmínkám uvedeným v bodě 4.3. Vozidla, u nichž je možno nastavit světlou výšku, se zkouší za běžných podmínek použití při rychlosti 50 km/h podle specifikace výrobce. Je-li třeba, zajistí se to pomocí dodatečných podpěr, podpěry však nesmí mít žádný vliv na chování vozidla během nárazu.
 5.11 Nastavení elektrického hnacího ústrojí
 5.11.1 REESS může mít jakoukoli úroveň nabití, která podle doporučení výrobce umožňuje běžný provoz hnacího ústrojí.
 5.11.2 Elektrické hnací ústrojí musí být pod elektrickým napětím buď za provozu původních zdrojů elektrické energie, nebo bez nich (např. motorový generátor, REESS nebo systém konverze elektrické energie), nicméně:
 5.11.2.1
 na základě dohody mezi technickou zkušebnou a výrobcem je možné zkoušku provést s celým elektrickým hnacím ústrojím nebo jeho částmi bez elektrického napětí, pokud to nebude mít negativní vliv na výsledek zkoušky. V případě částí elektrického hnacího ústrojí, které nejsou napájeny elektrickou energií, musí být ochrana před úrazem elektrickým proudem zajištěna buď pomocí fyzické ochrany, nebo izolačního odporu a příslušných dodatečných důkazů.
 5.11.2.2
 Je-li vozidlo vybaveno funkcí automatického rozpojení, lze na žádost výrobce zkoušku provést s aktivovanou funkcí automatického rozpojení. V takovém případě musí být prokázáno, že automatické rozpojení by fungovalo i v průběhu nárazové zkoušky. To zahrnuje jak signál automatické aktivace, tak i galvanické rozpojení s ohledem na podmínky pozorované v průběhu nárazu.
 6. FIGURÍNA PRO BOČNÍ NÁRAZ A JEJÍ INSTALACE
 6.1 Figurína pro boční náraz musí odpovídat specifikaci uvedené v příloze 6 a musí být umístěna na přední sedadlo na straně nárazu postupem uvedeným v příloze 7 tohoto předpisu.
 6.2 Použijí se bezpečnostní pásy nebo jiné zádržné systémy uvedené ve specifikaci vozidla. Pásy musí být schváleného typu podle předpisu č. 16 nebo splňovat ekvivalentní požadavky a musí být připevněny ke kotevním úchytům podle předpisu č. 14 nebo jiných rovnocenných požadavků.
 6.3 Bezpečnostní pásy nebo zádržné systémy se nastaví tak, aby odpovídaly figuríně podle pokynů výrobce; nejsou-li k této věci pokyny výrobce, nastaví se výška do střední polohy; nelze-li takovou polohu zvolit, použije se nejbližší nižší poloha.
 7. MĚŘENÍ PROVÁDĚNÁ NA FIGURÍNĚ PRO BOČNÍ NÁRAZ
 7.1 Zaznamenají se údaje následujících měřicích přístrojů.
 7.1.1 Měření v hlavě figuríny
 Výsledné tříosé zrychlení vztahující se k těžišti hlavy. Kanál přístrojového vybavení pro měření v hlavě musí splňovat požadavky normy ISO 6487:1987 při hodnotách:
 CFC: 1 000 Hz a
 CAC: 150 g
 7.1.2 Měření v hrudníku figuríny
 Tři kanály pro měření průhybu


text:
žeber hrudníku musí splňovat požadavky normy ISO 6487:1987:
 CFC: 1 000 Hz
 CAC: 60 mm
 7.1.3 Měření v pánvi figuríny
 Kanál pro měření sil působících na pánev musí splňovat požadavky normy ISO 6487:1987:
 CFC: 1 000 Hz
 CAC: 15 kN
 7.1.4 Měření v břiše figuríny
 Kanály pro měření sil působících na břicho musí splňovat požadavky normy ISO 6487:1987:
 CFC: 1 000 Hz
 CAC: 5 kN
 Dodatek 1
 STANOVENÍ BIOMECHANICKÝCH ÚDAJŮ
 Požadované výsledky zkoušek jsou uvedeny v bodě 5.2 tohoto předpisu.
 1. BIOMECHANICKÉ KRITÉRIUM HLAVY (HPC – HEAD PERFORMANCE CRITERION)
 Pokud dojde ke kontaktu hlavy, počítá se tento údaj po celou dobu trvání od prvního kontaktu do posledního okamžiku posledního kontaktu.
 HPC je maximální hodnota výrazu:
 kde a je výsledné zrychlení těžiště hlavy v metrech za sekundu děleno 9,81, zaznamenáno v závislosti na čase a filtrováno při kmitočtové třídě kanálu 1 000 Hz; t1 a t2 jsou libovolné dva časy mezi prvním kontaktem a posledním okamžikem posledního kontaktu.
 2. BIOMECHANICKÁ KRITÉRIA HRUDNÍKU
 2.1 Průhyb hrudníku: nejvyšší hodnota průhybu hrudníku je maximální hodnota průhybu libovolného žebra stanovená snímači posuvu hrudníku, filtrováno při kmitočtové třídě kanálu 180 Hz.
 2.2 Kritérium měkkých tkání: nejvyšší hodnota odezvy měkkých tkání je maximální hodnota VC na libovolném žebru, která se počítá jako okamžitá hodnota součinu poměrného průhybu hrudníku vztaženého na polovinu hrudníku a rychlosti stlačení získané derivací stlačení, filtrováno při kmitočtové třídě kanálu 180 Hz. Pro účely tohoto výpočtu činí standardní šířka poloviny hrudního koše 140 mm.
 kde D (v metrech) je průhyb žeber.
 Algoritmus výpočtu, který se má používat, je uveden v příloze 4, dodatku 2.
 3. KRITÉRIUM OCHRANY BŘICHA
 Nejvyšší síla působící na břicho je maximální hodnota součtu tří sil měřených pomocí snímačů namontovaných 39 mm pod povrchem na straně nárazu, CFC 600 Hz.
 4. BIOMECHANICKÉ KRITÉRIUM PÁNVE
 Maximální zatížení stydké kosti (PSPF) je maximální síla naměřená snímačem na stydké kosti pánve, filtrováno při kmitočtové třídě kanálu 600 Hz.
 Dodatek 2
 POSTUP VÝPOČTU KRITÉRIA MĚKKÝCH TKÁNÍ PRO EUROSID 1
 Kritérium měkkých tkání (VC – Viscous Criterion) se počítá jako okamžitá hodnota součinu stlačení a rychlosti průhybu žebra. Obě hodnoty se získají z měření průhybu žebra. Odezva průhybu žebra se jednou filtruje při kmitočtové třídě kanálu 180. Stlačení v čase (t) se počítá jako stlačení získané z tohoto filtrovaného signálu vyjádřené jako poměrná část poloviny šířky hrudníku EUROSID 1, měřeno na kovových žebrech (0,14 metru):
 Rychlost průhybu žebra v čase (t) se počítá z filtrovaného průhybu jako:
 kde D(t) je průhyb v čase (t) v metrech a ∂t je časový interval v sekundách mezi měřeními průhybu. Maximální hodnota ∂t činí 1,25 × 10– 4 sekundy.
 Tento výpočetní postup je znázorněn v následujícím diagramu:
 PŘÍLOHA 5
 VLASTNOSTI POHYBLIVÉ DEFORMOVATELNÉ BARIÉRY
 1. VLASTNOSTI POHYBLIVÉ DEFORMOVATELNÉ BARIÉRY
 1.1 Pohyblivá deformovatelná bariéra se skládá z nárazového tělesa a zkušebního vozíku.
 1.2 Celková hmotnost musí být 950 ± 20 kg.
 1.3 Těžiště musí ležet ve střední podélné svislé rovině s tolerancí 10 mm, 1 000 ± 30 mm za přední nápravou a 500 ± 30 mm nad zemí.
 1.4 Vzdálenost mezi

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
čelem nárazového tělesa bariéry a těžištěm bariéry musí být 2 000 ± 30 mm.
 1.5 Světlá výška nárazového tělesa musí být 300 ± 5 mm, měřeno v klidu před nárazem od dolního kraje dolní čelní desky.
 1.6 Rozchod předních a zadních kol zkušebního vozíku musí být 1 500 ± 10 mm.
 1.7 Rozvor zkušebního vozíku musí být 3 000 ± 10 mm.
 2. VLASTNOSTI NÁRAZOVÉHO TĚLESA
 Nárazové těleso se skládá ze šesti jednotlivých bloků hliníkových voštin zpracovaných tak, aby s rostoucí deformací vyvíjely progresivně rostoucí sílu (viz bod 2.1). K blokům hliníkových voštin je připevněna přední a zadní hliníková deska.
 2.1 Voštinové bloky
 2.1.1 Geometrické vlastnosti
 2.1.1.1 Nárazové těleso se skládá ze šesti spojených zón, jejichž tvar a poloha je uvedena na obrázku 1 a 2. Dle obrázku 1 a 2 jsou zóny určeny rozměry 500 ± 5 mm × 250 ± 3 mm. Rozměr 500 mm je ve směru šířky (W) a rozměr 250 mm ve směru délky (L) hliníkové voštinové konstrukce (viz obrázek 3).
 2.1.1.2 Nárazové těleso je rozděleno do dvou částí. Spodní část musí být 250 ± 3 mm vysoká, 500 ± 2 mm hluboká po předdrcení (viz bod 2.1.2) a o 60 ± 2 mm hlubší než horní část.
 2.1.1.3 Bloky musí být vystředěny na šest zón definovaných na obrázku 1 a každý blok (včetně neúplných buněk) plně pokrývá plochu vymezenou pro danou zónu.
 2.1.2 Předdrcení
 2.1.2.1 Předdrcení se provede na povrchu voštin, k němuž jsou připevněny čelní desky.
 2.1.2.2 Před vlastní zkouškou se bloky 1, 2 a 3 na horním povrchu předdrtí o 10 ± 2 mm tak, aby celková hloubka (dle obrázku 2) činila 500 ± 2 mm.
 2.1.2.3 Bloky 4, 5 a 6 se před zkouškou na povrchu předdrtí o 10 ± 2 mm tak, aby celková hloubka činila 440 ± 2 mm.
 2.1.3 Vlastnosti materiálu
 2.1.3.1 Rozměry buněk musí u všech bloků činit 19 mm ± 10 % (viz obrázek 4).
 2.1.3.2 V horní části musí být buňky vyrobeny z hliníku 3003.
 2.1.3.3 V dolní části musí být buňky vyrobeny z hliníku 5052.
 2.1.3.4 Hliníkové voštinové bloky je třeba zpracovat tak, aby křivka závislosti deformace na síle při statickém drcení (podle postupu definovaného bodem 2.1.4) byla uvnitř hranic definovaných pro každý ze šesti bloků v dodatku 1 této přílohy. Navíc je třeba zpracovaný voštinový materiál užívaný pro tyto bloky při konstrukci bariéry očistit, aby se odstranily všechny zbytky vzniklé při zpracování surového voštinového materiálu.
 2.1.3.5 Hmotnost bloků v každé dávce se nesmí lišit od střední hmotnosti bloku v dané dávce o více než 5 %.
 2.1.4 Statické zkoušky
 2.1.4.1 Z každé dávky voštinového jádra se odebere vzorek pro provedení statické zkoušky dle postupu popsaného v bodě 5 této přílohy.
 2.1.4.2 Závislost stlačení na síle pro každý zkoušený blok se musí pohybovat v mezích pásma závislosti deformace na síle stanovených v příloze 1. Meze pásma závislosti síly na deformaci jsou definovány pro každý blok bariéry.
 2.1.5 Dynamická zkouška
 2.1.5.1 Dynamické deformační vlastnosti se stanoví při nárazu dle protokolu popsaného v bodě 6 této


text:
přílohy.
 2.1.5.2 Odchylky od mezí pásma závislosti deformace na síle charakterizující pevnost nárazového tělesa – dle definice v dodatku 2 této přílohy – lze připustit při splnění následujících podmínek:
 2.1.5.2.1 odchylka se objeví po začátku nárazu a předtím, než deformace nárazového tělesa dosáhne 150 mm;
 2.1.5.2.2 odchylka nepřekročí 50 % nejbližší okamžité předepsané meze pásma;
 2.1.5.2.3 žádná z deformací odpovídajících jednotlivým odchylkám nepřekročí 35 mm a součet těchto deformací nepřekročí 70 mm (viz dodatek 2 této přílohy);
 2.1.5.2.4 celková hodnota energie odvozená z odchylek vně pásma nepřekročí 5 % hrubé energie bloku.
 2.1.5.3 Bloky 1 a 3 jsou totožné. Jejich pevnost je taková, že křivky závislosti deformace na síle leží v pásmu na obrázku 2a.
 2.1.5.4 Bloky 5 a 6 jsou totožné. Jejich pevnost je taková, že křivky závislosti deformace na síle leží v pásmu na obrázku 2d.
 2.1.5.5 Pevnost bloku 2 je taková, že křivky závislosti deformace na síle leží v pásmu na obrázku 2b.
 2.1.5.6 Pevnost bloku 4 je taková, že křivky závislosti deformace na síle leží v pásmu na obrázku 2c.
 2.1.5.7 Závislost deformace na síle pro nárazové těleso jako celek leží v pásmu na obrázku 2e.
 2.1.5.8 Závislosti deformace na síle se ověří zkouškou podle bodu 6 přílohy 5, která se skládá z nárazu bariéry na dynamometrickou stěnu při rychlosti 35 ± 0,5 km/h.
 2.1.5.9 Energie pohlcená (1) během zkoušky bloky 1 a 3 se pro tyto bloky musí rovnat 9,5 ± 2 kJ.
 2.1.5.10 Energie pohlcená během zkoušky bloky 5 a 6 se pro tyto bloky musí rovnat 3,5 ± 1 kJ.
 2.1.5.11 Energie pohlcená blokem 4 se musí rovnat 4 ± 1 kJ.
 2.1.5.12 Energie pohlcená blokem 2 se musí rovnat 15 ± 2 kJ.
 2.1.5.13 Celková energie pohlcená během nárazu se musí rovnat 45 ± 3 kJ.
 2.1.5.14 Maximální deformace nárazového tělesa v bodě prvního kontaktu, vypočtená integrací hodnot akcelerometru podle bodu 6.6.3 této přílohy, se musí rovnat 330 ± 20 mm.
 2.1.5.15 Konečná zbytková statická deformace nárazového tělesa měřená po dynamické zkoušce na úrovni B (obrázek 2) se musí rovnat 310 ± 20 mm.
 2.2 Čelní desky
 2.2.1 Geometrické vlastnosti
 2.2.1.1 Čelní desky jsou 1 500 ± 1 mm široké a 250 ± 1 mm vysoké. Tloušťka je 0,5 ± 0,06 mm.
 2.2.1.2 Celkové rozměry smontovaného nárazového tělesa (dle obrázku 2) jsou: 1 500 ± 2,5 mm šířka a 500 ± 2,5 mm výška.
 2.2.1.3 Horní hrana dolní čelní desky a dolní hrana horní čelní desky by měly být vyrovnány s tolerancí 4 mm.
 2.2.2 Vlastnosti materiálu
 2.2.2.1 Čelní desky jsou vyrobeny z hliníku řady AlMg2 až AlMg3 s tažností ≥ 12 % a pevností v tahu ≥ 175 N/mm2.
 2.3 Zadní deska
 2.3.1 Geometrické vlastnosti
 2.3.1.1 Geometrické vlastnosti stanoví obrázky 5 a 6.
 2.3.2 Vlastnosti materiálu
 2.3.2.1 Zadní deska se skládá z hliníkového plátu silného 3 mm. Vyrábí se z hliníku řady AlMg2 až AlMg3 o tvrdosti 50 až 65 HBS. Plát se perforuje otvory pro ventilaci: umístění, průměr a rozteč otvorů znázorňují obrázky 5 a 7.
 2.4 Umístění voštinových bloků


text:
2.4.1 Voštinové bloky se vystředí podle perforované zóny zadní desky (obrázek 5).
 2.5 Lepení
 2.5.1 Na přední a zadní desku se nanese max. 0,5 kg/m2 lepidla, které se stejnoměrně rozetře přímo na povrch přední desky; maximální tloušťka filmu je 0,5 mm. Použije se dvousložkové polyuretanové lepidlo (jako je pryskyřice Ciba Geigy XB5090/1 s tužidlem XB5304) nebo lepidlo rovnocenné.
 2.5.2 Pro zadní desku je předepsána minimální pevnost lepeného spoje 0,6 MPa (87 psi), zkoušeno dle bodu 2.5.3.
 2.5.3 Zkouška pevnosti spoje:
 2.5.3.1 Pro měření pevnosti lepeného spoje se použije zkouška tahem kolmo k ploše podle ASTM C297-61.
 2.5.3.2 Zkoušený díl má rozměry 100 mm × 100 mm a je 15 mm hluboký, lepený na vzorek materiálu ventilované zadní desky. Použité voštiny musí být stejného druhu jako voštiny nárazového tělesa, tedy chemicky naleptány tak, aby co nejvíce odpovídaly zadní straně bariéry, avšak bez předdrcení.
 2.6 Sledovatelnost
 2.6.1 Nárazová tělesa se označují po sobě jdoucími sériovými čísly, která musí být vyražena, vyleptána nebo jinak permanentně připevněna a z nichž lze u jednotlivých bloků určit dávku a datum výroby.
 2.7 Připevnění nárazového tělesa
 2.7.1 Upevnění ke zkušebnímu vozíku musí odpovídat obrázku 8. Upevnění se provede pomocí šesti šroubů M8, přičemž nic nesmí přečnívat přes rozměr bariéry před koly zkušebního vozíku. Mezi spodní přírubu zadní desky a čelo zkušebního vozíku se musí vložit vhodné podložky, aby se zabránilo ohnutí zadní desky při utahování upevňovacích šroubů.
 3. SYSTÉM VĚTRÁNÍ
 3.1 Styčná plocha mezi zkušebním vozíkem a ventilačním systémem by měla být pevná, tuhá a plochá. Ventilační přístroj je součástí zkušebního vozíku a nikoli nárazového tělesa dodávaného výrobcem. Geometrické vlastnosti ventilačního přístroje odpovídají obrázku 9.
 3.2 Montáž ventilačního přístroje
 3.2.1 Ventilační přístroj se namontuje na čelní desku zkušebního vozíku;
 3.2.2 v žádném bodě nesmí mezerou mezi ventilačním přístrojem a čelem zkušebního vozíku projít měrka o tloušťce 0,5 mm. Je-li mezera větší než 0,5 mm, musí se ventilační rám vyměnit nebo upravit tak, aby mezera nebyla > 0,5 mm;
 3.2.3 ventilační přístroj se demontuje z čela zkušebního vozíku;
 3.2.4 na čelní desku zkušebního vozíku se upevní korek o tloušťce 1,0 mm;
 3.2.5 ventilační přístroj se znovu namontuje na čelní desku zkušebního vozíku a dotáhne se, aby se vyloučily vzduchové bubliny.
 4. SHODNOST VÝROBY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:
 4.1 Výrobce odpovídá za shodu výrobních postupů a za tím účelem musí především:
 4.1.1 zajistit existenci účinných postupů, aby bylo možno kontrolovat kvalitu výrobků;
 4.1.2 mít přístup ke kontrolnímu vybavení potřebnému ke kontrole shody každého výrobku;
 4.1.3 zajistit zaznamenání výsledků zkoušek a dostupnost dokladů po dobu 10 let po provedení zkoušek;
 4.1.4 prokázat, že zkoušené vzorky jsou spolehlivým měřítkem vlastností dávky (příklady metod odebírání vzorků podle dávkové výroby jsou uvedeny dále);
 4.1.5 analyzovat výsledky zkoušek, a ověřit a zajistit tak stálost vlastností bariéry při zohlednění odchylek při průmyslové výrobě následkem teploty, kvality surovin, doby ponoření do chemikálie, chemické koncentrace, neutralizace atd., a kontrolu zpracovávaných materiálů, aby se vyloučila všechna residua z výroby;
 4.1.6 zajistit, aby


text:
každá sada vzorků nebo zkoušených kusů vykazující neshody vedla k dalšímu vzorkování a zkoušení. Musí se učinit všechny kroky potřebné k tomu, aby se zajistila shodnost příslušné výroby.
 4.2 Výrobce musí být certifikován nejméně na úrovni normy ISO 9002.
 4.3 Minimální podmínky pro kontrolu výroby: držitel dohody zajistí kontrolu shody dle metod popsaných v tomto předpisu.
 4.4 Příklady vzorkování podle dávky
 4.4.1 Pokud se z jednoho původního bloku hliníkového voštinového materiálu zhotoví více kusů jednoho typu bloků a všechny se zpracují ve stejné lázni (souběžná výroba), může se vybrat jeden z nich jako vzorek za předpokladu, že se zajistí, aby všechny bloky byly v lázni podrobeny stejnému postupu. Není-li tato podmínka splněna, může být nezbytné vybrat více než jeden vzorek.
 4.4.2 Jestliže je ve stejné lázni zpracováván omezený počet (cca tři až dvacet) podobných bloků (sériová výroba), pak se jako reprezentativní vzorky vyberou první a poslední blok z těch, které byly zhotoveny ze stejného původního bloku voštinového hliníkového materiálu. Jestliže požadavkům vyhoví první blok, ale poslední nikoliv, může být nezbytné odebrat další vzorky z dávky, až se najde blok, který požadavky splní. Za schválené se pak považují pouze bloky mezi těmito vzorky.
 4.4.3 Poté, co se získají zkušenosti s konzistencí řízení výroby, je možno oba vzorkovací postupy kombinovat, takže je pak možno považovat za dávku více než jednu skupinu v souběžné výrobě – za předpokladu, že vzorky z první a poslední výrobní skupiny vyhovují.
 5. STATICKÉ ZKOUŠKY
 5.1 Zkouší se jeden nebo několik vzorků (podle metody dávkové výroby) odebraných z každé dávky zpracovaného voštinového materiálu, a to podle následujícího zkušebního postupu:
 5.2 Velikost vzorku hliníkového voštinového materiálu pro statickou zkoušku musí odpovídat velikosti normálního bloku nárazového tělesa, tedy 250 mm × 500 mm × 440 mm pro horní část a 250 mm × 500 mm × 500 mm pro dolní část.
 5.3 Vzorky se stlačují mezi dvěma rovnoběžnými deskami, které jsou alespoň o 20 mm větší než příčný řez bloku.
 5.4 Rychlost stlačování činí 100 mm za minutu s tolerancí 5 procent.
 5.5 Údaje zaznamenávané při statickém stlačování se musí vzorkovat s frekvencí alespoň 5 Hz.
 5.6 Statická zkouška pokračuje, dokud stlačení bloku nedosáhne nejméně 300 mm pro bloky 4 až 6 a 350 mm pro bloky 1 až 3.
 6. DYNAMICKÉ ZKOUŠKY
 Na každých vyrobených 100 čel bariéry provede výrobce jednu dynamickou zkoušku proti dynamometrické stěně podepřené pevnou bariérou, dle metody popsané níže.
 6.1 Zařízení
 6.1.1 Zkušební prostor
 6.1.1.1 Zkušební prostor musí být dostatečně velký, aby se do něj vešla rozjezdová dráha pohyblivé deformovatelné bariéry, pevná bariéra a technické vybavení pro zkoušku. Koncová část dráhy, v délce minimálně 5 m před pevnou bariérou, musí být vodorovná, plochá a hladká.
 6.1.2 Pevná bariéra a dynamometrická stěna
 6.1.2.1 Pevnou stěnu tvoří železobetonový blok, který má šířku nejméně 3 m a výšku nejméně 1,5 m. Tloušťka pevné stěny musí být taková, aby stěna vážila nejméně 70 t.
 6.1.2.2 Čelo bariéry je svislé, kolmé k ose rozjezdové dráhy a je vybaveno šesti siloměrnými deskami, z nichž každá má schopnost změřit celkovou zátěž aplikovanou


text:
na příslušný blok nárazového tělesa pohyblivé deformovatelné bariéry v okamžiku nárazu. Středy nárazových ploch siloměrných desek se musí shodovat se středy šesti nárazových zón čela pohyblivé deformovatelné bariéry. Jejich hrany musí být od sousedních ploch vzdáleny 20 mm, aby v rámci tolerance polohy pohyblivé deformovatelné bariéry při nárazu nebyly nárazové zóny ve styku se sousedními oblastmi nárazových ploch. Upevnění siloměrů a povrch desek musí splňovat požadavky stanovené v příloze normy ISO 6487:1987.
 6.1.2.3 Povrch všech siloměrných desek kryje překližka o tloušťce 12 ± 1 mm, aby nedocházelo k degradaci odezvy snímačů.
 6.1.2.4 Pevná stěna je buď ukotvena v zemi, nebo leží na zemi a je podle potřeby zajištěna přidaným zádržným zařízením omezujícím její deformaci. Lze použít pevnou stěnu (na níž jsou uchyceny siloměry) s jinými vlastnostmi, pokud podává alespoň stejně průkazné výsledky.
 6.2 Pohon pohyblivé deformovatelné bariéry
 V okamžiku nárazu nesmí na pohyblivou deformovatelnou bariéru působit žádné vodicí nebo hnací zařízení. Na bariéru musí narazit ve směru kolmém k čelu dynamometrické stěny. Směr nárazu musí být přesný v toleranci 10 mm.
 6.3 Měřicí přístroje
 6.3.1 Rychlost
 Rychlost nárazu musí činit 35 ± 0,5 km/h a přístroj použitý k zaznamenání rychlosti nárazu musí mít přesnost 0,1 %.
 6.3.2 Zátěže
 Měřicí přístroje musí vyhovět specifikacím stanoveným v normě ISO 6487:1987:
 CFC pro všechny bloky
 :
 60 Hz
 CAC pro bloky 1 a 3
 :
 200 kN
 CAC pro bloky 4, 5 a 6
 :
 100 kN
 CAC pro blok 2
 :
 200 kN
 6.3.3 Zrychlení
 6.3.3.1 Zrychlení v podélném směru se měří na třech různých místech zkušebního vozíku, kde nedochází k ohybu, přičemž jedno musí být v ose a jedno na každé straně zkušebního vozíku.
 6.3.3.2 Střední akcelerometr se umístí nejvýše 500 mm od místa těžiště pohyblivé deformovatelné bariéry a leží ve svislé podélné rovině, která s tolerancí ± 10 mm odpovídá rovině těžiště pohyblivé deformovatelné bariéry.
 6.3.3.3 Boční akcelerometry jsou stejně vysoko s tolerancí ± 10 mm a ve stejné vzdálenosti od čelního povrchu pohyblivé deformovatelné bariéry s tolerancí ± 20 mm.
 6.3.3.4 Přístrojové vybavení musí splňovat normu ISO 6487:1987 s následujícími specifikacemi:
 CFC 1 000 Hz (před integrací)
 CAC 50 g
 6.4 Obecná specifikace bariéry
 6.4.1 Jednotlivé vlastnosti každé bariéry musí vyhovovat bodu 1 této přílohy a zaznamenávají se.
 6.5 Obecné specifikace nárazového tělesa
 6.5.1 Nárazové těleso se z hlediska požadavků dynamických zkoušek považuje za vyhovující, pokud signály na výstupu všech šesti siloměrných desek splňují požadavky uvedené v této příloze.
 6.5.2 Nárazová tělesa se označí po sobě jdoucími sériovými čísly, která jsou na nich vyražena, vyleptána nebo jinak trvale vyznačena a z nichž je možno určit, z které dávky a kdy byly vyrobeny jednotlivé bloky.
 6.6 Postup zpracování dat
 6.6.1 Nezpracovaná data: v čase T = T0 se z údajů odstraní všechny kompenzace. Použitá metoda odstranění kompenzací se zaznamená do zkušebního protokolu.
 6.6.2 Filtrace
 6.6.2.1 Před zpracováním/výpočty se nezpracovaná data filtrují.
 6.6.2.2 Údaje akcelerometrů pro integraci se filtrují při CFC 180, ISO 6487:1987.
 6.6.2.3 Údaje akcelerometrů pro výpočet impulsů se filtrují při CFC 60, ISO 6487:1987.
 6.6.2.4 Údaje siloměrů se


text:
filtrují při CFC 60, ISO 6487:1987.
 6.6.3 Výpočet deformace čela pohyblivé deformovatelné bariéry
 6.6.3.1 Údaje ze všech tří akcelerometrů (po filtrování při CFC 180) se dvakrát integrují, aby se získala deformace deformovatelného prvku bariéry.
 6.6.3.2 Počáteční podmínky pro výpočet deformace jsou:
 6.6.3.2.1 rychlost= rychlost nárazu (z rychloměru);
 6.6.3.2.2 deformace= 0.
 6.6.3.3 Deformace na levé straně, ve středu a na pravé straně pohyblivé deformovatelné bariéry se graficky zaznamenává v čase.
 6.6.3.4 Maximální deformace vypočtená ze všech tří akcelerometrů by se neměla lišit o více než 10 mm. Pokud tento požadavek není splněn, odstraní se odlehlá hodnota a zkontroluje se, zda rozdíl mezi deformacemi vypočtenými ze dvou zbývajících akcelerometrů leží v toleranci 10 mm.
 6.6.3.5 Pokud se deformace naměřené levým, pravým a středním akcelerometrem neliší o více než 10 mm, použije se pro výpočet deformace čela bariéry střední hodnota zrychlení z těchto tří akcelerometrů.
 6.6.3.6 Jestliže požadavek tolerance 10 mm splňují deformace jen ze dvou akcelerometrů, použije se pro výpočet deformace čela bariéry střední hodnota zrychlení z těchto dvou akcelerometrů.
 6.6.3.7 Jestliže deformace vypočtené ze všech tří (levého, pravého a středního) akcelerometrů NESPLŇUJÍ požadovanou toleranci 10 mm, je třeba původní data přezkoumat a určit příčinu těchto velkých odchylek. V takovém případě určí samotná zkušebna, které akcelerometrické údaje se použijí k určení deformace pohyblivé deformovatelné bariéry, nebo že nelze použít žádné z naměřených hodnot. V takovém případě je nutno ověřovací zkoušku opakovat. Ve zkušebním protokolu se musí uvést podrobné vysvětlení.
 6.6.3.8 Údaje o střední hodnotě deformace v čase se zkombinují s údaji o čase a síle ze siloměrů a pro každý blok se stanoví výsledná závislost síly a deformace.
 6.6.4 Výpočet energie
 Energie absorbovaná každým blokem a celým čelem pohyblivé deformovatelné bariéry se vypočítá v okamžiku maximální deformace bariéry.
 přičemž:
 t0
 je čas prvního kontaktu,
 t1
 je čas, kdy se zkušební vozík zastaví, tedy když u = 0,
 s
 je deformace deformovatelného prvku zkušebního vozíku vypočtená podle bodu 6.6.3.
 6.6.5 Ověření údajů o dynamických silách
 6.6.5.1 Celkový impuls I, vypočtený integrací celkové síly po dobu kontaktu, se porovná se změnou hybnosti v průběhu této doby (M*)V).
 6.6.5.2 Změna celkové energie se porovná se změnou kinetické energie pohyblivé deformovatelné bariéry, která se vypočte dle vzorce:
 kde Vi je nárazová rychlost a M je celková hmotnost pohyblivé deformovatelné bariéry.
 Jestliže se změna hybnosti (M*)V) nerovná celkovému impulsu (I) ± 5 procent, nebo celková absorbovaná energie (E En) není rovna kinetické energii EK ± 5 procent, musí se údaje zkoušky znovu přezkoumat, aby se zjistila příčina této chyby.
 Obrázek 1
 Konstrukce nárazového tělesa
 (2)
 Obrázek 2
 Horní strana nárazového tělesa
 Obrázek 3
 Orientace hliníkových voštin
 Obrázek 4
 Rozměry buněk hliníkového voštinového materiálu
 Obrázek 5
 Konstrukce zadní desky
 Obrázek 6
 Uchycení zadní desky k ventilačnímu zařízení a čelní desce zkušebního vozíku
 Obrázek 7
 Střídavé uspořádaní ventilačních otvorů zadní desky
 Horní a dolní příruba zadní desky
 Pozn.: Upevňovací otvory dolní příruby mohou být rozbroušeny, jak je znázorněno níže, aby se usnadnilo spojení; předpokladem je dostatečné sevření, aby se vyloučilo uvolnění během nárazové zkoušky.
 Obrázek 8
 Obrázek 9
 Ventilační


text:
rám
 Ventilační zařízení je konstrukce zhotovená z desky o tloušťce 5 mm a šířce 20 mm. Pouze svislé desky jsou perforované devíti otvory o průměru 8 mm, aby vzduch mohl vodorovně cirkulovat.
 (1) Indikované množství energie je hodnota energie uvolněné systémem v okamžiku, kdy rozsah drcení nárazového tělesa je největší.
 (2) Všechny rozměry jsou v mm. Tolerance rozměrů bloků berou v úvahu potíže s měřením řezaného hliníkového voštinového materiálu. Tolerance celkových rozměrů nárazového tělesa je menší než tolerance jednotlivých bloků, jelikož bloky voštinového materiálu lze upravit a případně sestavit s přesahy a zachovat tak přesnější rozměr čela nárazníku.
 Dodatek 1
 KŘIVKY ZÁVISLOSTI SÍLY A DEFORMACE PRO STATICKÉ ZKOUŠKY
 Obrázek 1a
 Bloky 1 a 3
 Obrázek 1b
 Blok 2
 Obrázek 1c
 Blok 4
 Obrázek 1d
 Bloky 5 a 6
 Dodatek 2
 KŘIVKY ZÁVISLOSTI SÍLY A DEFORMACE PRO DYNAMICKÉ ZKOUŠKY
 Obrázek 2a
 Bloky 1 a 3
 Obrázek 2b
 Blok 2
 Obrázek 2c
 Blok 4
 Obrázek 2d
 Bloky 5 a 6
 Obrázek 2e
 Bloky celkem
 Dodatek 3
 OVĚŘENÍ POHYBLIVÉ DEFORMOVATELNÉ BARIÉRY
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento dodatek obsahuje instrukce pro ověření pohyblivé deformovatelné bariéry. Schvalovací orgán, který odpovídá za to, že pohyblivá deformovatelná bariéra vyhovuje požadavkům, provede její zkoušku na dynamometrické desce upevněné na pevné bariéře.
 2. ZAŘÍZENÍ
 2.1 Zkušební prostor
 Zkušební plocha musí být dostatečně velká pro umístění rozjezdové dráhy pohyblivé deformovatelné bariéry, pevné bariéry a technického zařízení, které je nutné pro zkoušku. Konečný úsek dráhy, přinejmenším 5 m před pevnou bariérou, musí být vodorovný, rovný a hladký.
 2.2 Pevná bariéra a dynamometrická stěna
 2.2.1 Pevnou bariéru tvoří železobetonový blok, který má vpředu šířku nejméně 3 m a výšku nejméně 1,5 m. Tloušťka pevné bariéry musí být taková, aby stěna vážila nejméně 70 t. Přední strana musí být svislá, kolmá k ose rozjezdové dráhy a musí být opatřena siloměry schopnými měřit celkové zatížení každého bloku nárazového tělesa pohyblivé deformovatelné bariéry v okamžiku nárazu. Středy ploch nárazových desek musí být vyrovnány s odpovídajícími středy bloků zvolené pohyblivé deformovatelné bariéry; jejich hrany musí mít od sousedních ploch vůli 20 mm. Upevnění siloměrů a povrch desek musí splňovat požadavky stanovené v příloze normy ISO 6487:1987. V případech, kdy je snímač opatřen ochranným krytem, nesmí tento kryt porušovat odezvy snímače.
 2.2.2 Pevná bariéra musí být buď zakotvena v zemi, nebo usazena na zemi, v případě potřeby s přídavnými aretačními zařízeními, aby se omezilo její posouvání. Může být použita pevná bariéra se siloměry, které mají odlišné vlastnosti, avšak poskytují přinejmenším stejně průkazné výsledky.
 3. POHON POHYBLIVÉ DEFORMOVATELNÉ BARIÉRY
 V okamžiku nárazu nesmí na pohyblivou deformovatelnou bariéru působit žádné vodicí nebo hnací zařízení. Na překážku naráží kolmo k nárazové bariéře. Přesnost směru nárazu musí být v toleranci 10 mm.
 4. MĚŘICÍ PŘÍSTROJE
 4.1 Rychlost
 Nárazová rychlost musí být 35 ± 2 km/h. Zařízení pro záznam rychlosti nárazu musí mít přesnost v rozmezí 1 %.
 4.2 Zátěže
 Měřicí přístroje musí vyhovět specifikacím stanoveným v normě ISO 6487:1987:
 CFC pro všechny bloky
 =
 60 Hz
 CAC pro bloky 1 a 3
 =
 120 kN
 CAC pro bloky 4, 5 a 6


text:
=
 60 kN
 CAC pro blok 2
 =
 140 kN
 4.3 Zrychlení
 Zrychlení v podélném směru se musí změřit v místě, které se nedeformuje. Přístrojové vybavení musí splňovat normu ISO 6487:1987 s následujícími specifikacemi:
 CFC 1 000 Hz (před integrací)
 CFC 60 Hz (po integraci)
 CAC 50 g
 5. OBECNÁ SPECIFIKACE BARIÉRY
 5.1 Jednotlivé vlastnosti každé bariéry musí vyhovovat bodu 1 přílohy 5 a zaznamenávají se.
 6. OBECNÉ SPECIFIKACE TYPU NÁRAZOVÉHO TĚLESA
 6.1 Vhodnost typu nárazového tělesa se potvrdí, vyhoví-li zaznamenaný výstupní signál každého ze šesti siloměrů požadavkům bodu 2.2 přílohy 5.
 6.2 Nárazová tělesa musí být označena po sobě jdoucími pořadovými čísly a datem výroby.
 PŘÍLOHA 6
 TECHNICKÝ POPIS FIGURÍNY PRO BOČNÍ NÁRAZ
 1. OBECNĚ
 1.1 Figurína pro boční náraz předepsaná tímto předpisem, včetně přístrojové techniky a kalibrace, je popsána v technických výkresech a v uživatelské příručce. (1)
 1.2 Rozměry a hmotnost figuríny pro boční náraz představují dospělého muže 50. percentilu bez obou předloktí.
 1.3 Figurína pro boční náraz se skládá z kovové a plastové kostry pokryté gumou, plastem a pěnou napodobujícími svalstvo.
 2. KONSTRUKCE FIGURÍNY
 2.1 Celkový přehled dílů figuríny pro boční náraz je uveden na obrázku 1 (nákres) a v tabulce 1 (jednotlivé části) této přílohy.
 2.2 Hlava
 2.2.1 Hlava je znázorněna na obrázku 1 této přílohy jako díl 1.
 2.2.2 Hlava se skládá z hliníkové kostry pokryté pružnou vinylovou kůží. Dutý vnitřek kostry hlavy obsahuje tříosé akcelerometry a závaží.
 2.2.3 V rozhraní mezi hlavou a krkem je umístěna maketa siloměru. Tento díl lze nahradit siloměrem v horní části krku.
 2.3 Krk
 2.3.1 Krk je na obrázku 1 této přílohy znázorněn jako díl 2.
 2.3.2 Krk se skládá z rozhraní mezi hlavou a krkem, dále z rozhraní mezi krkem a hrudníkem a ze střední části, která obě rozhraní spojuje.
 2.3.3 Stykové díly hlava/krk (díl 2a) a krk/hrudník (díl 2c) se skládají ze dvou hliníkových kotoučů spojených šroubem s polokulovou hlavou a z osmi gumových tlumičů.
 2.3.4 Válcovitá střední část (díl 2b) je vyrobena z gumy. Na obou stranách je v gumové části vytvarován hliníkový kotouč stykových dílů.
 2.3.5 Krk je připevněn ke krční konzole znázorněné na obrázku 1 této přílohy jako díl 2d. Volitelně lze tuto konzolu nahradit siloměrem v dolní části krku.
 2.3.6 Úhel mezi dvěma plochami krční konzoly je 25°. Protože je blok ramen nakloněn o 5° vzad, činí výsledný úhel mezi krkem a trupem 20°.
 2.4 Rameno
 2.4.1 Rameno je na obrázku 1 této přílohy znázorněno jako díl 3.
 2.4.2 Rameno se skládá z ramenního pouzdra, dvou klíčních kostí a pěnové ramenní hlavice.
 2.4.3 Ramenní blok (díl 3a) se skládá z hliníkového mezikusu, horní hliníkové desky na vršku mezikusu a dolní hliníkové desky na spodku mezikusu. Obě desky jsou potaženy polytetrafluorethenem (PTFE).
 2.4.4 Klíční kosti (díl 3b) vyrobené z odlitků polyuretanové pryskyřice jsou konstruovány tak, aby se vyklenuly přes mezikus. Klíční kosti drží v neutrální poloze dva elastické provazce (díl 3c), které jsou upnuty k zadní straně ramenního pouzdra. Konstrukce vnějšího okraje obou klíčních kostí umožňuje běžnou polohu paží.
 2.4.5 Ramenní hlavice (díl 3d)


text:
je vyrobena z polyuretanové pěny o nízké hustotě a je připojena k bloku ramene.
 2.5 Hrudník
 2.5.1 Hrudník je na obrázku 1 této přílohy znázorněn jako díl 4.
 2.5.2 Hrudník se skládá z tuhého pouzdra hrudní páteře a tří totožných modulů žeber.
 2.5.3 Pouzdro hrudní páteře (díl 4a) je zhotoveno z oceli. K zadnímu povrchu je připevněna ocelová rozpěrka a zakřivená zadní deska z polyuretanové pryskyřice (díl 4b).
 2.5.4 Horní povrch pouzdra hrudní páteře je skloněn o 5° dozadu.
 2.5.5 K dolní části pouzdra páteře je připevněn siloměr T12 nebo maketa siloměru (díl 4j).
 2.5.6 Modul žeber (díl 4c) se skládá z ocelového žeberního oblouku pokrytého polyuretanovou pěnou napodobující svalstvo (díl 4d), ze sestavy lineárního řídicího systému (díl 4e) spojující žebro s pouzdrem páteře, z hydraulického tlumiče (díl 4f) a tuhé pružiny tlumiče (díl 4g).
 2.5.7 Lineární řídicí systém (díl 4e) umožňuje, aby se citlivá část žebra žeberního oblouku (díl 4d) vychýlila vzhledem k pouzdru páteře (díl 4a) a k necitlivé části. Sestava řídicího systému je vybavena lineárními jehlovými ložisky.
 2.5.8 Součástí sestavy řídicího systému je seřizovací pružina (díl 4h).
 2.5.9 Snímač průhybu žebra (díl 4i) může být nainstalován na část řídicího systému připevněnou k pouzdru páteře (díl 4e) a propojen s vnějším koncem řídicího systému na citlivé straně žebra.
 2.6 Paže
 2.6.1 Paže jsou na obrázku 1 této přílohy znázorněny jako díl 5.
 2.6.2 Paže mají plastovou kostru pokrytou polyuretanovou napodobeninou svalstva a pokožkou z polyvinylchloridu. Napodobenina svalstva se skládá z odlité horní části vyrobené z polyuretanu o vysoké hustotě a z dolní části vyrobené z polyuretanové pěny.
 2.6.3 Ramenní kloub umožňuje seřídit paži do polohy 0, 40 a 90° vzhledem k ose trupu.
 2.6.4 Ramenní kloub umožňuje otáčení pouze při ohnutí nebo natažení paže.
 2.7 Bederní páteř
 2.7.1 Bederní páteř je na obrázku 1 této přílohy znázorněna jako díl 6.
 2.7.2 Bederní páteř se skládá z pevného gumového válce se dvěma stykovými ocelovými deskami na koncích válce a z ocelového lana uvnitř válce.
 2.8 Břicho
 2.8.1 Břicho je na obrázku 1 této přílohy znázorněno jako díl 7.
 2.8.2 Břicho se skládá z tuhé střední části a z pěnového krytu.
 2.8.3 Střední část břicha tvoří kovový odlitek (díl 7a). Na vrcholu odlitku je namontována krycí deska.
 2.8.4 Kryt (díl 7b) je vyroben z polyuretanové pěny. Do pěnového krytu je na obou stranách zabudována zakřivená gumová destička plněná olovem.
 2.8.5 Mezi pěnový kryt a tuhý odlitek mohou být na obou stranách břicha připevněny buď tři snímače síly (díl 7c), nebo tři makety, které měření neprovádí.
 2.9 Pánev
 2.9.1 Pánev je na obrázku 1 této přílohy znázorněna jako díl 8.
 2.9.2 Pánev se skládá z bloku křížové kosti, dvou kyčelních kostí, dvou sestav kyčelního kloubu a pěnového krytu napodobujícího svalstvo.
 2.9.3 Křížová kost (díl 8a) se skládá z kovového bloku o specifické hmotnosti a z kovové desky namontované na vršek tohoto bloku. V zadní straně bloku je dutina, která usnadňuje používání přístrojů.
 2.9.4 Kyčelní kosti (díl 8b) jsou vyrobeny z polyuretanové pryskyřice.
 2.9.5 Sestavy kyčelního kloubu (díl 8c) jsou vyrobeny z


text:
oceli. Skládají se z horní části stehenní kosti a kulového kloubu spojeného s osou procházející H-bodem figuríny.
 2.9.6 Systém svalstva (díl 8d) je zhotoven z pokožky z polyvinylchloridu (PVC) plněné polyuretanovou pěnou. V místě H-bodu je kůže nahrazena blokem z polyuretanové pěny (díl 8e), který je podložen ocelovou destičkou připevněnou ke kyčelní kosti hřídelí procházející kulovým kloubem.
 2.9.7 Kyčelní kosti jsou zadní stranou připevněny k bloku křížové kosti a v místě stydké kosti jsou propojeny snímačem síly (díl 8f) nebo maketou snímače.
 2.10 Nohy
 2.11 Nohy jsou na obrázku 1 této přílohy znázorněny jako díl 9.
 2.11.1 Nohy se skládají z kovové kostry kryté polyuretanovou pěnou napodobující svalstvo a pokožkou z polyvinylchloridu.
 2.11.2 Odlitek z polyuretanu o vysoké hustotě s kůží z polyvinylchloridu představuje stehenní svalstvo horní části nohou.
 2.11.3 Klouby kolene a kotníku umožňují pouze otáčení při ohnutí nebo natažení nohy.
 2.12 Oděv
 2.12.1 Oděv není na obrázku 1 této přílohy znázorněn.
 2.12.2 Oděv je zhotoven z gumy a kryje ramena, hrudník, horní část paží, břicho, bederní páteř a horní část pánve.
 Obrázek 1
 Konstrukce figuríny pro boční náraz
 Tabulka 1
 Konstrukční části figuríny pro boční náraz (viz obrázek 1)
 Část
 Číslo
 Popis
 Počet
 1
 Hlava
 1
 2
 Krk
 1
 2a
 Rozhraní hlava-krk
 1
 2b
 Střední část
 1
 2c
 Rozhraní krk-hrudník
 1
 2d
 Krční konzola
 1
 3
 Rameno
 1
 3a
 Ramenní pouzdro
 1
 3b
 Klíční kosti
 2
 3c
 Pružné lanko
 2
 3d
 Pěnová ramenní hlavice
 1
 4
 Hrudník
 1
 4a
 Hrudní páteř
 1
 4b
 Zadní deska (zakřivená)
 1
 4c
 Modul žeber
 3
 4d
 Žeberní oblouk pokrytý svalstvem
 3
 4e
 Sestava píst-válec
 3
 4f
 Tlumič
 3
 4g
 Tuhá pružina tlumiče
 3
 4h
 Seřizovací pružina
 3
 4i
 Snímač posuvu
 3
 4j
 Siloměr T12 nebo maketa siloměru
 1
 5
 Paže
 2
 6
 Bederní páteř
 1
 7
 Břicho
 1
 7a
 Středový odlitek
 1
 7b
 Svalovinový kryt
 1
 7c
 Snímač síly
 3
 8
 Pánev
 1
 8a
 Blok křížové kosti
 1
 8b
 Kyčelní kosti
 2
 8c
 Sestava kyčelního kloubu
 2
 8d
 Svalovinový kryt
 1
 8e
 Pěnový blok H-bodu
 2
 8f
 Snímač síly nebo maketa
 1
 9
 Noha
 2
 10
 Oděv
 1
 3. MONTÁŽ FIGURÍNY
 3.1 Hlava-krk
 3.1.1 Požadovaný krouticí moment na utažení šroubů s polokulovou hlavou při montáži krku je 10 Nm.
 3.1.2. Sestava siloměru pro hlavu/horní část krku je připevněna ke krční stykové destičce hlava-krk čtyřmi šrouby.
 3.1.3 Krční styková destička krk-hrudník je ke krční konzole připevněna čtyřmi šrouby.
 3.2 Krk-rameno-hrudník
 3.2.1 Krční konzola je k bloku ramen připevněna čtyřmi šrouby.
 3.2.2 Blok ramen je k vrchní straně pouzdra hrudní páteře připevněn třemi šrouby.
 3.3 Rameno-paže
 3.3.1 Paže jsou ke klíčním kostem připevněny pomocí šroubu a osové podpěry. Šroub je utažen na 1–2 g zádržné síly paže v čepu paže.
 3.4 Hrudník-bederní páteř-břicho
 3.4.1 Směr upevnění modulů žeber na hrudník je přizpůsoben podle požadované strany nárazu.
 3.4.2 Adaptér bederní páteře je k siloměru T12 nebo k maketě siloměru ve spodní části hrudní páteře připevněn dvěma šrouby.
 3.4.3 Adaptér bederní páteře je k vršku bederní páteře připevněn čtyřmi šrouby.
 3.4.4 Montážní příruba středového odlitku břicha


text:
je upnuta mezi adaptér bederní páteře a horní desku bederní páteře.
 3.4.5 Umístění břišních snímačů síly se přizpůsobí podle požadované strany nárazu.
 3.5 Bederní páteř-pánev-nohy
 3.5.1 Bederní páteř je ke krycí desce bloku křížové kosti připevněna třemi šrouby. V případě použití siloměru ve spodní části bederní páteře se použijí čtyři šrouby.
 3.5.2 Spodní deska bederní páteře je k bloku křížové kosti pánve připevněna třemi šrouby.
 3.5.3 Nohy jsou horní částí stehenní kosti připevněny v oblasti pánve k sestavě kyčelního kloubu pomocí šroubu.
 3.5.4 Klouby kolena a kotníku mohou být seřízeny na 1–2 g zádržné síly.
 4. HLAVNÍ PARAMETRY
 4.1 Hmotnost
 4.1.1 Hmotnost hlavních součástí figuríny je uvedena v tabulce 2 této přílohy.
 Tabulka 2
 Hmotnost konstrukčních částí figuríny
 Konstrukční část
 (část těla)
 Hmotnost
 (kg)
 Tolerance
 ± (kg)
 Hlavní komponenty
 Hlava
 4,0
 0,2
 Úplná sestava hlavy včetně tříosého akcelerometru a siloměru pro horní část krku nebo makety
 Krk
 1,0
 0,05
 Krk bez krční konzoly
 Hrudník
 22,4
 1,0
 Krční konzola, ramenní hlavice, ramenní sestava, šrouby na připojení paží, pouzdro páteře, zadní deska trupu, moduly žeber, snímače posuvu žeber, siloměr nebo maketa zádové desky trupu, siloměr T12 nebo maketa, střední odlitek břicha, břišní snímače síly, 2/3 oděvu
 Paže (pro každou)
 1,3
 0,1
 Horní část paže, včetně polohovací desky (pro každou)
 Břicho a bederní páteř
 5,0
 0,25
 Svalovinový kryt břicha a bederní páteř
 Pánev
 12,0
 0,6
 Blok křížové kosti, montážní deska bederní páteře, kyčelní klouby, horní části stehenních kostí, kyčelní kosti, snímač síly na stydké kosti, svalovinový kryt pánve, 1/3 oděvu
 Noha (pro každou)
 12,7
 0,6
 Chodidlo, dolní a horní část nohy a svalstvo až ke spojení s horní částí stehenní kosti (pro každou)
 Figurína celkem
 72,0
 1,2
 4.2 Základní rozměry
 4.2.1 Základní rozměry figuríny pro boční náraz (včetně oděvu) podle obrázku 2 této přílohy jsou uvedeny v tabulce 3 této přílohy.
 Rozměry jsou měřeny bez oděvu.
 Obrázek 2
 Měření hlavních rozměrů figuríny
 (viz tabulka 3)
 Tabulka 3
 Základní rozměry figuríny
 Číslo
 Parametr
 Rozměr (mm)
 1
 Výška sedící figuríny
 909 ± 9
 2
 Sedadlo – ramenní kloub
 565 ± 7
 3
 Sedadlo – spodní část pouzdra hrudní páteře
 351 ± 5
 4
 Sedadlo – kyčelní kloub (střed šroubu)
 100 ± 3
 5
 Podrážka – sedadlo, vsedě
 442 ± 9
 6
 Šířka hlavy
 155 ± 3
 7
 Šířka ramen/paží
 470 ± 9
 8
 Šířka hrudníku
 327 ± 5
 9
 Šířka břicha
 290 ± 5
 10
 Šířka pánve
 355 ± 5
 11
 Hloubka hlavy
 201 ± 5
 12
 Hloubka hrudníku
 276 ± 5
 13
 Hloubka břicha
 199 ± 5
 14
 Hloubka pánve
 240 ± 5
 15
 Zadní strana hýždí – kyčelní kloub (střed šroubu)
 155 ± 5
 16
 Zadní strana hýždí – přední strana kolene
 606 ± 9
 5. OVĚŘENÍ FIGURÍNY
 5.1 Strana nárazu
 5.1.1 V závislosti na naráženém boku vozidla musí být ověřena pravá nebo levá strana figuríny.
 5.1.2 Pro požadovanou stranu nárazu musí být upraveny konfigurace figuríny s ohledem na směr upevnění modulů žeber a umístění břišních snímačů síly.
 5.2 Přístroje
 5.2.1 Veškeré přístrojové vybavení se kalibruje v souladu s požadavky dokumentace stanovené v


text:
bodě 1.1 této přílohy.
 5.2.2 Veškeré kanály přístrojového vybavení musí odpovídat požadavkům na záznamy datových kanálů podle ISO 6487:2000 nebo SAE J211 (březen 1995).
 5.2.3 K zajištění souladu s tímto předpisem se požaduje nejméně deset kanálů:
 zrychlení hlavy (3),
 posuv žeber na hrudníku (3),
 zatížení břicha (3), a
 zatížení stydké kosti (1).
 5.2.4 Doplňkově je k dispozici řada volitelných kanálů přístrojového vybavení (38):
 zatížení horní části krku (6),
 zatížení dolní části krku (6),
 zatížení klíčních kostí (3),
 zatížení zadní desky trupu (4),
 zrychlení T1 (3),
 zrychlení T12 (3),
 zrychlení žeber (6, dva na každém žebru),
 zatížení páteře T12 (4),
 zatížení dolní části beder (3),
 zrychlení pánve (3), a
 zatížení stehenní kosti (6).
 Volitelně jsou k dispozici další čtyři kanály pro indikaci pozice:
 rotace hrudníku (2), a
 rotace pánve (2).
 5.3 Vizuální kontrola
 5.3.1 Všechny části figuríny by měly být vizuálně zkontrolovány, zda nejsou poškozeny, a v případě nutnosti před ověřovací zkouškou vyměněny.
 5.4 Obecné uspořádání zkoušky
 5.4.1 Uspořádání pro všechny ověřovací zkoušky prováděné na figuríně pro boční náraz je znázorněno na obrázku 3 této přílohy.
 5.4.2 Zkušební uspořádání pro ověřovací zkoušky a zkušební postupy odpovídají specifikacím a požadavkům dokumentace podle bodu 1.1.
 5.4.3 Zkoušky hlavy, krku, hrudníku a bederní páteře se provádějí na podsestavách figuríny.
 5.4.4 Zkoušky ramene, břicha a pánve se provádějí s kompletní figurínou (bez oděvu, bot a spodního prádla). Při těchto zkouškách figurína sedí na rovném povrchu pokrytém dvěma vrstvami polytetrafluorethenu (PTFE) o max. tloušťce 2 mm, umístěnými mezi figurínou a rovným povrchem.
 5.4.5 Všechny ověřované díly musí být před zkouškou uloženy ve zkušební komoře po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě v rozmezí 18 až 22 °C a při relativní vlhkosti 10 až 70 %.
 5.4.6 Mezi dvěma ověřovacími zkouškami stejného dílu musí uplynout nejméně 30 minut.
 5.5 Hlava
 5.5.1 Podsestava hlavy, včetně makety siloměru pro horní část krku, se ověřuje při zkušebním pádu z výšky 200 ± 1 mm na rovnou tuhou nárazovou plochu.
 5.5.2 Úhel mezi nárazovou plochou a střední předozadní rovinou hlavy je 35 ± 1°, takže umožňuje náraz horní části hlavy (což lze uskutečnit pomocí závěsného postroje nebo podpěrné konzoly pro pád hlavy o hmotnosti 0,075 ± 0,005 kg).
 5.5.3 Nejvyšší výsledné zrychlení hlavy, filtrované při CFC 1000 (ISO 6487:2000), by mělo činit 100 g až 150 g.
 5.5.4 Chování hlavy je možno ke splnění požadavků upravit změnou třecích vlastností na rozhraní kůže a lebky (např. namazáním klouzkem nebo sprejem polytetrafluorethenu (PTFE)).
 5.6 Krk
 5.6.1 Stykový díl hlava-krk krku je připevněn ke speciální ověřovací hlavici o hmotnosti 3,9 ± 0,05 kg (viz obrázek 6) pomocí stykové destičky o tloušťce 12 mm a hmotnosti 0,205 ± 0,05 kg.
 5.6.2 Hlavice a krk jsou v obrácené poloze připevněny ke spodku kyvadla pro krk (2), které umožňuje příčný pohyb systému.
 5.6.3 Kyvadlo pro krk je vybaveno jednoosým akcelerometrem v souladu s požadavky na kyvadlo pro krk (viz obrázek 5).
 5.6.4 Kyvadlo pro krk se nechá padat volným pádem z výšky zvolené tak, aby nárazová rychlost měřená v místě akcelerometru kyvadla činila 3,4 ± 0,1 m/s.


text:
5.6.5 Kyvadlo pro krk se z nárazové rychlosti vhodným zařízením (3) podle požadavků na kyvadlo pro krk (viz obrázek 5) zbrzdí na nulovou rychlost tak, aby změna rychlosti v čase ležela uvnitř pásma znázorněného na obrázku 7 a v tabulce 4 této přílohy. Veškeré kanály musí být zaznamenány podle požadavků na záznamy datových kanálů podle ISO 6487:2000 nebo SAE J211 (březen 1995) a digitálně filtrovány při CFC 180 (ISO 6487:2000) nebo CFC 180 (SAE J211:1995). Zpomalení kyvadla se filtruje při CFC 60 (ISO 6487: 2000) nebo CFC 60 (SAE J211:1995).
 Tabulka 4
 Pásmo změny rychlosti kyvadla v čase při ověřovací zkoušce krku
 Horní mezní hodnota Čas (s)
 Rychlost (m/s)
 Dolní mezní hodnota Čas (s)
 Rychlost (m/s)
 0,001
 0,0
 0
 – 0,05
 0,003
 – 0,25
 0,0025
 – 0,375
 0,014
 – 3,2
 0,0135
 – 3,7
 0,017
 – 3,7
 5.6.6 Maximální úhel ohybu hlavice vzhledem ke kyvadlu (úhel dθA + dθC na obrázku 6) by měl činit 49,0 až 59,0 stupňů a měl by vzniknout v intervalu od 54,0 ms do 66,0 ms.
 5.6.7 Maximální posunutí těžiště hlavy měřené v úhlech dθA a dθB (viz obrázek 6) by mělo činit: Přední úhel základny kyvadla dθA v rozmezí 32,0 až 37,0°, který vznikne v intervalu 53,0 až 63,0 ms, a zadní úhel základny kyvadla dθB v rozmezí 0,81*(úhel dθA) + 1,75 a 0,81*(úhel dθA) + 4,25°, který vznikne v intervalu 54,0 až 64,0 ms.
 5.6.8 Vlastnosti krku lze upravovat výměnou osmi kruhových tlumičů za tlumiče s jinou tvrdostí podle Shoreho.
 5.7 Rameno
 5.7.1 Délka pružného lanka se upraví tak, aby k pohybu klíční kosti směrem vpřed byla potřebná síla 27,5 N až 32,5 N aplikovaná směrem vpřed 4 ±1 mm od vnější hrany klíční kosti ve stejné rovině, v jaké se klíční kost pohybuje.
 5.7.2 Figurína sedí na rovném, vodorovném, pevném povrchu, bez opěry zad. Hrudník je nastaven svisle a paže se nastaví do úhlu 40 ± 2° dopředu od svislice. Nohy jsou umístěny vodorovně.
 5.7.3 Nárazové těleso je kyvadlo o hmotnosti 23,4 ± 0,2 kg a o průměru 152,4 ± 0,25 mm s dosahem od kraje 12,7 mm. (4) Nárazové těleso je čtyřmi dráty zavěšeno na pevných závěsech, přičemž střednice nárazového tělesa je alespoň 3,5 m pod pevnými závěsy (viz obrázek 4).
 5.7.4 Nárazové těleso je vybaveno akcelerometrem citlivým ve směru nárazu a umístěným v ose nárazového tělesa.
 5.7.5 Nárazové těleso by mělo volně udeřit do ramene figuríny při nárazové rychlosti 4,3 ± 0,1 m/s.
 5.7.6 Směr nárazu je kolmý k předozadní ose figuríny a osa nárazového tělesa je shodná s osou čepu horní části paže.
 5.7.7 Největší zrychlení nárazového tělesa, filtrováno při CFC 180 (ISO 6487:2000), by mělo být v rozmezí 7,5 až 10,5 g.
 5.8 Paže
 5.8.1 Pro paže není dynamické ověřování stanoveno.
 5.9 Hrudník
 5.9.1 Každý modul žebra se ověřuje samostatně.
 5.9.2 Modul žebra se umístí svisle do zkušebního zařízení s volně padajícím závažím a žeberní válec se do něj pevně upne.
 5.9.3 Nárazovým tělesem je volně padací závaží o hmotnosti 7,78 ± 0,01 kg s plochým čelem a o


text:
průměru 150 ± 2 mm.
 5.9.4 Střednice nárazového tělesa by měla být vyrovnána se střednicí řídicího systému žeber.
 5.9.5 Závažnost nárazu je určena na základě délky pádu 815, 204 a 459 mm. Tyto délky pádu vyvolají v uvedených případech rychlost 4, 2 a 3 m/s. Délky pádu s nárazem by měly být použity s přesností 1 procento.
 5.9.6 Posuv žeber by se měl měřit např. pomocí vlastního snímače posuvu žebra.
 5.9.7 Ověřovací požadavky týkající se žeber jsou uvedeny v tabulce 5 této přílohy.
 5.9.8 Chování modulu žebra je možno upravit výměnou seřizovací pružiny uvnitř válce za pružinu o odlišné tuhosti.
 Tabulka 5
 Ověřovací požadavky pro úplný modul žeber
 Sled zkoušek
 Délka pádu (přesnost 1 %) (mm)
 Minimální posuv (mm)
 Maximální posuv (mm)
 1
 815
 46,0
 51,0
 2
 204
 23,5
 27,5
 3
 459
 36,0
 40,0
 5.10 Bederní páteř
 5.10.1 Bederní páteř je připevněna ke speciální ověřovací hlavici o hmotnosti 3,9 ± 0,05 kg (viz obrázek 6) pomocí stykové destičky o tloušťce 12 mm a hmotnosti 0,205 ± 0,05 kg.
 5.10.2 Hlavice a bederní páteř jsou v obrácené poloze připevněny ke spodní části kyvadla pro krk (5), které umožňuje příčný pohyb systému.
 5.10.3 Kyvadlo pro krk je vybaveno jednoosým akcelerometrem v souladu s požadavky na kyvadlo pro krk (viz obrázek 5).
 5.10.4 Kyvadlo pro krk se nechá padat volným pádem z výšky zvolené tak, aby nárazová rychlost měřená v místě akcelerometru kyvadla činila 6,05 ± 0,1 m/s.
 5.10.5 Kyvadlo pro krk se z nárazové rychlosti vhodným zařízením (6) podle požadavků na kyvadlo pro krk (viz obrázek 5) zbrzdí na nulovou rychlost tak, aby změna rychlosti v čase ležela uvnitř pásma znázorněného na obrázku 8 a v tabulce 6 této přílohy. Veškeré kanály se musí zaznamenat podle požadavků na záznamy datových kanálů podle ISO 6487:2000 nebo SAE J211 (březen 1995) a digitálně filtrovány při CFC 180 (ISO 6487:2000) nebo CFC 180 (SAE J211:1995). Zpomalení kyvadla se filtruje při CFC 60 (ISO 6487:2000) nebo CFC 60 (SAE J211:1995).
 Tabulka 6
 Pásmo změny rychlosti kyvadla v čase při ověřovací zkoušce bederní páteře
 Horní mezní čas [s]
 Rychlost (m/s)
 Spodní mezní čas [s]
 Rychlost (m/s)
 0,001
 0,0
 0
 –0,05
 0,0037
 –0,2397
 0,0027
 –0,425
 0,027
 –5,8
 0,0245
 –6,5
 0,03
 –6,5
 5.10.6 Maximální úhel ohybu hlavice vzhledem ke kyvadlu (úhel dθA + dθC na obrázku 6) by měl činit 45,0 až 55,0° a měl by vzniknout v intervalu od 39,0 ms do 53,0 ms.
 5.10.7 Maximální posunutí těžiště hlavy měřené v úhlech dθA a dθB (viz obrázek 6) by mělo činit: Přední úhel základny kyvadla dθA v rozmezí 31,0 až 35,0°, který vznikne v intervalu 44,0 až 52,0 ms, a zadní úhel základny kyvadla dθB v rozmezí 0,8*(úhel dθA) + 2,00 a 0,8*(úhel dθA) 4,50°, který vznikne v intervalu 44,0 až 52,0 ms.
 5.10.8 Chování bederní páteře lze upravovat změnou napnutí páteřního lana.
 5.11 Břicho
 5.11.1 Figurína sedí na rovném, vodorovném, pevném povrchu, bez opěry zad. Hrudník je svislý, zatímco paže a nohy jsou umístěny vodorovně.
 5.11.2 Nárazové těleso je kyvadlo o hmotnosti 23,4 ± 0,2 kg a


text:
o průměru 152,4 ± 0,25 mm s dosahem od kraje 12,7 mm. (7) Nárazové těleso je osmi dráty zavěšeno na pevných závěsech, přičemž střednice nárazového tělesa je alespoň 3,5 m pod pevnými závěsy (viz obrázek 4).
 5.11.3 Nárazové těleso je vybaveno akcelerometrem citlivým ve směru nárazu a umístěným v ose nárazového tělesa.
 5.11.4 Kyvadlo je vybaveno vodorovnou nárazovou plochou imitující loketní opěrku o hmotnosti 1,0 ± 0,01 kg. Celková hmotnost nárazového tělesa spolu s loketní opěrkou činí 24,4 ± 0,21 kg. Pevná loketní opěrka je 70 ± 1 mm vysoká, 150 ± 1 mm široká a měla by mít možnost proniknout do břicha alespoň 60 mm. Střednice kyvadla je totožná se středem loketní opěrky.
 5.11.5 Nárazové těleso by mělo volně udeřit do břicha figuríny nárazovou rychlostí 4,0 ± 0,1 m/s.
 5.11.6 Směr nárazu je kolmý k předozadní ose figuríny a osa nárazového tělesa je vyrovnaná se středem prostředního břišního snímače síly.
 5.11.7 Nejvyšší síla nárazu, získaná ze zrychlení nárazového tělesa filtrovaného při CFC 180 (ISO 6487:2000) a vynásobeného hmotností nárazového tělesa/loketní opěrky, by měla činit 4,0 až 4,8 kN a vzniknout v intervalu 10,6 až 13,0 ms.
 5.11.8 Hodnoty časového průběhu síly měřené třemi břišními snímači síly se musí sečíst a stanoví se výslednice, která se filtruje při CFC 600 (ISO 6487:2000). Maximální síla tohoto součtu by měla být v rozmezí 2,2 kN až 2,7 kN a měla by vzniknout v intervalu od 10,0 do 12,3 ms.
 5.12 Pánev
 5.12.1 Figurína sedí na rovném, vodorovném, pevném povrchu, bez opěry zad. Hrudník je svislý, zatímco paže a nohy jsou umístěny vodorovně.
 5.12.2 Nárazové těleso je kyvadlo o hmotnosti 23,4 ± 0,2 kg a o průměru 152,4 ± 0,25 mm s dosahem od kraje 12,7 mm. (8) Nárazové těleso je osmi dráty zavěšeno na pevných závěsech, přičemž střednice nárazového tělesa je alespoň 3,5 m pod pevnými závěsy (viz obrázek 4).
 5.12.3 Nárazové těleso je vybaveno akcelerometrem citlivým ve směru nárazu a umístěným v ose nárazového tělesa.
 5.12.4 Nárazové těleso musí volně udeřit na pánev figuríny nárazovou rychlostí 4,3 ± 0,1 m/s.
 5.12.5 Směr nárazu je kolmý na předozadní osu figuríny a osa nárazového tělesa je vyrovnaná se středem H-bodu zadní desky.
 5.12.6 Nejvyšší síla nárazu, získaná ze zrychlení nárazového tělesa filtrovaného při CFC 180 (ISO 6487:2000) a vynásobeného hmotností nárazového tělesa, by měla činit 4,4 až 5,4 kN a vzniknout v intervalu 10,3 až 15,5 ms.
 5.12.7 Síla působící na stydkou kost, filtrovaná při CFC 600 (ISO 6487:2000), by měla činit 1,04 až 1,64 kN a vzniknout v intervalu 9,9 až 15,9 ms.
 5.13 Nohy
 5.13.1 Pro nohy není dynamické ověřování stanoveno.
 Obrázek 3
 Uspořádání figuríny pro boční náraz pro ověřovací zkoušky
 Obrázek 4
 Zavěšení nárazového tělesa – kyvadla o hmotnosti 23,4 kg
 Vlevo:
 zavěšení pomocí čtyř drátů (odstraněny příčné dráty)
 Vpravo:
 zavěšení pomocí osmi drátů
 Obrázek 5
 Pásmo zpomalení kyvadla v čase při ověřovací zkoušce krku
 Obrázek 6
 Pásmo zpomalení kyvadla v čase při ověřovací zkoušce bederní páteře
 Obrázek 7
 Pásmo změny rychlosti kyvadla v čase při ověřovací zkoušce krku
 Obrázek


text:
8
 Pásmo změny rychlosti kyvadla v čase při ověřovací zkoušce bederní páteře
 (1) Figurína odpovídá specifikaci figuríny ES-2. Číslo obsahu technického výkresu je: č. E-AA-DRAWING-LIST-7-25-032 ze dne 25. července 2003. Úplný soubor technických výkresů ES-2 a uživatelská příručka ES-2 jsou uloženy u Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN), Palais des Nations, Ženeva, Švýcarsko a na žádost podanou u sekretariátu je možné do nich nahlédnout.
 (2) Kyvadlo pro krk odpovídá předpisu Spojených států Code of Federal Regulations 49 CFR. Kapitola V, část 572.33 (vydání10-1-00) (viz také obrázek 5).
 (3) Doporučuje se použít třípalcové voštiny (viz obrázek 5).
 (4) Kyvadlo odpovídá předpisu Spojených států Code of Federal Regulations 49 CFR, kapitola V, část 572.36 a) (vydání 10-1-00) (viz také obrázek 4).
 (5) Kyvadlo pro krk odpovídá předpisu Spojených států Code of Federal Regulations 49 CFR, kapitola V, část 572.33 (vydání 10-1-00) (viz také obrázek 5).
 (6) Doporučuje se použít šestipalcové voštiny (viz obrázek 5).
 (7) Kyvadlo odpovídá předpisu Spojených států Code of Federal Regulations 49 CFR, kapitola V, část 572.36 a) (vydání 10-1-00) (viz také obrázek 4).
 (8) Kyvadlo odpovídá předpisu Spojených států Code of Federal Regulations 49 CFR, kapitola V, část 572.36 a) (vydání 10-1-00) (viz také obrázek 4).
 PŘÍLOHA 7
 INSTALACE FIGURÍNY PRO BOČNÍ NÁRAZ
 1. OBECNĚ
 1.1 Figurína pro boční náraz, která je popsána v příloze 6 tohoto předpisu, se má použít podle dále uvedeného postupu instalace.
 2. INSTALACE
 2.1 Klouby kolena a kotníku se seřídí tak, aby podepřely bérec a chodidlo v natažené vodorovné poloze (seřízení 1 až 2 g).
 2.2 Zkontroluje se, zda je figurína nastavena pro požadovaný směr nárazu.
 2.3 Figurína se obleče do přiléhavých bavlněných elastických kalhot sahajících do poloviny lýtek a může se obléci do přiléhavé bavlněné elastické košile s krátkými rukávy.
 2.4 Obě nohy jsou obuté.
 2.5 Figurína se umístí na přední vnější sedadlo na naráženém boku podle popisu postupu zkoušky bočním nárazem.
 2.6 Rovina souměrnosti figuríny se musí shodovat se svislou středovou rovinou určeného místa k sezení.
 2.7 Poloha pánve figuríny musí být taková, aby příčná přímka procházející H-body figuríny byla kolmá k podélné střední rovině sedadla. Přímka procházející H-body figuríny musí být vodorovná s maximálním sklonem ± 2°. (1)
 Správnou polohu pánve figuríny lze zkontrolovat vůči H-bodu figuríny pomocí otvorů M3 v zadních deskách pro určení H-bodu na každé straně pánve ES-2. Otvory M3 jsou označeny jako „Hm“. Pozice „Hm“ by měla být v kružnici o poloměru 10 mm okolo H-bodu figuríny.
 Správná poloha pánve figuríny
 2.8 Horní část trupu se skloní vpřed a pak pevně opře o opěradlo sedadla (viz poznámka 1). Ramena figuríny se nastaví plně dozadu.
 2.9 Bez ohledu na místo k sezení, které figurína zaujímá, je úhel mezi horní částí paže a vztažnou přímkou trup–paže 40° ± 5° na každé straně. Vztažná přímka trup–paže je definována jako průsečík roviny tečné k čelnímu povrchu žeber a podélné svislé rovině figuríny procházející paží.
 2.10 Při instalaci na sedadlo řidiče se pravé chodidlo figuríny umístí na nesešlápnutý pedál plynu, aniž by došlo k pohybu pánve nebo trupu, přičemž pata musí


text:
spočívat na podlaze co nejvíce vpředu. Levé chodidlo se nastaví kolmo k bérci, přičemž pata spočívá na podlaze ve stejné příčné přímce jako pata pravé nohy. Kolena figuríny se nastaví tak, aby jejich vnější povrch ležel 150 ± 10 mm od roviny symetrie figuríny. Umožňují-li to okolnosti, nastaví se stehna figuríny tak, aby se dotýkala sedáku.
 2.11 Na ostatních místech k sezení se položí – aniž by byl vyvolán pohyb pánve nebo trupu – paty figuríny na podlahu co nejdále dopředu bez většího stlačení sedáku, než jaké vyvolává váha nohy. Kolena figuríny se nastaví tak, aby jejich vnější povrch ležel 150 ± 10 mm od roviny symetrie figuríny.
 (1) Figurína může být vybavena čidly náklonu v hrudníku a pánvi. Tyto přístroje pomáhají zajišťovat požadovanou polohu.
 PŘÍLOHA 8
 ČÁSTEČNÁ ZKOUŠKA
 1. ÚČEL
 Účelem těchto zkoušek je ověřit, zda pozměněné vozidlo vykazuje přinejmenším stejné (nebo lepší) vlastnosti absorpce energie, jako typ vozidla schválený podle tohoto předpisu.
 2. POSTUPY A INSTALACE
 2.1 Referenční zkoušky
 2.1.1 Provedou se dvě dynamické zkoušky s použitím dvou odlišných nárazových těles (obrázek 1), přičemž se použije původní materiál čalounění zkoušený při schvalování vozidla, namontovaný v nové boční konstrukci schvalovaného vozidla.
 2.1.1.1 Nárazové těleso ve tvaru hlavy definované v bodě 3.1.1 udeří rychlostí 24,1 km/h do oblasti, kam narazila hlava figuríny EUROSID při schvalování vozidla. Výsledek zkoušky se zaznamená a vypočítá se HPC. Tuto zkoušku není třeba provádět, jestliže během zkoušky popsané v příloze 4 tohoto předpisu nedošlo ke kontaktu hlavy, nebo se hlava pouze dotkla zasklení oken, pokud se nejedná o sklo laminované.
 2.1.1.2 Nárazové těleso ve tvaru trupu definované v bodě 3.2.1 udeří rychlostí 24,1 km/h do boční oblasti, kam narazilo rameno, paže a hrudník figuríny EUROSID při schvalování vozidla. Výsledek zkoušky se zaznamená a vypočítá se HPC.
 2.2 Zkouška pro schválení typu
 2.2.1 Zopakují se zkoušky uvedené v bodech 2.1.1.1 a 2.1.1.2, přičemž se použije nový materiál čalounění, sedadlo atd. předložené k rozšíření schválení typu, namontované na nové boční konstrukci vozidla. Nové výsledky se zaznamenají a vypočítá se jejich HPC.
 2.2.1.1 Jestliže HPC vypočtené z výsledků obou zkoušek schválení typu je nižší než HPC získané během referenčních zkoušek (provedených s použitím původního materiálu čalounění nebo sedadel), prodloužení se udělí.
 2.2.1.2 Pokud je nové HPC vyšší než HPC získané během referenčních zkoušek, musí se provést nová úplná zkouška (s použitím navrhovaného materiálu čalounění/sedadel atd.).
 3. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 3.1 Nárazové těleso ve tvaru hlavy (obrázek 2)
 3.1.1 Toto zařízení se skládá z tuhého, plně lineárně vedeného nárazového tělesa o hmotnosti 6,8 kg. Nárazový povrch je polokulový o průměru 165 mm.
 3.1.2 Hlava musí být opatřena dvěma akcelerometry a zařízením pro měření rychlosti, schopnými měřit hodnoty ve směru nárazu.
 3.2 Nárazové těleso ve tvaru trupu (obrázek 3)
 3.2.1 Toto zařízení se skládá z tuhého, plně lineárně vedeného nárazového tělesa o hmotnosti 30 kg. Jeho rozměry a příčný řez jsou znázorněny na obrázku 3.
 3.2.2 Nárazové těleso je vybaveno dvěma akcelerometry a měřičem rychlosti, schopnými měřit hodnoty ve směru nárazu.
 PŘÍLOHA 9
 ZKUŠEBNÍ POSTUPY TÝKAJÍCÍ SE OCHRANY CESTUJÍCÍCH VE VOZIDLECH


text:
POHÁNĚNÝCH ELEKTRICKOU ENERGIÍ PŘED VYSOKÝM NAPĚTÍM A POLITÍM ELEKTROLYTEM
 Tato příloha popisuje postupy zkoušky prokazující soulad s požadavky na elektrickou bezpečnost podle bodu 5.3.7. Vhodnou alternativou k níže popisovaným postupům měření izolačního odporu je např. měření megaohm-metrem nebo osciloskopem. V takovém případě může být nezbytné deaktivovat monitorovací systém palubního měření izolačního odporu.
 Před provedením nárazové zkoušky vozidla musí být změřeno napětí vysokonapěťové sběrnice (Vb) (viz obrázek 1) a výsledky zaznamenány pro potvrzení, že toto napětí je v rozsahu pracovního napětí vozidla podle specifikace výrobce.
 1. PŘÍPRAVA ZKOUŠKY A VYBAVENÍ
 Pokud je používána funkce odpojení vysokého napětí, musí se zařízení zajištující funkci odpojení měřit z obou stran.
 Pokud je však odpojení vysokého napětí integrální se systémem REESS nebo se systémem konverze energie a pokud je vysokonapěťová sběrnice systému REESS nebo systému konverze chráněna po nárazové zkoušce podle ochrany stupně IPXXB, měří se pouze mezi zařízením zajišťujícím funkci odpojení a elektrickými spotřebiči.
 Voltmetr použitý při této zkoušce musí měřit stejnosměrné hodnoty a jeho vnitřní odpor musí být nejméně 10 MΩ.
 2. NÁSLEDUJÍCÍ POKYNY MOHOU BÝT POUŽITY V PŘÍPADĚ, ŽE SE MĚŘÍ NAPĚTÍ.
 Po nárazové zkoušce se stanoví napětí ve vysokonapěťové sběrnici (Vb, V1, V2) (viz obrázek 1).
 Měření napětí nesmí proběhnout dříve než 5 sekund, avšak nikoli později než 60 sekund po nárazu.
 Tento postup se nepoužije, pokud během zkoušky není napájeno elektrické hnací ústrojí.
 Obrázek 1
 Měření Vb, V1, V2
 3. POSTUP POSUZOVÁNÍ PRO NÍZKÉ HODNOTY ELEKTRICKÉ ENERGIE
 Před nárazem se k odpovídající kapacitě paralelně připojí spínač S1 a známý vybíjecí odpor Re (viz obrázek 2).
 Nejdříve za 5 sekund a nejpozději za 60 sekund po nárazu se při měření napětí Vb a proudu Ie spínač S1 uzavře a hodnoty měření se zaznamenají. Součin napětí Vb a proudu Ie se integruje v čase, od okamžiku uzavření spínače S1 (tc) do doby, kdy napětí Vb klesne pod hranici napětí 60 V (ss) (th). Výsledek integrace se rovná celkové energii (TE) v joulech.
 a)
 Pokud se Vb měří v okamžiku mezi 5 sekundami a 60 sekundami po nárazu a kapacita kondenzátoru X je podle údajů výrobce (Cx), vypočítá se celková energie (TE) podle následující rovnice:
 b)
 TE = 0,5 × Cx × (Vb
 2 – 3 600)
 Pokud se V1 a V2 (viz obr. 1) měří v okamžiku mezi 5 sekundami a 60 sekundami po nárazu a kapacita kondenzátorů Y je podle údajů výrobce (Cy1, Cy2), vypočítá se celková energie (TEy1, TEy2) podle následujících rovnic:
 c)
 TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
 2 – 3 600)
 TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
 2 – 3 600)
 Tento postup se nepoužije, pokud během zkoušky není napájeno elektrické hnací ústrojí.
 Obrázek 2
 Příklad měření energie ve vysokonapěťové sběrnici uložené v kondenzátorech X
 4. FYZICKÁ OCHRANA
 Po nárazové zkoušce vozidla se bez použití nářadí otevřou, rozeberou nebo vyjmou všechny části obklopující vysokonapěťové komponenty. Veškeré zbývající obklopující části se považují za součást fyzické ochrany.
 Kloubový zkušební prst specifikovaný na obrázku v dodatku k této příloze se pro hodnocení elektrické bezpečnosti vloží do každé mezery nebo


text:
otvoru fyzické ochrany zkušební silou 10 N ± 10 %. Pokud dojde k částečnému nebo úplnému průniku zkušebního prstu do fyzické ochrany, musí se zkušební kloubový prst umístit do všech poloh, které jsou uvedeny níže.
 Z výchozí rovné polohy se oba klouby zkušebního prstu postupně ohnou do úhlu 90° k ose spojených článků prstu a prst se umístí do každé možné polohy.
 Vnitřní zábrany elektrické ochrany se považují za součást krytu.
 Pokud je to vhodné, připojí se mezi kloubový zkušební prst a živé části pod vysokým napětím, které jsou uvnitř zábrany elektrické ochrany nebo krytu, zdroj nízkého napětí (nejméně 40 V a nejvíce 50 V) se sériově zapojenou vhodnou svítilnou.
 4.1 Podmínky pro schválení
 Požadavky bodu 5.3.7.1.3 se považují za splněné, pokud se kloubový zkušební prst specifikovaný na obrázku dodatku k této příloze nemůže dotknout živých částí pod vysokým napětím.
 Je-li to nutné, lze ke kontrole, zda se zkušební kloubový prst nedotýká vysokonapěťové sběrnice, použít zrcátko nebo světelnou sondu.
 Pokud se tento požadavek ověřuje signálním obvodem mezi kloubovým zkušebním prstem a živými částmi pod vysokým napětím, svítilna se nesmí rozsvítit.
 5. IZOLAČNÍ ODPOR
 Izolační odpor mezi vysokonapěťovou sběrnicí a elektrickou kostrou může být prokázán buď měřením, nebo kombinací měření a výpočtu.
 Je-li izolační odpor prokazován pomocí měření, použijí se následující pokyny.
 Změří se a zaznamená napětí (Vb) mezi zápornou a kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice (viz obrázek 1).
 Změří se a zaznamená napětí (V1) mezi zápornou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 1).
 Změří se a zaznamená napětí (V2) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 1).
 Pokud je V1 rovno V2 nebo vyšší, připojí se mezi zápornou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (V1′) mezi zápornou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou vozidla (viz obrázek 3). Elektrická izolace (Ri) se vypočítá podle níže uvedené rovnice.
 Ri = Ro*(Vb/V1′ – Vb/V1) nebo Ri = Ro*Vb*(1/V1′ – 1/V1)
 Výsledné Ri, které je elektrickým izolačním odporem v ohmech (Ω), se vydělí pracovním napětím na vysokonapěťové sběrnici ve voltech (V).
 Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/pracovní napětí (V)
 Obrázek 3
 Měření V1′
 Pokud je V2 vyšší než V1, připojí se mezi kladnou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (V2′) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 4).
 Elektrická izolace (Ri) se vypočítá podle níže uvedené rovnice.
 Ri = Ro*(Vb/V2′ – Vb/V2) nebo Ri = Ro*Vb*(1/V2′ – 1/V2)
 Výsledné Ri, které je elektrickým izolačním odporem v ohmech (Ω), se vydělí pracovním napětím na vysokonapěťové sběrnici ve voltech (V).
 Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/pracovní napětí (V)
 Ri =Ro*(Vb/V2′ – Vb/V2) nebo Ri = Ro*Vb*(1/V2′ – 1/V2)
 Obrázek 4
 Měření V2′
 Poznámka: Standardní známý odpor Ro (V Ω) by měl mít hodnotu minimálního požadovaného izolačního odporu (v Ω/V) vynásobeného pracovním napětím vozidla (ve V) ± 20 %. Ro nemusí přesně odpovídat této hodnotě, jelikož rovnice jsou platné pro každý Ro; nicméně hodnota Ro v tomto rozsahu poskytuje dobré rozlišení pro


text:
měření napětí.
 6. ROZLITÍ ELEKTROLYTU
 V případě potřeby se fyzická ochrana opatří vhodnou povrchovou vrstvou, aby tak bylo možné potvrdit případný únik elektrolytu z REESS po zkoušce nárazem.
 Pokud výrobce nezajistí prostředky pro rozlišení úniku různých kapalin, považuje se veškerý únik kapalin za únik elektrolytu.
 7. VIZUÁLNÍ KONTROLOU JE TŘEBA SE PŘESVĚDČIT, ZA JSOU SPLNĚNY POŽADAVKY OHLEDNĚ KAPACITY REESS.
 Dodatek
 KLOUBOVÝ ZKUŠEBNÍ PRST (STUPNĚ IPXXB)
 Obrázek
 Kloubový zkušební prst
 Materiál: kov, není-li uvedeno jinak
 Lineární rozměry v milimetrech
 Tolerance rozměrů bez zvláštní tolerance:
 a)
 u úhlů: 0/– 10°
 b)
 u lineárních rozměrů:
 i)
 max. 25 mm: 0/– 0,05 mm
 ii)
 nad 25 mm: ± 0,2 mm
 Oba kloubové spoje musí ve stejné rovině a ve stejném směru umožňovat pohyb pod úhlem 90° s tolerancí 0 až + 10°.


text:
 7.6.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 142/1
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 104/2017
 ze dne 13. června 2017,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2018/799]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2015/45 ze dne 14. ledna 2015, kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES a nařízení Komise (ES) č. 692/2008, pokud jde o inovativní technologie pro snižování emisí CO2 z lehkých užitkových vozidel (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 45zu (nařízení Komise (ES) č. 692/2008) a 45zx (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES) kapitoly I přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32015 R 0045: nařízení Komise (EU) 2015/45 ze dne 14. ledna 2015 (Úř. věst. L 9, 15.1.2015, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2015/45 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. června 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 109/2017 ze dne 16. června 2017 (2), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 111/2017 ze dne 16. června 2017 (3), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 13. června 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 9, 15.1.2015, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (2) Viz strana 41 v tomto čísle Úředního věstníku.
 (3) Viz strana 45 v tomto čísle Úředního věstníku.


text:
 28.7.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 196/26
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 48/2011
 ze dne 20. května 2011,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této Dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 132/2007 ze dne 26. října 2007 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2008/47/ES ze dne 8. dubna 2008, kterou se pro účely přizpůsobení technickému pokroku mění směrnice Rady 75/324/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se aerosolových rozprašovačů (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 1 (směrnice Rady 75/324/EHS) kapitoly VIII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 L 0047: směrnice Komise 2008/47/ES ze dne 8. dubna 2008 (Úř. věst. L 96, 9.4.2008, s. 15).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2008/47/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. května 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 20. května 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 100, 10.4.2008, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 96, 9.4.2008, s. 15.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21997D0327(02)
 Úřední věstník L 085 , 27/03/1997 S. 0066 - 0066
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 1/97ze dne 30. ledna 1997,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 76/96 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/28/ES ze dne 24. října 1995 o hořlavosti materiálů vnitřní výbavy určitých kategorií motorových vozidel [2] by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole I přílohy II Dohody se za bod 45s (směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/1/ES) vkládá nový bod, který zní:"45t. 395 L 0028: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/28/ES ze dne 24. října 1995 o hořlavosti materiálů vnitřní výbavy určitých kategorií motorových vozidel (Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 1)."Článek 2Znění směrnice 95/28/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. února 1997 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 30. ledna 1997.Za Smíšený výbor EHPpředsedkyněC. Day[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 15.3.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 73/32
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 Č. 158/2016
 ze dne 8. července 2016,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP [2018/379]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2016/282 ze dne 26. února 2016, kterým se mění nařízení (ES) č. 748/2009 o seznamu provozovatelů letadel, kteří ke dni 1. ledna 2006 nebo po tomto datu vykonávali činnost v oblasti letectví uvedenou v příloze I směrnice 2003/87/ES, s uvedením členského státu správy u jednotlivých provozovatelů letadel (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 21as (nařízení Komise (ES) č. 748/2009) přílohy XX Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 R 0282: nařízení Komise (EU) 2016/282 ze dne 26. února 2016 (Úř. věst. L 56, 2.3.2016, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2016/282 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. července 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. července 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) Úř. věst. L 56, 2.3.2016, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 30.3.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 85/8
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 200/2015
 ze dne 25. září 2015,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2017/507]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2015/9 ze dne 6. ledna 2015, kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 9c (nařízení Komise (EU) č. 142/2011) části 7.1 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32015 R 0009: nařízení Komise (EU) 2015/9 ze dne 6. ledna 2015 (Úř. věst. L 3, 7.1.2015, s. 10).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2015/9 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 197/2015 ze dne 25. září 2015 (2), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Ingrid SCHULERUD
 (1) Úř. věst. L 3, 7.1.2015, s. 10.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (2) Viz strana 1 v tomto čísle Úředního věstníku.


text:
 23.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 376/39
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 107/2004
 ze dne 9. července 2004,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 77/2004 ze dne 8. června 2004 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/103/ES ze dne 17. listopadu 2003, kterou se mění směrnice 2001/25/ES o minimální úrovni výcviku námořníků (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 56j (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/25/ES) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0103: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/103/ES ze dne 17. listopadu 2003 (Úř. věst. L 326, 13.12.2003, s. 28).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2003/103/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. července 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. července 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s 36.
 (2) Úř. věst. L 326, 13.12.2003, s. 28.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky


text:
 15.3.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 73/28
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 Č. 153/2016
 ze dne 8. července 2016,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP [2018/375]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/339 ze dne 8. března 2016 o harmonizaci kmitočtového pásma 2 010–2 025 MHz pro přenosná nebo mobilní zařízení pro bezdrátové audiovizuální přenosy a bezšňůrové kamery používané pro zpravodajské programy a pořádání hromadných společenských akcí (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XI Dohody o EHP se za bod 5czk (prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/750) doplňuje nový bod, který zní:
 „5czl.
 32016 D 0339: prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/339 ze dne 8. března 2016 o harmonizaci kmitočtového pásma 2 010–2 025 MHz pro přenosná nebo mobilní zařízení pro bezdrátové audiovizuální přenosy a bezšňůrové kamery používané pro zpravodajské programy a pořádání hromadných společenských akcí (Úř. věst. L 63, 10.3.2016, s. 5).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2016/339 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. července 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. července 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) Úř. věst. L 63, 10.3.2016, s. 5.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 23.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 376/51
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 113/2004
 ze dne 9. července 2004,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 82/2004 ze dne 8. června 2004 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES ze dne 16. prosince 2003, kterou se mění směrnice Rady 96/82/ES o kontrole nebezpečí závažných havárií s přítomností nebezpečných látek (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 23a (směrnice Rady 96/82/ES) přílohy XX Dohody se doplňují tato slova:
 „, ve znění:
 —
 32003 L 0105: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/105/ES ze dne 16. prosince 2003 (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 97).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2003/105/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. července 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. července 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 349, 25.11.2004, s. 39.
 (2) Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 97.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 21.1.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 18/32
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Seychelskou republikou, kterou se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a Seychelskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty
 EVROPSKÁ UNIE
 na jedné straně a
 SEYCHELSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Seychely“)
 na straně druhé,
 společně dále jen „smluvní strany“,
 S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Seychelskou republikou o zrušení vízové povinnosti pro krátkodobé pobyty (1) (dále jen „dohoda“), která vstoupila v platnost dne 1. ledna 2010,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE význam usnadnění mezilidských kontaktů,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohoda přispívá ke spokojenosti občanů smluvních stran,
 BEROUCE V ÚVAHU, že definice krátkodobých pobytů podle dohody (tři měsíce během šestiměsíčního období následujícího po datu prvního vstupu) není dostatečně přesná, a zejména pojem „den prvního vstupu“ může vést k nejasnostem a otázkám,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 (2) zavedlo horizontální změny v acquis Evropské unie v oblasti víz a hranic a vymezilo krátkodobý pobyt jako „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“,
 BEROUCE V ÚVAHU, že systém vstupu/výstupu, který má Evropská unie v úmyslu zavést, vyžaduje využití jednotné a jednoznačné definice pro krátkodobý pobyt, která je použitelná pro všechny státní příslušníky třetích zemí,
 PŘEJÍCE SI zajistit plynulý tok cestujících na hraničních přechodech smluvních stran,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE, že dohoda platí pro občany všech členských států Evropské unie s výjimkou Spojeného království a Irska,
 BEROUCE V ÚVAHU Protokol o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva a Protokol o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojené ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, a potvrzujíce, že ustanovení této pozměňující dohody se nevztahují na Spojené království a Irsko,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Dohoda se mění takto:
 1)
 v názvu a v čl. 3 odst. 5, čl. 4 odst. 3, čl. 6 odst. 1 a čl. 8 odst. 7 se slovo „Společenství“ nahrazuje slovem „Unie“;
 2)
 v článku 1 se slova „tří měsíců během šestiměsíčního období“ nahrazují slovy „90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů“;
 3)
 článek 4 se mění takto:
 a)
 odstavec 1 se nahrazuje tímto:
 „1. Občané Evropské unie smějí pobývat na území Seychel po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů.“;
 b)
 odstavec 2 se nahrazuje tímto:
 „2. Občané Seychel smějí pobývat na území členských států, které v plném rozsahu uplatňují schengenské acquis, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů. Tato doba se počítá bez ohledu na délku pobytu v těch členských státech, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují.
 Občané Seychel smějí pobývat na území každého z členských států, které dosud schengenské acquis v plném rozsahu neuplatňují, po dobu nejvýše 90 dnů během jakéhokoliv období 180 dnů, bez ohledu na dobu pobytu vypočtenou pro území členských států uplatňujících schengenské acquis v plném rozsahu.“;
 c)
 v odstavci 3 se slova „tři měsíce“ nahrazují slovy „90 dnů“;
 4)
 v čl. 8 odst. 4 se poslední věta nahrazuje tímto:
 „Smluvní strana, která pozastavila provádění této dohody, bezodkladně


text:
uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou, a pozastavení zruší.“
 Článek 2
 Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto pozměňující dohodu v souladu se svými příslušnými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem šestého měsíce následujícího po dni, kdy poslední strana oznámí druhé straně dokončení zmíněných postupů.
 Ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Съставено в Брюксел на двадесет и пети април две хиляди и осемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el veinticinco de abril de dos mil dieciocho.
 V Bruselu dne dvacátého pátého dubna dva tisíce osmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den femogtyvende april to tusind og atten.
 Geschehen zu Brüssel am fünfundzwanzigsten April zweitausendachtzehn.
 Kahe tuhande kaheksateistkümnenda aasta aprillikuu kahekümne viiendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι πέντε Απριλίου δύο χιλιάδες δεκαοκτώ.
 Done at Brussels on the twenty-fifth day of April in the year two thousand and eighteen.
 Fait à Bruxelles, le vingt-cinq avril deux mille dix-huit.
 Sastavljeno u Bruxellesu dvadeset petog travnja godine dvije tisuće osamnaeste.
 Fatto a Bruxelles, addì venticinque aprile duemiladiciotto.
 Briselē, divi tūkstoši astoņpadsmitā gada divdesmit piektajā aprīlī.
 Priimta du tūkstančiai aštuonioliktų metų balandžio dvidešimt penktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizennyolcadik év április havának huszonötödik napján.
 Magħmul fi Brussell, fil-ħamsa u għoxrin jum ta' April fis-sena elfejn u tmintax.
 Gedaan te Brussel, vijfentwintig april tweeduizend achttien.
 Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego piątego kwietnia roku dwa tysiące osiemnastego.
 Feito em Bruxelas, em vinte e cinco de abril de dois mil e dezoito.
 Întocmit la Bruxelles la douăzeci și cinci aprilie două mii optsprezece.
 V Bruseli dvadsiateho piateho apríla dvetisícosemnásť.
 V Bruslju, dne petindvajsetega aprila leta dva tisoč osemnajst.
 Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäviidentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattakahdeksantoista.
 Som skedde i Bryssel den tjugofemte april år tjugohundraarton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Република Сейшели
 Por la República de Seychelles
 Za Seychelskou republiku
 For Republikken Seychellerne
 Für die Republik Seychellen
 Seišelli Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία των Σεϋχελλών
 For the Republic of Seychelles
 Pour la République des Seychelles
 Za Republiku Sejšele
 Per la Repubblica delle Seychelles
 Seišelu Republikas vārdā –
 Seišelių Respublikos vardu
 A Seychelle Köztársaság részéről
 Għar-Repubblika tas-Seychelles
 Voor de Republiek der Seychellen
 W imieniu Republiki Seszeli
 Pela República das Seicheles
 Pentru Republica Seychelles
 Za Seychelskú republiku
 Za Republiko Sejšeli
 Seychellien tasavallan puolesta
 För Republiken Seychellerna
 (1) Úř. věst. L 169, 30.6.2009, s. 31.
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 610/2013 ze dne 26. června 2013, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a