text:
přerušování. Je-li výlučně akustická, musí být dobře slyšitelná a při jakékoliv poruše musí výrazně změnit frekvenci.
 Je-li traktor uzpůsoben pro tažení přípojného vozidla, musí být vybaven zvláštní optickou kontrolkou pro směrové svítilny přípojného vozidla, s výjimkou případu, kdy kontrolka tažného vozidla dovoluje objevit poruchu kterékoliv směrové svítilny takto utvořené kombinace traktoru.
 6.5.11
 JINÉ POŽADAVKY
 Svítilny musí blikat s frekvencí 90 ± 30krát za minutu. Po uvedení spínače světelného signálu v činnost musí nejdéle do jedné sekundy následovat rozsvícení světla a nejdéle do jedné a půl sekundy první zhasnutí světla.
 Je-li traktor určen pro tažení přípojného vozidla, musí se ovládacím zařízením směrových svítilen tažného vozidla dát uvést v činnost i směrové svítilny přípojného vozidla.
 V případě poruchy některé ze směrových svítilen, s výjimkou zkratu, musí ostatní směrové svítilny dále vyzařovat přerušované světlo, přičemž frekvence přerušování může být za těchto podmínek odlišná od předepsané frekvence.
 6.6 VÝSTRAŽNÝ SIGNÁL NEBEZPEČÍ
 6.6.1
 POČET
 Dle ustanovení odpovídajících nadpisů odstavce 6.5.
 6.6.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 6.6.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.6.3.1
 NA ŠÍŘKU
 6.6.3.2
 NA VÝŠKU
 6.6.3.3
 NA DÉLKU
 6.6.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 6.6.5
 ORIENTACE
 6.6.6
 MŮŽE/ NEMŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 6.6.7
 MŮŽE/ NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÝ“
 6.6.8
 MŮŽE/ NEMŮŽE BÝT „SLOUČENÝ“
 6.6.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Signál se ovládá zvláštním spínačem, který umožňuje, aby všechny směrové svítilny blikaly současně.
 6.6.10
 KONTROLKA ZAPOJENÍ OBVODU
 Blikající výstražné světlo, které může pracovat společně a s kontrolkou (kontrolkami) dle odstavce 6.5.10.
 6.6.11
 JINÉ POŽADAVKY
 Dle ustanovení v odstavci 6.5.11. Je-li traktor určen pro tažení přípojného vozidla, musí ovládací zařízení výstražného světle v nebezpečí uvést v činnost i směrové svítilny přípojného vozidla. Výstražný signál v nebezpečí musí být schopen své funkce i v případě, kdy je zařízení pro spouštění nebo zastavování motoru v poloze, která nastartování motoru neumožňuje.
 6.7 BRZDOVÁ SVÍTILNA
 6.7.1
 POČET
 Dvě.
 6.7.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.7.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.7.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Nejméně 500 mm od sebe; tato vzdálenost se může zmenšit na 400 mm, je-li celková šířka traktoru menší než 1 400 mm;
 6.7.3.2
 NA VÝŠKU
 Nad vozovkou: nejméně 400 mm, nejvýše 1 900 mm nebo nejvýše 2 100 mm, jestliže konstrukce vozidla nedovoluje dodržet výšku 1 900 mm.
 6.7.3.3
 NA DÉLKU
 Žádný zvláštní požadavek.
 6.7.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel: 45° ven i dovnitř.
 Vertikální úhel: 15° nad a pod horizontálou.
 Vertikální úhel pod horizontálou může být zmenšen až na 10°, je-li svítilna umístěna méně než 1 500 mm nad vozovkou a až na 5° v případě, kdy jsou svítilny umístěny níže než 750 mm nad vozovkou.
 6.7.5
 ORIENTACE
 Směrem za vozidlo.
 6.7.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s jednou nebo více jinými svítilnami.
 6.7.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 s jinou svítilnou.
 6.7.8
 MŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 se zadní obrysovou svítilnou a s parkovací svítilnou.
 6.7.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 se musí rozsvítit, když je užita provozní brzda.
 6.7.10
 KONTROLKA ČINNOSTI
 Kontrolka je nepovinná. Je-li namontována, musí kontrolka dávat nepřerušované signální světlo, které se rozsvítí v případě poruchy brzdových svítilen.
 6.7.11
 JINÉ POŽADAVKY
 Svítivost brzdových svítilen musí být výrazně vyšší než svítivost zadních obrysových svítilen.
 6.8 PŘEDNÍ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 6.8.1
 POČET
 Dvě nebo čtyři (viz odstavec 6.8.3.2.)
 6.8.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Žádné zvláštní


text:
požadavky.
 6.8.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.8.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Bod svítící plochy, který je nejdále od podélné střední roviny traktoru, nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.
 Vzdálenost mezi vnitřními okraji obou příslušných svítících ploch nesmí být menší než 500 mm.
 6.8.3.2
 NA VÝŠKU
 Nejméně 400 mm a nejvýše 1 900 mm nad zemí nebo nejvýše 2 100 mm, jestliže tvar karosérie nedovoluje, aby byla dodržena výška 1 900 mm.
 U traktorů vybavených k montáži nesených zařízení na přední části, která by mohla zakrývat povinné přední obrysové svítilny, mohou být montovány dvě další přední obrysové svítilny ve výšce, která nepřekročí 3 000 mm.
 6.8.3.3
 NA DÉLKU
 Žádné požadavky za předpokladu, že svítilny jsou směrovány dopředu a že jsou dodrženy úhly geometrické viditelnosti dle odstavce 6.8.4.
 6.8.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel
 Pro obě přední obrysové svítilny: 10° směrem dovnitř a 80° směrem ven. Úhel 10° dovnitř může být zmenšen na 5°, pokud tvar karoserie nedovoluje, aby byl dodržen úhel 10°. Pro traktory s celkovou šířkou menší než 1 400 mm může být tento úhel zmenšen na 3°, pokud tvar karoserie nedovolí, aby byl dodržen úhel 10°.
 Vertikální úhel
 15° nad a pod horizontálou. Vertikální úhel pod horizontálou může být snížen až na 10°, je-li výška svítilny nad vozovkou menší než 1 900 mm, a až na 5°, je-li tato výška menší než 750 mm.
 6.8.5
 ORIENTACE
 Směrem dopředu.
 6.8.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s jakoukoli jinou přední svítilnou.
 6.8.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 s jinými svítilnami.
 6.8.8
 MŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 s jinou přední svítilnou.
 6.8.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.8.10
 KONTROLKA
 Povinná. Kontrolka musí svítit nepřerušovaně. Nevyžaduje se, pokud se dá osvětlení přístrojové desky zapínat jen současně s předními obrysovými svítilnami.
 6.9 ZADNÍ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 6.9.1
 POČET
 Dvě.
 6.9.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.9.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.9.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Bod svítící plochy, který je nejdále od podélné střední roviny traktoru, nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu vozidla.
 Vzdálenost mezi vnitřními okraji obou příslušných svítících ploch nesmí být menší než 500 mm. Tato vzdálenost může být snížena až na 400 mm, pokud je celková šířka traktoru menší než 1 400 mm.
 6.9.3.2
 NA VÝŠKU
 Nejméně 400 mm a nejvýše 1 900 mm nad zemí (výjimečně nejvýše 2 100 mm, jestliže není možno dodržet výšku 1 900 mm).
 6.9.3.3
 NA DÉLKU
 Žádný zvláštní požadavek.
 6.9.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel
 Pro obě přední obrysové svítilny:
 buď 45° směrem dovnitř a 80° směrem ven,
 nebo 45° směrem dovnitř a 45° směrem ven.
 Vertikální úhel:
 15° nad a pod horizontálou. Vertikální úhel pod horizontálou může být snížen až na 10°, je-li výška svítilny nad vozovkou menší než 1 500 mm, a až na 5°, je-li tato výška menší než 750 mm.
 6.9.5
 ORIENTACE
 Směrem za vozidlo.
 6.9.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s kteroukoliv zadní svítilnou.
 6.9.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 se svítilnou zadní registrační značky.
 6.9.8
 MŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 s brzdovými svítilnami, se zadní mlhovou svítilnou nebo parkovací svítilnou.
 6.9.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.9.10
 KONTROLKA ZAPOJENÍ OBVODU
 Kontrolka zapojení obvodu musí

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
být sdružená s kontrolkou předních obrysových svítilen. Kontrolka musí svítit nepřerušovaně. Nevyžaduje se, pokud lze osvětlení přístrojové desky zapínat jen současně s předními obrysovými svítilnami.
 6.10 ZADNÍ MLHOVÁ SVÍTILNA
 6.10.1
 POČET
 Jedna nebo dvě.
 6.10.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Musí plnit podmínky geometrické viditelnosti.
 6.10.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.10.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Je-li jen jedna zadní mlhová svítilna, musí být umístěna na střední podélné rovině traktoru nebo - vzhledem k podélné střední rovině - umístěna na opačné straně, než je směr dopravy v zemi registrace vozidla. Vzdálenost mezi zadní mlhovou svítilnou a brzdovou svítilnou musí být ve všech případech větší než 100 mm.
 6.10.3.2
 NA VÝŠKU
 Nejméně 250 mm a nejvýše 1 900 mm nad zemí, nebo nejvýše 2 100 mm, jestliže tvar karosérie neumožňuje dodržení výšky 1 900 mm.
 6.10.3.3
 NA DÉLKU
 Žádný zvláštní požadavek.
 6.10.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel: 25° směrem dovnitř a směrem ven.
 Vertikální úhel: 5° nad a pod horizontálou.
 6.10.5
 ORIENTACE
 Směrem za vozidlo.
 6.10.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s kteroukoliv zadní svítilnou.
 6.10.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 s jinými svítilnami.
 6.10.8
 MŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 se zadní obrysovou svítilnou nebo s parkovací svítilnou.
 6.10.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Musí být takové, aby zadní mlhová svítilna mohla svítit pouze tehdy, jsou-li zapnuty dálkové světlomety, potkávací světlomety nebo přední mlhovky nebo jejich kombinace. Musí být takové, aby při zapojení zadní mlhové svítilny umožnilo současnou funkci s dálkovými světlomety, potkávacími světlomety a předními mlhovými světlomety. Je-li zadní mlhová svítilna zapnuta, nesmí zapojení spínače dálkových nebo potkávacích světlometů zadní mlhovou svítilnu zhasnout.
 Pokud se přední mlhové světlomety vypnou, musí být zhasnutí zadní mlhové svítilny možné nezávisle na zhasnutí předních mlhových světlometů.
 6.10.10
 KONTROLKA ZAPOJENÍ OBVODU
 Povinná. Nezávislé signální světlo stálé svítivosti.
 6.11 PARKOVACÍ SVÍTILNA
 6.11.1
 POČET
 Dle způsobu uspořádání.
 6.11.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Buď dvě svítilny vpředu a dvě svítilny vzadu nebo po jedné svítilně na každé straně.
 6.11.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.11.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Nejvzdálenější bod svítící plochy od podélné střední roviny traktoru nesmí být vzdálen více než 400 mm od vnějšího obrysu traktoru. Jsou-li svítilny dvě, musí být kromě toho umístěny symetricky ke střední podélné rovině traktoru.
 6.11.3.2
 NA VÝŠKU
 Nejméně 400 mm a nejvýše 1 900 mm nad zemí (nejvýše 2 100 mm, jestliže tvar karosérie nedovoluje dodržet výšku 1 900 mm).
 6.11.3.3
 NA DÉLKU
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.11.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel: 45° ven směrem dopředu a směrem dozadu.
 Vertikální úhel: 15° nad a pod horizontálou.
 Vertikální úhel pod horizontálou se však může zmenšit až na 10°, je-li výška svítilny menší než 1 900 mm, a až na 5°, je-li tato výška menší než 750 mm.
 6.11.5
 ORIENTACE
 Taková, aby svítilny plnily požadavky na viditelnost zepředu i zezadu.
 6.11.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s jakoukoli jinou svítilnou.
 6.11.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 s jinými svítilnami.
 6.11.8
 MŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 vpředu s předními obrysovými svítilnami, dálkovými světlomety, potkávacími světlomety a s předními mlhovými světlomety,
 vzadu s se zadními obrysovými svítilnami, brzdovými svítilnami a zadní mlhovou svítilnou,
 se směrovými svítilnami kategorie 5.
 6.11.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Zapojení musí dovolit zapínání parkovací svítilny (parkovacích svítilen) na téže straně vozidla nezávisle na jakýchkoliv jiných


text:
svítilnách/světlometech.
 6.11.10
 KONTROLKA
 Nepovinná. Pokud existuje, nesmí být možnost ji zaměnit s kontrolkou předních a zadních obrysových svítilen.
 6.11.11
 JINÉ POŽADAVKY
 Funkce této svítilny může být též zajištěna současným zapnutím předních a zadních obrysových svítilen na téže straně traktoru.
 6.12 DOPLŇKOVÁ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 6.12.1
 POČET
 Dvě viditelné zepředu a dvě viditelné zezadu.
 6.12.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.12.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.12.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Co možno nejblíže k vnějšímu obrysu traktoru.
 6.12.3.2
 NA VÝŠKU
 V nejvyšší výšce slučitelné s požadovaným umístěním na šířku a na symetrii svítilen.
 6.12.3.3
 NA DÉLKU
 Žádný zvláštní požadavek.
 6.12.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel: 80° směrem ven.
 Vertikální úhel: 5° nad a 20° pod horizontálou.
 6.12.5
 ORIENTACE
 Taková, aby svítilny plnily požadavky na viditelnost zepředu i zezadu.
 6.12.6
 NEMŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 6.12.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 s jinými svítilnami.
 6.12.8
 NEMŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 6.12.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.12.10
 KONTROLKA
 Povinná
 6.12.11
 JINÉ POŽADAVKY
 Za předpokladu, že jsou splněny všechny ostatní požadavky, může být svítilna viditelná zepředu a svítilna viditelná zezadu na téže straně traktoru sdružena do jediného zařízení. Poloha doplňkové obrysové svítilny vůči odpovídající obrysové svítilně musí být taková, aby vzdálenost mezi průměty vzájemně nejbližších bodů svítících ploch obou uvažovaných svítilen na příčnou vertikální rovinu nebyla menší než 200 mm.
 6.13 PRACOVNÍ SVĚTLOMET
 6.13.1
 POČET
 6.13.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 6.13.3
 UMÍSTĚNÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.13.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 6.13.5
 ORIENTACE
 6.13.6
 NEMŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 6.13.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÝ“
 s jinou svítilnou.
 6.13.8
 NEMŮŽE BÝT „SLOUČENÝ“
 6.13.9
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Tento světlomet může pracovat nezávisle na všech ostatních světlometech/svítilnách.
 6.13.10
 KONTROLKA
 Povinná.
 6.14 ZADNÍ ODRAZKA, JINÁ NEŽ TROJÚHELNÍKOVÁ
 6.14.1
 POČET
 Dvě nebo čtyři.
 6.14.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.14.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.14.3.1
 NA ŠÍŘKU
 S výjimkou podle ustanovení odstavce 6.14.4.1. nesmí být bod činné plochy, který je nejvzdálenější od podélné střední roviny traktoru, vzdálen od vnějšího obrysu traktoru o více než 400 mm. Vzdálenost mezi vnitřními okraji odrazek nesmí být menší než 600 mm. Tato vzdálenost se může zmenšit až na 400 mm, je-li celková šířka traktoru menší než 1 300 mm;
 6.14.3.2
 NA VÝŠKU
 S výjimkou podle ustanovení odstavce 6.14.4.1. nesmí být nad vozovkou níže než 250 mm a výše než 900 mm. Horní mez však může být zvýšena nejvýše na 1 200 mm, pokud není možno dodržet výšku 900 mm bez užití držáků, které by mohly být snadno zničeny nebo ohnuty.
 6.14.3.3
 NA DÉLKU
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.14.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel: 30° směrem dovnitř a směrem ven.
 Vertikální úhel: 15° nad a pod horizontálou.
 Vertikální úhel pod horizontálou se však může zmenšit až na 5°, je-li odrazka níže než 750 mm nad vozovkou.
 6.14.4.1
 Není-li možno dodržet požadavky na shora uvedené umístění, mohou být s dodržením následujících ustanovení montovány čtyři odrazky:
 6.14.4.1.1
 dvě odrazky musí dodržet maximální výšku 900 mm nad zemí. Horní mez však může být zvýšena nejvýše na 1 200 mm, pokud není možno dodržet výšku 900 mm bez užití držáků, které by mohly být snadno zničeny nebo ohnuty.
 Musí být dodržena vzdálenost mezi vnitřními okraji odrazek a jejich vertikální úhel viditelnosti nad horizontálou musí činit


text:
15°.
 6.14.4.1.2
 Druhé dvě odrazky musí dodržet maximální výšku nad vozovkou 2 100 mm a vztahují se na ně požadavky odstavce 6.14.3.1.
 6.14.5
 ORIENTACE
 Směrem za vozidlo.
 6.14.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s jinou svítilnou.
 6.14.7
 JINÉ POŽADAVKY
 Činná plocha odrazky může mít části společné se svítící plochou jakékoliv jiné zadní svítilny.
 6.15 BOČNÍ ODRAZKA, JINÁ NEŽ TROJÚHELNÍKOVÁ
 6.15.1
 POČET
 Dvě nebo čtyři.
 6.15.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 Jedna nebo dvě na každé straně traktoru, je-li celková délka traktoru menší nebo rovna 6 m. Dvě na každé straně traktoru, je-li celková délka traktoru větší než 6 m. Plocha s vratným odrazem musí být montována ve vertikální rovině (s maximální odchylkou 10°), rovnoběžné s podélnou osou vozidla.
 6.15.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.15.3.1
 NA ŠÍŘKU
 Žádný zvláštní požadavek.
 6.15.3.2
 NA VÝŠKU
 Nejméně 400 mm a nejvýše 900 mm nad vozovkou. Horní mez však může být zvýšena nejvýše na 1 200 mm, pokud není možno dodržet výšku 900 mm bez užití držáků, které by mohly být snadno zničeny nebo ohnuty.
 6.15.3.3
 NA DÉLKU
 Jedna odrazka nesmí být dále než 3 m od nejpřednějšího bodu traktoru, tatáž nebo druhá odrazka nesmí být dále než 3 m od nejzadnějšího bodu traktoru.
 Vzdálenost mezi dvěma sousedními odrazkami na téže straně traktoru nesmí přesahovat 6 m.
 6.15.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 Horizontální úhel: 20° směrem dopředu a směrem dozadu.
 Vertikální úhel: 10° nad a pod horizontálou.
 Vertikální úhel pod horizontálou se může zmenšit až na 5°, je-li odrazka níže než 750 mm nad vozovkou.
 6.16 SVÍTILNA ZADNÍ REGISTRAČNÍ TABULKY
 6.16.1
 POČET
 Počet, uspořádání a umístění musí být takové, aby zařízení osvětlovalo místo pro registrační tabulku
 6.16.2
 USPOŘÁDÁNÍ
 6.16.3
 UMÍSTĚNÍ
 6.16.3.1
 NA ŠÍŘKU
 6.16.3.2
 NA VÝŠKU
 6.16.3.3
 NA DÉLKU
 6.16.4
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST
 6.16.5
 ORIENTACE
 6.16.6
 MŮŽE BÝT „VE SKUPINĚ“
 s jednou či více zadními obrysovými svítilnami.
 6.16.7
 NEMŮŽE BÝT „SDRUŽENÁ“
 se zadními obrysovými svítilnami.
 6.16.8
 NEMŮŽE BÝT „SLOUČENÁ“
 s jakoukoli jinou svítilnou.
 6.16.9
 KONTROLKA
 Nepovinná. Pokud je, musí být její funkce zajištěna toutéž kontrolkou, požadovanou pro přední a zadní obrysové svítilny.
 6.16.10
 ELEKTRICKÉ ZAPOJENÍ
 Zařízení se musí rozsvítit jen současně se zadními obrysovými svítilnami.
 7. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA NEBO MONTÁŽE JEHO ZAŘÍZENÍ K OSVĚTLENÍ A SVĚTELNÉ SIGNALIZACI
 7.1
 Každá změna typu vozidla nebo montáže jeho zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci nebo jakákoliv změna seznamu zmíněného ve výše uvedeném odstavci 3.2.2. musí být sdělena správnímu orgánu, který udělil schválení pro typ tohoto vozidla. Tento orgán potom může buď:
 7.1.1
 usoudit, že změny zřejmě nemohou mít výrazný nepříznivý vliv a že vozidlo stále ještě plní požadavky; nebo
 7.1.2
 požadovat nový protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.
 7.2
 Potvrzení schválení nebo jeho odmítnutí musí být postupem uvedeným výše v odstavci 4.3 oznámeno stranám dohody, které tento předpis uplatňují.
 7.3
 Příslušný orgán, který udělil rozšíření schválení, přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a prostřednictvím formuláře dle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu o tom informuje ostatní strany dohody z r. 1958, které tento předpis uplatňují.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1
 Každé vozidlo opatřené značkou schválení dle ustanovení tohoto předpisu musí být z hlediska montáže


text:
zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci a z hlediska jejich vlastností shodné se schváleným typem vozidla.
 8.2
 K ověření, zda jsou splněny požadavky výše uvedeného odstavce 8.1, musí být na sériově vyrobených vozidlech opatřených značkou schválení podle požadavku tohoto předpisu prováděn dostatečný počet náhodných zkoušek.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1
 Nejsou-li splněny výše stanovené požadavky dle odst. 8.1. nebo jestliže vozidlo opatřené značkou schválení nevyhoví při zkouškách předepsaných ve výše uvedeném odstavci 8, může být schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu odňato.
 9.2
 Pokud strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom ihned informovat prostřednictvím zprávy na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení takového sdělení tento orgán informuje o této skutečnosti prostřednictvím zprávy na formuláři podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu ostatní strany dohody, které tento předpis uplatňují.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody z r. 1958, které tento předpis uplatňují, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které schválení udělují a kterým se zasílají zprávy o udělení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odejmutí schválení nebo o ukončení výroby, vydané v jiných státech.
 (1) Podle definice v příloze 7 Souborné rezoluce pro konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (neobsazeno) a 56 pro Černou Horu. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, ve kterém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných podmínek pro schvalování typu a o vzájemném uznávání schválení typu zařízení a částí motorových vozidel, nebo v pořadí, ve kterém k uvedené dohodě přistoupí, a takto přidělená čísla oznámí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám


text:
dohody.
 (3) Měření barevných souřadnic vyzařovaného světla světlometů/svítilen není součástí tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 1
 ZPRÁVA
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 VZOR A
 (viz odstavec 4.4. tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení umístěná na zemědělském nebo lesnickém traktoru znamená, že typ tohoto traktoru byl z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 86. Číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno dle požadavků předpisu č. 86 v jeho původním znění.
 VZOR B
 (viz odstavec 4.5. tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení umístěná na zemědělském nebo lesnickém traktoru znamená, že typ tohoto traktoru byl schválen v Nizozemsku (E 4) dle předpisu č. 86 a č. 33 (1). Číslo schválení udává, že v době, kdy byla příslušná schválení udělena, platil předpis č. 86 v jeho původním znění a předpis č. 33 měl již začleněnou sérii změn 02.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 DEFINICE POJMŮ Z ODSTAVCŮ 2.6. AŽ 2.10.
 PŘÍLOHA 4
 VIDITELNOST SVÍTILEN
 (viz bod 5.10 tohoto předpisu)
 Obrázek 1
 Viditelnost červené svítilny směrem dopředu
 Obrázek 2
 Viditelnost bílého světla směrem dozadu
 PŘÍLOHA 5
 SMĚROVÉ SVÍTILNY:
 GEOMETRICKÁ VIDITELNOST (viz odstavec 6.5.2)
 Uspořádání A
 Uspořádání B
 Uspořádání C
 Uspořádání D


text:
 30.1.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 26/60
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 64/2018
 ze dne 23. března 2018,
 kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHP [2020/81]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech rizikového kapitálu (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech sociálního podnikání (2) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 593/2014 ze dne 3. června 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát oznámení podle čl. 16 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013 o evropských fondech rizikového kapitálu (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 594/2014 ze dne 3. června 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát oznámení podle čl. 17 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 o evropských fondech sociálního podnikání (4), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Příloha IX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze IX Dohody o EHP se za bod 31bcai (prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/2042) doplňují nové body, které znějí:
 „31bd.
 32013 R 0345: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech rizikového kapitálu (Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 1).
 Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:
 a)
 Bez ohledu na ustanovení protokolu 1 k této dohodě a není-li v této dohodě stanoveno jinak, se má za to, že se „členskými státy“ a „příslušnými orgány“ rozumějí kromě významu stanoveného v nařízení také státy ESVO a jejich příslušné orgány.
 b)
 V článcích 22 a 23 se za slova „orgán pro cenné papíry a trhy“ v příslušném mluvnickém tvaru vkládají slova „nebo případně Kontrolní úřad ESVO“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 c)
 V čl. 23 odst. 2 se slova „unijními právními předpisy“ nahrazují slovy „ustanoveními Dohody o EHP“.
 d)
 V článku 24 se slova „orgánu pro cenné papíry a trhy, který“ nahrazují slovy „orgánu pro cenné papíry a trhy. Orgán pro cenné papíry a trhy nebo případně Kontrolní úřad ESVO“.
 31bda.
 32014 R 0593: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 593/2014 ze dne 3. června 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát oznámení podle čl. 16 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 345/2013 o evropských fondech rizikového kapitálu (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 41).
 31be.
 32013 R 0346: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 ze dne 17. dubna 2013 o evropských fondech sociálního podnikání (Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 18).
 Pro účely této dohody se uvedené nařízení upravuje takto:
 a)


text:
Bez ohledu na ustanovení protokolu 1 k této dohodě a není-li v této dohodě stanoveno jinak, se má za to, že se „členskými státy“ a „příslušnými orgány“ rozumějí kromě významu stanoveného v nařízení také státy ESVO a jejich příslušné orgány.
 b)
 V článcích 23 a 24 se za slova „orgán pro cenné papíry a trhy“ v příslušném mluvnickém tvaru vkládají slova „nebo případně Kontrolní úřad ESVO“ v příslušném mluvnickém tvaru.
 c)
 V čl. 24 odst. 2 se slova „unijními právními předpisy“ nahrazují slovy „ustanoveními Dohody o EHP“.
 d)
 V článku 25 se slova „orgánu pro cenné papíry a trhy, který“ nahrazují slovy „orgánu pro cenné papíry a trhy. Orgán pro cenné papíry a trhy nebo případně Kontrolní úřad ESVO“.
 31bea.
 32014 R 0594: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 594/2014 ze dne 3. června 2014, kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát oznámení podle čl. 17 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 o evropských fondech sociálního podnikání (Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 44).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 345/2013 a (EU) č. 346/2013 a prováděcích nařízení (EU) č. 593/2014 a (EU) č. 594/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. března 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 23. března 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 115, 25.4.2013, s. 18.
 (3) Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 41.
 (4) Úř. věst. L 165, 4.6.2014, s. 44.
 (*1) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 2.7.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 210/18
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 55/2019
 ze dne 29. března 2019,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2020/809]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2018/1514 ze dne 10. října 2018, kterým se mění přílohy II, III a IV nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro abamektin, acibenzolar-S-methyl, klopyralid, emamektin, fenhexamid, fenpyrazamin, fluazifop-P, isofetamid, Pasteuria nishizawae Pn1, talek E553B a tebukonazol v některých produktech a na jejich povrchu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2018/1515 ze dne 10. října 2018, kterým se mění přílohy III a V nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro difenylamin a oxadixyl v některých produktech a na jejich povrchu (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) 2018/1516 ze dne 10. října 2018, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro penoxsulam, triflumizol a triflumuron v některých produktech a na jejich povrchu (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech a potravinách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I a v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech a potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (5)
 Přílohy I a II Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 1514: nařízení Komise (EU) 2018/1514 ze dne 10. října 2018 (Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 8),
 —
 32018 R 1515: nařízení Komise (EU) 2018/1515 ze dne 10. října 2018 (Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 33),
 —
 32018 R 1516: nařízení Komise (EU) 2018/1516 ze dne 10. října 2018 (Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 45).“
 Článek 2
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 1514: nařízení Komise (EU) 2018/1514 ze dne 10. října 2018 (Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 8),
 —
 32018 R 1515: nařízení Komise (EU) 2018/1515 ze dne 10. října 2018 (Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 33),
 —
 32018 R 1516: nařízení Komise (EU) 2018/1516 ze dne 10. října 2018 (Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 45).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU)


text:
2018/1514, (EU) 2018/1515 a (EU) 2018/1516 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. března 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. března 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 8.
 (2) Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 33.
 (3) Úř. věst. L 256, 12.10.2018, s. 45.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 28.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 318/7
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 106/2013
 ze dne 14. června 2013,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1119/2012 ze dne 29. listopadu 2012 o povolení přípravků Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M DSM 11673, Pediococcus pentosaceus DSM 23376, NCIMB 12455 a NCIMB 30168, Lactobacillus plantarum DSM 3676 a DSM 3677 a Lactobacillus buchneri DSM 13573 jako doplňkových látek pro všechny druhy zvířat (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech. Jak je uvedeno v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po níž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž nevztahuje na Lichtenštejnsko.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V kapitole II přílohy I Dohody o EHP se za bod 71 (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 870/2012) vkládá nový bod, který zní:
 „72.
 32012 R 1119: Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1119/2012 ze dne 29. listopadu 2012 o povolení přípravků Pediococcus acidilactici CNCM MA 18/5M DSM 11673, Pediococcus pentosaceus DSM 23376, NCIMB 12455 a NCIMB 30168, Lactobacillus plantarum DSM 3676 a DSM 3677 a Lactobacillus buchneri DSM 13573 jako doplňkových látek pro všechny druhy zvířat, (Úř. věst. L 330, 30.11.2012, s. 14).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 1119/2012 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. června 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí se zveřejňuje v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. června 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 330, 30.11.2012, s. 14.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 17.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 211/31
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 21/2014
 ze dne 14. února 2014,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 913/2010 ze dne 22. září 2010 o evropské železniční síti pro konkurenceschopnou nákladní dopravu (1) má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XIII Dohody o EHP se za bod 41b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/14/ES) vkládá nový bod, který zní:
 „41c.
 32010 R 0913: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 913/2010 ze dne 22. září 2010 o evropské železniční síti pro konkurenceschopnou nákladní dopravu (Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 22).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 913/2010 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. února 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. února 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 22.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
L 375/224 CS Úřední věstník Evropské unie 27.12.2006
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů
 (EHK OSN) č. 83 – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel
 z hlediska emisí znečišťujících látek podle požadavků na motorové palivo
 Revize 3
 Obsahuje všechny následující platné texty:
 Obsahuje všechny platné texty až do série změn 05 - Datum vstupu v platnost: 29. března 2001
 Dodatek 1 k sérii změn 05 - Datum vstupu v platnost: 12. září 2001
 Dodatek 2 k sérii změn 05 - Datum vstupu v platnost: 21. února 2002
 Oprava 1 k sérii změn 05 oznámená pod číslem C.N.111.2002.TREATIES-1 ze dne 8. února 2002
 Oprava 2 k sérii změn 05 oznámená pod číslem C.N.883.2003.TREATIES-1 ze dne 2. září 2003
 Dodatek 3 k sérii změn 05 - Datum vstupu v platnost: 27. února 2004
 Dodatek 4 k sérii změn 05 - Datum vstupu v platnost: 12. srpna 2004
 Oprava 3 k sérii změn 05 oznámená pod číslem C.N. 1038.2004.TREATIES-1 ze dne 4. října 2004
 Dodatek 5 k sérii změn 05 - Datum vstupu v platnost: 4. dubna 2005
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/225
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 2
 1 ROZSAH PŮSOBNOSTI
 1.1 Tento předpis platí pro: 1/
 1.1.1 Emise z výfuku při běžné a nízké teplotě okolí, emise způsobené vypařováním, emise
 plynů z klikové skříně a životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubní
 diagnostické systémy (OBD) pro motorová vozidla vybavená zážehovými motory,
 která mají nejméně čtyři kola.
 1.1.2 Emise z výfuku, životnost zařízení proti znečisťujícím látkám a palubní diagnostické
 systémy (OBD) pro vozidla kategorií M a N vybavená vznětovými motory, která
 1 1
 mají nejméně 4 kola a maximální hmotnost nepřesahující 3500 kg.
 1.1.3 Emise z výfuku při běžné a nízké teplotě okolí, emise způsobené vypařováním, emise
 plynů z klikové skříně a životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubní
 diagnostické systémy (OBD) pro hybridní elektrická vozidla (HEV) vybavená
 zážehovými motory, která mají nejméně čtyři kola.
 1.1.4 Emise z výfuku, životnost zařízení proti znečisťujícím látkám a palubní diagnostické
 systémy (OBD) pro hybridní elektrická vozidla (HEV) kategorií M a N vybavená
 1 1
 vznětovými motory, která mají nejméně 4 kola a maximální hmotnost nepřesahující
 3500 kg.
 1.1.5 Předpis neplatí pro:
 - vozidla s maximální hmotností menší než 400 kg a pro vozidla s maximální
 konstrukční rychlostí menší než 50 km/h;
 - vozidla, jejichž hmotnost bez nákladu nepřesahuje 400 kg, jestliže jsou
 určena pro dopravu cestujících, nebo 550 kg, jestliže jsou určena pro dopravu
 nákladů, a která mají motor s maximálním výkonem nepřesahujícím 15 kW.
 1.1.6 Na žádost výrobce smí být schválení typu podle tohoto předpisu rozšířeno z vozidel
 kategorií M nebo N vybavených vznětovými motory, jejichž typ byl již schválen,
 1 1
 na vozidla kategorie M a N , která mají referenční hmotnost nepřesahující 2840 kg a
 2 2
 která splňují podmínky kapitoly 7. (Rozšíření schválení).
 1.1.7 Do působnosti tohoto předpisu nespadají vozidla kategorie N se vznětovými motory
 1
 nebo se zážehovými motory používajícími jako palivo zemní plyn (NG) nebo
 zkapalněný ropný plyn (LPG) za předpokladu, že


text:
jim bylo uděleno schválení typu
 podle předpisu č. 49 ve znění poslední série změn.
 1/ Kategorie vozidel podle definice uvedené v „Consolidated Resolution on the Construction of
 Vehicles (R.E.3), Příloha 7 (dokument TRANS/WP.29/78/Rev. 1/ Dodatek 2).
 ---pagebreak--- L 375/226 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 3
 1.2 Tento předpis neplatí pro vozidla se zážehovými motory používajícími jako palivo
 NG nebo LPG, které jsou používány pro motorová vozidla kategorie M s maximální
 1
 hmotností přesahující 3500 kg, M , M , N a N , pro která platí předpis č. 49.
 2 3 2 3
 2 DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1 „typem vozidla“ kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních
 hlediscích, jako jsou:
 2.1.1 ekvivalentní setrvačná hmotnost stanovená ve vztahu k referenční hmotnosti, jak je
 předepsáno v bodě 5.1 přílohy 4; a
 2.1.2 vlastnosti motoru a vozidla podle definice v příloze 1;
 2.2 „referenční hmotností“ hmotnost vozidla bez nákladu, zvýšená o hmotnost 100 kg
 pro zkoušky podle přílohy 4 a 8;
 2.2.1 „hmotností vozidla bez nákladu“ hmotnost vozidla v provozním stavu, bez řidiče,
 cestujících nebo nákladu, avšak s palivovou nádrží naplněnou na 90 %, s obvyklou
 sadou nářadí a případně s náhradním kolem;
 2.3 „maximální hmotností“ maximální technicky přípustná hmotnost podle prohlášení
 výrobce vozidla (tato hmotnost může být větší než maximální hmotnost povolená
 národním orgánem);
 2.4 “plynnými znečišťujícími látkami” emise z výfuku oxidu uhelnatého, oxidů dusíku
 vyjádřené v ekvivalentu oxidu dusičitého (NO ) a uhlovodíků vyjádřených
 2
 v ekvivalentech:
 -C 1H pro benzín,
 1.85
 -C 1H pro motorovou naftu,
 1.86
 -C 1H 2.525 pro LPG,
 -C 1H pro NG.
 4
 2.5 „znečišťujícími částicemi“ složky výfukových plynů, které jsou zachyceny ze
 zředěného výfukového plynu při maximální teplotě 325 K (52 °C) pomocí filtrů
 popsaných v příloze 4;
 2.6 „emisemi z výfuku“:
 - u zážehových motorů emise plynných znečišťujících látek;
 - u vznětových motorů emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících
 částic;
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/227
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 4
 2.7 „emisemi způsobenými vypařováním“ uhlovodíkové páry, které unikly z palivového
 systému motorového vozidla, jiné než páry z emisí z výfuku;
 2.7.1 „ztrátami výdechem z nádrže“ emise uhlovodíků způsobené změnami teploty
 v palivové nádrži (vyjádřené jako ekvivalent C H ); 1 2.33
 2.7.2 „ztrátami z odstaveného vozidla za tepla“ emise uhlovodíků unikající z palivového
 systému stojícího vozidla po periodě jízdy (vyjádřené jako ekvivalent C H );
 1 2.20
 2.8 „klikovou skříní motoru“ prostory uvnitř nebo vně motoru, které jsou spojeny
 s jímkou oleje vnitřními nebo vnějšími kanály, kterými mohou plyny a páry unikat;
 2.9 „zařízením pro studený start“ zařízení, které dočasně obohacuje směs vzduch/palivo
 v motoru tak, aby se usnadnilo startování motoru;
 2.10 „pomocným startovacím zařízením” zařízení pomáhající motoru při startování bez
 obohacování směsi vzduch/palivo, například žhavicí svíčka, úpravy časování vstřiku
 apod.;
 2.11 „zdvihovým objemem motoru“:
 2.11.1 u motorů s vratnými písty jmenovitý zdvihový objem;
 2.11.2 u motorů s rotačními písty (Wankelovy motory) dvojnásobek jmenovitého
 zdvihového objemu spalovací komory, který


text:
připadá na jeden píst;
 2.12 „zařízením proti znečišťujícím látkám“ takové části vozidla, které regulují a/nebo
 omezují emise z výfuku a emise způsobené vypařováním;
 2.13 zkratkou „OBD“ palubní diagnostický systém pro kontrolu emisí, který má
 schopnost identifikovat pravděpodobnou oblast chybné funkce kódem chyb
 uloženým do paměti počítače;
 2.14 “zkouškou vozidel v provozu” zkouška a vyhodnocení shodnosti provedené podle
 bodu 8.2.1 tohoto předpisu;
 2.15 “řádně udržovaným a užívaným” pro účely zkušebního vozidla, že dané vozidlo
 splňuje podmínky bodu 2 dodatku 3 k tomuto předpisu;
 2.16 “odpojovacím zařízením” jakýkoliv konstrukční prvek snímající teplotu, rychlost
 vozidla, otáčky motoru, převodový stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jiné
 parametry pro účely aktivace, modulace, zpožďování nebo deaktivace činnosti
 jakékoliv části systému pro regulaci emisí, který snižuje účinnost systému pro
 regulaci emisí v podmínkách, které lze v běžném provozu a užívání vozidla logicky
 ---pagebreak--- L 375/228 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 5
 očekávat. Takový konstrukční prvek nemůže být považován za odpojovací zařízení,
 jestliže:
 2.16.1 potřeba tohoto zařízení je oprávněná kvůli ochraně motoru proti poškození nebo
 nehodě a pro bezpečný provoz vozidla nebo
 2.16.2 zařízení nepracuje za oblastí požadavků vázaných na startování motoru nebo
 2.16.3 podmínky jsou v podstatě včleněny do postupů zkoušky typu I nebo typu VI.
 2.17 „rodinou vozidel" skupina typů vozidel, která je identifikována základním vozidlem
 pro účely přílohy 12;
 2.18 „požadavkem motoru na palivo" druh paliva normálně používaného pro pohon
 motoru:
 - benzín,
 - LPG (zkapalněný ropný plyn),
 - NG (zemní plyn),
 - benzín nebo LPG,
 - benzín nebo NG,
 - motorová nafta;
 2.19 „schválením vozidla“ schválení typu vozidla z těchto hledisek: 2/
 2.19.1 regulace emisí z výfuku vozidla, emisí způsobených vypařováním, emisí z klikové
 skříně, emisí znečišťujících látek při studeném startu, životnost zařízení proti
 znečišťujícím látkám a palubních diagnostických systémů vozidel, pro jejichž pohon
 se používá bezolovnatý benzín, nebo která mohou používat bezolovnatý benzín nebo
 LPG nebo NG (schválení B);
 2.19.2 regulace emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, životnost
 zařízení proti znečišťujícím látkám a palubních diagnostických systémů vozidel, pro
 jejichž pohon se používá motorová nafta (schválení C);
 2.19.3 regulace emisí plynných znečišťujících látek z motoru, emisí z klikové skříně, emisí
 při studeném startu, životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubních
 diagnostických systémů vozidel, pro jejichž pohon se používá LPG nebo NG
 (schválení D);
 2.20 „periodicky se regenerujícím systémem” zařízení k omezení emisí znečisťujících
 látek (např. katalyzátor, zachycovač částic), které potřebuje periodický regenerační
 proces v intervalech kratších, než jsou 4 000 km normálního provozu vozidla. Během
 2/ Schválení A byla zrušena. Série změn 05 tohoto předpisu zakazuje používání olovnatého benzínu.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/229
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 6
 cyklů, v nichž dochází k regeneraci, mohou být překročeny mezní hodnoty emisí.
 Jestliže k regeneraci zařízení k omezení emisí znečisťujících látek dochází nejméně
 jednou v průběhu zkoušky typu I a jestliže k němu došlo již jednou v průběhu
 přípravného cyklu vozidla, pokládá se za trvale se regenerující systém, který
 nevyžaduje zvláštní zkušební postup. Příloha 13


text:
neplatí pro trvale se regenerující
 systémy.
 Na žádost výrobce se zkouška určená pro periodicky se regenerující systémy
 nepoužije u regeneračního zařízení, jestliže výrobce předloží schvalujícímu orgánu
 údaje, které prokazují, že v průběhu cyklů, v nichž dochází k regeneraci, zůstávají
 hodnoty emisí nižší, než jsou mezní hodnoty stanovené v bodu 5.3.1.4 pro příslušnou
 kategorii vozidla, a jestliže to odsouhlasila technická zkušebna.
 2.21 Hybridní vozidla (HV)
 2.21.1 Všeobecná definice hybridních vozidel (HV):
 „Hybridním vozidlem (HV)” se rozumí vozidlo s nejméně dvěma různými měniči
 energie a dvěma různými systémy zásobníků energie (na vozidle) k pohonu vozidla.
 2.21.2 Definice hybridních elektrických vozidel (HEV):
 „Hybridním elektrickým vozidlem (HEV)” se rozumí vozidlo, které k mechanickému
 pohonu odebírá energii z obou následujících zásobníků energie/výkonu umístěných
 na vozidle:
 - palivo, které lze spotřebovat
 - zásobník elektrické energie/výkonu (např. baterie, kondenzátor,
 setrvačník/generátor atd.)
 2.22 „jednopalivovým vozidlem” se rozumí vozidlo, které je konstruováno primárně pro
 trvalý provoz na LPG nebo NG, avšak pouze pro nouzové účely nebo pro startování
 může mít také benzínový systém, a jehož benzínová nádrž má objem nejvýše 15
 litrů;
 2.23 „dvoupalivovým vozidlem” se rozumí vozidlo, pro jehož pohon se po určitou dobu
 používá benzín a po určitou dobu LPG nebo NG.
 3 ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska emisí z výfuku, emisí z klikové skříně,
 emisí způsobených vypařováním a životnosti zařízení proti znečišťujícím látkám,
 jakož i z hlediska jeho palubního diagnostického systému (OBD) předkládá výrobce
 vozidla nebo jeho zplnomocněný zástupce.
 ---pagebreak--- L 375/230 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 7
 3.1.1 Jestliže se žádost týká palubního diagnostického systému (OBD), musí být doplněna
 dalšími informacemi požadovanými v bodu 4.2.11.2.7 přílohy 1 společně s:
 3.1.1.1 prohlášením výrobce obsahujícím:
 3.1.1.1.1 v případě vozidel se zážehovými motory procento selhání zapalování z celkového
 počtu zážehů, které by mohlo způsobit zvýšení emisí nad mezní hodnotu danou
 bodem 3.3.2 přílohy 11, jestliže k tomuto procentu selhání zapalování došlo počínaje
 začátkem zkoušky typu I, jak je popsáno v bodu 5.3.1 přílohy 4;
 3.1.1.1.2 v případě vozidel se zážehovými motory procento selhání zapalování z celkového
 počtu zážehů, které by mohlo vést u výfukového katalyzátoru nebo katalyzátorů
 k přehřátí, které způsobí nevratné poškození;
 3.1.1.2 podrobnou písemnou informaci plně popisující funkční charakteristiky systému
 OBD, včetně seznamu významných částí systému pro regulaci emisí vozidla, tj.
 čidel, spouštěčů a prvků, které jsou sledovány systémem OBD;
 3.1.1.3 popis indikátoru chybné funkce (MI), který je používán systémem OBD k signalizaci
 poruchy řidiči vozidla;
 kopie ostatních schválení typu s příslušnými údaji, které umožní rozšíření schválení;
 3.1.1.4 případně údaje o rodině vozidel, jak je uvedeno v příloze 11, dodatku 2.
 3.1.2 Pro zkoušky popsané v kapitole 3 přílohy 11 se technické zkušebně předá vozidlo,
 které představuje typ vozidla nebo rodiny vozidel vybavené systémem OBD, jež se
 má schválit. Jestliže pověřená technická zkušebna zjistí, že předložené vozidlo plně
 neodpovídá typu vozidla nebo rodině vozidel podle přílohy 11 dodatku 2, musí být
 ke zkouškám podle bodu 3 přílohy 11 předloženo alternativní nebo případně další
 vozidlo.
 3.2 Vzor informačního dokumentu týkajícího


text:
se emisí z výfuku, emisí způsobených
 vypařováním, životnosti zařízení proti znečisťujícím látkám a palubního
 diagnostického systému (OBD) je v příloze 1. Informace uvedené v bodu
 4.2.11.2.7.6 přílohy 1 se připojí do dodatku 1 „INFORMACE O SYSTÉMU OBD“
 ke zprávě o schválení typu, jejíž vzor je uveden v příloze 2.
 3.2.1 Je-li třeba, musí být dodány kopie jiných schválení typu s odpovídajícími údaji, aby
 se umožnilo rozšíření schválení typu a zjištění faktorů zhoršení.
 3.3 Pro zkoušky popsané v kapitole 5 tohoto předpisu se technické zkušebně předá
 vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/231
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 8
 4 SCHVÁLENÍ
 4.1 Jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto doplňku splní požadavky
 následující kapitoly 5, musí být tento typ vozidla schválen.
 4.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení.
 Jeho první dvě číslice označují sérii změn, podle které bylo schválení uděleno. Stejná
 smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
 4.3 Zpráva o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení typu vozidla podle
 tohoto předpisu vyhotovená na formuláři podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu se
 zašle smluvním stranám dohody, které používají tento předpis.
 4.3.1 V případě dodatku k textu tohoto předpisu, např. jsou-li předepsány nové mezní
 hodnoty, se smluvní strany dohody informují o tom, které typy již schválených
 vozidel splňují nová ustanovení.
 4.4 Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se
 vyznačí, viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení,
 mezinárodní značka schválení typu, kterou tvoří:
 4.4.1 písmeno „E“ v kružnici, za kterým následuje číslo státu, který vydal příslušné
 schválení; 3/
 4.4.2 napravo od kružnice popsané v bodu 4.4.1 se uvede číslo tohoto předpisu, za nímž
 následuje písmeno „R”, pomlčka a číslo schválení.
 3/ 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro
 Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené
 království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17
 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23
 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro
 Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro
 Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbajdžán, 40 pro
 Bývalou Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení
 udělují jeho členské státy a užívají své příslušné EHK symboly), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro
 Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu a 51 pro
 Korejskou republiku. Dalším státům se přidělí čísla v pořadí, ve kterém budou ratifikovat nebo přistupovat
 k Dohodě o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou
 montovat a/nebo


text:
užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení udělených
 na základě těchto pravidel. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů
 smluvním stranám dohody.
 ---pagebreak--- L 375/232 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 9
 4.4.3 Značka schválení typu musí za písmenem „R” obsahovat doplňkový znak, kterým se
 rozlišují mezní hodnoty emisí, pro které bylo schválení uděleno. U schválení
 určených k doložení toho, že byly splněny mezní hodnoty zkoušky typu I uvedené v
 řádku A tabulky v bodu 5.3.1.4.1 tohoto předpisu, následuje za písmenem „R”
 římská číslice „I”. U schválení určených k doložení toho, že byly splněny mezní
 hodnoty zkoušky typu I uvedené v řádku B tabulky v bodu 5.3.1.4.1 tohoto předpisu,
 následuje za písmenem „R” římská číslice „II”.
 4.5 Pokud vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla podle jednoho nebo více dalších
 předpisů připojených k dohodě, a pokud vozidlo schválil stejný stát, který udělil
 schválení i podle tohoto předpisu, není třeba symbol podle bodu 4.4.1 opakovat; čísla
 předpisu a schválení a další symboly podle všech předpisů, podle kterých byla
 schválení udělena státem, který udělil schválení i podle tohoto předpisu, se
 v takovém případě uvedou ve svislém sloupci vpravo od symbolu, předepsaného
 v bodu 4.4.1.
 4.6 Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 4.7 Značka schválení typu musí být umístěna blízko štítku, na němž jsou uvedeny údaje
 o vozidle, nebo na tomto štítku.
 4.8 Příklady uspořádání značky schválení typu jsou uvedeny v příloze 3 k tomuto
 předpisu.
 5 POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 Poznámka: Výrobce vozidla, jehož celosvětová roční výroba je menší než
 10 000 kusů, může obdržet schválení typu alternativním způsobem k požadavkům
 této kapitoly na základě odpovídajících požadavků obsažených v: California Code
 of Regulations (Kalifornská sbírka nařízení), část 13, oddíly 1960.1 (f) (2) a (g) (1)
 a (g) (2), 1960.1 (p) platné pro modelový rok 1996 a pro pozdější modelové roky
 vozidel, 1968.1, 1976 a 1975 platné pro modelový rok 1995 a pro pozdější modelové
 roky lehkých nákladních vozidel, vydané nakladatelstvím Barclay's Publishing
 5.1 Obecně
 5.1.1 Konstrukční části, které mohou ovlivnit emise znečisťujících látek, musí být
 konstruovány, vyráběny a smontovány tak, aby při běžném užívání umožnily vozidlu
 splňovat požadavky tohoto předpisu, bez ohledu na vibrace, kterým mohou být
 vystaveny.
 5.1.2 Technická opatření provedená výrobcem musí zaručit, že emise z výfuku a emise
 způsobené vypařováním jsou účinně omezeny podle tohoto předpisu v průběhu
 normální životnosti vozidla a za běžných podmínek používání. To se také týká
 provozní bezpečnosti hadic a jejich spojek a přípojek užívaných v systému pro
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/233
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 10
 regulaci emisí, které musí být konstruovány tak, aby odpovídaly původnímu
 konstrukčnímu záměru. Pro emise z výfuku se pokládají tyto požadavky za splněné,
 jestliže jsou splněny požadavky bodu 5.3.1.4 a bodu 8.2.3.1. Pro emise způsobené
 vypařováním se pokládají tyto požadavky za splněné, jestliže jsou splněny
 požadavky bodu 5.3.1.4 a bodu 8.2.3.1.
 5.1.2.1 Užití odpojovacího zařízení je zakázáno.
 5.1.3 Plnicí hrdla palivových nádrží
 5.1.3.1 Aniž


text:
je dotčena platnost bodu 5.1.3.2, musí být plnicí hrdlo palivové nádrže
 konstruováno tak, aby se zabránilo plnění nádrže z benzínového čerpadla hadicí
 s nátrubkem, který má vnější průměr 23,6 mm nebo větší.
 5.1.3.2 Bod 5.1.3.1. se nepoužije pro vozidlo, u něhož jsou splněny obě následující
 podmínky, tj.:
 5.1.3.2.1 vozidlo je konstruováno a vyrobeno tak, že žádné zařízení určené k regulaci emisí
 plynných znečišťujících látek nebude nepříznivě ovlivněno olovnatým benzínem, a;
 5.1.3.2.2 vozidlo je v místě bezprostředně viditelném pro osobu, která plní palivovou nádrž,
 nápadně, zřetelně a nesmazatelně označeno symbolem pro bezolovnatý benzín podle
 normy ISO 2575-1982. Připouštějí se doplňková značení.
 5.1.4 Musejí se učinit opatření k zamezení nadměrných emisí způsobených vypařováním a
 úniku paliva působeného chybějícím víčkem plnicího hrdla palivové nádrže.
 To je dosaženo jedním z následujících opatření:
 5.1.4.1 neodnímatelné, automaticky se otvírající a zavírající víčko plnicího hrdla palivové
 nádrže,
 5.1.4.2 konstrukční opatření, která zabrání nadměrným emisím způsobeným vypařováním v
 případě chybějícího víčka plnicího hrdla palivové nádrže,
 5.1.4.3 jakékoliv jiné opatření, které má stejný účinek. Jako příklad může kromě jiného
 sloužit připoutané víčko plnicího hrdla, víčko připevněné řetízkem nebo využití
 stejného klíčku pro víčko plnicího hrdla a zapalování vozidla. V tomto případě musí
 být možno klíček vyjmout jen v poloze zamknuto.
 5.1.5 Ustanovení pro bezpečnost elektronického systému
 5.1.5.1 Každé vozidlo vybavené počítačem pro kontrolu emisí musí být zajištěno proti
 úpravám jiným než schváleným výrobcem. Výrobce schválí tyto úpravy, jestliže jsou
 nezbytné pro diagnostiku, údržbu, kontrolu, dodatečnou montáž nebo opravy vozidla.
 Všechny přeprogramovatelné kódy počítače nebo provozní parametry musí být
 ---pagebreak--- L 375/234 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 11
 zajištěny proti neoprávněnému zásahu a musí mít úroveň ochrany nejméně takovou,
 která splňuje ustanovení normy ISO DIS 15031-7 z října 1998 (SAE J2186 z října
 1996), za předpokladu, že výměna dat týkajících se bezpečnosti se provádí s
 použitím protokolů a diagnostického konektoru, které jsou předepsány v bodu 6.5
 přílohy 11 dodatku 1. Všechny vyměnitelné paměťové čipy sloužící ke kalibraci
 musí být zality, uzavřeny v zapečetěném obalu nebo chráněny elektronickým
 algoritmem a nesmějí být vyměnitelné bez použití speciálního nářadí a postupů.
 5.1.5.2 Parametry pro činnosti motoru zakódované v počítači nesmějí být změnitelné bez
 použití speciálních nástrojů a postupů (např. připájené nebo zalité součástky počítače
 nebo zapečetěný (nebo zapájený) kryt počítače).
 5.1.5.3 U vznětových motorů s mechanickým vstřikovacím čerpadlem paliva musí výrobce
 podniknout odpovídající kroky, aby u vozidel v provozu nebylo možno nedovoleně
 zvyšovat maximální dodávku paliva.
 5.1.5.4 Výrobci mohou schvalovací orgán požádat o výjimku z jednoho z těchto požadavků
 pro vozidla, u nichž je nepravděpodobné, že by potřebovala takovou ochranu.
 Kritéria, podle kterých bude schvalovací orgán hodnotit udělení výjimky, budou
 např. běžná dostupnost mikroprocesorů ke kontrole výkonu, schopnost vozidla
 dosahovat vysokých výkonů a plánovaný objem prodeje vozidel.
 5.1.5.5 Výrobci, kteří používají systémy programovatelného počítačového kódu (např.
 Electrical Erasable Read-Only Memory, EEPROM), musejí zabránit neoprávněnému
 přeprogramování. Výrobci musejí použít zlepšené ochranné strategie proti
 neoprávněným zásahům a ochranné funkce proti vpisování, které vyžadují
 elektronický přístup k počítači umístěnému mimo vozidlo provozovanému
 výrobcem. Schvalovací orgán


text:
může uznat i metody, které poskytují přiměřenou
 úroveň ochrany.
 5.1.6 Při technických prohlídkách musí být možné kontrolovat vozidlo tak, aby se zjistil
 jeho výkon v souvislosti s údaji shromážděnými podle bodu 5.3.7 tohoto předpisu.
 Jestliže taková kontrola vyžaduje speciální postup, musí to být upřesněno v návodu
 na údržbu (nebo v rovnocenném dokumentu). Tento speciální postup nesmí
 vyžadovat použití jiného zvláštního zařízení, než jaké je ve výbavě vozidla.
 5.2 Postup zkoušek
 Tabulka 1 uvádí různé možnosti pro schválení typu vozidla.
 5.2.1 Vozidla se zážehovým motorem a hybridní elektrická vozidla se zážehovým
 motorem se podrobí následujícím zkouškám:
 typ I (ověření průměrných emisí z výfuku po studeném startu),
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/235
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 12
 typ II (emise oxidu uhelnatého při volnoběhu),
 typ III (emise plynů z klikové skříně),
 typ IV (emise způsobené vypařováním),
 typ V (životnost zařízení proti znečišťujícím látkám),
 typ VI (ověření průměrných emisí oxidu uhelnatého a uhlovodíků z výfuku za
 nízkých okolních teplot po startu za studena),
 zkouška systému OBD.
 5.2.2 Vozidla se zážehovým motorem a hybridní elektrická vozidla se zážehovým motorem
 na LPG nebo NG (jednopalivovým nebo dvoupalivovým) se podrobí následujícím
 zkouškám (podle tabulky 1):
 typ I (ověření průměrných emisí z výfuku po studeném startu),
 typ II (emise oxidu uhelnatého při volnoběhu),
 typ III (emise plynů z klikové skříně),
 typ IV (emise způsobené vypařováním), přichází-li v úvahu,
 typ V (životnost zařízení proti znečišťujícím látkám),
 typ VI (ověření průměrných emisí oxidu uhelnatého a uhlovodíků z výfuku při
 nízké teplotě okolí po studeném startu), přichází-li v úvahu,
 zkouška systému OBD, přichází-li v úvahu.
 5.2.3 Vozidla se vznětovým motorem a hybridní elektrická vozidla se vznětovým motorem
 se podrobí následujícím zkouškám:
 typ I (ověření průměrných emisí z výfuku po studeném startu),
 typ V (životnost zařízení proti znečišťujícím látkám),
 a, přichází-li v úvahu, zkouška systému OBD.
 ---pagebreak--- L 375/236 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 13
 Tabulka 1
 Různé druhy zkoušek pro schválení typu a rozšíření schválení typu
 Zkouška pro Vozidla kategorií M a 1
 schválení typu Vozidla kategorií M a N se zážehovým motorem N 1 se vznětovým
 motorem
 Vozidlo na benzín Dvoupalivové vozidlo Jednopalivové
 vozidlo
 Ano Ano
 Ano (zkouška s oběma druhy (maximální Ano
 Typ I (maximální hmotnost paliva) hmotnost (maximální hmotnost
 ≤ 3,5 t) (maximální hmotnost ≤ 3,5 ≤ 3,5 t)
 ≤ 3,5 t)
 t)
 Ano
 Typ II Ano (zkouška s oběma druhy Ano -
 paliva)
 Typ III Ano Ano Ano -
 (zkouška jen s benzínem)
 Ano Ano
 Typ IV (maximální hmotnost (zkouška jen s benzínem) - -
 ≤ 3,5 t)
 (maximální hmotnost ≤ 3,5
 t)
 Ano Ano Ano Ano
 Typ V (maximální hmotnost (zkouška jen s benzínem) (maximální (maximální hmotnost
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 hmotnost
 ≤ 3,5 t) ≤ 3,5 t)
 t) ≤ 3,5 t)
 Ano Ano
 Typ VI (maximální hmotnost (maximální hmotnost ≤ 3,5 - -
 ≤ 3,5 t)
 t)
 (zkouška jen s benzínem)
 Kapitola 7;
 Rozšíření Kapitola 7 Kapitola 7 Kapitola 7 M a N s referenční


text:
2 2
 hmotností
 ≤ 2840 kg
 Ano, podle bodu
 Palubní Ano, podle bodu Ano, podle bodu 11.1.5.1.2. Ano, podle bodu 11.1.5.2.1 nebo
 diagnostika 11.1.5.1.1. nebo nebo 11.1.5.3. 11.1.5.1.2. nebo 11.1.5.2.2. nebo
 11.1.5.3. 11.1.5.3. 11.1.5.2.3. nebo
 11.1.5.3.
 5.3 Popis zkoušek
 5.3.1 Zkouška typu I (napodobení průměrných emisí z výfuku po studeném startu)
 5.3.1.1 Obrázek 1 znázorňuje postupy pro zkoušku typu I. Tato zkouška se vykonává u všech
 vozidel s maximální hmotností nepřevyšující 3,5 tuny uvedených v oddílu 1.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/237
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 14
 5.3.1.2 Vozidlo se umístí na vozidlový dynamometr vybavený prostředky pro simulaci
 zatížení a setrvačné hmotnosti.
 5.3.1.2.1 Bez přerušení se provede zkouška, která trvá celkem 19 minut a 40 vteřin a která se
 skládá ze dvou částí, části 1 a části 2. Se souhlasem výrobce může být za účelem
 usnadnění seřízení zkušebního zařízení mezi konec části 1 a počátek části 2 vložen
 úsek bez odběru, ne však delší než 20 vteřin.
 5.3.1.2.1.1 S vozidly poháněnými LPG nebo NG se zkouška typu I vykoná pro různá složení LPG
 nebo NG, jak je stanoveno v příloze 12. S vozidly, která mohou být poháněna
 benzínem nebo LPG nebo NG se vykoná zkouška s oběma palivy a jejich činnost
 s LPG nebo s NG se v této zkoušce ověří při různém složení LPG nebo NG, jak je
 stanoveno v příloze 12.
 5.3.1.2.1.2 Aniž je dotčen požadavek bodu 5.3.1.2.1.1, vozidla, která mohou být poháněna
 benzínem i plynným palivem, avšak která mají benzínový systém jen pro nouzové
 účely nebo startování a jejichž benzínová nádrž nemá objem větší než 15 litrů benzínu,
 se pro zkoušku typu I pokládají za vozidla, která pracují jen s plynným palivem.
 5.3.1.2.2 Část 1 zkoušky se skládá ze čtyř základních městských cyklů. Každý základní městský
 cyklus obsahuje 15 fází (volnoběh, zrychlení, stálá rychlost, zpomalení atd.).
 5.3.1.2.3 Část 2 zkoušky je vytvořena z jednoho cyklu mimo město. Cyklus mimo město
 obsahuje 13 fází (volnoběh, zrychlení, stálá rychlost, zpomalení atd.).
 5.3.1.2.4 Při zkoušce se ředí výfukové plyny a v jednom nebo více vacích se shromažďuje
 proporcionální odebraný vzorek. Výfukové plyny zkoušeného vozidla se ředí,
 odebírají vzorky a analyzují níže uvedeným postupem a změří se celkový objem
 zředěných výfukových plynů. U vozidel vybavených vznětovými motory se musí
 změřit nejen emise oxidu uhelnatého, uhlovodíků a oxidů dusíku, ale také emise
 znečišťujících částic.
 5.3.1.3 Zkouší se postupem podle přílohy 4. Pro sběr a analýzu plynů a k jímání a zvážení
 částic se musí použít předepsané metody.
 5.3.1.4 Aniž jsou dotčeny požadavky bodu 5.3.1.5, zkouška se opakuje třikrát. Výsledky se
 vynásobí příslušnými faktory zhoršení zjištěnými podle bodu 5.3.6 a u periodicky se
 regenerujících systémů definovaných v bodu 2.20 musí být také vynásobeny faktory K i
 určenými podle přílohy 13. Výsledné hmotnosti plynných emisí, a v případě vozidel
 vybavených vznětovými motory i hmotnosti částic získané při každé zkoušce, musí být
 menší než mezní hodnoty uvedené v následující tabulce:
 ---pagebreak--- L 375/238 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č.


text:
83
 strana 15
 Mezní hodnoty
 Referenční hmotnost Kombinace Hmotnost
 (RW) Hmotnost oxidu Hmotnost Hmotnost oxidů hmotností částic
 uhelnatého uhlovodíků dusíku (NO )
 x uhlovodíků a oxidů (1)
 (kg) (CO) (HC) dusíku (PM)
 (HC + NO )x
 L 1 L 2 L3 L +L
 2 3 L 4
 (g/km) (g/km) (g/km) (g/km) (g/km)
 Kategorie Třída Benzín Nafta Benzín Nafta Benzín Nafta Benzín Nafta Nafta
 A(2000) M (2)
 - všechny 2,3 0,64 0,20 - 0,15 0,50 - 0,56 0,05
 N (3)
 I RW # 1,305
 2,3 0,64 0,20 - 0,15 0,50 - 0,56 0,05
 1
 II
 1,305 < RW # 1,760 4,17 0,80 0,25 - 0,18 0,65 - 0,72 0,07
 III
 1,760 < RW 5,22 0,95 0,29 - 0,21 0,78 - 0,86 0,10
 B(2005) M (2)
 -
 všechny 1,0 0,50 0,10 - 0,08 0,25 - 0,30 0,025
 I
 N1
 (3) RW#1,305 1,0 0,50 0,10 - 0,08 0,25 - 0,30 0,025
 II
 1,305 < RW # 1,760 1,81 0,63 0,13 - 0,10 0,33 - 0,39 0,04
 III
 1,760 < RW 2,27 0,74 0,16 - 0,11 0,39 - 0,46 0,06
 (1) Pro vznětové motory.
 (2) Kromě vozidel, jejichž maximální hmotnost přesahuje 2 500 kg.
 (3) A včetně vozidel kategorie M, které jsou uvedeny v poznámce (2).
 5.3.1.4.1 Aniž jsou dotčeny požadavky bodu 5.3.1.4, může být pro každou znečišťující látku
 nebo kombinaci znečišťujících látek u jedné ze tří výsledných hmotností překročena
 předepsaná mezní hodnota nejvýše o 10 % za předpokladu, že aritmetický průměr ze
 tří výsledků je nižší než stanovená mezní hodnota. Jestliže jsou stanovené mezní
 hodnoty překročeny u více než jedné znečišťující látky, je nepodstatné, zda se to
 stane u stejné zkoušky, nebo u různých zkoušek.
 5.3.1.4.2 Pokud se zkoušky provedou s plynnými palivy, musí být výsledné hodnoty plynných
 emisí menší než mezní hodnoty pro vozidla se zážehovými motory ve výše uvedené
 tabulce.
 5.3.1.5 Počet zkoušek předepsaných v bodu 5.3.1.4 se sníží podle níže definovaných
 podmínek, kdy V je výsledek první zkoušky a V výsledek druhé zkoušky pro
 1 2
 každou znečišťující látku nebo pro kombinované emise dvou limitovaných
 znečišťujících látek.
 5.3.1.5.1 Jen jedna zkouška se vykoná tehdy, pokud je výsledek pro každou znečišťující látku
 nebo pro kombinované emise dvou limitovaných znečišťujících látek menší nebo
 roven 0,70 L (tj. V < 0,70 L).
 1
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/239
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 16
 5.3.1.5.2 Pokud není splněn požadavek bodu 5.3.1.5.1, vykonají se jen dvě zkoušky, pokud
 jsou pro každou znečišťující látku nebo pro kombinované emise dvou limitovaných
 znečišťujících látek splněny následující požadavky:
 V < 0,85 L a V + V < 1,70 L a V < L.
 1 1 2 2
 5.3.2 Zkouška typu II (zkouška emisí oxidu uhelnatého při volnoběhu)
 5.3.2.1 Tato zkouška se provede pro všechna vozidla se zážehovými motory, která mají
 maximální hmotnost vyšší než 3,5 t.
 5.3.2.1.1 Vozidla, která mohou být poháněna benzínem nebo LPG nebo NG, se podrobí
 zkoušce typu II s oběma druhy paliva.
 5.3.2.1.2 Aniž je dotčen požadavek bodu 5.3.2.1.1, považují se vozidla, která mohou být
 poháněna benzínem


text:
i plynným palivem, avšak která mají benzínový systém jen pro
 nouzové účely nebo startování a jejichž benzínová nádrž nemůže obsahovat více než
 15 litrů benzínu, pro zkoušku typu II za vozidla, která jsou poháněna jen plynným
 palivem.
 5.3.2.2 Při zkoušce podle přílohy 5 nesmí objemový obsah oxidu uhelnatého ve výfukových
 plynech motoru za volnoběhu a při seřízení podle výrobce přesahovat hodnotu 3,5 %
 a v rozsahu seřízení podle přílohy 5 nesmí přesahovat hodnotu 4,5 %.
 5.3.3 Zkouška typu III (ověření emisí plynů z klikové skříně)
 5.3.3.1 Tato zkouška se provede pro všechna vozidla uvedená v kapitole 1, mimo vozidla se
 vznětovými motory.
 5.3.3.1.1 Vozidla, která mohou být poháněna benzínem nebo LPG nebo NG, se podrobí
 zkoušce typu III jen s benzínem.
 5.3.3.1.2 Aniž je dotčen požadavek bodu 5.3.3.1.1., považují se vozidla, která mohou být
 poháněna benzínem i plynným palivem, avšak která mají benzínový systém jen pro
 nouzové účely nebo startování a jejichž benzínová nádrž nemůže obsahovat více než
 15 litrů benzínu, pro zkoušku typu III za vozidla, která jsou poháněna jen plynným
 palivem.
 ---pagebreak--- L 375/240 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 17
 Obrázek 1
 Vývojový diagram zkoušky typu I pro schválení typu
 (viz bod 5.3.1.)
 English česky
 yes ano
 one test jedna zkouška
 granted schválení uděleno
 no ne
 two tests dvě zkoušky
 three tests tři zkoušky
 and a
 or nebo
 refused odmítnuto
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/241
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 18
 5.3.3.2 Při zkoušce podle přílohy 6 nesmí systém větrání klikové skříně umožňovat emise
 žádných plynů z klikové skříně do ovzduší.
 5.3.4 Zkouška typu IV (stanovení emisí způsobených vypařováním)
 5.3.4.1 Tato zkouška se provede pro všechna vozidla uvedená v kapitole 1, mimo vozidla se
 vznětovými motory, vozidla poháněná LPG nebo NG a vozidla s maximální
 hmotností přesahující 3500kg.
 5.3.4.1.1 Vozidla, která mohou být poháněna benzínem i LPG nebo NG, se podrobí zkoušce
 typu IV jen s benzínem.
 5.3.4.2 Při zkoušce podle přílohy 7 musí být emise způsobené vypařováním při každé
 zkoušce menší než 2 gramy.
 5.3.5 Zkouška typu VI (ověření průměrných emisí oxidu uhelnatého a uhlovodíků
 z výfuku po studeném startu při nízkých teplotách okolí).
 5.3.5.1 Tato zkouška se provede pro všechna vozidla kategorie M a N třídy I vybavená
 1 1
 zážehovým motorem, mimo vozidla určená pro přepravu více než šesti osob
 a vozidla, jejichž maximální hmotnost přesahuje 2 500 kg.
 5.3.5.1.1 Vozidlo se umístí na dynamometr, u kterého je možné simulovat různé setrvačné
 hmoty.
 5.3.5.1.2 Zkouška se skládá ze čtyř dílčích městských jízdních cyklů zkoušky typu I části 1.
 Tato část 1 zkoušky je popsána v příloze 4 dodatku 1 a znázorněna na obrázcích 1/1,
 1/2 a 1/3 dodatku. Zkouška za nízkých teplot v celkové délce trvání 780 vteřin se
 provede bez přerušení a začíná startem motoru.
 5.3.5.1.3 Zkouška za nízkých teplot se provede při teplotě okolí 266 K (- 7 °C). Před
 zahájením zkoušky se zkoušené vozidlo stabilizuje jednotným způsobem tak, aby
 bylo zajištěno, že výsledky zkoušky


text:
budou opakovatelné. Stabilizace a další
 podmínky zkoušky jsou popsány v příloze 8.
 5.3.5.1.4 Během zkoušky se ředí výfukové plyny a odebírá se proporcionální vzorek.
 Výfukové plyny zkoušeného vozidla se ředí, odebírají se vzorky a analyzují se
 postupem popsaným v příloze 8 a měří se celkový objem zředěných výfukových
 plynů. U zředěných výfukových plynů se analyzuje oxid uhelnatý a uhlovodíky.
 5.3.5.2 Aniž jsou dotčeny požadavky bodů 5.3.5.2.2 a 5.3.5.3, provede se zkouška třikrát.
 Výsledná hmotnost oxidu uhelnatého a uhlovodíků musí být nižší, než jsou mezní
 hodnoty uvedené v následující tabulce:
 ---pagebreak--- L 375/242 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 19
 Teplota při zkoušce Oxid uhelnatý L1 Uhlovodíky L2
 (g/km) (g/km)
 266 K (-7 °C) 15 1,8
 5.3.5.2.1 Aniž jsou dotčeny požadavky bodu 5.3.5.2, může pro každou znečišťující látku
 překročit maximálně jedna naměřená hodnota ze tří získaných výsledků předepsanou
 mezní hodnotu nejvýše o 10 % za předpokladu, že hodnota aritmetického průměru ze
 tří naměřených hodnot je nižší než předepsaná mezní hodnota. Pokud jsou
 předepsané mezní hodnoty překročeny u více než jedné znečisťující látky, je
 nepodstatné, zda se to stane u stejné zkoušky, nebo u různých zkoušek.
 5.3.5.2.2 Počet zkoušek předepsaných v bodu 5.3.5.2 smí být na žádost výrobce zvýšen na 10
 za předpokladu, že aritmetický průměr z prvních tří výsledků je menší než 110 %
 mezní hodnoty. V takovém případě je požadavkem po zkoušce pouze to, aby
 aritmetický průměr ze všech 10 výsledků byl menší než mezní hodnota.
 5.3.5.3 Počet zkoušek předepsaných v bodu 5.3.5.2 smí být snížen podle bodů 5.3.5.3.1
 a 5.3.5.3.2.
 5.3.5.3.1 Zkouší se jen jednou, pokud výsledek první zkoušky zjištěný pro každou znečisťující
 látku je 0,70 L nebo menší.
 5.3.5.3.2 Není-li splněn požadavek bodu 5.3.5.3.1, zkouší se jen dvakrát, pokud pro každou
 znečisťující látku je výsledek první zkoušky roven 0,85 L nebo menší a součet
 prvních dvou výsledků je roven 1,70 L nebo menší a výsledek druhé zkoušky je
 roven L nebo menší.
 (V ≤ 0,85 L a V + V ≤ 1,70 L a V ≤ L).
 1 1 2 2
 5.3.6 Zkouška typu V (životnost zařízení proti znečišťujícím látkám)
 5.3.6.1 Tato zkouška se provede pro všechna vozidla uvedená v kapitole 1, s nimiž se
 provádí zkouška podle bodu 5.3.1. Zkouška představuje zkoušku životnosti na
 80 000 km ujetých podle programu popsaného v příloze 9 na zkušební dráze, na
 silnici nebo na vozidlovém dynamometru.
 5.3.6.1.1 Vozidla, která mohou být poháněna benzínem nebo LPG nebo NG, se podrobí
 zkoušce typu V jen s benzínem. V takovém případě se faktor zhoršení zjištěný
 bezolovnatý pro benzín použije také pro LPG nebo NG.
 5.3.6.2. Aniž je dotčen požadavek bodu 5.3.6.1, může výrobce alternativně ke zkoušení podle
 bodu 5.3.6.1. zvolit použití faktorů zhoršení z následující tabulky.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/243
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 20
 Druh motoru Faktory zhoršení
 Znečišťující látka CO HC NO x HC + NO x
 (1)
 Částice
 Zážehový motor 1,2 1,2 1,2 - -
 Vznětový motor 1,1 - 1 1


text:
1,2
 (1) U vozidel se vznětovými motory
 Na žádost výrobce může technická zkušebna vykonat zkoušku typu I před
 dokončením zkoušky typu V s užitím faktorů zhoršení z výše uvedené tabulky. Po
 dokončení zkoušky typu V může technická zkušebna změnit výsledky schválení typu
 zaznamenané v příloze 2 tak, že nahradí faktory zhoršení podle tabulky faktory
 naměřenými při zkoušce typu V.
 5.3.6.3 Faktory zhoršení se stanoví buď postupem podle bodu 5.3.6.1, nebo použitím hodnot
 tabulky v bodu 5.3.6.2. Faktory zhoršení se použijí ke stanovení, zda jsou splněny
 požadavky bodu 5.3.1.4 a 8.2.3.1.
 5.3.7 Hodnoty emisí požadované při technických prohlídkách
 5.3.7.1 Tento požadavek platí pro všechna vozidla poháněná zážehovým motorem, pro která
 se žádá o schválení typu podle tohoto doplňku.
 5.3.7.2 Při zkoušce podle přílohy 5 (zkouška typu II) při normálních volnoběžných
 otáčkách:
 a) se zaznamenává objemový obsah oxidu uhelnatého v emitovaných
 výfukových plynech,
 b) se zaznamenávají otáčky motoru v průběhu zkoušky, včetně případných
 dovolených odchylek.
 -1
 5.3.7.3 Při zkoušce za „zvýšených volnoběžných otáček“ (tj. > 2 000 min )
 a) se zaznamenává objemový obsah oxidu uhelnatého v emitovaných
 výfukových plynech,
 b) se zaznamenává hodnota lambda (*),
 c) se zaznamenávají otáčky motoru v průběhu zkoušky, včetně případných
 dovolených odchylek.
 (*) Hodnota lambda se vypočte touto zjednodušenou Brettschneiderovou
 rovnicí:
 ---pagebreak--- L 375/244 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 21
 kde:
 []= objemová koncentrace v procentech
 K1 = faktor převodu z měření NDIR na měření FID (udaný výrobcem měřícího
 zařízení)
 H cv = poměr atomové hmotnosti vodíku a uhlíku - pro benzín 1,73
 - pro LPG 2,53
 - pro NG 4,0
 O cv = poměr atomové hmotnosti kyslíku a uhlíku - pro benzín 0,02
 - pro LPG 0,0
 - pro NG 0,0
 5.3.7.4 V průběhu zkoušky se měří a zaznamenává teplota oleje.
 5.3.7.5 Vyplní se tabulka v bodu 17 přílohy 2.
 5.3.7.6 Výrobce potvrdí, že hodnota lambda zaznamenaná při schvalování typu podle bodu
 5.3.7.3 je správná a pro vozidla z běžné výroby je tato hodnota reprezentativní
 typickou hodnotou po dobu 24 měsíců ode dne udělení schválení typu příslušným
 orgánem. Vyhodnocení se provede na základě průzkumu a studií vozidel ze sériové
 výroby.
 5.3.8 Zkouška systému OBD
 Tato zkouška se provede pro všechna vozidla uvedená v kapitole 1. Provede se podle
 postupu popsaného v příloze 11 kapitole 3.
 6 ÚPRAVY TYPU VOZIDLA
 6.1 Každá úprava typu vozidla se oznámí správnímu orgánu, který udělil schválení typu
 vozidla. Tento orgán potom může buď:
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/245
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 22
 6.1.1 usoudit, že úpravy nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo stále splňuje
 požadavky, nebo
 6.1.2 požadovat od pověřené technické zkušebny další protokol o zkoušce.
 6.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení, s uvedením úprav, se oznámí výše uvedeným
 postupem podle bodu 4.3. smluvním stranám dohody, které používají tento předpis.
 6.3 Příslušný orgán, který udělí rozšíření schválení, přidělí takovému rozšíření pořadové
 číslo a ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které používají tento
 předpis, to oznámí zprávou na formuláři podle


text:
vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 7 ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 V případě změn schválení typu podle tohoto předpisu platí následující zvláštní
 ustanovení, pokud je to použitelné.
 7.1 Rozšíření týkající se emisí z výfuku
 (zkoušky typu I, typu II a typu VI).
 7.1.1 Typy vozidel různých referenčních hmotností
 7.1.1.1 Schválení udělené pro typ vozidla se může rozšířit pouze na typy vozidel s referenční
 hmotností vyžadující použití nejbližších dvou vyšších kategorií ekvivalentní
 setrvačné hmotnosti nebo jakékoliv nižší kategorie ekvivalentní setrvačné hmotnosti.
 7.1.1.2 Jestliže u vozidel kategorie N1 a vozidel kategorie M uvedených v poznámce 2 bodu
 5.3.1.4 vyžaduje referenční hmotnost typu vozidla, pro který se žádá rozšíření
 schválení, použití ekvivalentní setrvačné hmotnosti nižší, než byla použita pro již
 schválený typ vozidla, udělí se rozšíření schválení tehdy, jestliže hmotnost
 znečišťujících látek u již schváleného vozidla nepřesahuje mezní hodnoty předepsané
 pro vozidlo, pro které se žádá rozšíření schválení.
 7.1.2 Typy vozidel s různými celkovými převodovými poměry
 Schválení udělené pro typ vozidla se může rozšířit na typy vozidel, které se liší
 od schváleného typu vozidla pouze z hlediska jejich převodových poměrů,
 za následujících podmínek:
 7.1.2.1 Pro každý z převodových poměrů použitých ve zkouškách typu I a typu VI je třeba
 stanovit poměr
 ---pagebreak--- L 375/246 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 23
 -1
 kde při otáčkách motoru 1 000 min , V znamená rychlost schváleného typu vozidla
 1
 a V rychlost typu vozidla, pro který je požadováno rozšíření schválení.
 2
 7.1.2.2 Jestliže je pro každý převodový poměr E ≤ 8 %, udělí se rozšíření bez opakování
 zkoušek typu I a typu VI.
 7.1.2.3 Jestliže je pro nejméně jeden převodový poměr E > 8 % a jestliže je pro každý
 převodový poměr E ≤ 13 %, musí být zkouška typu I a typu VI opakována, avšak
 může se vykonat v laboratoři vybrané výrobcem za předpokladu, že s tím souhlasí
 technická zkušebna. Protokol o zkouškách musí být zaslán technické zkušebně
 zodpovědné za schvalovací zkoušky typu.
 7.1.3 Typy vozidel různých referenčních hmotností a s různými celkovými převodovými
 poměry
 Schválení typu udělené pro typ vozidla se může rozšířit na typy vozidel, které se liší
 od schváleného typu pouze z hlediska jejich referenční hmotnosti a jejich celkových
 převodových poměrů, za předpokladu splnění podmínek předepsaných v bodech
 7.1.1 a 7.1.2.
 7.1.4 Poznámka: Jestliže byl typ vozidla schválen podle bodů 7.1.1 až 7.1.3, nesmí být
 takové schválení typu rozšířeno na jiné typy vozidla.
 7.2 Emise způsobené vypařováním (zkouška typu IV)
 7.2.1 Schválení typu udělené pro typ vozidla vybaveného systémem pro omezení emisí
 způsobených vypařováním může být rozšířeno za těchto podmínek:
 7.2.1.1 Základní princip dávkování paliva/vzduchu (např. jednobodové vstřikování,
 karburátor) musí být stejný.
 7.2.1.2 Tvar palivové nádrže, materiál nádrže a palivových hadic musí být shodné. Zkouší se
 rodina vozidel, která z hlediska příčného průřezu a přibližné délky hadic představuje
 nejnepříznivější případ. O tom, zda jsou přijatelné neshodné separátory
 pára/kapalina, rozhodne technická zkušebna. Objem palivové nádrže musí být
 v rozmezí ±10 %. Seřízení přetlakového ventilu nádrže musí být shodné.
 7.2.1.3 Způsob hromadění palivových par musí


text:
být shodný, tj. musí se shodovat tvar
 odlučovače a jeho objem, jímací látka, čistič vzduchu (je-li užit pro omezení emisí
 způsobených vypařováním) atd.
 7.2.1.4 Objem paliva v jímce karburátoru se musí shodovat v rozmezí ±10 mililitrů.
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/247
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 24
 7.2.1.5 Metoda odvádění shromážděných par musí být shodná (např. průtok vzduchu, bod
 spuštění nebo objem výplachu v průběhu jízdního cyklu).
 7.2.1.6 Metoda těsnění a odvzdušnění systému dávkování paliva musí být shodná.
 7.2.2 Další poznámky:
 i) dovoleny jsou odlišné zdvihové objemy motoru;
 ii) dovoleny jsou odlišné výkony motoru;
 iii) dovoleny jsou převodovky automatické a s ručním řazením, pohon dvou
 a čtyř kol;
 iv) dovoleny jsou odlišné styly karoserie:
 v) dovoleny jsou odlišné rozměry kol a pneumatik;
 7.3 Životnost zařízení proti znečišťujícím látkám (zkouška typu V)
 7.3.1 Schválení udělené pro typ vozidla může být rozšířeno na odlišné typy vozidel za
 předpokladu, že je stejná kombinace systému motor/regulace znečišťujících látek
 jako pro již schválený typ vozidla. Za tím účelem ty typy vozidel, jejichž níže
 uvedené parametry jsou shodné nebo zůstávají v mezích předepsaných mezních
 hodnot, jsou posuzovány jako vozidla náležející ke stejné kombinaci systému
 motor/regulace znečišťujících látek.
 7.3.1.1 Motor:
 počet válců,
 zdvihový objem motoru (±15 %),
 uspořádání válců,
 počet ventilů,
 palivový systém,
 druh systému chlazení,
 spalovací proces,
 vrtání válce, měřeno mezi středy.
 ---pagebreak--- L 375/248 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 25
 7.3.1.2 Systém regulace znečišťujících látek:
 Katalyzátory:
 počet katalyzátorů a prvků,
 rozměr a tvar katalyzátorů (objem ±10 %),
 druh katalytické činnosti (oxidační, třícestné atd.),
 obsah drahých kovů (identický nebo větší),
 poměr drahých kovů (±15 %),
 substrát (struktura a materiál),
 hustota komůrek,
 druh skříně katalyzátoru (katalyzátorů),
 umístění katalyzátorů (poloha a rozměry ve výfukovém systému, které
 nezpůsobují rozdíly teploty na vstupu do katalyzátoru o více než 50 K).
 Tato teplota se kontroluje za ustálených podmínek při rychlosti 120 km/h
 a při seřízení brzdy pro zkoušku typu I.
 Vstřikování vzduchu: je nebo není
 druh (pulzující vzduch,
 vzduchová čerpadla,...).
 Recirkulace výfukových plynů (EGR): je nebo není.
 7.3.1.3 Kategorie setrvačné hmotnosti: dvě bezprostředně vyšší kategorie setrvačné
 hmotnosti a kterákoliv nižší kategorie setrvačné hmotnosti.
 7.3.1.4 Zkouška životnosti může být provedena s použitím vozidla, jehož druh karoserie,
 převodovka (automatická nebo s ručním řazením), rozměr kol nebo pneumatik jsou
 jiné než u typu vozidla, pro který se žádá o schválení typu.
 7.4 Palubní diagnostika
 7.4.1 Schválení udělené pro typ vozidla z hlediska systému OBD může být rozšířeno na
 různé typy vozidel náležejících do stejné rodiny vozidel z hlediska systému OBD
 podle přílohy 11 dodatku 2. Systém pro regulaci emisí motoru musí být shodný se
 systémem vozidla, pro které již bylo uděleno schválení typu a musí se shodovat
 ---pagebreak--- E/ECE/324 CS
 27.12.2006 Rev. 1/Dop. 82/Rev.
 Úřední3věstník Evropské unie L 375/249
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 26
 s popisem rodiny motorů z hlediska systému OBD uvedeným v příloze 11 dodatku 2,
 bez ohledu na následující vlastnosti vozidla:
 příslušenství motoru,
 pneumatiky,
 ekvivalentní setrvačná hmotnost,
 chladicí systém,
 celkový převodový poměr,


text:
druh převodového ústrojí,
 druh karoserie.
 8 SHODNOST VÝROBY
 8.1 Každé vozidlo opatřené značkou schválení typu předepsanou tímto předpisem se
 musí shodovat se schváleným typem z hlediska součástí, které mohou ovlivnit emise
 plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic z výfuku, emise z klikové skříně
 a emise způsobené vypařováním. Postupy pro shodnost výroby se musí shodovat s
 postupy stanovenými v dohodě z roku 1958 dodatku 2 (E/ECE/324-
 E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a dále musí splňovat následující požadavky:
 8.2 Jako obecné pravidlo platí, že shodnost výroby vozidla z hlediska regulace emisí
 z vozidla (zkoušky typu I, II, III a IV) se ověřuje na základě popisu uvedeného ve
 zprávě o schválení a v jejích přílohách.
 Shodnost vozidel v provozu
 S ohledem na schválení typu vydaná pro emise musí tato opatření také potvrzovat
 vyhovující funkčnost zařízení pro regulaci emisí během normální životnosti vozidla
 při běžných podmínkách v provozu (shodnost vozidel v provozu, řádně udržovaných
 a provozovaných). Pro účely tohoto předpisu musí být tato opatření kontrolována
 nejméně každých pět let nebo po ujetí 80 000 km, podle toho, čeho je dosaženo
 dříve, a od 1. ledna 2005 nejméně každých pět let nebo po ujetí 100 000 km, podle
 toho, čeho je dosaženo dříve.
 8.2.1 Kontrolu shodnosti vozidel v provozu provádí správní orgán na základě všech
 příslušných informací, které má výrobce, postupy podobnými, jaké jsou stanoveny v
 dohodě z roku 1958 dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 Obrázky 4/1 a 4/2 v dodatku 4 znázorňují postup kontrol shodnosti v provozu.
 ---pagebreak--- L 375/250 CS
 E/ECE/324
 Úřední věstník Evropské unie Rev. 1/Dop. 82/Rev. 3
 27.12.2006
 E/ECE/TRANS/505
 Předpis č. 83
 strana 27
 8.2.1.1. Parametry definující rodinu vozidel v provozu
 Rodinu vozidel v provozu je možno definovat základními konstrukčními parametry,
 které musí být vozidlům v rodině společné. Proto typy vozidel, které mají společné,
 nebo alespoň ve stanovených mezních hodnotách, alespoň dále uvedené parametry,
 mohou být považovány za vozidla patřící do stejné rodiny vozidel v provozu:
 – proces spalování (dvoudobý, čtyřdobý, s rotujícími písty);
 – počet válců;
 – uspořádání bloku válců (řadové, ve tvaru V, radiální, horizontální
 s protilehlými válci, jiné). Sklon nebo orientace válců není kritériem;
 – způsob dodávky paliva do motoru (např. nepřímé nebo přímé
 vstřikování);
 – druh chladicího systému (vzduchový, vodní, olejový);
 – způsob sání (atmosférické sání, přeplňování);
 – palivo, pro které je motor konstruován (benzín, motorová nafta, NG,
 LPG atd.). Dvoupalivová vozidla mohou být zařazena do skupiny
 s jednopalivovými vozidly za předpokladu, že jedno z paliv je společné;
 – druh katalyzátoru (třícestný katalyzátor nebo jiný (jiné));
 – druh filtru částic (je na vozidle nebo není);
 – recirkulace výfukových plynů (je na vozidle nebo není);
 – zdvihový objem největšího motoru v rodině snížený o 30 %.
 8.2.1.2 Kontrolu shodnosti v provozu provede správní orgán na základě informace dodané
 výrobcem. Tato informace musí obsahovat alespoň:
 8.2.1.2.1 Název a adresu výrobce.
 8.2.1.2.2 Název, adresu, telefon, číslo faxu a e-mailovou adresu jeho zástupce
 zplnomocněného pro území uvedené v informacích výrobce.
 8.2.1.2.3 Název (názvy) modelu (modelů) vozidel, které jsou uvedeny v informacích výrobce.
 8.2.1.2.4 Případně seznam typů vozidel uvedených v informacích výrobce, tj. skupinu rodiny
 vozidel v provozu