text:
včetně přeshraničních rizik.
 2. Každá ze stran vypracuje a pravidelně aktualizuje plány určené k řešení zjištěných rizik ohrožujících bezpečnost dodávek elektřiny nebo zemního plynu. Tyto plány obsahují opatření potřebná k odstranění či zmírnění pravděpodobnosti a dopadu jakéhokoli zjištěného rizika podle odstavce 1 a opatření potřebná k přípravě na krizi týkající se dodávek elektřiny nebo zemního plynu a ke zmírnění jejího dopadu.
 3. Opatření obsažená v plánech uvedených v odstavci 2:
 a)
 musí být jasně vymezená, transparentní, přiměřená, nediskriminační a ověřitelná;
 b)
 nesmí podstatně narušit obchod mezi stranami a
 c)
 nesmí ohrožovat bezpečnost dodávek elektřiny nebo zemního plynu druhé strany.
 V případě krize strany aktivují netržní opatření pouze jako poslední možnost.
 ODDÍL 4
 TECHNICKÁ SPOLUPRÁCE
 Článek 317
 Spolupráce mezi provozovateli přenosových nebo přepravních soustav
 1. Každá ze stran zajistí, aby provozovatelé přenosových nebo přepravních soustav vypracovali pracovní ujednání, jež budou efektivním a inkluzivním způsobem napomáhat plánování a provádění provozních úkolů spojených s plněním cílů této hlavy a která v případě, že to doporučí specializovaný výbor pro energetiku, zahrnují vypracování technických postupů k účinnému provedení ustanovení článků 311 až 315.
 Pracovní ujednání uvedená v prvním pododstavci musí obsahovat rámce pro spolupráci mezi Evropskou sítí provozovatelů elektroenergetických přenosových soustav zřízenou v souladu s nařízením (EU) 2019/943 (dále jen „síť ENTSO-E“) a Evropskou sítí provozovatelů plynárenských přepravních soustav zřízenou v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2009 (46) (dále jen „síť ENTSOG“) na jedné straně a provozovateli elektroenergetických přenosových soustav a plynárenských přepravních soustav ve Spojeném království na straně druhé. Tyto rámce musí upravovat alespoň tyto oblasti:
 a)
 trhy s elektřinou a plynem;
 b)
 přístup k sítím;
 c)
 bezpečnost dodávek elektřiny a plynu;
 d)
 energetika na moři;
 e)
 plánování infrastruktury;
 f)
 efektivní využívání elektrických a plynových propojovacích vedení a
 g)
 dekarbonizace plynu a kvalita plynu.
 Specializovaný výbor pro energetiku se co nejdříve dohodne na pokynech k pracovním ujednáním a rámcům pro spolupráci, které se předají provozovatelům přenosových a přepravních soustav.
 Rámce pro spolupráci podle druhého pododstavce nezahrnují členství provozovatelů přenosových a přepravních soustav Spojeného království v síti ENTSO-E nebo ENTSOG ani jim nepřiznává status srovnatelný s členstvím v těchto sítích.
 2. Specializovaný výbor pro energetiku může stranám doporučit, aby k vypracování technických postupů podle odst. 1 prvního pododstavce vyzvaly své provozovatele přenosových a přepravních soustav.
 3. Každá ze stran zajistí, aby si její provozovatelé přenosových a přepravních soustav k technickým postupům vyžádali stanovisko Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů, respektive regulačního orgánu ve Spojeném království určeného v souladu s článkem 310, a to v případě neshody a v každém případě před dokončením těchto technických postupů. Tato stanoviska spolu s návrhem technických postupů předloží provozovatelé přenosových a přepravních soustav obou stran specializovanému výboru pro energetiku.
 4. Specializovaný výbor pro energetiku návrh technických postupů přezkoumá a může stranám doporučit, aby tyto postupy zapracovaly do svých příslušných vnitrostátních ujednání, přičemž náležitě zohlední stanoviska Agentury pro spolupráci energetických regulačních orgánů a regulačního orgánu ve Spojeném království určeného v souladu s článkem 310. Specializovaný výbor pro energetiku sleduje, zda tyto technické postupy účinně fungují, a může


text:
doporučit jejich aktualizaci.
 Článek 318
 Spolupráce regulačních orgánů
 1. Strany zajistí, aby Agentura pro spolupráci energetických regulačních orgánů a regulační orgán ve Spojeném království určený v souladu s článkem 310 co nejdříve navázaly kontakty a uzavřely správní ujednání s cílem usnadnit splnění cílů této dohody. Kontakty a správní ujednání se týkají alespoň těchto oblastí:
 a)
 trhy s elektřinou a plynem;
 b)
 přístup k sítím;
 c)
 zabránění zneužívání trhu na velkoobchodních trzích s elektřinou a plynem;
 d)
 bezpečnost dodávek elektřiny a plynu;
 e)
 plánování infrastruktury;
 f)
 energetika na moři;
 g)
 efektivní využívání elektrických a plynových propojovacích vedení;
 h)
 spolupráce mezi provozovateli přenosových a přepravních soustav a
 i)
 dekarbonizace plynu a kvalita plynu.
 Specializovaný výbor pro energetiku se co nejdříve dohodne na pokynech ke správním ujednáním pro tuto spolupráci, které se předají regulačním orgánům.
 2. Správní ujednání podle odstavce 1 nezahrnují účast regulačního orgánu Spojeného království určeného v souladu s článkem 310 v Agentuře pro spolupráci energetických regulačních orgánů ani mu nepřiznávají status srovnatelný s účastí v uvedené agentuře.
 KAPITOLA 3
 BEZPEČNÁ A UDRŽITELNÁ ENERGIE
 Článek 319
 Energie z obnovitelných zdrojů a energetická účinnost
 1. Každá ze stran podporuje energetickou účinnost a využívání energie z obnovitelných zdrojů.
 Každá ze stran zajistí, aby její pravidla udělování licencí nebo rovnocenná opatření vztahující se na energii z obnovitelných zdrojů byla nezbytná a přiměřená.
 2. Unie znovu potvrzuje cíl týkající se podílu hrubé konečné spotřeby energie z obnovitelných zdrojů v roce 2030 stanovený ve směrnici Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/2001 (47).
 Unie znovu potvrzuje své cíle v oblasti energetické účinnosti na rok 2030 stanovené ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/27/EU (48).
 3. Spojené království znovu potvrzuje:
 a)
 své ambice ohledně podílu energie z obnovitelných zdrojů na hrubé konečné spotřebě energie v roce 2030, jak jsou stanoveny v jeho vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu;
 b)
 své ambice ohledně absolutní úrovně primární a konečné spotřeby energie v roce 2030, jak jsou stanoveny v jeho vnitrostátním plánu v oblasti energetiky a klimatu.
 4. O záležitostech uvedených v odstavcích 2 a 3 se strany vzájemně průběžně informují.
 Článek 320
 Podpora energie z obnovitelných zdrojů
 1. Každá ze stran zajistí, aby podpora elektřiny z obnovitelných zdrojů usnadňovala začleňování elektřiny z obnovitelných zdrojů do trhu s elektřinou.
 2. Biopaliva, biokapaliny a biomasa se podporují jako energie z obnovitelných zdrojů pouze tehdy, pokud splňují přísná kritéria týkající se udržitelnosti a úspor skleníkových plynů, která podléhají ověření.
 3. Každá ze stran jasně vymezí všechny technické specifikace, které musí splňovat vybavení a systémy pro výrobu energie z obnovitelných zdrojů, aby mohly využít režimy podpory. Tyto technické specifikace zohlední spolupráci vyvíjenou podle článků 91, 92 a 323.
 Článek 321
 Spolupráce při rozvoji energie z obnovitelných zdrojů na moři
 1. Strany spolupracují na rozvoji energie z obnovitelných zdrojů na moři a za tím účelem si vyměňují osvědčené postupy, případně usnadňují rozvoj konkrétních projektů.
 2. Na základě projektu spolupráce v oblasti energetiky v Severním moři (NSEC) strany umožní vytvoření zvláštního fóra pro technické diskuse mezi Evropskou komisí, ministerstvy a orgány veřejné moci členských států,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
ministerstvy a orgány veřejné moci Spojeného království, provozovateli přenosových soustav a odvětvím energetiky na moři a obecně se zúčastněnými subjekty, pokud jde o rozvoj elektrizační soustavy na moři a velký potenciál energie z obnovitelných zdrojů v regionu Severního moře. Tato spolupráce zahrnuje alespoň tyto oblasti:
 a)
 hybridní a společné projekty;
 b)
 územní plánování námořních prostor;
 c)
 rámec podpory a financování;
 d)
 osvědčené postupy v oblasti příslušného plánování elektrizačních soustav na pevnině a na moři;
 e)
 sdílení informací o nových technologiích a
 f)
 výměnu osvědčených postupů v souvislosti s příslušnými pravidly, předpisy a technickými normami.
 Článek 322
 Rizika a bezpečnost na moři
 1. Strany spolupracují a vyměňují si informace, aby udržely vysokou úroveň bezpečnosti a ochrany životního prostředí při provádění veškerých činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři.
 2. Strany přijmou vhodná opatření, aby při provádění činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři zabránily závažným haváriím a omezily následky takových havárií.
 3. Strany podporují výměnu osvědčených postupů mezi svými orgány příslušnými pro bezpečnost a ochranu životního prostředí při provádění činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři. Regulace bezpečnosti a ochrany životního prostředí při provádění činností v odvětví ropy a zemního plynu v moři musí být nezávislá na jakýchkoli funkcích souvisejících s udělováním licencí k provádění činností spojených s těžbou ropy a zemního plynu na moři.
 Článek 323
 Spolupráce v oblasti norem
 V souladu s články 92 a 98 podporují strany spolupráci mezi regulačními a normalizačními orgány na svých územích, aby usnadnily vypracování mezinárodních norem v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů s cílem přispět k udržitelné politice v oblasti energetiky a klimatu.
 Článek 324
 Výzkum, vývoj a inovace
 Strany podporují výzkum, vývoj a inovace v oblasti energetické účinnosti a energie z obnovitelných zdrojů.
 KAPITOLA 4
 ENERGETICKÉ ZBOŽÍ A SUROVINY
 Článek 325
 Vývozní ceny
 Žádná ze stran nesmí stanovit prostřednictvím opatření, jako jsou licence nebo požadavky na minimální ceny, za vývoz energetického zboží nebo surovin na území druhé strany vyšší cenu, než je cena tohoto energetického zboží nebo surovin určených pro domácí trh.
 Článek 326
 Regulované ceny
 Pokud se některá ze stran rozhodne regulovat cenu domácích dodávek elektřiny nebo zemního plynu spotřebitelům, smí tak učinit pouze za účelem dosažení cíle veřejné politiky a pouze stanovením regulované ceny, která je jasně vymezená, transparentní, nediskriminační a přiměřená.
 Článek 327
 Povolení k průzkumu a těžbě uhlovodíků a výrobě elektřiny
 1. Pokud některá ze stran vyžaduje k průzkumu nebo těžbě uhlovodíků nebo výrobě elektřiny povolení, udělí taková povolení na základě objektivních a nediskriminačních kritérií vypracovaných a zveřejněných před začátkem lhůty pro podávání žádostí v souladu s obecnými podmínkami a postupy stanovenými v hlavě II kapitole 5 oddíle 1.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku a článek 301 může každá ze stran udělit povolení týkající se průzkumu nebo těžby uhlovodíků, aniž by dodržela podmínky a postupy týkající se zveřejnění stanovené v článku 153, na základě řádně odůvodněných výjimek stanovených v příslušných právních předpisech.
 3. Finanční příspěvky nebo příspěvky ve formě věcného plnění požadované od subjektů, kterým je


text:
uděleno povolení, nesmí narušit proces řízení a rozhodování těchto subjektů.
 4. Každá ze stran stanoví, že žadatel o povolení má právo podat odvolání proti jakémukoli rozhodnutí týkajícímu se povolení k orgánu, který je nadřízený orgánu, jenž rozhodnutí vydal, nebo je na orgánu, jenž rozhodnutí vydal, nezávislý, anebo požádat, aby tento nadřízený nebo nezávislý orgán rozhodnutí přezkoumal. Každá ze stran zajistí, aby žadateli bylo poskytnuto odůvodnění správního rozhodnutí tak, aby žadatel mohl v případě potřeby využít odvolacího nebo přezkumného řízení. Příslušná pravidla, kterými se odvolání nebo přezkum řídí, se zveřejní.
 Článek 328
 Bezpečnost a integrita zařízení na výrobu energie a energetické infrastruktury
 Ustanovení této hlavy nelze vykládat tak, že by stranám bránila přijmout dočasná opatření nezbytná k ochraně a zachování integrity zařízení na výrobu energie nebo energetické infrastruktury, ovšem za podmínky, že tato opatření nejsou uplatňována způsobem, který by představoval skryté omezení obchodu mezi stranami nebo jejich vzájemných investic.
 KAPITOLA 5
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 329
 Účinné provádění a změny
 1. Rada partnerství je oprávněna měnit přílohy 26 a 28. Rada partnerství je oprávněna aktualizovat přílohu 27, pokud je to nezbytné k zajištění toho, aby uvedená příloha v čase fungovala.
 2. Specializovaný výbor pro energetiku je oprávněný měnit přílohu 29.
 3. Specializovaný výbor pro energetiku vydává podle potřeby doporučení k zajištění účinného provádění těch kapitol této hlavy, za něž odpovídá.
 Článek 330
 Dialog
 Strany povedou pravidelný dialog, aby se usnadnilo plnění cílů této hlavy.
 Článek 331
 Ukončení použitelnosti této hlavy
 1. Tato hlava se přestane používat dne 30. června 2026.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 může Rada partnerství mezi 1. červencem 2026 a 31. prosincem 2026
 rozhodnout, že se tato hlava použije do 31. března 2027. Mezi 1. dubnem 2027 a 31. prosincem 2027 a kdykoli během každého následujícího roku může Rada partnerství rozhodnout, že se tato hlava použije do 31. března následujícího roku.
 3. Tento článek se použije, aniž jsou dotčeny články 509, 521 a 779.
 HLAVA IX
 TRANSPARENTNOST
 Článek 332
 Cíl
 1. Strany uznávají, že jejich právní prostředí může mít dopad na vzájemný obchod a investice, a usilují o vytvoření předvídatelného právního prostředí a účinných postupů pro hospodářské subjekty, zejména pro malé a střední podniky.
 2. Strany potvrzují své závazky týkající se transparentnosti podle Dohody o WTO a vycházejí z těchto závazků v ustanoveních této hlavy.
 Článek 333
 Definice
 Pro účely této hlavy se „správním rozhodnutím“ rozumí rozhodnutí nebo opatření s právním účinkem, které se vztahuje na konkrétní osobu, zboží nebo službu v konkrétním případě a vztahuje se rovněž na nečinnost v podobě nepřijetí rozhodnutí nebo nepřijetí takového opatření, pokud to vyžadují právní předpisy některé ze stran.
 Článek 334
 Oblast působnosti
 Tato hlava se použije s ohledem na hlavy I až VIII a X až XII tohoto dílu a díl šestý .
 Článek 335
 Zveřejnění
 1. Každá ze stran zajistí, aby její právní předpisy, postupy a obecně závazná správní rozhodnutí byly neprodleně zveřejněny prostřednictvím úředně stanoveného média a je-li to proveditelné, elektronicky, nebo zpřístupněny takovým způsobem, aby se s nimi mohla seznámit jakákoli osoba.
 2. Každá ze stran poskytne


text:
v přiměřeném rozsahu vysvětlení cíle a odůvodnění opatření uvedeného v odstavci 1.
 3. Každá ze stran poskytne přiměřenou lhůtu mezi vyhlášením svých právních předpisů a jejich vstupem v platnost, s výjimkou případů, kdy to není z naléhavých důvodů možné.
 Článek 336
 Dotazy
 1. Každá ze stran zavede nebo udržuje vhodné a přiměřené mechanismy pro odpovědi na dotazy osob týkající se právních předpisů.
 2. Každá ze stran neprodleně poskytne informace a odpoví na otázky druhé strany týkající se jakéhokoli platného nebo plánovaného právního předpisu, není-li zaveden zvláštní mechanismus podle jiného ustanovení této dohody.
 Článek 337
 Správa obecně závazných opatření
 1. Každá ze stran spravuje své právní předpisy, postupy a obecně závazná správní rozhodnutí objektivním, nestranným a přiměřeným způsobem.
 2. Je-li zahájeno správní řízení týkající se osob, zboží nebo služeb druhé strany v souvislosti s uplatňováním právních předpisů, každá ze stran:
 a)
 se pokusí poskytnout osobám, jichž se správní řízení přímo týká, vhodné oznámení v souladu se svými právními předpisy, včetně popisu povahy řízení, prohlášení orgánu, kterým je řízení zahájeno, a obecný popis veškerých sporných otázek a
 b)
 poskytne takovým osobám vhodnou příležitost k předložení skutečností a argumentace na podporu jejich stanoviska dříve, než se přistoupí ke konečnému správnímu rozhodnutí, umožňuje-li to čas, povaha řízení a veřejný zájem.
 Článek 338
 Přezkum a odvolání
 1. Každá ze stran zřídí nebo má zavedeny soudní instance, rozhodčí nebo správní soudy a řízení pro účely rychlého přezkumu nebo odvolání za účelem rychlého přezkumu a v odůvodněných případech opravy správních rozhodnutí. Každá ze stran zajistí, aby její soudy vedly odvolací nebo přezkumná řízení nediskriminačním a nestranným způsobem. Tyto soudy musí být nestranné a nezávislé na orgánu pověřeném správním vymáháním.
 2. Každá ze stran zajistí, aby strany řízení uvedených v odstavci 1 dostaly přiměřenou příležitost podpořit nebo hájit svá stanoviska.
 3. V souladu se svými právními předpisy každá ze stran zajistí, aby veškerá rozhodnutí přijatá v řízeních uvedených v odstavci 1 byla založena na důkazech a předložených záznamech nebo případně na záznamech sestavených příslušným správním orgánem.
 4. Každá ze stran zajistí, aby výkon rozhodnutí uvedených v odstavci 3 byl prováděn orgánem pověřeným správním vymáháním, s výhradou odvolání nebo dalšího přezkumu, jak stanoví právo dané strany.
 Článek 339
 Vztah k ostatním hlavám
 Ustanovení této hlavy doplňují zvláštní pravidla transparentnosti stanovená v těch hlavách tohoto dílu, na něž se vztahuje tato hlava.
 HLAVA X
 ŘÁDNÉ REGULAČNÍ POSTUPY A SPOLUPRÁCE V OBLASTI REGULACE
 Článek 340
 Obecné zásady
 1. Každá ze stran si může svobodně stanovit svůj přístup k osvědčeným regulačním postupům podle této dohody způsobem, který je v souladu s jejím právním rámcem, praxí, postupy a základními zásadami (49), na nichž je založen její regulační systém.
 2. Žádné ustanovení této hlavy nelze vykládat tak, že strany zavazuje k tomu, aby
 a)
 se při přípravě a přijímání regulačních opatření odchýlily od svých vnitrostátních postupů;
 b)
 přijaly opatření, která by ohrozila včasné přijetí regulačních opatření k dosažení cílů veřejné politiky nebo mu bránila, nebo
 c)
 dosáhly určitého konkrétního regulačního výsledku.
 3. Žádným ustanovením této hlavy není dotčeno právo kterékoli ze stran vymezit nebo


text:
regulovat svou vlastní úroveň ochrany, pokud jde o sledování nebo uskutečňování cílů její veřejné politiky v oblastech, jako jsou:
 a)
 veřejné zdraví;
 b)
 život a zdraví lidí, zvířat a rostlin a dobré životní podmínky zvířat;
 c)
 ochrana zdraví a bezpečnost na pracovišti;
 d)
 pracovní podmínky;
 e)
 životní prostředí, včetně změny klimatu;
 f)
 ochrana spotřebitele;
 g)
 sociální ochrana a sociální zabezpečení;
 h)
 ochrana údajů a kybernetická bezpečnost;
 i)
 kulturní rozmanitost;
 j)
 integrita a stabilita finančního systému a ochrana investorů;
 k)
 energetická bezpečnost a
 l)
 boj proti praní peněz.
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že pro účely zejména prvního pododstavce písm. c) a d) se nadále použijí různé modely pracovněprávních vztahů, včetně úlohy a autonomie sociálních partnerů, jak je stanoveno v právních předpisech nebo v souladu s vnitrostátními postupy strany, včetně právních předpisů a postupů týkajících se kolektivního vyjednávání a prosazování kolektivních smluv.
 4. Regulační opatření nesmí představovat zastřenou překážku obchodu.
 Článek 341
 Definice
 Pro účely této hlavy se rozumí:
 a)
 „regulačním orgánem“:
 i)
 v případě Unie Evropská komise a
 ii)
 v případě Spojeného království vláda Jejího Veličenstva Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a decentralizované orgány vlády Spojeného království;
 b)
 „regulačními opatřeními“:
 i)
 v případě Unie:
 A)
 nařízení a směrnice, jak je stanoveno v článku 288 Smlouvy o fungování EU, a
 B)
 prováděcí akty a akty v přenesené pravomoci, jak je stanoveno v článcích 290 a 291 Smlouvy o fungování EU, a
 ii)
 v případě Spojeného království:
 A)
 primární právní předpisy a
 B)
 sekundární právní předpisy.
 Článek 342
 Oblast působnosti
 1. Tato hlava se vztahuje na regulační opatření navržená nebo případně vydaná regulačním orgánem každé ze stran v souvislosti s jakoukoli záležitostí, na kterou se vztahují hlavy I až IX a hlavy XI a XII tohoto dílu a díl šestý .
 2. Články 351 a 352 se rovněž použijí na jiná obecně závazná opatření vydaná nebo navržená regulačním orgánem některé ze stran v souvislosti s jakoukoli záležitostí, na kterou se vztahují hlavy uvedené v odstavci 1 tohoto článku, která jsou relevantní pro činnosti v oblasti regulace prováděné ve spolupráci, jako jsou pokyny, politické dokumenty nebo doporučení.
 3. Tato hlava se nevztahuje na regulační orgány a regulační opatření, regulační postupy nebo přístupy členských států.
 4. Veškerá zvláštní ustanovení hlav uvedených v odstavci 1 tohoto článku mají přednost před ustanoveními této hlavy v rozsahu nezbytném pro použití zvláštních ustanovení.
 Článek 343
 Vnitřní koordinace
 Každá ze stran musí mít zavedeny postupy nebo mechanismy vnitřní koordinace nebo přezkumu regulačních opatření, jež připravuje její regulační orgán. Tyto procesy nebo mechanismy by měly být koncipovány tak, aby mimo jiné:
 a)
 podporovaly osvědčené regulační postupy, včetně postupů stanovených v této hlavě;
 b)
 zjišťovaly zbytečné zdvojování a nejednotnost požadavků mezi vlastními regulačními opatřeními dané strany a předcházely jim;
 c)
 zajišťovaly dodržování závazků dané strany v oblasti mezinárodního obchodu a investic a
 d)
 podporovaly posouzení dopadu připravovaných regulačních opatření, včetně dopadu na malé a střední podniky (50), v souladu se svými příslušnými pravidly a postupy.
 Článek 344
 Popis postupů a mechanismů
 Každá ze stran zpřístupní veřejnosti popis


text:
postupů nebo mechanismů, jež její regulační orgán používá při přípravě, hodnocení a přezkumu svých regulačních opatření. Tento popis musí odkazovat na příslušná pravidla, pokyny nebo postupy včetně těch, které se týkají možností veřejnosti předkládat připomínky.
 Článek 345
 Včasné informování o plánovaných regulačních opatřeních
 1. Každá ze stran zveřejní v souladu se svými příslušnými pravidly a postupy alespoň jednou ročně seznam plánovaných významných (51) regulačních opatření, u nichž regulační orgán důvodně očekává, že budou navržena nebo přijata do jednoho roku. Regulační orgán každé ze stran může určit, co je pro účely jeho povinností podle této hlavy „významné“ regulační opatření.
 2. S ohledem na každé významné regulační opatření uvedené na seznamu v odstavci 1 by každá ze stran měla rovněž co nejdříve zveřejnit:
 a)
 stručný popis jeho oblasti působnosti a cílů a
 b)
 případně předpokládanou dobu jeho přijetí, včetně možností veřejné konzultace.
 Článek 346
 Veřejná konzultace
 1. Při přípravě významného regulačního opatření každá ze stran v souladu se svými příslušnými pravidly a postupy zajistí, aby její regulační orgán:
 a)
 zveřejnil návrh regulačního opatření nebo konzultační dokumenty s dostatečnými podrobnostmi ohledně regulačního opatření, které se připravuje, aby měl kdokoli možnost posoudit, zda a jakým způsobem by mohlo významně ovlivnit jeho zájmy;
 b)
 nediskriminačním způsobem poskytl všem osobám přiměřené příležitosti k připomínkování a
 c)
 zohlednil obdržené připomínky.
 2. Každá ze stran zajistí, aby její regulační orgán používal elektronické komunikační prostředky a usiloval o zachování online služeb, které jsou pro veřejnost bezplatně dostupné pro účely zveřejnění příslušných regulačních opatření nebo dokumentů podle odst. 1 písm. a) a přijímání připomínek k veřejným konzultacím.
 3. Každá ze stran zajistí, aby její regulační orgán v souladu se svými příslušnými pravidly a postupy zveřejnil souhrn výsledků veřejných konzultací uvedených v tomto článku.
 Článek 347
 Posouzení dopadů
 1. Každá ze stran potvrzuje svůj záměr zajistit, aby její regulační orgán v souladu se svými příslušnými pravidly a postupy prováděl posouzení dopadů jakýchkoli významných regulačních opatření, která připravuje. Tato pravidla a postupy mohou stanovit výjimky.
 2. Při provádění posouzení dopadů každá ze stran zajistí, aby její regulační orgán zavedl postupy a mechanismy, které podporují zvážení těchto faktorů:
 a)
 potřebnost daného regulačního opatření, včetně povahy a významu problému, kterým se má regulační opatření zabývat;
 b)
 jakékoli proveditelné a vhodné regulační nebo neregulační možnosti, které by umožnily dosáhnout cílů veřejné politiky dané strany, včetně možnosti neregulace;
 c)
 v možné a vhodné míře možný sociální a hospodářský dopad těchto možností a jejich dopad na životní prostředí, včetně dopadu na mezinárodní obchod a investice a, v souladu se svými pravidly a postupy, dopad na malé a střední podniky a
 d)
 v případě potřeby, jak se zvažované možnosti vztahují na relevantní mezinárodní normy, včetně důvodů pro možné odchýlení se.
 3. Pokud jde o posouzení dopadů, které regulační orgán provedl u regulačního opatření, každá ze stran zajistí, aby její regulační orgán vypracoval závěrečnou zprávu s podrobnými údaji o faktorech, které ve svém posouzení zvažoval, a o příslušných zjištěních. Každá ze stran tyto zprávy v maximálním možném rozsahu zveřejní nejpozději při zveřejnění návrhu regulačního opatření uvedeného v čl. 341


text:
písm. b) bodu i) podbodu A) nebo bodu ii) podbodu A) nebo regulačního opatření uvedeného v čl. 341 písm. b) bodu i) podbodu B) nebo bodu ii) podbodu B).
 Článek 348
 Zpětné hodnocení
 1. Každá ze stran zajistí, aby její regulační orgán zavedl postupy nebo mechanismy pro provádění pravidelného zpětného hodnocení platných regulačních opatření, je-li to vhodné.
 2. Při provádění pravidelného zpětného hodnocení se každá ze stran snaží zvážit, zda existují příležitosti k účinnějšímu dosažení jejích cílů veřejné politiky a ke snížení zbytečné regulační zátěže, a to i pro malé a střední podniky.
 3. Každá ze stran zajistí, aby její regulační orgán zveřejnil všechny stávající plány a výsledky těchto zpětných hodnocení.
 Článek 349
 Registr regulací
 Každá ze stran zajistí, aby platná regulační opatření byla zveřejněna v k tomu určeném registru, který určuje regulační opatření a který je bezplatně veřejně přístupný online. Registr by měl umožňovat vyhledávání regulačních opatření pomocí citací nebo výrazů. Každá ze stran svůj registr pravidelně aktualizuje.
 Článek 350
 Výměna informací o osvědčených regulačních postupech
 Strany usilují o výměnu informací o svých osvědčených regulačních postupech stanovených v této hlavě, mimo jiné v rámci specializovaného výboru pro spolupráci v oblasti regulace obchodu.
 Článek 351
 Činnosti v rámci spolupráce v oblasti regulace
 1. Strany se mohou dobrovolně zapojit do činností v rámci spolupráce v oblasti regulace, aniž je dotčena nezávislost jejich vlastního rozhodování a jejich příslušné právní řády. Kterákoli ze stran může účast na činnostech v rámci spolupráce v oblasti regulace odmítnout nebo od ní odstoupit. Strana, která odmítne účast na činnostech v rámci spolupráce v oblasti regulace nebo od ní odstoupí, by měla druhé straně vysvětlit důvody svého rozhodnutí.
 2. Každá ze stran může druhé straně navrhnout činnosti týkající se spolupráce v oblasti regulace. Svůj návrh předloží prostřednictvím kontaktního místa určeného v souladu s článkem 353. Druhá strana tento návrh v přiměřené lhůtě přezkoumá a uvědomí navrhující stranu, zda se domnívá, že je navrhovaná činnost vhodná pro spolupráci v oblasti regulace.
 3. Za účelem určení činností, které jsou vhodné pro spolupráci v oblasti regulace každá ze stran zváží:
 a)
 seznam uvedený v čl. 345 odst. 1 a
 b)
 návrhy činností v rámci spolupráce v oblasti regulace předložené osobami kterékoli ze stran, které jsou opodstatněné a jsou k nim přiloženy příslušné informace.
 4. Pokud se strany rozhodnou zapojit do určité činnosti v rámci spolupráce v oblasti regulace, regulační orgán každé ze stran se ve vhodných případech vynasnaží:
 a)
 uvědomit regulační orgán druhé strany o přípravě nových nebo revizi stávajících regulačních opatření a dalších obecně závazných opatření uvedených v čl. 342 odst. 2, která jsou pro tuto činnost v rámci spolupráce v oblasti regulace relevantní;
 b)
 na požádání poskytovat informace a projednávat regulační opatření a jiná obecně závazná opatření uvedená v čl. 342 odst. 2, která jsou relevantní pro spolupráci v oblasti regulace, a
 c)
 při přípravě nových nebo revizi stávajících regulačních nebo jiných obecně závazných opatření uvedených v čl. 342 odst. 2 v maximální možné míře zvážit všechny regulační přístupy druhé strany v týchž nebo souvisejících záležitostech.
 Článek 352
 Specializovaný


text:
výbor pro spolupráci v oblasti regulace obchodu
 1. Specializovaný výbor pro spolupráci v oblasti regulace obchodu má tyto funkce:
 a)
 posílení a prosazování osvědčených regulačních postupů a spolupráce v oblasti regulace mezi stranami;
 b)
 výměnu názorů, pokud jde o činnosti v rámci spolupráce navržené nebo prováděné podle článku 351;
 c)
 podporu spolupráce a koordinace v oblasti regulace na mezinárodních fórech, včetně pravidelné dvoustranné výměny informací o relevantních probíhajících nebo plánovaných činnostech;
 2. Výbor pro spolupráci v oblasti regulace obchodu může vyzvat zainteresované osoby k účasti na svých zasedáních.
 Článek 353
 Kontaktní místa
 Do jednoho měsíce od vstupu této dohody v platnost určí každá ze stran kontaktní místo pro usnadnění výměny informací mezi stranami.
 Článek 354
 Neuplatnění řešení sporů
 Část šestá hlava I se nepoužije na spory týkající se výkladu a uplatňování této hlavy.
 HLAVA XI
 ROVNÉ PODMÍNKY PRO OTEVŘENOU A SPRAVEDLIVOU HOSPODÁŘSKOU SOUTĚŽ A UDRŽITELNÝ ROZVOJ
 KAPITOLA 1
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 355
 Zásady a cíle
 1. Strany uznávají, že obchod a investice mezi Unií a Spojeným královstvím za podmínek stanovených v této dohodě vyžadují, aby byly zajištěny rovné podmínky pro otevřenou a spravedlivou hospodářskou soutěž mezi stranami a aby obchod a investice probíhaly způsobem podporujícím udržitelný rozvoj.
 2. Strany uznávají, že udržitelný rozvoj zahrnuje hospodářský a sociální rozvoj a ochranu životního prostředí, které spolu vzájemně souvisejí a vzájemně se posilují, a potvrzují svůj závazek podporovat rozvoj mezinárodního obchodu a investic způsobem, který přispívá k cíli udržitelného rozvoje.
 3. Každá ze stran znovu potvrzuje svou ambici dosáhnout do roku 2050 klimatické neutrality celého hospodářství.
 4. Strany potvrzují společnou shodu ohledně toho, že jejich hospodářské partnerství může přinést výhody oboustranně uspokojivým způsobem pouze tehdy, pokud závazky týkající se rovných podmínek pro otevřenou a spravedlivou hospodářskou soutěž obstojí i v budoucnu tím, že zabrání narušení obchodu nebo investic a přispějí k udržitelnému rozvoji. Strany však uznávají, že účelem této hlavy není harmonizovat normy stran. Strany jsou odhodlány zachovat a zlepšovat své příslušné vysoké standardy v oblastech, na které se vztahuje tato hlava.
 Článek 356
 Právo na regulaci, přístup předběžné opatrnosti (52) a vědecké a technické informace
 1. Strany potvrzují právo každé ze stran stanovit politiky a priority v oblastech, na které se vztahuje tato hlava, určit úrovně ochrany, které považuje za vhodné, a přijmout nebo změnit své právní předpisy a politiky způsobem, který je v souladu s mezinárodními závazky každé ze stran, včetně jejích závazků podle této hlavy.
 2. Strany uznávají, že v souladu s přístupem předběžné opatrnosti, pokud existují důvodné obavy, že existuje potenciální hrozba vzniku závažných nebo nenapravitelných škod na životním prostředí nebo zdraví člověka, nesmí nedostatek úplné vědecké jistoty posloužit jako důvod bránící některé ze stran přijmout přiměřená opatření k předcházení těchto škod.
 3. Při přípravě nebo provádění opatření zaměřených na ochranu životního prostředí nebo pracovních podmínek, které mohou mít vliv na obchod nebo investice, strany zohlední příslušné dostupné vědecké a technické informace a příslušné mezinárodní normy, pokyny a doporučení.
 Článek 357
 Řešení sporů
 Část šestá hlava I se na tuto kapitolu nepoužije, s výjimkou čl. 356 odst. 2. Články


text:
408 a 409 se použijí na čl. 355 odst. 3.
 KAPITOLA 2
 POLITIKA HOSPODÁŘSKÉ SOUTĚŽE
 Článek 358
 Zásady a definice
 1. Strany uznávají význam volné a nerušené hospodářské soutěže ve svých obchodních a investičních vztazích. Strany uznávají, že obchodní postupy narušující hospodářskou soutěž mohou narušit řádné fungování trhů a oslabit přínosy liberalizace obchodu.
 2. Pro účely této kapitoly se rozumí: „hospodářským subjektem“ subjekt nebo skupina subjektů tvořící jediný hospodářský subjekt vykonávající hospodářskou činnost nabízením zboží nebo služeb na trhu, bez ohledu na jeho právní postavení.
 Článek 359
 Právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže
 1. S ohledem na zásady uvedené v článku 358 každá ze stran ponechá v platnosti právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže, které účinně řeší tyto obchodní praktiky narušující hospodářskou soutěž:
 a)
 dohody mezi hospodářskými subjekty, rozhodnutí sdružení hospodářských subjektů a jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže;
 b)
 zneužívání dominantního postavení jedním nebo více hospodářskými subjekty a
 c)
 v případě fúzí nebo akvizic ve Spojeném království a v případě spojování v rámci Unie mezi hospodářskými subjekty, které mohou významně narušovat hospodářskou soutěž.
 2. Právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže uvedené v odstavci 1 se vztahují na všechny hospodářské subjekty bez ohledu na jejich státní příslušnost nebo vlastnickou strukturu.
 3. Každá ze stran může stanovit výjimky ze svých právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže za účelem dosažení legitimních cílů veřejné politiky za předpokladu, že jsou tyto výjimky transparentní a přiměřené těmto cílům.
 Článek 360
 Prosazování právních předpisů
 1. Každá ze stran přijme vhodná opatření k prosazování svých právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže na svém území.
 2. Každá ze stran udržuje v chodu funkčně nezávislý orgán nebo orgány, které mají pravomoci v oblasti účinného prosazování jejích právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže.
 3. Každá se stran uplatňuje své právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže transparentním a nediskriminačním způsobem, přičemž musí dodržovat zásady procesní spravedlnosti, včetně práva dotčených hospodářských subjektů na obhajobu bez ohledu na jejich státní příslušnost nebo vlastnickou strukturu.
 Článek 361
 Spolupráce
 1. K dosažení cílů této kapitoly a zlepšení účinného prosazování právních předpisů v oblasti hospodářské soutěže uznávají strany význam spolupráce a koordinace mezi svými orgány příslušnými pro hospodářskou soutěž, pokud jde o vývoj politiky hospodářské soutěže a činnosti v oblasti prosazování práva.
 2. Pro účely odstavce 1 se Evropská komise nebo orgány pro hospodářskou soutěž členských států na jedné straně a orgán nebo orgány pro hospodářskou soutěž Spojeného království na straně druhé snaží spolupracovat a koordinovat své činnosti v oblasti prosazování pravidel hospodářské soutěže ve vztahu ke stejnému nebo souvisejícímu jednání nebo transakcím, je-li to možné a vhodné.
 3. Pro usnadnění spolupráce a koordinace uvedené v odstavcích 1 a 2 si mohou Evropská komise a orgány pro hospodářskou soutěž členských států na jedné straně a orgán nebo orgány pro hospodářskou soutěž Spojeného království na straně druhé vyměňovat informace v rozsahu povoleném právními předpisy každé ze stran.
 4. Za účelem provádění cílů tohoto článku mohou strany uzavřít samostatnou dohodu o spolupráci a koordinaci mezi Evropskou komisí, orgány pro


text:
hospodářskou soutěž členských států a orgánem nebo orgány pro hospodářskou soutěž Spojeného království, která může obsahovat podmínky pro výměnu a používání důvěrných informací.
 Článek 362
 Řešení sporů
 Na tuto kapitolu se nepoužije řešení sporů podle části šesté hlavy I .
 KAPITOLA 3
 KONTROLA SUBVENCÍ
 Článek 363
 Definice
 1. Pro účely této kapitoly se rozumí:
 a)
 „hospodářským subjektem“ subjekt nebo skupina subjektů tvořící jediný hospodářský subjekt vykonávající hospodářskou činnost nabízením zboží nebo služeb na trhu, bez ohledu na jeho právní postavení;
 b)
 „subvencí“ finanční podpora, která:
 i)
 pochází ze zdrojů stran, včetně:
 A)
 přímého nebo podmíněného převodu finančních prostředků, jako jsou přímé granty, půjčky nebo úvěrové záruky,
 B)
 ušlých příjmů, které jsou jinak splatné, nebo
 C)
 dodání zboží či poskytnutí služeb nebo nákupu zboží či služeb;
 ii)
 poskytuje jednomu nebo více hospodářským subjektům hospodářskou výhodu;
 iii)
 je specifická, pokud je z hlediska právních předpisů či skutečností přínosná ve vztahu k výrobě určitého zboží nebo poskytování určitých služeb některým hospodářským subjektům na úkor jiných, a
 iv)
 má nebo by mohla mít dopad na obchod či investice mezi stranami.
 2. Pro účely odst. 1 písm. b) bodu iii):
 a)
 se daňové opatření nepovažuje za specifické, pokud:
 i)
 některé hospodářské subjekty získají úlevu na daňové povinnosti, kterou by nesly v rámci běžného daňového režimu, a
 ii)
 s těmito hospodářskými subjekty je zacházeno příznivěji než s jinými hospodářskými subjekty ve srovnatelné situaci v rámci běžného daňového režimu. Pro účely tohoto bodu je běžný daňový režim vymezen svým vnitřním cílem, charakteristikou (jako je základ daně, osoba povinná k dani, uskutečnění zdanitelného plnění nebo sazba daně) a orgánem, který je institucionálně, procesně, hospodářsky a finančně autonomní a má pravomoc navrhovat charakteristiky daňového režimu;
 b)
 bez ohledu na písmeno a) se subvence nepovažuje za specifickou, je-li odůvodněna inherentními zásadami koncepce obecného režimu; v případě daňových opatření jsou příklady takových inherentních zásad potřeba boje proti podvodům nebo daňovým únikům, administrativní zvládnutelnost, zamezení dvojímu zdanění, zásada daňové neutrality, progrese sazeb daně z příjmu a její přerozdělovací funkce nebo nutnost zachování schopnosti daňových poplatníků platit;
 c)
 bez ohledu na písmeno a) se zvláštní poplatky nepovažují za specifické, pokud jejich podobu vyžadují nehospodářské cíle veřejné politiky, jako je potřeba omezit negativní dopady některých činností nebo produktů na životní prostředí nebo lidské zdraví, pokud cíle veřejné politiky nejsou diskriminační (53)
 Článek 364
 Oblast působnosti a výjimky
 1. Články 366, 367 a 374 se nevztahují na subvence poskytované k náhradě škod způsobených přírodními pohromami nebo jinými mimořádnými událostmi jiného než hospodářského charakteru.
 2. Žádné ustanovení v této kapitole nebrání stranám poskytovat subvence sociální povahy zaměřené na konečné spotřebitele.
 3. Subvence poskytované dočasně v reakci na vnitrostátní nebo celosvětovou hospodářskou krizi musí být cílené, přiměřené a účinné, aby tuto mimořádnou situaci napravily. Články 367 a 374 se na takové subvence nevztahují.
 4. Tato kapitola se nevztahuje na subvence, u nichž je celková částka poskytnutá jednomu hospodářskému subjektu nižší než 325 000 zvláštních práv čerpání za kterékoli období tří účetních období. Rada partnerství může uvedenou prahovou hodnotu změnit.
 5. Tato kapitola se nepoužije na subvence, na


text:
něž se vztahují ustanovení části IV nebo přílohy 2 Dohody o zemědělství, a na subvence týkající se obchodu s rybami a rybími produkty.
 6. Tato kapitola se nevztahuje na subvence týkající se audiovizuálního odvětví.
 7. Článek 371 se nevztahuje na subvence financované ze zdrojů stran na nadnárodní úrovni.
 8. Pro účely subvencí leteckým dopravcům se jakýkoli odkaz na „dopad na obchod či investice mezi stranami“ v této kapitole považuje za odkaz na „dopad na hospodářskou soutěž mezi leteckými dopravci stran při provozování služeb letecké dopravy“, včetně služeb letecké dopravy, na něž se nevztahuje díl druhý hlava I .
 Článek 365
 Služby veřejného hospodářského zájmu
 1. Na subvence poskytované hospodářským subjektům pověřeným zvláštními úkoly ve veřejném zájmu, včetně závazků veřejné služby, se vztahuje článek 366, pokud uplatňování těchto zásad nebrání právně nebo fakticky plnění konkrétního úkolu, kterým je dotčený hospodářský subjekt pověřen. Úkolem je pověřen předem a transparentním způsobem.
 2. Strany zajistí, aby výše vyrovnávací platby poskytnuté hospodářskému subjektu pověřenému úkolem ve veřejném zájmu byla omezena na to, co je nezbytné k pokrytí všech nebo části nákladů vzniklých při plnění tohoto úkolu, s přihlédnutím k souvisejícím příjmům a přiměřenému zisku z plnění úkolu. Strany zajistí, aby poskytnutá vyrovnávací platba nebyla použita ke křížovému subvencování činností, které nespadají do rozsahu přiděleného úkolu. Na náhradu nižší než 15 milionů zvláštních práv čerpání za úkol se nevztahují povinnosti podle článku 369. Rada partnerství může tuto prahovou hodnotu změnit.
 3. Tato kapitola se nepoužije, je-li celková náhrada za hospodářský subjekt, který plní úkoly ve veřejném zájmu, nižší než 750 000 zvláštních práv čerpání za kterékoli období tří účetních období. Rada partnerství může tuto prahovou hodnotu změnit.
 Článek 366
 Zásady
 1. S cílem zajistit, aby subvence nebyly poskytovány tam, kde mají nebo by mohly mít významný negativní dopad na hospodářskou soutěž, investice nebo obchod mezi stranami, musí mít každá ze stran zaveden a udržovat účinný systém kontroly subvencí, který zajišťuje, že při poskytování subvence se dodržují tyto zásady:
 a)
 subvence sledují konkrétní cíl veřejné politiky, kterým je napravit zjištěné selhání trhu nebo řešit důvody týkající se spravedlnosti, jako jsou sociální obtíže nebo obavy týkající se distribuce (dále jen „cíl“);
 b)
 subvence jsou přiměřené a omezené na to, co je nezbytné pro dosažení cíle;
 c)
 subvence jsou koncipovány tak, aby přinesly změnu hospodářského chování příjemce a aby se dosáhlo cíle, jehož by nebylo dosaženo, pokud by nebyly poskytnuty;
 d)
 subvence by obvykle neměly kompenzovat náklady, které by příjemce vynaložil, pokud by subvence nebyla poskytnuta;
 e)
 subvence jsou vhodným nástrojem politiky k dosažení cíle veřejné politiky a tohoto cíle nelze dosáhnout jinými prostředky, které méně narušují hospodářskou soutěž;
 f)
 pozitivní přínos subvencí k dosažení cíle převažuje veškeré negativní účinky, zejména negativní účinky na obchod nebo investice mezi stranami.
 2. Aniž je dotčen odstavec 1 tohoto článku, uplatňuje každá ze stran podmínky stanovené v článku 367, pokud případně dané subvence mají nebo mohou mít významný negativní dopad na obchod nebo investice mezi stranami.
 3. Každá ze stran má právo určit, jak se její povinnosti podle odstavců 1 a 2


text:
provedou při koncipování jejího systému kontroly subvencí v jejím vnitrostátním právu, za předpokladu, že každá ze stran zajistí, aby povinnosti uvedené v odstavcích 1 a 2 byly v jejích právních předpisech provedeny tak, že o zákonnosti jednotlivých subvencí se bude rozhodovat podle uvedených zásad.
 Článek 367
 Zakázané subvence a subvence podléhající podmínkám
 1. Kategorie subvencí uvedené v čl. 366 odst. 2 a podmínky, jež se na ně vztahují, jsou uvedeny níže. Rada partnerství je oprávněna aktualizovat tato ustanovení, pokud je to nezbytné k zajištění toho, aby tento článek v čase fungoval.
 Subvence ve formě neomezených státních záruk
 2. Subvence ve formě záruky za dluhy nebo závazky hospodářského subjektu bez jakéhokoli omezení, pokud jde o výši těchto dluhů a závazků nebo dobu trvání této záruky, se zakazují.
 Záchrana a restrukturalizace
 3. Subvence na restrukturalizaci hospodářského subjektu v obtížích nebo v platební neschopnosti, který nemá vypracován důvěryhodný plán restrukturalizace, se zakazují. Plán restrukturalizace je založen na realistických předpokladech s cílem zajistit v přiměřené lhůtě návrat hospodářského subjektu v obtížích nebo v platební neschopnosti k dlouhodobé životaschopnosti. Během přípravy plánu restrukturalizace může hospodářský subjekt obdržet dočasnou podporu likvidity ve formě úvěrů nebo úvěrových záruk. S výjimkou malých a středních podniků přispívá hospodářský subjekt nebo jeho majitelé, věřitelé nebo noví investoři na náklady restrukturalizace významnými finančními prostředky nebo aktivy. Pro účely tohoto odstavce se hospodářským subjektem v obtížích nebo v platební neschopnosti rozumí takový hospodářský subjekt, který by bez subvence téměř jistě v krátkodobém až střednědobém horizontu ukončil činnost.
 4. Kromě výjimečných okolností by subvence na záchranu a restrukturalizaci hospodářských subjektů v obtížích nebo v platební neschopnosti měly být povoleny pouze tehdy, pokud přispívají k cíli obecného zájmu tím, že zamezují sociálním obtížím nebo závažnému selhání trhu, zejména pokud jde o ztrátu pracovních míst nebo výpadky důležité služby, kterou je obtížné nahradit. S výjimkou nepředvídatelných okolností nezaviněných příjemcem by v žádném období pěti let neměly být poskytnuty více než jednou.
 5. Odstavce 3 a 4 se nevztahují na subvence bankám, úvěrovým institucím a pojišťovnám v obtížích nebo v platební neschopnosti.
 Banky, úvěrové instituce a pojišťovny
 6. Aniž je dotčen článek 184, mohou být subvence na restrukturalizaci bank, úvěrových institucí a pojišťoven poskytovány pouze na základě věrohodného plánu restrukturalizace, který obnoví dlouhodobou životaschopnost. Nelze-li návrat k dlouhodobé životaschopnosti věrohodně prokázat, musí být jakákoli subvence bankám, úvěrovým institucím a pojišťovnám omezena na to, co je nezbytné k zajištění jejich řádné likvidace a odchodu z trhu za současné minimalizace výše subvence a jejího negativního dopadu na obchod nebo investice mezi stranami.
 7. Je třeba zajistit, aby orgán poskytující subvenci byl za subvenci, kterou poskytl na restrukturalizaci, řádně kompenzován a aby příjemce podpory, jeho akcionáři či věřitelé nebo obchodní skupina, do které patří, z vlastních zdrojů významně přispěli na náklady na restrukturalizaci nebo likvidaci. Subvence na podporu poskytování likvidity jsou dočasné, nesmí být použity k absorbování ztrát a nesmí se stát kapitálovou podporou. Za subvence poskytnuté na podporu poskytování likvidity se orgánu poskytujícímu subvenci vyplácí řádná kompenzace.
 Vývozní subvence
 8. Subvence, jejichž poskytnutí právně nebo fakticky (54), výhradně


text:
nebo kromě dalších podmínek, závisí na vývozní výkonnosti týkající se zboží nebo služeb, se zakazují, s výjimkou:
 a)
 pojištění krátkodobých úvěrů proti neobchodovatelným rizikům nebo
 b)
 vývozních úvěrů a záruk za vývozní úvěr nebo programů pojištění vývozních úvěrů, jež jsou přípustné v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních a v této souvislosti jakkoli nezbytně upraveny;
 9. Pro účely odst. 8 písm. a) se „obchodovatelným rizikem“ rozumí komerční a politická rizika spojená s veřejnými a neveřejnými odběrateli v zemích s obchodovatelnými riziky (55), pokud je maximální doba trvání rizika kratší než dva roky. Zemi lze chápat jako dočasně odstraněnou ze skupiny zemí s obchodovatelnými riziky v případě nedostatečné soukromé kapacity v důsledku:
 a)
 výrazného snížení kapacity soukromého pojištění úvěrů;
 b)
 významného zhoršení ratingů státního sektoru nebo
 c)
 významného zhoršení výkonnosti podnikového sektoru.
 10. Dočasné odstranění země ze skupiny zemí s obchodovatelnými riziky nabývá účinku, pokud je jím některá ze stran dotčena, v souladu s rozhodnutím dané strany na základě kritérií uvedených v odstavci 9 a pouze pokud daná strana takové rozhodnutí přijme. Zveřejnění zmíněného rozhodnutí se považuje za oznámení dočasného odstranění druhé straně, pokud je jím tato strana dotčena.
 11. Pokud pojistitel čerpající subvenci poskytne pojištění vývozních úvěrů, nelze poskytnout pojištění obchodovatelných rizik na komerční bázi. V takovém případě nesmí mít pojistitel za poskytnutí pojištění obchodovatelných rizik ze subvencí přímý ani nepřímý prospěch.
 Subvence, jejichž poskytnutí je podmíněno použitím místního podílu
 12. Aniž jsou dotčeny články 132 a 133, subvence, jejichž poskytnutí je podmíněno, výhradně nebo kromě dalších podmínek, použitím domácího zboží či služeb na úkor dováženého zboží či služeb, se zakazuje.
 Velké projekty přeshraniční nebo mezinárodní spolupráce
 13. V rámci velkých projektů přeshraniční nebo mezinárodní spolupráce lze poskytovat subvence, jako například v oblasti dopravy, energetiky, životního prostředí, výzkumu a vývoje, a v rámci prvních projektů zavádění na podporu vývoje a zavádění nových technologií (s výjimkou výroby). Přínosy takových projektů přeshraniční a mezinárodní spolupráce nesmí být omezeny na hospodářské subjekty nebo odvětví či zúčastněné státy, ale musí mít širší přínos a význam prostřednictvím vedlejších účinků, které nepřináší prospěch výhradně státu poskytujícímu subvenci, příslušnému odvětví a příjemci.
 Energetika a životní prostředí
 14. Strany uznávají význam bezpečného, cenově dostupného a udržitelného energetického systému a environmentální udržitelnosti, zejména v souvislosti s bojem proti změně klimatu, která představuje existenční hrozbu pro lidstvo. Aniž je dotčen článek 366, jsou proto subvence ve vztahu k energetice a životnímu prostředí zaměřené na zajištění bezpečného, cenově dostupného a udržitelného energetického systému a řádně fungujícího a konkurenčního trhu s energií nebo zvýšení úrovně ochrany životního prostředí v porovnání s úrovní, jíž by bylo dosaženo bez subvence, a měly by k tomu příjemce motivovat. Tyto subvence příjemce nezbavují odpovědnosti vyplývající z jeho povinností jako znečišťovatele podle právních předpisů příslušné strany.
 Subvence leteckým dopravcům na provoz leteckých tras
 15. Na provoz leteckých tras nesmí být leteckému dopravci (56) poskytovány subvence, s výjimkou:
 a)
 případu, kdy existuje závazek veřejné služby v souladu s článkem 365;
 b)
 zvláštních případů, kdy tyto finanční prostředky přinášejí prospěch celé společnosti, nebo
 c)
 případu, kdy se


text:
jedná o subvence na zahájení činnosti při otevírání nových tras na regionální letiště, pokud se tím zvyšuje mobilita občanů a podněcuje regionální rozvoj.
 Článek 368
 Využití subvencí
 Každá ze stran zajistí, aby hospodářské subjekty využívaly subvence pouze ke konkrétnímu účelu, pro který byly poskytnuty.
 Článek 369
 Transparentnost
 1. Pokud jde o jakoukoli subvenci poskytnutou nebo udržovanou na jejím území, zveřejní každá ze stran do šesti měsíců od poskytnutí subvence na oficiálních internetových stránkách nebo ve veřejné databázi tyto informace:
 a)
 právní základ a politický cíl nebo účel subvence;
 b)
 jméno příjemce subvence, je-li k dispozici;
 c)
 datum poskytnutí subvence, dobu trvání subvence a případné další lhůty, které se k subvenci vztahují, a
 d)
 výši subvence nebo částku určenou pro subvenci v rozpočtu.
 2. V případě subvencí ve formě daňových opatření se informace zveřejní do jednoho roku od data, k němuž se předkládá daňové přiznání. Povinnosti v oblasti transparentnosti subvencí ve formě daňových opatření se týkají stejných informací, které jsou uvedeny v odstavci 1, s výjimkou informací požadovaných podle písm. d) uvedeného odstavce, které lze poskytnout jako rozpětí.
 3. Kromě povinností uvedených v odstavci 1 zveřejní strany informace o subvenci v souladu s odstavci 4 nebo 5.
 4. Pro Unii soulad s odstavcem 3 tohoto článku znamená, že pokud jde o jakoukoli subvenci poskytnutou nebo udržovanou na jejím území, do šesti měsíců od poskytnutí subvence zveřejní na oficiálních internetových stránkách nebo ve veřejné databázi informace, na jejichž základě budou moci dotčené osoby posoudit soulad se zásadami stanovenými v článku 366.
 5. Pro Spojené království soulad s odstavcem 3 znamená, že Spojené království zajistí, že:
 a)
 pokud dotčená osoba sdělí orgánu poskytujícímu subvenci, že může požádat soud nebo tribunál o přezkum:
 i)
 poskytnutí subvence orgánem poskytujícím subvenci, nebo
 ii)
 jakéhokoli rozhodnutí orgánu poskytujícího subvenci nebo nezávislého subjektu či orgánu,
 b)
 pak ve lhůtě 28 dnů od podání písemně vyhotovené žádosti orgán poskytující subvenci nebo nezávislý subjekt či orgán poskytne dotčené osobě informace, na jejichž základě bude moci posoudit uplatnění zásad stanovených v článku 366, s výhradou přiměřených omezení sledujících oprávněné cíle, jako je například ochrana obchodně citlivých informací či důvěrnosti nebo povinnost mlčenlivosti.
 Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) se dotčené osobě poskytují proto, aby mohla učinit podložené rozhodnutí, aby mohla podat stížnost nebo aby pochopila a řádně určila otázky, jež jsou v navrhované stížnosti předmětem sporu.
 6. Pro účely tohoto článku a článků 372 a 373 se „dotčenou osobou“ rozumí jakákoli fyzická nebo právnická osoba, hospodářský subjekt nebo sdružení hospodářských subjektů, jejichž zájmy mohou být poškozeny poskytnutím subvence, zejména příjemci, hospodářské subjekty soutěžící s příjemcem nebo příslušná obchodní sdružení.
 7. Povinnostmi uvedenými v tomto článku nejsou dotčeny povinnosti stran dané jejich právními předpisy a týkající se svobody informací a přístupu k dokumentům.
 Článek 370
 Konzultace o kontrole subvencí
 1. Domnívá-li se některá ze stran, že druhá strana poskytla subvenci nebo že existují jasné důkazy o tom, že druhá strana má v úmyslu subvenci poskytnout a že její poskytnutí má nebo by mohlo mít významný negativní dopad na obchod nebo investice


text:
mezi stranami, může druhou stranu požádat, aby jí vysvětlila, jak byly zásady uvedené v článku 366 v souvislosti s danou subvencí dodrženy.
 2. Kterákoli ze stran může rovněž požádat o informace uvedené v čl. 369 odst. 1, pokud již nebyly zveřejněny na oficiálních internetových stránkách nebo ve veřejné databázi podle čl. 369 odst. 1, nebo pokud nebyly zpřístupněny snadno a okamžitě přístupným způsobem.
 3. Druhá strana poskytne požadované informace písemně nejpozději do 60 dnů od obdržení žádosti. Nelze-li požadované informace poskytnout, vysvětlí tato strana důvod neposkytnutí těchto informací ve své písemné odpovědi.
 4. Pokud se žádající strana po obdržení požadovaných informací stále domnívá, že subvence, kterou druhá strana poskytla nebo zamýšlela poskytnout, má nebo by mohla mít významný negativní dopad na obchod nebo investice mezi stranami, může požádat o konzultace v rámci Specializovaného obchodního výboru pro rovné podmínky pro otevřenou a spravedlivou hospodářskou soutěž a udržitelný rozvoj. Žádost je vyhotovena písemně a obsahuje vysvětlení důvodů žádosti o konzultaci ze strany žádající strany.
 5. Specializovaný obchodní výbor pro rovné podmínky pro otevřenou a spravedlivou hospodářskou soutěž a udržitelný rozvoj učiní veškeré kroky k dosažení vzájemně uspokojivého řešení záležitosti. Jeho první zasedání se uskuteční do 30 dnů od obdržení žádosti o konzultaci.
 6. Lhůty pro konzultace uvedené výše v odstavcích 3 a 5 mohou být po dohodě stran prodlouženy.
 Článek 371
 Nezávislý orgán nebo subjekt a spolupráce
 1. Každá ze stran zřídí nebo má zaveden funkčně nezávislý orgán nebo subjekt s odpovídající úlohou v jejím režimu kontroly subvencí. Tento nezávislý orgán nebo subjekt má při výkonu svých provozních funkcí nezbytné záruky nezávislosti a jedná nestranně.
 2. Strany vyzvou své nezávislé orgány nebo subjekty, aby vzájemně spolupracovaly v otázkách společného zájmu v rámci svých příslušných funkcí, včetně případného uplatňování článků 363 až 369 v mezích stanovených jejich příslušnými právními rámci. Strany nebo jejich příslušné nezávislé orgány nebo subjekty se mohou dohodnout na samostatném rámci pro spolupráci těchto nezávislých orgánů.
 Článek 372
 Soudy a tribunály
 1. Každá ze stran zajistí v souladu se svými obecnými a ústavními právními předpisy a postupy, aby její soudy nebo tribunály byly příslušné k:
 a)
 přezkumu rozhodnutí o subvencích přijatých orgánem poskytujícím subvenci nebo případně nezávislým orgánem nebo subjektem z hlediska souladu právních předpisů dané strany, jimiž se provádí článek 366;
 b)
 přezkumu veškerých dalších příslušných rozhodnutí nezávislého orgánu nebo subjektu a jakékoli relevantní nečinnosti;
 c)
 uložení nápravných opatření, která jsou účinná ve vztahu k výše uvedeným písmenům a) a b), včetně pozastavení, zákazu nebo požadavku na opatření od orgánu poskytujícího subvenci, přiznání náhrady škody a navrácení subvence od jejího příjemce, tehdy a do té míry, pokud jsou k dispozici podle příslušných právních předpisů ke dni vstupu této dohody v platnost;
 d)
 projednání stížností dotčených osob ohledně subvencí, na něž se vztahuje tato kapitola; pokud je dotčená osoba oprávněna podat stížnost ohledně subvence podle právních předpisů dané strany.
 2. Každá ze stran má právo v případě potřeby zasáhnout s povolením dotyčného soudu nebo tribunálu v souladu s obecnými právními předpisy a postupy druhé strany v případech uvedených v odstavci


text:
1.
 3. Aniž jsou dotčeny povinnosti zachovat nebo případně vytvořit pravomoci, nápravná opatření a práva na zásah uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku a v článku 373, nevyžaduje žádné ustanovení tohoto článku, aby strany vytvářely práva na opatření, nápravná opatření, řízení nebo rozšířily rozsah či důvody přezkumu rozhodnutí svých příslušných orgánů veřejné moci nad rámec práv, která existují podle jejich právních předpisů ke dni vstupu této dohody v platnost.
 4. Žádné ustanovení tohoto článku nevyžaduje, aby strany rozšířily rozsah nebo důvody přezkumu aktů Parlamentu Spojeného království prováděného jeho soudy a tribunály, aktů Evropského parlamentu a Rady Evropské unie nebo aktů Rady Evropské unie nad rámec aktů, které existují podle jejich právních předpisů ke dni vstupu této dohody v platnost. (57)
 Článek 373
 Navrácení subvence
 1. Každá ze stran zavede účinný mechanismus navrácení subvencí v souladu s níže uvedenými ustanoveními, aniž jsou dotčena jiná nápravná opatření, která existují v právních předpisech dané strany. (58)
 2. Každá ze stran zajistí, aby za předpokladu, že dotčená osoba vymezená v článku 369 napadla rozhodnutí o poskytnutí subvence u soudu nebo tribunálu ve stanovené lhůtě, jak je vymezena v odstavci 3 tohoto článku, navrácení subvence mohlo být nařízeno, pokud soud dané strany zjistí podstatnou právní chybu v tom smyslu, že:
 a)
 opatření představující subvenci nepovažoval poskytovatel dotace za subvenci;
 b)
 poskytovatel subvence nedodržel zásady stanovené v článku 366, jak jsou provedeny v právních předpisech dané strany, nebo je uplatnil způsobem nedosahujícím standardu přezkumu podle právních předpisů dané strany nebo
 c)
 poskytovatel subvence tím, že se rozhodl tuto subvenci poskytnout, jednal mimo rozsah svých pravomocí nebo zneužil tyto pravomoci ve vztahu k zásadám stanoveným v článku 366, jak jsou provedeny v právních předpisech dané strany.
 3. Pro účely tohoto článku se stanovená lhůta určí takto:
 a)
 v případě Unie začíná dnem, kdy byly informace uvedené v čl. 369 odst. 1, 2 a 4 zpřístupněny na oficiálních internetových stránkách nebo veřejné databázi, a nesmí být kratší než jeden měsíc;
 b)
 v případě Spojeného království:
 i)
 začíná dnem, kdy byly informace uvedené v čl. 369 odst. 1 a 2 zpřístupněny na oficiálních internetových stránkách nebo veřejné databázi;
 ii)
 končí o měsíc později, pokud dotčená osoba před tímto dnem nepožádá o informace postupem uvedeným v čl. 369 odst. 5;
 iii)
 jakmile dotčená osoba obdrží informace uvedené v čl. 369 odst. 5 písm. b) dostačující pro účely uvedené v čl. 369 odst. 5, je stanovena další lhůta jednoho měsíce, po jejímž uplynutí stanovená lhůta končí;
 iv)
 dnem obdržení informací uvedených v bodě iii) je datum, kdy orgán poskytující podporu osvědčí, že poskytl informace uvedené v čl. 369 odst. 5 písm. b) postačující pro tyto účely, bez ohledu na další nebo objasňující korespondenci po tomto datu;
 v)
 lhůty uvedené v bodech i), ii) a iii) mohou být právními předpisy prodlouženy.
 4. Pro účely odst. 3 písm. b) v souvislosti s režimy začíná stanovená lhůta dnem zveřejnění informací podle písmene b) tohoto odstavce, a nikoli okamžikem provedení následných plateb, pokud:
 a)
 subvence je zjevně poskytnuta v souladu s podmínkami režimu;


text:
b)
 poskytovatel režimu zveřejnil v souvislosti s režimem informace, které mají být zveřejněny podle čl. 369 odst. 1 a 2, a
 c)
 informace poskytnuté o režimu podle písmene b) tohoto odstavce obsahují informace o subvenci, které by dotčené osobě umožnily určit, zda může být režimem poškozena, a které zahrnují alespoň účel subvence, kategorie příjemců, podmínky způsobilosti pro subvenci a základ pro výpočet subvence (včetně případných příslušných podmínek týkajících se subvenčních poměrů nebo částek).
 5. Pro účely tohoto článku se navrácení subvence nevyžaduje, pokud je subvence poskytnuta na základě aktu Parlamentu Spojeného království, aktu Evropského parlamentu a Rady Evropské unie nebo aktu Rady Evropské unie.
 6. Žádné ustanovení tohoto článku nebrání kterékoli ze stran, aby se v souladu se svými právními předpisy rozhodla stanovit další situace, v nichž navrácení subvence představuje nápravné opatření nad rámec situací předpokládaných v příslušných právních předpisech.
 7. Strany uznávají, že navrácení subvence je důležitým nápravným nástrojem v jakémkoli systému kontroly subvencí. Na žádost kterékoli ze stran zváží strany v rámci Rady partnerství další nebo alternativní mechanismy pro navrácení subvence, jakož i odpovídající změny tohoto článku. V rámci Rady partnerství může kterákoli ze stran navrhnout změny umožňující nejrůznější úpravy jejich mechanismu pro navrácení subvence. Každá ze stran musí zvážit návrh druhé strany učiněný v dobré víře a souhlasit s ním, pokud se domnívá, že obsahuje takovou úpravu, která představuje alespoň stejně účinný prostředek k dosažení navrácení subvence jako stávající mechanismy druhé strany. Rada partnerství pak může provést odpovídající změny tohoto článku. (59)
 Článek 374
 Nápravná opatření
 1. Kterákoli ze strana může druhé straně zaslat písemnou žádost o informace a konzultace týkající se subvence, kterou považuje za příčinu významného negativního dopadu na obchod nebo investice mezi stranami, nebo má za to, že existuje vážné riziko, že takový dopad způsobí. Žádající strana by měla v této žádosti poskytnout veškeré relevantní informace, které stranám umožní nalézt vzájemně přijatelné řešení, včetně popisu subvence a obav žádající strany, pokud jde o její dopad na obchod nebo investice.
 2. Do 30 dnů ode dne doručení žádosti dožádaná strana písemně odpoví žádající straně a strany zahájí konzultace, které se považují za ukončené 60 dnů ode dne doručení této žádosti, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace a zejména veškeré informace označené za důvěrné a stanoviska přijatá stranami během nich, jsou důvěrné a nejsou jimi dotčena práva žádné ze stran v jakémkoli dalším řízení.
 3. Nejpozději 60 dnů ode dne doručení žádosti uvedené v odstavci 1 může žádající strana jednostranně přijmout vhodná nápravná opatření, pokud existují důkazy o tom, že subvence dožádané strany je příčinou významného negativního dopadu na obchod nebo investice mezi stranami, nebo že existuje vážné riziko, že takový dopad způsobí.
 4. Nejpozději 45 dnů ode dne doručení žádosti uvedené v odstavci 1 oznámí žádající strana dožádané straně nápravná opatření, která hodlá přijmout v souladu s odstavcem 3. Žádající strana poskytne všechny příslušné informace týkající se opatření, která hodlá přijmout, aby umožnila stranám nalézt vzájemně přijatelné řešení. Žádající strana nesmí přijmout uvedená nápravná opatření dříve než 15 dnů ode dne doručení oznámení zmíněných opatření


text:
dožádané straně.
 5. Při posuzování existence vážného rizika významného negativního dopadu musí každá ze stran vycházet ze skutečností, a nikoli pouze z tvrzení, domněnek nebo málo pravděpodobné možnosti. Změna okolností, která by vedla k situaci, kdy by subvence takový významný negativní dopad způsobila, musí být jasně předvídatelná.
 6. Posouzení existence subvence nebo významného negativního dopadu subvence na obchod nebo investice mezi stranami, provedené některou ze stran, musí být založeno na spolehlivých důkazech, a nikoli pouze na domněnkách nebo málo pravděpodobné možnosti, a musí se týkat identifikovatelného zboží, poskytovatelů služeb nebo jiných hospodářských subjektů, a to i v případě subvenčních režimů.
 7. Rada partnerství může vést orientační seznam toho, co by ve smyslu tohoto článku představovalo významný negativní dopad na obchod nebo investice mezi stranami. Tím není dotčeno právo stran přijímat nápravná opatření.
 8. Nápravná opatření přijatá podle odstavce 3 se omezí na to, co je nezbytně nutné a přiměřené k nápravě způsobeného významného negativního dopadu nebo k řešení vážného rizika takového dopadu. Přednostně je třeba vybrat opatření, která co nejméně naruší fungování této dohody.
 9. Do pěti dnů ode dne nabytí účinnosti nápravných opatření uvedených v odstavci 3 a bez předchozího využití konzultací podle článku 738 může vyrozuměná strana v souladu s čl. 739 odst. 2 požádat o ustavení rozhodčího tribunálu prostřednictvím písemné žádosti podané žádající straně, aby rozhodčí tribunál rozhodl, zda:
 a)
 nápravné opatření přijaté žádající stranou není v souladu s odstavcem 3 nebo 8;
 b)
 se žádající strana neúčastnila konzultací poté, co dožádaná strana poskytla požadované informace a souhlasila s konáním konzultací, nebo
 c)
 nedošlo k přijetí nebo oznámení nápravného opatření v souladu s lhůtami uvedenými v odstavci 3 nebo 4 v daném pořadí.
 Tato žádost nemá odkladný účinek na nápravná opatření. Dále rozhodčí tribunál neposuzuje, jak strany uplatňují články 366 a 367.
 10. Rozhodčí tribunál ustavený na základě žádosti uvedené v odstavci 9 tohoto článku vede řízení v souladu s článkem 760 a vydává své konečné rozhodnutí do 30 dnů od svého ustavení.
 11. V případě nálezu vůči žalované straně doručí žalovaná strana žalující straně nejpozději 30 dnů ode dne vyhlášení rozhodnutí rozhodčího tribunálu oznámení o opatření, které přijala ke splnění požadavků uvedeného rozhodnutí.
 12. V návaznosti na nález vůči žalované straně v řízení uvedeném v odstavci 10 tohoto článku může žalující strana požádat rozhodčí tribunál do 30 dnů od vydání jeho rozhodnutí, aby určil úroveň pozastavení závazků podle této dohody nebo doplňující dohody, která nepřesahuje úroveň odpovídající zrušení nebo zmenšení výhod způsobeným uplatněním nápravných opatření, pokud shledá, že nesoulad nápravných opatření s odstavcem 3 nebo 8 tohoto článku je významný. V žádosti se navrhne úroveň pozastavení závazků v souladu se zásadami stanovenými v článku 761. Žalující strana může pozastavit závazky podle této dohody nebo doplňující dohody v souladu s úrovní pozastavení závazků stanovenou rozhodčím tribunálem. Toto pozastavení se neuplatní dříve než 15 dnů po vydání daného rozhodnutí.
 13. Žádná ze stran se nesmí dovolávat Dohody o WTO ani jiné mezinárodní dohody s cílem zabránit druhé straně v přijetí opatření podle tohoto článku, včetně případů, kdy tato


text:
opatření spočívají v pozastavení závazků podle této dohody nebo doplňující dohody.
 14. Pro účely posouzení, zda je uložení nebo zachování nápravných opatření ohledně dovozu téhož produktu omezeno na to, co je nezbytně nutné nebo přiměřené pro účely tohoto článku, kterákoli ze stran:
 a)
 zohlední vyrovnávací opatření uplatněná nebo ponechaná v platnosti podle čl. 32 odst. 3 a
 b)
 může zohlednit antidumpingová opatření uplatněná nebo ponechaná v platnosti podle čl. 32 odst. 3.
 15. Žádná ze stran nesmí uplatňovat současně nápravné opatření podle tohoto článku a vyrovnávací opatření podle článku 411 s cílem napravit dopad na obchod nebo investice přímo způsobený stejnou subvencí.
 16. Pokud strana, vůči níž byla přijata nápravná opatření, nepředloží žádost podle odstavce 9 tohoto článku ve lhůtě stanovené v uvedeném odstavci, může tato strana zahájit rozhodčí řízení podle článku 739 s cílem napadnout nápravné opatření z důvodů uvedených v odstavci 9 tohoto článku, aniž by předtím využila konzultací v souladu s článkem 738. Rozhodčí tribunál považuje tuto otázku za naléhavý případ pro účely článku 744.
 17. Pro účely řízení podle odstavců 9 a 16 rozhodčí tribunál při posuzování, zda je nápravné opatření nezbytně nutné nebo přiměřené, náležitě zohlední zásady stanovené v odstavcích 5 a 6, jakož i v odstavcích 13, 14 a 15.
 Článek 375
 Řešení sporů
 1. S výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku se část šestá hlava I vztahuje na spory mezi stranami týkající se výkladu a uplatňování této kapitoly s výjimkou článků 371 a 372.
 2. Rozhodčí tribunál nemá pravomoc, pokud jde o:
 a)
 jednotlivou subvenci, včetně toho, zda u této subvence byly dodrženy zásady stanovené v článku 366, jinak než s ohledem na podmínky stanovené v čl. 367 odst. 2, v čl. 367 odst. 3, 4 a 5 v čl. 367 odst. 8 až 11 a čl. 367 odst.12, a
 b)
 posouzení toho, zda bylo nápravné opatření navrácení subvence ve smyslu článku 373 správně uplatněno v každém jednotlivém případě.
 3. Část šestá hlava I se použije na článek 374 v souladu s uvedeným článkem a článkem 760.
 KAPITOLA 4
 STÁTNÍ PODNIKY, PODNIKY, KTERÝM BYLA PŘIZNÁNA ZVLÁŠTNÍ PRÁVA ČI VÝSADY, A URČENÉ MONOPOLY
 Článek 376
 Definice
 1. Pro účely této kapitoly se rozumí:
 a)
 „ujednáním“ ujednání o státem podporovaných vývozních úvěrech vypracované v rámci OECD nebo nástupnický závazek, ať vypracovaný v rámci OECD nebo mimo něj, přijatý alespoň dvanácti zakládajícími členy WTO, kteří byli účastníky ujednání k 1. lednu 1979;
 b)
 „obchodními činnostmi“ činnosti, jejichž výsledkem je výroba zboží nebo poskytování služeb, které mají být prodávány na relevantním trhu v množstvích a za ceny stanovené podnikem na základě podmínek nabídky a poptávky, a které jsou prováděny za účelem dosažení zisku; činnosti prováděné podnikem, který působí na neziskovém základě nebo na základě úhrady nákladů, nejsou činnostmi vykonávanými za účelem vytváření zisku;
 c)
 „obchodními úvahami“ úvahy týkající se ceny, kvality, dostupnosti, prodejnosti, dopravy a jiných podmínek nákupu či prodeje nebo jiné faktory, které by se obvykle braly v úvahu při obchodních rozhodnutích soukromého podniku fungujícího podle zásad tržního hospodářství v příslušném obchodním nebo průmyslovém odvětví;


text:
d)
 „zahrnutým subjektem“:
 i)
 určený monopol,
 ii)
 podnik, kterému byla přiznána zvláštní práva či výsady, nebo
 iii)
 podnik ve vlastnictví státu;
 e)
 „určeným monopolem“ subjekt, včetně sdružení nebo vládní agentury, který je na relevantním trhu na území některé ze stran určen za jediného dodavatele nebo pořizovatele zboží nebo služby; není jím subjekt, jemuž bylo uděleno výlučné právo duševního vlastnictví, pouze v důsledku tohoto udělení; v této souvislosti „určit“ znamená zřídit nebo povolit monopol nebo rozšířit oblast působnosti monopolu na další zboží či službu;
 f)
 „podnikem“ podnik ve smyslu čl. 124 písm. g);
 g)
 „podnikem, kterému byla přiznána zvláštní práva či výsady“, jakýkoli veřejný nebo soukromý podnik, kterému některá ze stran právně nebo fakticky udělila zvláštní práva či výsady;
 h)
 „službou poskytovanou při výkonu veřejné moci“ služba poskytovaná při výkonu veřejné moci podle definice uvedené v GATS;
 i)
 „zvláštními právy či výsadami“ práva či výsady, jimiž některá ze stran stanoví nebo omezí počet podniků oprávněných dodávat zboží nebo poskytovat služby na dva nebo více jinak než na základě objektivních, přiměřených a nediskriminačních kritérií, čímž podstatným způsobem ovlivní schopnost jiného podniku dodávat totéž zboží nebo poskytovat tutéž službu ve stejné zeměpisné oblasti v zásadě za stejných podmínek;
 j)
 „podnikem ve vlastnictví státu“ podnik, v němž některá ze stran:
 i)
 přímo vlastní více než 50 % základního kapitálu
 ii)
 přímo či nepřímo ovládá výkon více než 50 % hlasovacích práv,
 iii)
 má pravomoc jmenovat většinu členů správní rady nebo jakéhokoliv rovnocenného řídícího orgánu nebo
 iv)
 má pravomoc vykonávat kontrolu nad podnikem. Při stanovení kontroly se v každém jednotlivém případě zohlední všechny relevantní právní a skutkové okolnosti.
 Článek 377
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na zahrnuté subjekty na všech úrovních státní správy, které se zabývají obchodními činnostmi. Pokud se zahrnutý subjekt zabývá obchodními i neobchodními činnostmi, tato kapitola se vztahuje pouze na jejich obchodní činnosti.
 2. Tato kapitola se nevztahuje na:
 a)
 zahrnuté subjekty jednající jako zadavatelé ve smyslu příloh 1 až 3 každé ze stran dodatku I k Dohodě o vládních zakázkách a odstavce 1 odpovídajících pododdílů každé ze stran v oddíle B přílohy 25, které uskutečňují veřejnou zakázku, na kterou se vztahuje tato dohoda, ve smyslu čl. 277 odst. 2;
 b)
 jakékoli služby poskytované při výkonu veřejné moci.
 3. Tato kapitola se nepoužije na zahrnuté subjekty, pokud roční příjmy z obchodních činností dotčeného podniku či monopolu byly v některém z předchozích tří po sobě následujících účetních období nižší než 100 milionů zvláštních práv čerpání.
 4. Článek 380 se nepoužije na poskytování finančních služeb zahrnutým subjektem na základě vládního pověření, pokud toto poskytování finančních služeb:
 a)
 podporuje vývoz nebo dovoz, jsou-li tyto služby:
 i)
 zamýšleny jinak než jako náhrada komerčního financování nebo
 ii)
 nabízeny za podmínek, které nejsou příznivější než ty, které lze získat pro srovnatelné finanční služby na obchodním trhu; nebo
 b)
 podporuje soukromé investice mimo území dané strany, jsou-li tyto služby:
 i)
 zamýšleny jinak než jako náhrada komerčního financování; nebo
 ii)
 nabízeny za podmínek, které nejsou příznivější než ty, které lze získat pro srovnatelné finanční služby na obchodním trhu;


text:
nebo
 c)
 je nabízeno za podmínek, které jsou v souladu s ujednáním, pokud poskytování těchto služeb spadá do oblasti působnosti ujednání.
 5. Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku, článek 380 se nepoužije na tato odvětví: audiovizuální služby; vnitrostátní námořní kabotáž (60) a vnitrozemská vodní doprava, jak je stanoveno v čl. 123 odst. 5.
 6. Článek 380 se nepoužije, pokud zahrnutý subjekt některé ze stran nakupuje nebo prodává zboží nebo služby na základě:
 a)
 jakéhokoli stávajícího nesouladného opatření, které tato strana ponechá v platnosti, pokračuje v něm, obnovuje jej nebo mění v souladu s čl. 133 odst. 1 nebo čl. 139 odst. 1, jak je stanoveno v listinách závazků k přílohám 19 a 20, v závislosti na daném případu, nebo
 b)
 jakéhokoli nesouladného opatření, které tato strana přijme nebo ponechá v platnosti, ve vztahu k odvětvím, pododvětvím nebo činnostem v souladu s čl. 133 odst. 2 nebo čl. 139 odst. 2, jak je stanoveno v listinách závazků k přílohám 19 a 20, v závislosti na daném případu.
 Článek 378
 Vztah k Dohodě o WTO
 Strany potvrzují svá práva a povinnosti podle čl. XVII odst. 1 až 3 GATT 1994, Ujednání o výkladu článku XVII GATT 1994, jakož i podle čl. VIII odst. 1, 2 a 5 GATS.
 Článek 379
 Obecná ustanovení
 1. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti každé ze stran podle této kapitoly, žádné ustanovení této kapitoly nebrání kterékoli ze stran zřídit nebo zachovat zahrnutý subjekt.
 2. Žádná ze stran nesmí vyžadovat od zahrnutého subjektu nebo ho vybízet k tomu, aby jednal způsobem, který je neslučitelný s touto kapitolou.
 Článek 380
 Nediskriminační zacházení a obchodní úvahy
 1. Každá ze stran zajistí, aby všechny její zahrnuté subjekty při vykonávání obchodních činností:
 a)
 jednaly při nákupu nebo prodeji zboží nebo služby podle obchodních úvah kromě případů, kdy sledují účel plnění podmínek jejich poslání veřejné služby, které nejsou v rozporu s písmenem b) nebo c);
 b)
 při nákupu zboží nebo služeb:
 i)
 zboží dodávanému nebo službě poskytované podnikem druhé strany poskytovaly neméně příznivé zacházení, než jaké poskytují obdobnému zboží dodávanému nebo obdobné službě poskytované vlastními podniky a
 ii)
 zboží dodávanému nebo službě poskytované zahrnutým subjektem na území této strany poskytovaly neméně příznivé zacházení, než jaké poskytují obdobnému zboží dodávanému nebo obdobné službě poskytované vlastními podniky na relevantním trhu na území této strany a
 c)
 při prodeji zboží nebo služeb:
 i)
 poskytovaly podniku druhé strany neméně příznivé zacházení, než jaké poskytují vlastním podnikům a
 ii)
 poskytovaly zahrnutému subjektu na území této strany zacházení neméně příznivé, než jaké poskytují vlastním podnikům na relevantním trhu na území této strany. (61)
 2. Ustanovení odst. 1 písm. b) a c) nebrání tomu, aby zahrnutý subjekt:
 a)
 nakupoval nebo dodával zboží nebo poskytoval služby za odlišných podmínek, včetně podmínek v souvislosti s cenou, a to za předpokladu, že tyto odlišné podmínky jsou v souladu s obchodními úvahami, nebo
 b)
 odmítl nákup nebo dodání zboží nebo poskytnutí služeb, je-li toto odmítnutí učiněno v souladu s obchodními úvahami.
 Článek 381
 Regulační rámec
 1. Každá ze stran dodržuje a co nejlépe


text:
využívá příslušné mezinárodní normy, včetně Pokynů OECD pro řízení a správu státních podniků.
 2. Každá ze stran zajistí, aby jakýkoli regulační subjekt nebo jakýkoli jiný subjekt vykonávající regulační funkci, který tato strana zřídí nebo má zaveden:
 a)
 byl nezávislý na podnicích regulovaných tímto subjektem a nebyl vůči nim odpovědný a
 b)
 v podobných situacích jednal nestranně ve vztahu ke všem podnikům regulovaným tímto orgánem, včetně zahrnutých subjektů; nestrannost, se kterou orgán vykonává své regulační funkce, se posuzuje na základě obecného vzorce nebo praxe tohoto orgánu.
 V případě odvětví, u nichž se strany v této dohodě dohodly na zvláštních povinnostech týkajících se tohoto orgánu, mají přednost příslušná ustanovení této dohody.
 3. Každá ze stran uplatňuje své právní předpisy vůči zahrnutým subjektům jednotným a nediskriminačním způsobem.
 Článek 382
 Výměna informací
 1. Strana, která má důvod se domnívat, že její zájmy podle této kapitoly jsou nepříznivě ovlivněny obchodními činnostmi subjektu druhé strany, může písemně požádat druhou stranu o poskytnutí informací o obchodních činnostech tohoto subjektu souvisejících s prováděním ustanovení této kapitoly v souladu s odstavcem 2.
 2. Obsahuje-li žádost podle odstavce 1 vysvětlení, jakým způsobem mohou činnosti subjektu ovlivňovat zájmy žádající strany podle této kapitoly, a specifikuje-li, které z požadovaných informací jsou nebo mají být uvedeny, poskytne dožádaná strana informace takto požadované:
 a)
 informace o struktuře vlastnictví a hlasování s uvedením kumulativního procentního podílu akcií a procenta hlasovacích práv, které dožádaná strana a její zahrnuté subjekty v daném subjektu kumulativně drží;
 b)
 popis jakýchkoli zvláštních akcií nebo zvláštních hlasovacích či jiných práv, které dožádaná strana nebo její zahrnuté subjekty drží, pokud se tato práva liší od práv spojených s kmenovými akciemi subjektu;
 c)
 popis organizační struktury subjektu a složení jeho správní rady nebo jakéhokoli rovnocenného orgánu;
 d)
 popis vládních úřadů nebo veřejných orgánů, které subjekt regulují nebo na něj dohlížejí, popis požadavků na podávání zpráv, které mu tyto vládní úřady nebo veřejné orgány uložily, a práv a postupů těchto vládních úřadů nebo veřejných orgánů při jmenování, odvolávání nebo odměňování vedoucích pracovníků a členů jeho správní rady nebo jakéhokoli rovnocenného orgánu;
 e)
 informace o ročním příjmu a celkových aktivech subjektu za poslední tři roky, pro které jsou tyto informace k dispozici;
 f)
 informace o jakýchkoli výjimkách, imunitách a souvisejících opatřeních, jichž subjekt podle právních předpisů dožádané strany využívá;
 g)
 všechny další veřejně přístupné informace týkající se subjektu, včetně výročních finančních zpráv a auditů prováděných třetí stranou.
 3. Odstavce 1 a 2 nevyžadují od žádné ze stran, aby zpřístupnila důvěrné informace, jejichž zpřístupnění by bylo v rozporu s jejími právními předpisy, bránilo vymáhání práva nebo bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem nebo poškozovalo oprávněné obchodní zájmy konkrétních podniků.
 4. Nejsou-li požadované informace k dispozici, sdělí dožádaná strana písemně žádající straně důvod, proč tyto informace nejsou k dispozici.
 KAPITOLA 5
 DANĚ
 Článek 383
 Řádná správa
 Strany uznávají zásady řádné správy v oblasti daní, zejména celosvětové normy v oblasti daňové transparentnosti, výměny informací a spravedlivé daňové soutěže, a zavazují se k jejich provádění. Strany znovu opakují svou podporu akčnímu plánu OECD v oblasti eroze základu daně


text:
a přesouvání zisku (BEPS) a potvrzují svůj závazek provádět minimální standardy OECD, jež mají působit proti BEPS. Strany budou prosazovat řádnou správu v oblasti zdanění, zlepšovat mezinárodní spolupráci v daňové oblasti a usnadňovat výběr daňových výnosů.
 Článek 384
 Normy v oblasti zdanění
 1. Žádná se stran neoslabí ani nesníží úroveň ochrany stanovenou jejími právními předpisy na konci přechodného období pod úroveň stanovenou normami a pravidly dohodnutými OECD na konci přechodného období, pokud jde o:
 a)
 výměnu informací, ať již na žádost, spontánně nebo automaticky, o finančních účtech, daňových rozhodnutích s přeshraničním prvkem, zprávách rozčleněných podle jednotlivých zemí mezi daňovými správami a o uspořádáních představujících potenciální přeshraniční daňové plánování;
 b)
 pravidla pro omezení odpočitatelnosti úroků, ovládané zahraniční společnosti a hybridní nesoulady.
 2. Žádná ze stran neoslabí ani nesníží úroveň ochrany stanovenou jejími právními předpisy na konci přechodného období, pokud jde o veřejné podávání zpráv podle jednotlivých zemí úvěrovými institucemi a investičními podniky jinými než malými a nepropojenými investičními podniky.
 Článek 385
 Řešení sporů
 Na tuto kapitolu se nepoužije řešení sporů podle části šesté hlavy I.
 KAPITOLA 6
 PRACOVNÍ A SOCIÁLNÍ NORMY
 Článek 386
 Definice
 1. Pro účely této kapitoly se „pracovními a sociálními úrovněmi ochrany“ rozumí úrovně ochrany poskytované v právních předpisech a normách (62) jedné ze stran, v každé z těchto oblastí:
 a)
 základní práva v práci;
 b)
 normy bezpečnosti a ochrany zdraví při práci;
 c)
 spravedlivé pracovní podmínky a normy týkající se zaměstnávání osob;
 d)
 práva na informace a konzultace na úrovni podniku nebo
 e)
 restrukturalizace podniků.
 2. Pro Unii se „pracovními a sociálními úrovněmi ochrany“ rozumí pracovní a sociální úrovně ochrany, které jsou použitelné na všechny členské státy a ve všech členských státech a jsou pro ně společné.
 Článek 387
 Nesnižování úrovní ochrany
 1. Strany potvrzují, že každá ze stran má právo stanovit politiky a priority v oblastech, na které se vztahuje tato kapitola, určit úrovně pracovní a sociální ochrany, které považuje za vhodné, a přijmout nebo změnit své právní předpisy a politiky způsobem, který je v souladu s mezinárodními závazky každé ze stran, včetně jejích závazků podle této kapitoly.
 2. Žádná ze stran nesmí oslabit nebo snížit způsobem, který má vliv na obchod nebo investice mezi stranami, své pracovní a sociální úrovně ochrany pod úrovně platné na konci přechodného období, ani nesmí nedostatečně účinně prosazovat své právní předpisy a normy.
 3. Strany uznávají, že si každá ze stran ponechává právo vykonávat přiměřenou diskreční pravomoc a činit rozhodnutí v dobré víře týkající se přidělování zdrojů na prosazování práv zaměstnanců s ohledem na jiné pracovněprávní předpisy, o nichž bylo rozhodnuto, že mají vyšší prioritu, za předpokladu, že výkon této diskreční pravomoci a těchto rozhodnutí není v rozporu s povinnostmi, které pro ni vyplývají z této kapitoly.
 4. Strany budou i nadále usilovat o zvýšení svých pracovních a sociálních úrovní ochrany uvedených v této kapitole.
 Článek 388
 Prosazování práv zaměstnanců
 Pro účely prosazování práv zaměstnanců podle článku 387 musí mít každá strana zaveden a udržuje systém účinného vnitrostátního prosazování, zejména účinný systém inspekcí práce v souladu se svými mezinárodními závazky


text:
týkajícími se pracovních podmínek a ochrany pracovníků; každá ze stran zajistí, aby byla k dispozici správní a soudní řízení, která umožní veřejným orgánům a jednotlivcům s určitým postavením včas podat žalobu proti porušování pracovního práva a sociálních norem, a stanoví vhodnou a účinnou právní ochranu, včetně předběžných opatření, jakož i přiměřené a odrazující sankce. Při vnitrostátním provádění a prosazování článku 387 každá ze stran respektuje úlohu a autonomii sociálních partnerů na vnitrostátní úrovni, je-li to relevantní, v souladu s rozhodným právem a zvyklostmi.
 Článek 389
 Řešení sporů
 1. Strany vynaloží veškeré úsilí, aby prostřednictvím dialogu, konzultací, výměny informací a spolupráce vyřešily veškeré neshody ohledně uplatňování této kapitoly.
 2. Odchylně od části šesté hlavy I v případě sporu mezi stranami ohledně použití této kapitoly použijí strany výhradně postupy stanovené v článcích 408, 409 a 410.
 KAPITOLA 7
 ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ A KLIMA
 Článek 390
 Definice
 1. Pro účely této kapitoly se „úrovněmi ochrany životního prostředí“ rozumí úrovně ochrany obecně stanovené právními předpisy strany, jejichž účelem je ochrana životního prostředí včetně prevence ohrožení lidského života nebo zdraví kvůli dopadům na životní prostředí, a to i v každé z těchto oblastí:
 a)
 průmyslové emise;
 b)
 emise do ovzduší a kvalita ovzduší;
 c)
 příroda a zachování biologické rozmanitosti;
 d)
 nakládání s odpady;
 e)
 ochrana a zachování vodního prostředí;
 f)
 ochrana a zachování mořského prostředí;
 g)
 prevence, omezení a eliminace rizik pro lidské zdraví nebo životní prostředí vyplývajících z výroby, používání, uvolňování nebo odstraňování chemických látek nebo
 h)
 řízení dopadů zemědělské produkce nebo produkce potravin na životní prostředí, zejména používáním antibiotik a dekontaminantů.
 2. Pro Unii se „úrovněmi ochrany životního prostředí“ rozumí úrovně ochrany životního prostředí, které jsou použitelné na všechny členské státy a ve všech členských státech a jsou pro ně společné.
 3. Pro účely této kapitoly se „úrovní ochrany klimatu“ rozumí úroveň ochrany s ohledem na emise a pohlcování skleníkových plynů a postupné odstraňování látek poškozujících ozonovou vrstvu. Pokud jde o skleníkové plyny, znamená to:
 a)
 v případě Unie 40% cíl pro celé hospodářství do roku 2030, včetně systému Unie pro stanovování cen uhlíku;
 b)
 v případě Spojeného království podíl celého hospodářství Spojeného království na tomto cíli do roku 2030, včetně systému Spojeného království pro stanovování cen uhlíku.
 Článek 391
 Nesnižování úrovní ochrany
 1. Strany potvrzují, že každá ze stran má právo stanovit politiky a priority v oblastech, na které se vztahuje tato kapitola, určit úrovně ochrany životního prostředí nebo úroveň ochrany klimatu, které považuje za vhodné, a přijmout nebo změnit své právní předpisy a politiky způsobem, který je v souladu s mezinárodními závazky každé ze stran, včetně jejích závazků podle této kapitoly.
 2. Žádná ze stran nesmí oslabit nebo snížit způsobem, který má vliv na obchod nebo investice mezi stranami, své úrovně ochrany životního prostředí nebo úroveň ochrany klimatu pod úrovně, které jsou platné na konci přechodného období, ani nesmí nedostatečně účinně prosazovat své právní předpisy v oblasti životního prostředí nebo úroveň ochrany klimatu.
 3. Strany uznávají, že si každá strana ponechává právo vykonávat přiměřenou diskreční pravomoc a činit rozhodnutí v dobré víře