text: SpolečenstvíB. Dopis RumunskaVážený pane,mám tu čest potvrdit, že jsem dnešního dne obdržel Váš dopis tohoto znění:"mám čest odvolat se na rozhovory o obchodních ujednáních týkajících se určitých zemědělských produktů, vedené v rámci jednání o Evropské dohodě mezi Společenstvím a Rumunskem.Potvrzuji, že Společenství přijme nezbytná opatření k tomu, aby Rumunsko ode dne vstupu této dohody v platnost získalo plný přístup k dovoznímu režimu pro živý skot v rámci článku 13 nařízení Rady (EHS) č. 805/68, a to za stejných podmínek jako Maďarsko, Polsko a ČSFR.Dovozy živého skotu, na něž se nevztahují odhady uvedené v článku 13 nařízení Rady (EHS) č. 805/68 a v Evropských dohodách s Maďarskem, Polskem a ČSFR, musí být omezeny na telata o živé hmotnosti nepřesahující 80 kg.Budou-li předpovědi naznačovat, že dovozy do Společenství mohou překročit 425000 kusů, a že takové dovozy hrozí způsobit vážné narušení trhu Společenství s hovězím a telecím masem, vyhrazuje si Společenství právo přijmout vhodná řídící opatření podle nařízení Rady (EHS) č. 1157/92 a Evropských dohod, aniž jsou dotčena jiná práva vyplývající z této dohody".Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdil souhlas Vaší vlády s obsahem tohoto dopisu.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za vládu Rumunska--------------------------------------------------Prohlášení Komise Evropských Společenství K čl. 2 Odst. 3 Protokolu 1Komise Evropských společenství potvrzuje, že zacházení poskytnuté Rumunsku podle ustanovení čl. 2 odst. 3 protokolu 1 je svou podstatou stejné, jako zacházení poskytnuté podle protokolů sjednaných s Polskem, Maďarskem a Československem, a že v zásadě jakákoli změna nařízení Rady (EHS) č. 636/82 se použije jednotně na všech pět zemí střední a východní Evropy.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍSPOLEČENSTVÍ Protokol 2 o produktech ESUOČl. 9 odst. 1 bod 3 a čl. 9 odst. 4 protokolu o produktech ESUOSpolečenství potvrzuje, že veřejnou podporu uvedenou v čl. 9 odst. 1 bodu 3 a čl. 9 odst. 4 chápe výhradně jako restrukturalizační podporu, tak jak je definována, a zdůrazňuje, že dopravní subvence představujících přímé nebo nepřímé subvence ocelářskému průmyslu, jsou vyloučeny.Čl. 9 odst. 4 protokolu o produktech ESUORozumí se, že možnost výjimečného prodloužení pětiletého období je přísně omezena na konkrétní případ Rumunska a nemá vliv na postoj Společenství v jiných případech, ani nepředjímá jeho mezinárodní závazky. Možná odchylka podle odstavce 4 bere v úvahu zvláštní obtíže Rumunska při restrukturalizaci ocelářského průmyslu a skutečnost, že tento proces byl zahájen teprve nedávno.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ SPOLEČENSTVÍSpolečenství bere na vědomí skutečnost, že rumunské orgány nepoužijí ustanovení protokolu 2 o produktech ESUO, a zejména článek 9, takovým způsobem, aby zpochybnily slučitelnost uvedeného protokolu s dohodami, které uzavřel uhelný průmysl Společenství s energetickými společnostmi a ocelářským průmyslem s cílem zajistit prodej uhlí Společenství.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ SPOLEČENSTVÍČl. 21 odst. 4Společenství potvrzuje svůj záměr zahájit jednání o odvětví vína s cílem uzavřít- dohodu o vzájemné ochraně a kontrole názvů vín a- dohodu o vzájemném zavedení celních koncesí, s výhradou splnění dovozních pravidel Společenství, se zvláštním poukazem na enologické postupy a osvědčení.Čl. 21 odst. 4Společenství vyhlašuje svůj souhlas s prodloužením preferenčního režimu pro určité sýry uvedené v nařízení (EHS) č. 1767/82 o dalších pět let a za stejných podmínek.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ RUMUNSKAČlánek 8Úplné a částečné pozastavení cel dočasně stanovené rozhodnutím rumunské vlády


text: č. 812/1991 je platné pouze do 31. prosince 1992.Čl. 14 odst. 3Rumunská strana předá Společenství na počátku roku 1993 seznam obsahující produkty, které podléhají dočasným množstevním omezením vývozu podle kódu KN (osmimístného). Veškeré následné změny tohoto seznamu budou včas oznámeny.Článek 21Rumunská delegace hájí své zájmy a trvá na tom, aby bylo v rámci Rady přidružení co nejdříve nalezeno řešení pro její žádost o zvýšení kvót pro produkty následujících kódů KN:010410900104209002010202ex02030204ex0207070200100702009007070011070960100711904007111020071110300809100008094011080940190810101008101090081210000813200008133000100190991212991015121191151219912001100020019090200290302002909020097019Rumunská delegace je hluboce přesvědčena o tom, že tak důležitá otázka bude společným úsilím Společenství a Rumunska nakonec vyřešena.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ RUMUNSKAProtokol 4, pravidla původuRumunsko má za to, že Rada přidružení by měla projednat a vyřešit otázku regionální kumulace s Polskem, Maďarskem a Českou a Slovenskou Federativní Republikou, když se obchod mezi Společenstvím a těmito třemi zeměmi a mezi Rumunskem a těmito třemi zeměmi řídí dohodami obsahujícími pravidla totožná s pravidly uvedenými v protokolu 4.--------------------------------------------------

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 10.4.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 100/89
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 145/2007
 ze dne 26. října 2007,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 122/2007 ze dne 28. září 2007 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (2) by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 473/2006 ze dne 22. března 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Nařízení Komise (ES) č. 474/2006 ze dne 22. března 2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (4), by mělo být začleněno do Dohody.
 (5)
 Nařízení Komise (ES) č. 910/2006 ze dne 20. června 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 474/2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (5), by mělo být začleněno do Dohody.
 (6)
 Nařízení Komise (ES) č. 1543/2006 ze dne 12. října 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 474/2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 a ve znění nařízení (ES) č. 910/2006 (6), by mělo být začleněno do Dohody.
 (7)
 Nařízení Komise (ES) č. 235/2007 ze dne 5. března 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 474/2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství (7), by mělo být začleněno do Dohody.
 (8)
 Nařízení Komise (ES) č. 787/2007 ze dne 4. července 2007, kterým se mění nařízení (ES) č. 474/2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství (8), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody se mění takto:
 1)
 Za bod 66z (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/23/ES) se doplňují nové body, které znějí:
 „66za.
 32005 R 2111: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (Úř. věst. L


text:
344, 27.12.2005, s. 15).
 Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Do přijetí formálního rozhodnutí o zahrnutí aktualizací seznamu Společenství Smíšeným výborem EHP v souladu s postupy uvedenými v Dohodě státy ESVO přijímají současně se členskými státy ES opatření odpovídající opatřením, která budou přijata členskými státy na základě seznamu Společenství, pokud jde o letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy.
 b)
 Pokud tato opatření vyvolají u jednoho nebo více států ESVO vážné obavy, tento stát/tyto státy ESVO danou záležitost okamžitě postoupí Smíšenému výboru EHP.
 c)
 Do článku 15 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 ‚6. Země ESVO se, s výjimkou hlasovacího práva, plně účastní činnosti ve výboru uvedeném v odstavci 1.‘
 66zaa.
 32006 R 0473: nařízení Komise (ES) č. 473/2006 ze dne 22. března 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 8).
 66zab.
 32006 R 0474: nařízení Komise (ES) č. 474/2006 ze dne 22. března 2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 14), ve znění:
 —
 32006 R 0910: nařízení Komise (ES) č. 910/2006 ze dne 20. června 2006 (Úř. věst. L 168, 21.6.2006, s. 16),
 —
 32006 R 1543: nařízení Komise (ES) č. 1543/2006 ze dne 12. října 2006 (Úř. věst. L 283, 14.10.2006, s. 27),
 —
 32007 R 0235: nařízení Komise (ES) č. 235/2007 ze dne 5. března 2007 (Úř. věst. L 66, 6.3.2007, s. 3),
 —
 32007 R 0787: nařízení Komise (ES) č. 787/2007 ze dne 4. července 2007 (Úř. věst. L 175, 5.7.2007, s. 10).“
 2.
 Do bodu 66r (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/36/ES) se doplňuje tento text:
 „, ve znění:
 —
 32005 R 2111: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 (Úř. věst. L 344, 27.12.2005, s. 15).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 2111/2005, (ES) č. 473/2006, (ES) č. 474/2006, (ES) č. 910/2006, (ES) č. 1543/2006, (ES) č. 235/2007 a (ES) č. 787/2007 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. října 2007 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (9).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 26. října 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 47, 21.2.2008, s. 47.
 (2) Úř. věst. L 344, 27.12.2005, s. 15.
 (3) Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 8.
 (4) Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 14.
 (5) Úř. věst. L 168, 21.6.2006, s. 16.
 (6) Úř. věst. L 283, 14.10.2006, s. 27.
 (7) Úř. věst. L 66, 6.3.2007, s. 3.
 (8)


text:
 4.6.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 138/1
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis č. 51 Evropské hospodářské komise Spojených národů (EHK OSN) – Jednotná ustanovení o schvalování motorových vozidel, která mají nejméně čtyři kola, z hlediska jejich emisí hluku [2018/798]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 2 k sérii změn 03 – datum vstupu v platnost: 10. února 2018
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Označení
 5.
 Schválení
 6.
 Specifikace
 7.
 Změna a rozšíření schválení typu vozidla
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Definitivní ukončení výroby
 11.
 Přechodná ustanovení
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 Přílohy
 1
 Sdělení
 Dodatek 1 –
 Dodatek k formuláři sdělení č. ...
 Dodatek 2 –
 Dokument s technickými informacemi
 2
 Uspořádání značky schválení
 3
 Metody a zařízení na měření hluku motorových vozidel
 Dodatek
 4
 Systémy tlumení hluku výfuku s akusticky absorbujícími vláknitými materiály
 Dodatek
 5
 Hluk tlakovzdušných systémů
 Dodatek
 6
 Kontroly shodnosti výroby
 7
 Metoda měření pro posouzení shody s dalšími ustanoveními týkajícími se emisí hluku (ASEP)
 Dodatek 1 –
 Prohlášení o shodě s dalšími ustanoveními týkajícími se emisí hluku
 Dodatek 2
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis obsahuje ustanovení o hluku vydávaném motorovými vozidly a vztahuje se na vozidla kategorií M a N (1).
 Specifikace stanovené v tomto předpisu jsou určeny k reprodukování hladin akustického tlaku, které vozidla generují při běžné jízdě v městském provozu.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1 „schválením vozidla“ schválení typu vozidla z hlediska akustického tlaku;
 2.2 „typem vozidla“ kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 2.2.1
 v případě vozidel zkoušených podle bodu 3.1.2.1 přílohy 3:
 2.2.1.1
 tvar nebo materiály motorového prostoru a jeho zvukové izolace,
 2.2.1.2
 typ motoru (zážehový nebo vznětový, dvoutakt nebo čtyřtakt, s vratným nebo s rotačním pístem), počet a objem válců, počet a typ karburátorů nebo vstřikovacího systému, uspořádání ventilů či druh elektrického motoru,
 2.2.1.3
 maximální jmenovitý netto výkon motoru a odpovídající jmenovité otáčky motoru; liší-li se však maximální jmenovitý netto výkon a odpovídající jmenovité otáčky motoru pouze v důsledku rozdílného mapování vlastností motoru, lze tato vozidla považovat za vozidla stejného typu,
 2.2.1.4
 systém tlumení hluku;
 2.2.2
 v případě vozidel zkoušených podle bodu 3.1.2.2 přílohy 3:
 2.2.2.1
 tvar nebo materiály motorového prostoru a jeho zvukové izolace,
 2.2.2.2
 typ motoru (zážehový nebo vznětový, dvoutakt nebo čtyřtakt, s vratným nebo s rotačním pístem), počet a objem válců, typ vstřikovacího systému, uspořádání ventilů, jmenovité otáčky motoru či druh elektrického motoru,
 2.2.2.3
 vozidla se stejným typem motoru či různými celkovými převodovými poměry lze považovat za vozidla stejného typu;
 2.3 Pokud však rozdíly podle bodu 2.2.2 vyžadují odlišné cílové podmínky, jak je popsáno v bodě 3.1.2.2 přílohy 3, považují se tyto rozdíly za změnu typu;


text:
2.4 „hmotností vozidla v provozním stavu (mro)“
 a)
 u motorových vozidel:
 hmotnost vozidla, jehož palivová nádrž (palivové nádrže) se naplní alespoň na 90 % svého objemu, včetně hmotnosti řidiče, paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li součástí vybavení, i hmotnost karoserie, kabiny, spojovacího zařízení a náhradního kola (náhradních kol), jakož i nářadí;
 b)
 u přívěsu:
 hmotnost vozidla včetně paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li namontovány, i včetně hmotnosti karoserie, dalšího spojovacího zařízení (dalších spojovacích zařízení), náhradního kola (náhradních kol) a nářadí.
 2.5 „maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla“ (M) maximální hmotnost stanovená pro vozidlo na základě jeho konstrukčních vlastností a konstrukční výkonnosti; technicky přípustná hmotnost naloženého přívěsu nebo návěsu zahrnuje statickou hmotnost přenesenou na přípojné vozidlo, je-li připojeno.
 2.6 „délkou vozidla“ rozměr, který se měří podle bodu 6.1 normy ISO 612-1978. Kromě ustanovení uvedené normy se při měření strukturální délky vozidla neberou v úvahu tato zařízení:
 a)
 stírače a ostřikovače;
 b)
 přední nebo zadní registrační tabulky;
 c)
 zařízení s celními závěrami a jejich ochrana;
 d)
 zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana;
 e)
 osvětlovací zařízení;
 f)
 zpětná zrcátka;
 g)
 pomocné prostředky pro výhled dozadu;
 h)
 trubky přívodu vzduchu;
 i)
 délkové dorazy pro snímatelné karoserie;
 j)
 přístupové schůdky;
 k)
 pryžové nárazníky;
 l)
 zvedací plošiny, přístupové rampy a podobná zařízení v provozním stavu, jejichž rozměr nepřesahuje 200 mm, pokud nezvětšují ložný prostor vozidla;
 m)
 spojovací zařízení motorových vozidel;
 2.7 „šířkou vozidla“ rozměr, který se měří podle bodu 6.2 normy ISO 612-1978. Kromě ustanovení uvedené normy se při měření strukturální šířky vozidla neberou v úvahu tato zařízení:
 a)
 zařízení s celními závěrami a jejich ochrana;
 b)
 zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana;
 c)
 zařízení indikující poškození pneumatiky;
 d)
 přečnívající pružné části systému proti rozstřiku;
 e)
 osvětlovací zařízení;
 2.8 „maximálním jmenovitým netto výkonem“ (Pn
 ) výkon motoru vyjádřený v kW a měřený metodou podle předpisu č. 85;
 2.8.1 „celkovým výkonem motoru“ úhrn veškeré energie z dostupných zdrojů pohonu;
 2.9 „jmenovitými otáčkami motoru“ (S) uváděné otáčky motoru v min.– 1 (ot./min.), při nichž má motor maximální jmenovitý netto výkon podle předpisu č. 85, nebo, pokud lze maximálního jmenovitého netto výkonu dosáhnout při různých otáčkách motoru, nejvyšší z těchto otáček;
 2.10 „indexem poměru výkonu k hmotnosti“ (PMR) bezrozměrná číselná veličina (viz bod 3.1.2.1.1 přílohy 3) používaná k výpočtu zrychlení;
 2.11 „vztažným bodem“ jeden z těchto bodů:
 2.11.1
 v případě vozidel kategorií M1, N1 a M2 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla ≤ 3 500 kg:
 a)
 u vozidel s motorem uloženým vpředu: přední konec vozidla;
 b)
 u vozidel s motorem uloženým uprostřed: střední část vozidla;
 c)
 u vozidel s motorem uloženým vzadu: zadní konec vozidla;
 2.11.2
 v případě vozidel kategorie M2 s technicky přípustnou maximální hmotností naloženého vozidla > 3 500 kg, a kategorie M3, N2, N3:
 a)
 u vozidel s motorem uloženým vpředu přední konec vozidla;
 b)
 u veškerých jiných vozidel okraj motoru nejblíže přední části vozidla.
 2.12 „motorem“ zdroj energie bez oddělitelných částí.
 Zdrojem energie se v této souvislosti rozumí veškeré zdroje hnací


text:
síly. Například elektrické nebo hydraulické zdroje energie použité samostatně nebo v kombinaci s jinými zdroji energie.
 2.13 „cílovou akcelerací“ akcelerace při částečném otevření škrticí klapky při městském provozu, která je odvozena ze statistických šetření.
 2.14 „vztažnou akcelerací“ požadovaná akcelerace při akcelerační zkoušce na zkušební dráze.
 2.15 „váhovým faktorem převodového poměru“ (k) bezrozměrná číselná veličina užívaná pro vážené sloučení výsledků akcelerační zkoušky a zkoušky při ustálené rychlosti dvou převodových poměrů;
 2.16 „faktorem částečného výkonu“ (kp
 ) bezrozměrná číselná veličina užívaná pro vážené sloučení výsledků akcelerační zkoušky a zkoušky při ustálené rychlosti vozidel.
 2.17 „předčasnou akcelerací“ použití zařízení akcelerátoru před přímkou AA′ za účelem dosažení stabilní akcelerace mezi přímkami AA′ a BB′, jak znázorňuje obrázek 1 v dodatku přílohy 3;
 2.18 Rychlostní stupeň (2)
 2.18.1 „Převodové poměry“
 2.18.1.1 „vnitřním převodovým poměrem“ poměr otáček hřídele motoru k otáčkám výstupního hřídele převodovky.
 2.18.1.2 „koncovým převodovým poměrem“ (koncovými převodovými poměry) (poměr otáček výstupního hřídele převodovky k otáčkám hnaných kol.
 2.18.1.3 „celkovým převodovým poměrem“ poměry mezi rychlostí vozidla a otáčkami motoru během průjezdu vozidla na zkušební dráze.
 2.18.1.4 „převodovým poměrem“ použitým v souvislosti s vozidly zkoušenými podle bodu 3.1.2.1 přílohy 3 a přílohy 7 je celkový převodový poměr podle definice výše v bodě 2.18.1.3.
 2.18.2 „uzamčeným převodovým poměrem“ takové ovládání převodovky, při němž se rychlostní stupeň během zkoušky nemůže změnit.
 2.18.3 „převodem“ v kontextu tohoto předpisu samostatný převodový poměr volitelný buď řidičem, nebo vnějším zařízením.
 2.18.4 U vozidel zkoušených podle bodu 3.1.2.1 přílohy 3 a přílohy 7 jsou „převodi
 “ a „převodi + 1
 “ definovány jako dva po sobě následující převody, přičemž převod
 i buď umožňuje zrychlení v rámci 5 % tolerance podle písm. a) bodu 3.1.2.1.4.1 přílohy 3 nebo zrychlení větší než referenční zrychlení, a převodi + 1
 umožňuje zrychlení menší než referenční zrychlení podle bodu 3.1.2.1.4.1 písmene b) nebo c) přílohy 3.
 2.19 „systémem tlumení hluku“ úplný soubor konstrukčních částí nezbytných k omezení hluku produkovaného motorem, jeho sáním a výfukem (výfukové/výfuková potrubí, katalyzátor(y) a zařízení pro následné zpracování emisí se nepovažují za součást systému tlumení hluku – tyto části patří k motoru).
 2.20 „konstrukční skupinou systému tlumení hluku výfuku nebo konstrukčními částmi systému tlumení hluku výfuku“ skupina systémů tlumení hluku nebo jejich konstrukčních částí, v níž se všechny z následujících charakteristik shodují:
 a)
 přítomnost čistého toku plynu poté, co výfukové plyny projdou přes absorpční vláknitý materiál, s nímž jsou ve styku;
 b)
 druh vláken;
 c)
 případně specifikace pojiva;
 d)
 průměrné rozměry vlákna;
 e)
 minimální objemová hmotnost balení materiálu v kg/m3;
 f)
 maximální styčná plocha mezi proudícím plynem a absorpčním materiálem.
 2.21 „systémy tlumení hluku výfuku rozdílných typů“ systémy tlumení hluku, které se zásadně liší alespoň v jednom z těchto ohledů:
 a)
 obchodní názvy nebo značky jejich konstrukčních částí;
 b)
 charakteristiky materiálů, z nichž jsou vyrobeny jejich konstrukční části, s výjimkou povrchové úpravy těchto konstrukčních částí;
 c)
 tvar nebo velikost jejich konstrukčních částí;
 d)
 principy fungování alespoň jedné z jejich konstrukčních částí;
 e)
 montáž jejich konstrukčních částí;
 f)
 počet systémů tlumení hluku výfuku nebo konstrukčních částí.
 2.22 „náhradním systémem tlumení hluku“ kterákoli součást systému


text:
tlumení hluku nebo jeho konstrukčních částí určená k používání na vozidle, jiná než součást typu namontovaného na toto vozidlo při jeho přistavení ke schválení typu podle tohoto předpisu;
 2.23 „bodem R“ bod R podle definice v bodě 2.4 přílohy 1 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3).
 2.24 Tabulka použitých symbolů
 Symbol
 Jednotka
 Příloha
 Bod
 Vysvětlení
 mro
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 hmotnost v provozním stavu; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na 10 kg
 mt
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 zkušební hmotnost vozidla; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na 10 kg
 mtarget
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 cílová hmotnost vozidla
 mxload
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 dodatečný náklad
 mfa load unladen
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 zatížení přední nápravy v nenaloženém stavu
 mra load unladen
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 zatížení zadní nápravy v nenaloženém stavu
 munladen
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 hmotnost nenaloženého vozidla
 mac ra max
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla přípustná podle prohlášení výrobce pro zadní nápravu
 md
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 hmotnost řidiče
 mchassis M2M3
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 hmotnost neúplného vozidla (kategorie M2 nebo M3)
 mxload M2M3
 kg
 Příloha 3
 2.2.1
 dodatečné zatížení, které se přidá k neúplnému vozidlu (kategorie M2 nebo M3), aby se dosáhlo hmotnosti vozidla v provozním stavu udávané výrobcem
 mfa load laden
 kg
 Příloha 3
 2.2.7.2
 zatížení přední nápravy v naloženém stavu
 mra load laden
 kg
 Příloha 3
 2.2.7.2
 zatížení zadní nápravy v naloženém stavu
 AA′
 —
 Příloha 3
 3.1.1
 přímka kolmá k pojezdu vozidla, která označuje začátek zóny záznamu hladiny akustického tlaku při zkoušce
 BB′
 —
 Příloha 3
 3.1.1
 přímka kolmá k pojezdu vozidla, která označuje konec zóny záznamu hladiny akustického tlaku při zkoušce
 CC′
 —
 Příloha 3
 3.1.1
 přímka pojezdu vozidla po povrchu zkušebního úseku definovaná v normě ISO 10844
 PP′
 —
 Příloha 3
 3.1.1
 přímka kolmá k pojezdu vozidla, která označuje umístění mikrofonů
 vtest
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.1
 zkušební rychlost vozidla
 PMR
 —
 Příloha 3
 3.1.2.1.1
 index poměru výkonu k hmotnosti, který se použije k výpočtům; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Pn
 kW
 Příloha 3
 3.1.2.1.1
 celkový jmenovitý netto výkon motoru
 l
 m
 Příloha 3
 3.1.2.1.2
 referenční délka; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na 0,01 m (1 cm)
 lveh
 m
 Příloha 3
 3.1.2.1.2
 délka vozidla; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na 0,01 m (1 cm)
 vAA′
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.1.2
 rychlost vozidla, při níž vztažný bod překročí přímku AA′ (definice vztažného bodu viz bod 5.1); hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 vBB′
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.1.2
 rychlost vozidla, při níž vztažný bod nebo záď vozidla překročí přímku BB′ (definice vztažného bodu viz bod 5.1); hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 vPP′
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.1.2
 rychlost vozidla, při níž vztažný bod překročí přímku PP′ (definice vztažného bodu viz bod 5.1); hodnota, která se vykazuje a použije


text:
k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 awot test
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.2.1
 akcelerace mezi přímkami AA′ a BB′ při zcela otevřené škrticí klapce; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 awot test,i
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.2.1
 akcelerace při zcela otevřené škrticí klapce dosažená při daném rychlostním stupni i; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 lpa
 m
 Příloha 3
 3.1.2.1.2.1
 místo sešlápnutí pedálu akcelerátoru před přímkou AA′; hodnota se vykazuje na celý metr
 awot test, PP-BB
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.2.2
 akcelerace mezi přímkami PP′ a BB′ při zcela otevřené škrticí klapce; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 aurban
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.2.3
 cílová akcelerace představující zrychlení v městském provozu; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 awot ref
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.2.4
 referenční akcelerace při zkoušce se zcela otevřenou škrticí klapkou; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 kP
 —
 Příloha 3
 3.1.2.1.3
 faktor částečného výkonu hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 awot i
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.4.1
 akcelerace při zcela otevřené škrticí klapce a převodovém poměru i; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 awot (i + 1)
 m/s2
 Příloha 3
 3.1.2.1.4.1
 akcelerace při zcela otevřené škrticí klapce a převodovém poměru (i + 1); hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 převodový poměr i
 —
 Příloha 3
 3.1.2.1.4.1
 první ze dvou převodových poměrů, který se použije při zkoušce vozidla
 převodový poměr i + 1
 —
 Příloha 3
 3.1.2.1.4.1
 druhý ze dvou převodových poměrů, při němž jsou otáčky motoru nižší než při převodovém poměru i
 k
 —
 Příloha 3
 3.1.2.1.4.1
 váhový faktor převodového poměru; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na dvě desetinná místa
 nBB′
 1/min
 Příloha 3
 3.1.2.2
 otáčky motoru vozidla, při nichž vztažný bod překračuje přímku BB′; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na 10 min.– 1
 S
 1/min.
 Příloha 3
 3.1.2.2
 jmenovité otáčky motoru v otáčkách za minutu, shodné s otáčkami motoru při maximálním výkonu
 ntarget BB′
 1/min.
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. a)
 cílové otáčky motoru vozidla, při nichž musí vztažný bod překročit přímku BB′ (definice vztažného bodu viz bod 2.11.2)
 vtarget BB′
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. a)
 cílová rychlost vozidla, při níž musí vztažný bod překročit přímku BB′ (definice vztažného bodu viz bod 2.11.2)
 vBB′ gear I
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. b)
 cílová rychlost vozidla, při níž jsou splněny určité podmínky
 vBB′ gear i, i = 1,2
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. c)
 cílová rychlost vozidla, při níž jsou splněny určité podmínky
 gearx
 —
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. d)
 první ze dvou převodových poměrů pro zkoušení vozidel kategorie M2 s maximální přípustnou hmotností větší než 3 500 kg, a vozidel kategorie M3, N2, a N3, jestliže


text:
zkušební podmínky vyhovují určitým kritériím
 geary
 —
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. d)
 druhý ze dvou převodových poměrů pro zkoušení vozidel kategorie M2 s maximální přípustnou hmotností větší než 3 500 kg, a vozidel kategorie M3, N2, a N3, jestliže zkušební podmínky vyhovují určitým kritériím
 vBB′x
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. d)
 cílová rychlost vozidla, při níž jsou splněny určité podmínky
 vBB′y
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.1 písm. d)
 cílová rychlost vozidla, při níž jsou splněny určité podmínky
 vBB′1
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.2 písm. b)
 cílová rychlost vozidla, při níž jsou splněny určité podmínky
 vBB′2
 km/h
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.2 písm. b)
 cílová rychlost vozidla, při níž jsou splněny určité podmínky
 nBB′i, i = 1,2
 1/min.
 Příloha 3
 3.1.2.2.1.2 písm. d)
 otáčky motoru v okamžiku, kdy vztažný bod překročí přímku BB′ a jsou-li splněny určité podmínky
 Lcrs i
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 hladina akustického tlaku vozidla při konstantních zkušebních otáčkách s rychlostním stupněm i; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lcrs (i + 1)
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 hladina akustického tlaku vozidla při zkoušce za ustálené rychlosti s převodovým stupněm (i + 1); hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lcrs rep
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 hladina akustického tlaku vozidla vykázaná při zkoušce za ustálené rychlosti; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lwot i
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 hladina akustického tlaku vozidla při zkoušce se zcela otevřenou škrticí klapkou a rychlostním stupni i; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lwot (i + 1)
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 hladina akustického tlaku vozidla při zkoušce se zcela otevřenou škrticí klapkou a rychlostním stupni (i + 1); hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lwot rep
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 hladina akustického tlaku vozidla vykázaná při zcela otevřené škrticí klapce; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lurban
 dB(A)
 Příloha 3
 3.1.3.1
 vykázaná hladina akustického tlaku vozidla představující městský provoz; vykazovaná hodnota se zaokrouhlí na nejbližší celé číslo
 awot_ASEP
 m/s2
 Příloha 7
 2.3
 maximální požadovaná akcelerace při zcela otevřené škrticí klapce
 κ
 —
 Příloha 7
 2.3
 převodové stupně pro zkoušení podle dokumentu „Další ustanovení týkající se emisí hluku“ (ASEP)
 nBB_ASEP
 1/min
 Příloha 7
 2.3
 maximální zkušební otáčky motoru; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na 10 min– 1
 vAA′_ASEP
 km/h
 Příloha 7
 2.3
 cílová rychlost vozidla pro zkušební bod P1 metody posuzování podle bodu 2.4
 vBB′_ASEP
 km/h
 Příloha 7
 2.3
 cílová rychlost vozidla pro zkušební bod P4 metody hodnocení podle bodu 2.4
 Pj
 —
 Příloha 7
 2.4
 zkušební bod(y) podle dalších ustanovení týkajících se emisí hluku (ASEP)
 j
 —
 Příloha 7
 2.4
 index pro zkušební body podle dalších ustanovení týkajících se emisí hluku
 vBB_j
 km/h
 Příloha 7
 2.4
 zkušební rychlost vozidla na přímce BB′ v konkrétním zkušebním bodě podle dalších ustanovení týkajících se emisí hluku
 awot,test, κj


text:
m/s2
 Příloha 7
 2.5
 akcelerace se zcela otevřenou škrticí klapkou dosažená při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j
 Lwot,κj
 dB(A)
 Příloha 7
 2.5
 hladina akustického tlaku naměřená při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 nBB,κj
 1/min
 Příloha 7
 2.5
 zkušební otáčky motoru vozidla na přímce BB′ při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j
 vAA,κj
 km/h
 Příloha 7
 2.5
 zkušební rychlost vozidla na přímce AA′ při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 vBB,κj
 km/h
 Příloha 7
 2.5
 zkušební rychlost vozidla na přímce BB′ při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 vPP,κj
 km/h
 Příloha 7
 2.5
 zkušební rychlost vozidla na přímce PP′ při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lanchor
 dB(A)
 Příloha 7
 3.1
 hladina akustického tlaku, jakou vozidlo vykazuje na převodový poměr i podle přílohy 3; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 nanchor,κ
 1/min
 Příloha 7
 3.1
 otáčky motoru, jaké vozidlo vykazuje na převodový poměr i podle přílohy 3
 vanchor,κ
 km/h
 Příloha 7
 3.1
 zkušební rychlost, jakou vozidlo vykazuje na přímce BB′ s převodovým poměrem i podle přílohy 3; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lκj
 dB(A)
 Příloha 7
 3.5
 hladina akustického tlaku naměřená při rychlostním stupni κ a ve zkušebním bodě j; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 kP_ASEP
 —
 Příloha 7
 4.2.1
 faktor částečného výkonu stanovený pro účely principu Lurban dalších ustanovení týkajících se emisí hluku
 Lwot_ASEP
 dB(A)
 Příloha 7
 4.2.1
 hladina akustického tlaku vozidla naměřená pro účely principu Lurban dalších ustanovení týkajících se emisí hluku; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lurban_measured_ASEP
 dB(A)
 Příloha 7
 4.2.1
 průběžný výsledek pro výpočet ΔLurban_ASEP; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lurban_normalized
 dB(A)
 Příloha 7
 4.2.1
 průběžný výsledek pro výpočet ΔLurban_ASEP; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 Lref
 dB(A)
 Příloha 7
 5.3
 referenční hladina akustického tlaku pro posouzení referenční hodnoty hluku; hodnota, která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 nref_κ
 1/min
 Příloha 7
 5.3
 referenční otáčky motoru pro posouzení referenční hodnoty hluku
 vref
 km/h
 Příloha 7
 5.3
 referenční zkušební rychlost vozidla pro posouzení referenční hodnoty hluku
 nBB′_ref
 1/min
 Příloha 7
 5.3
 zkušební otáčky motoru referenčního vozidla pro posouzení referenční hodnoty hluku
 vBB′_ref
 km/h
 Příloha 7
 5.3
 zkušební rychlost referenčního vozidla pro posouzení referenční hodnoty* hluku
 Lurban_ASEP
 dB(A)
 Příloha 7
 6.2
 hladina akustického tlaku vozidla v městském provozu stanovená odhadem pro účely principu Lurban dalších ustanovení týkajících se emisí hluku; hodnota,


text:
která se vykazuje a použije k výpočtům s přesností na jedno desetinné místo
 2.25 Režimy
 2.25.1 „režimem“ samostatný, řidičem volitelný stav, který ovlivňuje emise hluku vozidla.
 2.26 Stabilní zrychlení
 2.26.1 „stabilní zrychlení“ pro případ, že se zrychlení musí vypočítat, je dáno, když je poměr zrychlení mezi awot_testPP-BB a awot test menší nebo roven 1,2.
 2.26.2 „nestabilním zrychlením“ odchylka od stabilního zrychlení při zrychlování.
 2.26.2.1 Nestabilní zrychlení se může vyskytnout i na začátku zrychlování z nízkých otáček, kdy hnací ústrojí na pokyn ke zrychlení reaguje duněním a cukáním.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska hluku podává výrobce vozidla nebo řádně pověřený zástupce.
 3.2 K žádosti se připojí tyto doklady a uvedou se tyto údaje v trojím vyhotovení:
 3.2.1
 popis typu vozidla, pokud jde o položky uvedené v bodě 2.2. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly, které identifikují typ motoru a typ vozidla;
 3.2.2
 seznam náležitě označených konstrukčních částí, z nichž se systém tlumení hluku skládá.
 3.2.3
 výkres sestaveného systému tlumení hluku s vyznačením jeho umístění na vozidle;
 3.2.4
 podrobné výkresy každé konstrukční části, které umožní její snadnou lokalizaci a rozpoznání, a specifikace použitých materiálů;
 3.2.5
 dokument s technickými informacemi včetně informací podle přílohy 1, dodatku 2.
 3.3 V případě použití bodu 2.2.2 vybere technická zkušebna po dohodě s výrobcem vozidla jediné vozidlo jako představitele dotyčného typu tak, aby mělo nejmenší provozní hmotnost, bylo nejkratší a vyhovovalo specifikacím v bodě 3.1.2.2 přílohy 3.
 3.4 Na žádost technické zkušebny provádějící schvalovací zkoušky musí navíc výrobce vozidla dodat vzorek systému tlumení hluku a motor nejméně téhož zdvihového objemu a maximálního jmenovitého výkonu, jako je motor namontovaný ve vozidle, pro něž se požaduje schválení typu.
 3.5 Před udělením schválení typu ověří schvalovací orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
 4. OZNAČENÍ
 4.1 Konstrukční části systému tlumení hluku s výjimkou úchytů a potrubí musí být označeny:
 4.1.1
 obchodním názvem nebo značkou výrobce systému tlumení hluku a jeho konstrukčních částí; a
 4.1.2
 obchodním označením výrobce.
 4.2 Tato označení musí být i po namontování jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.3 Určitá konstrukční část může být opatřena několika čísly schválení, byla-li schválena jako konstrukční část pro více náhradních systémů tlumení hluku.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1 Schválení typu se udělí pouze tehdy, jestliže vozidlo splňuje požadavky bodů 6 a 7.
 5.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (v současné době 03, které odpovídají sérii změn 03) označují sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny provedené v předpisu v době udělení schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
 5.3 Oznámení o schválení nebo rozšíření, zamítnutí nebo odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 5.4 Na každém vozidle, které vyhovuje typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 5.4.1
 písmene „E“ v kružnici,


text:
za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);
 5.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 5.4.1.
 5.5 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 5.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisu a schválení typu a doplňkové symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 5.4.1.
 5.6 Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 5.7 Značka schválení se umístí v blízkosti štítku nebo přímo na štítek s údaji o vozidle, kterým vozidlo opatřil výrobce.
 5.8 V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 6. SPECIFIKACE
 6.1 Obecné specifikace
 6.1.1 Vozidlo, jeho motor a systém tlumení hluku musí být navrženy, vyrobeny a smontovány tak, aby vozidlo při normálním použití bylo schopno splňovat ustanovení tohoto předpisu navzdory vibracím, kterým může být vystaveno.
 6.1.2 Systém tlumení hluku musí být navržen, vyroben a smontován tak, aby mohl dostatečně odolávat korozi, které je vystaven za podmínek používání vozidla, včetně regionálních klimatických podmínek.
 6.2 Požadavky týkající se hladin akustického tlaku
 6.2.1 Metody měření
 6.2.1.1 Hluk vydávaný typem vozidla předaného ke schválení se měří pomocí metod popsaných v příloze 3 tohoto předpisu u vozidla za jízdy a u stojícího vozidla (4); u vozidla, u něhož spalovací motor nemůže běžet, pokud vozidlo stojí, se vydávaný hluk měří jen za jízdy. U vozidla kategorie M1 s hybridním elektrickým pohonem, u něhož spalovací motor nemůže běžet, pokud vozidlo stojí, se vydávaný hluk měří podle bodu 4 přílohy 3.
 Vozidla s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla převyšující 2 800 kg se podrobí doplňujícím měřením hluku tlakovzdušných systémů se stojícím vozidlem podle ustanovení přílohy 5, je-li vozidlo vybaveno odpovídajícím brzdovým zařízením.
 6.2.1.2 Hodnoty naměřené v souladu s ustanoveními bodu 6.2.1.1 se zanesou do zkušebního protokolu a osvědčení podle vzoru uvedeného v příloze 1.
 6.2.2 Mezní hodnoty akustického tlaku
 Hladina akustického tlaku naměřená v souladu s bodem 3.1 přílohy 3 tohoto předpisu, matematicky zaokrouhlená na nejbližší celé číslo, nesmí překročit tyto mezní hodnoty:
 Kategorie vozidla
 Vozidla používaná k přepravě cestujících
 Mezní hodnoty (dB(A))
 Fáze 1
 Fáze 2
 Fáze 3
 M1
 PMR ≤ 120
 72
 70
 68
 120 < PMR ≤ 160
 73
 71
 69
 PMR > 160
 75
 73
 71
 PMR > 200, počet sedadel ≤ 4, výška bodu R < 450 mm od země
 75
 74
 72
 M2
 M ≤ 2,5 t
 72
 70
 69
 2,5 t < M ≤ 3,5 t
 74
 72
 71
 M > 3,5 t; Pn ≤ 135 kW
 75
 73
 72
 M > 3,5 t; Pn > 135 kW
 75
 74
 72
 M3
 Pn ≤ 150 kW
 76
 74
 73
 150 kW < Pn ≤ 250 kW
 78
 77
 76
 Pn > 250 kW
 80
 78
 77
 Kategorie vozidla
 Vozidla používaná k přepravě nákladu
 Fáze 1


text:
Fáze 2
 Fáze 3
 N1
 M ≤ 2,5 t
 72
 71
 69
 M > 2,5 t
 74
 73
 71
 N2
 Pn ≤ 135 kW
 77
 75
 74
 Pn > 135 kW
 78
 76
 75
 N3
 Pn ≤ 150 kW
 79
 77
 76
 150 kW < Pn ≤ 250 kW
 81
 79
 77
 Pn > 250 kW
 82
 81
 79
 6.2.2.1 Pro typy vozidel kategorie M1 odvozené od typů vozidel kategorie N1 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla vyšší než 2,5 tuny a výškou bodu R větší než 850 mm od země, se použijí omezení platná pro typy vozidel kategorie N1 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla vyšší než 2,5 tuny.
 6.2.2.2 U typů vozidel konstruovaných pro provoz mimo pozemní komunikace (5) se mezní hodnoty zvyšují o 2 dB(A) pro vozidla kategorií M3 a N3 a o 1 dB(A) pro všechny ostatní kategorie vozidel.
 U typů vozidel kategorie M1 platí zvýšené mezní hodnoty pro terénní vozidla pouze tehdy, je-li maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla vyšší než 2 tuny.
 6.2.2.3 Mezní hodnoty se zvyšují o 2 dB(A) u vozidel kategorie M1 přístupných pro invalidní vozík vyrobených nebo přestavěných tak, aby mohla přepravovat jednu nebo více osob na invalidním vozíku při cestování po pozemních komunikacích, a u pancéřovaných vozidel definovaných v bodě 2.5.2 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3).
 6.2.2.4 U typů vozidel kategorie M3, která mají pouze benzinový motor, se platná mezní hodnota zvýší o 2 dB(A).
 6.2.2.5 U typů vozidel kategorie N1 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 2,5 tuny, se zdvihovým objemem motoru nepřesahujícím 660 cm3 a poměrem výkonu k hmotnosti (PMR) vypočteným na základě maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla nepřesahující hodnotu 35 a vodorovné vzdálenosti „d“ mezi přední nápravou a bodem R sedadla řidiče menší než 1 100 mm se použijí omezení platná pro typy vozidel kategorie N1 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla vyšší než 2,5 tuny.
 6.2.3 Další ustanovení týkající se emisí hluku (ASEP)
 Další ustanovení týkající se emisí hluku se vztahují pouze na vozidla kategorií M1 a N1 se spalovacím motorem.
 U vozidel se má za to, že splňují požadavky přílohy 7, pokud výrobce vozidla předloží schvalovacímu orgánu technickou dokumentaci prokazující, že rozdíl mezi maximálními a minimálními otáčkami motoru vozidel na přímce BB′ za jakýchkoli podmínek zkoušky v rámci regulačního rozsahu dalších ustanovení týkajících se emisí hluku podle definice v bodě 3.3 přílohy 7 tohoto předpisu (včetně podmínek v příloze 3), nepřesahuje 0,15 × S. Tento článek je určen zvláště pro neuzamykatelné převodovky s plynule měnitelnými převody (CVT).
 Další ustanovení týkající se emisí hluku se na vozidla nevztahují, pokud je splněna jedna z těchto podmínek:
 a)
 v případě vozidel kategorie N1 nepřesahuje zdvihový objem motoru 660 cm3 a poměr výkonu k hmotnosti vypočtený na základě maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla není vyšší než 35;
 b)
 v případě vozidel kategorie N1 dosahuje užitečné zatížení alespoň 850 kg a poměr výkonu k hmotnosti vypočtený na základě maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla není vyšší než 40;
 c)
 v případě vozidel


text:
kategorie N1 nebo M1 odvozených od kategorie N1 je maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla vyšší než 2,5 tuny, výška bodu R větší než 850 mm od vozovky a poměr výkonu k hmotnosti vypočtený na základě maximální technicky přípustné hmotnosti naloženého vozidla není vyšší 40.
 Emise hluku vozidla za typických podmínek jízdy na silnici, které se liší od podmínek, za nichž byla prováděna zkouška při schvalování typu stanovená v příloze 3 a 7, se nesmí výrazně odchylovat od výsledků zkoušky.
 6.2.3.1 Výrobce vozidla nesmí úmyslně měnit, upravovat nebo instalovat žádné mechanické, elektrické, tepelné nebo jiné zařízení nebo postup pouze pro účely splnění požadavků na emise hluku stanovených v tomto předpisu, které není v provozu během jízdy na silnici.
 6.2.3.2 Vozidlo musí splňovat požadavky přílohy 7 tohoto předpisu.
 6.2.3.3 V žádosti o schválení typu výrobce uvede prohlášení v souladu s ustanoveními dodatku 1 přílohy 7, že typ vozidla, který má být schválen, splňuje požadavky bodu 6.2.3 tohoto předpisu.
 6.3 Specifikace pro výfukové systémy s vláknitými materiály
 6.3.1 Použijí se požadavky uvedené v příloze 4.
 7. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
 7.1 Každá změna typu vozidla se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který typ vozidla schválil. Schvalovací orgán pak může:
 7.1.1
 buď dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo stále ještě splňuje požadavky, nebo
 7.1.2
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.
 7.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se rozešle stranám dohody, které uplatňují tento předpis, podle postupu v bodě 5.3.
 7.3 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1 Postupy pro shodnost výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny tyto požadavky:
 8.1.1
 vozidla schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby byla shodná se schváleným typem vozidla, tj. splňovala požadavky uvedené v bodě 6.
 8.1.2
 musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 6 tohoto předpisu.
 8.2 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení. Obvykle se tato ověření provádějí jednou za dva roky.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1 Schválení typu udělené pro typ vozidla podle tohoto předpisu může být odejmuto, pokud nejsou splněny výše uvedené požadavky.
 9.2 Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení typu, které již dříve udělila, musí o tom okamžitě uvědomit ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 10.1 Pokud držitel schválení typu zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují


text:
tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 11.1 Od data vstupu série změn 03 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělení nebo přijetí schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 11.2 Přechodná ustanovení pro fázi 1 (viz bod 6.2.2)
 11.2.1 Od 1. července 2016 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení typu pouze tehdy, pokud typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky fáze 1 (viz bod 6.2.2) tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 Od úředního data vstupu série změn 03 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení typu vozidla, který splňuje požadavky fáze 2 nebo 3 tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 11.2.2 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu pro stávající typy, jež byla vydána podle série změn 02 tohoto předpisu.
 11.2.3 Do 30. června 2022 žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, neodmítne vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 11.2.4 Od 1. července 2022 nejsou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, povinny uznávat, za účelem vnitrostátního nebo regionálního schválení, schválení typu vozidla schváleného podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 11.2.5 Také po vstupu série změn 03 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále udělovat vnitrostátní nebo regionální schválení a rozšíření schválení typu podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 11.3 Přechodná ustanovení pro fázi 2 (viz bod 6.2.2)
 11.3.1 Od 1. července 2020 v případě typů vozidel jiné kategorie než N2 a od 1. července 2022 v případě vozidel kategorie N2 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení typu pouze tehdy, pokud typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky fáze 2 (viz bod 6.2.2) tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 Od úředního data vstupu série změn 03 v platnost navíc smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělí schválení typu vozidla, který splňuje požadavky fáze 3 tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 11.3.2 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení pro stávající typy, jež byla vydána podle fáze 1 (viz bod 6.2.2) nebo série změn 02 tohoto předpisu.
 11.3.3 Do 30. června 2022 v případě typů vozidel jiné kategorie než N2 a do 30. června 2023 v případě vozidel kategorie N2 nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla, kterému bylo uděleno schválení typu podle fáze 1 (viz bod 6.2.2) nebo série změn 02 tohoto předpisu.
 11.3.4 Od 1. července 2022 v případě typů vozidel jiné kategorie než N2 a od 1. července 2023 v případě typů vozidel kategorie N2 nejsou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, povinny pro účely vnitrostátního nebo regionálního schválení typu uznat typ vozidla schválený podle fáze 1 (viz bod 6.2.2.1) nebo předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 11.3.5 Také po datu vstupu série změn 03 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento


text:
předpis, nadále udělovat vnitrostátní nebo regionální schválení nebo rozšíření schválení typu vozidla podle fáze 1 (viz bod 6.2.2) nebo předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 11.4 Přechodná ustanovení pro fázi 3 (viz bod 6.2.2)
 11.4.1 Od 1. července 2024 v případě typů vozidel jiné kategorie než N2, N3 a M3 a od 1. července 2026 v případě vozidel kategorie N2, N3 a M3 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení typu pouze tehdy, pokud typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky fáze 3 (viz bod 6.2.2) tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 11.4.2 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu pro stávající typy, jež byla vydána podle fáze 2 ve smyslu bodu 6.2.2.
 11.4.3 Do 30. června 2026 v případě typů vozidel jiné kategorie než N2, N3 a M3 a do 30. června 2027 v případě typů vozidel kategorie N2, N3 a M3 nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla, kterému bylo uděleno schválení typu podle fáze 2 ve smyslu bodu 6.2.2.
 11.4.4 Od 1. července 2026 v případě typů vozidel jiné kategorie než N2, N3 a M3 a od 1. července 2027 v případě typů vozidel kategorie N2, N3 a M3 nejsou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, povinny pro účely vnitrostátního nebo regionálního schválení typu uznat typ vozidla schválený podle fáze 2 ve smyslu bodu 6.2.2.
 11.4.5 Také po datu vstupu série změn 03 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále udělovat vnitrostátní nebo regionální schválení nebo rozšíření schválení typu vozidla podle fáze 1 nebo 2 (viz bod 6.2.2) nebo předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 11.5 Bez ohledu na výše uvedená přechodná ustanovení nejsou smluvní strany, které začnou uplatňovat tento předpis až po datu vstupu poslední série změn v platnost, povinny uznávat schválení typu, která byla udělena v souladu s kteroukoli předchozí sérií změn tohoto předpisu.
 11.6 Do 30. června 2019 jsou z požadavků stanovených v bodě 6.2.3 vyňata vozidla se sériovou hybridní poháněcí soustavou, která mají spalovací motor bez mechanického napojení na hnací ústrojí.
 11.7 Jako alternativu k bodu 2.1 přílohy 3 tohoto předpisu mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, do 30. června 2019 nadále udělovat schválení při využití zkušebních míst, která odpovídají specifikacím předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 11.8 V případě typů vozidel kategorie N1 nebo typů vozidel kategorie M1 odvozených od vozidel kategorie N1 se do 30. června 2022 použijí mezní hodnoty podle bodu 6.2.2 platné pro typy vozidel kategorie N1 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla vyšší než 2,5 tuny, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
 a)
 maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla menší nebo rovna 2,5 t;
 b)
 výška bodu R alespoň 800 mm nad vozovkou;
 c)
 zdvihový objem motoru větší než 660 cm3, avšak menší než 1 495 cm3;
 d)
 motor s těžištěm ležícím 300 až 1 500 mm za přední nápravou;
 e)
 pohon zadní nápravy.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY


text:
SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Obvyklé chápání „nízkého“ či „vysokého“ rychlostního stupně neplatí u převodových poměrů. Například nejnižší rychlostní stupeň pro jízdu vpřed – první rychlostní stupeň – má nejvyšší převodový poměr ze všech rychlostních stupňů pro jízdu vpřed. Manuální převodovka má samostatné rychlostní stupně, avšak u řady nemanuálních převodovek může jejich řídicí jednotka zařadit vícero převodů.
 (3) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, příloha 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (4) Zkouška se stojícím vozidlem se provádí proto, aby se správním orgánům, které pomocí této metody kontrolují vozidla v provozu, poskytla vztažná hodnota.
 (5) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 1
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: Název správního orgánu
 ve věci: (2) udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odejmutí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla, pokud jde o jeho emise hluku podle předpisu č. 51
 Schválení č. Rozšíření č.
 Oddíl I
 0.1. Značka (obchodní název výrobce):
 0.2. Typ:
 0.3. Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (3):
 0.3.1. Umístění uvedeného označení:
 0.4. Kategorie vozidla (4):
 0.4.1. Podkategorie podle druhého sloupce tabulky v bodě 6.2.2 a bodů 6.2.2.1 až 6.2.2.5.
 0.5. Název společnosti a adresa výrobce:
 0.6. Název a adresa (adresy) montážního závodu (závodů):
 0.7. Jméno a adresa případného zástupce výrobce:
 Oddíl II
 1. Doplňující informace (přicházejí-li v úvahu): viz dodatek (dodatek 1)
 2. Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek:
 3. Datum zkušebního protokolu:
 4. Číslo zkušebního protokolu:
 5. Případné poznámky: viz dodatek (dodatek 1)
 Text obrazu
 6. Místo:
 7. Datum:
 8. Podpis:
 9. Důvody rozšíření:
 Přílohy:
 Schvalovací dokumentace
 Zkušební protokol(y)
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odejmula (viz ustanovení o schválení v tomto předpise).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, kterých se týká tento certifikát schválení typu, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem: „?“ (např. ABC??123??).
 (4) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 Dodatek 1
 Dodatek ke sdělení č. ...
 1. Další informace
 1.1 Pohonná jednotka
 1.1.1 Výrobce motoru: ...
 1.1.2 Kód motoru stanovený výrobcem: ...
 1.1.3 Maximální jmenovitý netto výkon: ... kW při ... min– 1 nebo maximální stálý jmenovitý výkon (elektrický motor) ... kW
 1.1.4 Přeplňovací dmychadlo/dmychadla, značka a typ: ...
 1.1.5 Vzduchový filtr, značka a typ: ...
 1.1.6 Tlumič/tlumiče sání, značka a typ: ...
 1.1.7 Tlumič/tlumiče výfuku, značka a typ: ...
 1.1.8 Katalyzátor/katalyzátory, značka a typ: ...
 1.1.9 Filtr pevných částic, značka a typ: ...
 1.2 Převodové


text:
ústrojí:
 1.2.1 Druh (mechanický, hydraulický, elektrický atd.): ...
 1.3 Zařízení kromě motoru, která jsou určena ke snižování hluku: ...
 2. Výsledky zkoušek
 2.1 Hladina akustického tlaku vozidla za jízdy: Převodové ústroj ... dB(A)
 2.2 Hladina akustického tlaku stojícího vozidla: ... dB(A) při ... min– 1
 2.2.1 Hladina akustického tlaku stlačeného vzduchu provozní brzdy: ... dB(A)
 2.2.2 Hladina akustického tlaku stlačeného vzduchu parkovací brzdy: ... dB(A)
 2.2.3 Hladina akustického tlaku stlačeného vzduchu při zapnutí regulátoru tlaku: ... dB(A)
 2.3 Údaje pro usnadnění ověření shody v provozu u hybridních vozidel, u nichž spalovací motor nemůže běžet, pokud vozidlo stojí
 2.3.1 Rychlostní stupeň (stupně) či poloha voliče rychlostního stupně při zkoušce:
 2.3.2 Poloha provozního spínače během měření Lwot (i) (je-li spínač nainstalován)
 2.3.3 Délka předčasné akcelerace lPA (místo sešlápnutí pedálu akcelerátoru v metrech před přímkou AA′)
 2.3.4 Hladina akustického tlaku L wot (i) ... dB(A)
 3. Poznámky: ...
 ...
 Dodatek 2
 Dokument s technickými informacemi
 0. Obecné informace
 0.1 Značka (obchodní název výrobce): ...
 0.2 Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (1): ...
 0.2.1 Umístění uvedeného označení: ...
 0.3 Kategorie vozidla (2): ...
 0.4 Název společnosti a adresa výrobce: ...
 0.5 Jméno a adresa případného zástupce výrobce: ...
 0.6 Název (názvy) a adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...
 1. Obecné konstrukční vlastnosti vozidla
 1.1 Fotografie a/nebo výkresy představitele typu vozidla: ...
 1.2 Počet náprav a kol (3): ...
 1.2.1 Hnací nápravy (počet, umístění, propojení): ...
 1.3 Umístění a uspořádání motoru: ...
 2. Hmotnosti a rozměry (4) (v kg a mm) (případně uveďte odkaz na výkres): ...
 2.1 Rozpětí rozměrů vozidla (celkově): ...
 2.1.1 U podvozku bez karoserie: ...
 2.1.1.1 Délka: ...
 2.1.1.2 Šířka: ...
 2.1.2 U podvozku s karoserií: ...
 2.1.2.1 Délka: ...
 2.1.2.2 Šířka: ...
 2.2 Hmotnost v provozním stavu (5)
 a)
 minimální a maximální hodnota pro každou variantu: ...
 b)
 hmotnost pro každou verzi (musí být poskytnuta tabulka): ...
 2.3 Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla podle výrobce (6) (7):
 3. Hnací jednotka (8)
 3.1 Výrobce motoru: ...
 3.1.1 Kód motoru podle výrobce (jak je vyznačen na motoru, nebo jiný způsob identifikace): ...
 3.2 Spalovací motor
 3.2.1 Specifické údaje o motoru
 3.2.1.1 Pracovní princip: zážehový/vznětový, čtyřtakt/dvoutakt/rotační (9)
 3.2.1.2 Počet a uspořádání válců: ...
 3.2.1.2.1 Pořadí zapalování: ...
 3.2.1.3 Zdvihový objem motoru (10): ... cm3
 3.2.1.4 Maximální jmenovitý netto výkon: ... kW při ... ot/min– 1 (podle výrobce)
 3.2.2 Přívod paliva
 3.2.2.1 Vstřikem paliva (pouze vznětové motory): ano/ne (9)
 3.2.2.1.1 Pracovní princip: přímý vstřik / komůrkový / vířivá komůrka (9)
 3.2.2.1.2 Regulátor
 3.2.2.1.2.1 Typ: ...
 3.2.2.1.2.2 Otáčky, při kterých začíná regulátor při zatížení omezovat: ... min– 1
 3.2.2.2 Vstřikem paliva (pouze u zážehových motorů): ano/ne (9)
 3.2.2.2.1 Pracovní princip: vstřik do sacího potrubí (jednobodový / vícebodový (2)) / přímý vstřik / jiný (uveďte) (9)
 3.2.3 Systém sání
 3.2.3.1 Vzduchový filtr, výkresy; nebo
 3.2.3.1.1 Značka (značky): ...
 3.2.3.1.2 Typ(y): ...
 3.2.3.2 Tlumič sání, výkresy:
 3.2.3.2.1 Značka (značky): ...
 3.2.3.2.2 Typ(y): ...
 3.2.4 Výfukový systém
 3.2.4.1 Popis a/nebo výkres výfukového systému: ...
 3.2.4.2 Tlumič/tlumiče výfuku: ...
 Typ a označení tlumiče (tlumičů) výfuku: ...


text:
Pokud jsou pro vnější akustický tlak významná: protihluková opatření v motorovém prostoru a na motoru: ...
 3.2.4.3 Umístění výustky výfuku: ...
 3.2.4.4 Tlumič výfuku obsahující vláknité materiály: ...
 3.2.5 Katalyzátor: ano/ne (9)
 3.2.5.1 Počet katalyzátorů a jejich částí (níže požadované informace uveďte pro každou samostatnou jednotku): ...
 3.3 Elektromotor
 3.3.1 Typ (vinutí, buzení): ...
 3.3.1.1 Maximální hodinový výkon: ... kW
 3.3.1.2 Provozní napětí: ... V
 3.4 Kombinace motorů: ...
 3.4.1 Hybridní elektrické vozidlo: ano/ne (9)
 3.4.2 Kategorie hybridního elektrického vozidla: externí nabíjení / jiné než externí nabíjení (9):
 3.4.3 Přepínač provozního režimu: je/není (9)
 3.4.3.1 Volitelné režimy
 3.4.3.1.1 Výhradně elektrický: ano/ne (9)
 3.4.3.1.2 Výhradně se spotřebou paliva: ano/ne (9)
 3.4.3.1.3 Hybridní režimy: ano/ne (9) (pokud ano, stručný popis):
 3.4.4 Elektromotor (každý typ elektromotoru popište zvlášť)
 3.4.4.1 Značka: ...
 3.4.4.2 Typ: ...
 3.4.4.3 Maximální jmenovitý netto výkon: ... kW
 4. Převodové ústrojí (11)
 4.1 Druh (mechanický, hydraulický, elektrický atd.): ...
 4.2 Převodové poměry
 Rychlostní stupeň
 Vnitřní převodové poměry
 (poměr otáček hřídele motoru k otáčkám výstupního hřídele převodovky)
 Koncové převodové poměry
 (poměr otáček výstupního hřídele převodovky k otáčkám hnaných kol)
 Celkové převodové poměry
 Maximum u převodovky CVT (12)
 1
 2
 3
 ...
 Minimum u převodovky CVT
 Zpětný chod
 4.3 Maximální konstrukční rychlost vozidla (km/h) (13): ...
 5. Zavěšení
 5.1 Pneumatiky a kola
 5.1.1 Kombinace pneumatika/kolo
 a)
 u pneumatik uveďte označení rozměru, index únosnosti a značku kategorie rychlosti;
 b)
 u kol uveďte rozměr(y) ráfků a hloubku zálisu.
 5.1.2 Horní a dolní mez poloměru valení
 5.1.2.1 Náprava 1: ...
 5.1.2.2 Náprava 2: ...
 5.1.2.3 Náprava 3: ...
 5.1.2.4 Náprava 4: ...
 atd.
 6. Karoserie
 6.1 Druh karoserie: ...
 6.2 Použité materiály a způsoby konstrukce: ...
 7. Různé
 7.1 Podrobnosti o jakýchkoli zařízeních kromě motoru, která jsou určena ke snižování hluku (pokud nejsou uvedena v jiných bodech): ...
 Podpis: ...
 Funkce ve společnosti: ...
 Datum: ...
 (1) Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, kterých se týká tento certifikát schválení typu, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem: „?“ (např. ABC??123??).
 (2) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Pouze pro účely vymezení terénních vozidel.
 (4) Norma ISO 612: 1978 – Road vehicles – Dimensions of motor vehicles and towed vehicles – terms and definitions.
 a)
 Pokud existuje jedna verze se standardní kabinou a jiná s kabinou s lůžky, uveďte obě řady údajů o hmotnosti a rozměrech.
 b)
 Musí být uvedeno volitelné vybavení, jež ovlivňuje rozměry vozidla.
 (5) Uvažovaná hmotnost řidiče je 75 kg. Systémy plněné kapalinami (s výjimkou systémů na odpadní vodu, jež musí zůstat prázdné) se naplní na 90 % objemu podle údaje výrobce. Informace uvedené v bodě 2.2 písm. b) se nemusí poskytovat u vozidel kategorií N2, N3, M2 a M3.
 (6) U vozidel spojených s přípojným vozidlem nebo s návěsem, kde na spojovací zařízení nebo na točnici působí výrazné svislé zatížení, se toto zatížení po vydělení standardním gravitačním zrychlením zahrne do maximální technicky přípustné hmotnosti.
 (7) Vyplňte horní a spodní mez pro každou možnost.
 (8) Může-li


text:
vozidlo používat jako palivo jak benzin, motorovou naftu atd., tak také jejich kombinaci s jinými palivy, je třeba jednotlivé body opakovat. U nekonvenčních motorů a systémů musí být výrobcem uvedeny odpovídající údaje.
 (9) Nehodící se škrtněte.
 (10) Tato hodnota se vypočte (π = 3,1416) a zaokrouhlí na nejbližší celý cm3.
 (11) Určené údaje musí být uvedeny pro každou předkládanou variantu.
 (12) Plynule měnitelný převod (CVT): převod s měnitelnými převodovými poměry.
 (13) U přípojných vozidel maximální rychlost povolená výrobcem.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ
 Vzor A
 (viz bod 5.4 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že příslušný typ vozidla byl z hlediska emisí hluku schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 51, pod číslem schválení typu 032439.
 První dvě číslice čísla schválení typu uvádějí, že schválení typu bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 51, který obsahuje sérii změn 03.
 Vzor B
 (viz bod 5.5 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 51 a 33 (1). Čísla schválení udávají, že ke dni udělení schválení platil předpis č. 33 v původním znění a předpis č. 51 zahrnoval sérii změn 03.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 METODY A ZAŘÍZENÍ NA MĚŘENÍ HLUKU MOTOROVÝCH VOZIDEL
 1. Měřicí přístroje
 1.1 Akustická měření
 Pro měření hladiny akustického tlaku se použije přesný zvukoměr nebo rovnocenný měřicí systém, který splňuje požadavky na přístroje třídy 1 (včetně doporučeného krytu proti větru, pokud je použit). Tyto požadavky jsou popsány v normě IEC 61672-1:2002: Přesné zvukoměry, druhé vydání, Mezinárodní elektrotechnická komise (IEC).
 Měří se při časové konstantě zvukoměru „rychle“ a při váhové křivce „A“, které jsou rovněž popsány v normě IEC 61672-1:2002. Pokud se použije systém, který zahrnuje periodické vzorkování hladiny akustického tlaku A, interval měření by neměl přesahovat 30 ms.
 Přístroje se musí udržovat a kalibrovat podle pokynů výrobce.
 1.2 Kalibrace celého systému akustického měření na sérii měření
 Na začátku a na konci každé série měření se celý měřicí systém zkontroluje zvukovým kalibrátorem, který splňuje požadavky na zvukové kalibrátory o třídě přesnosti alespoň C1 podle normy IEC 60942:2003. Bez dalšího seřizování musí být rozdíl mezi dvěma po sobě jdoucími měřeními menší nebo roven 0,5 dB(A).
 Pokud je tato hodnota překročena, výsledky měření získané po předchozí uspokojivé kalibraci se neberou v úvahu.
 1.3 Splnění požadavků
 Splnění požadavků na zařízení pro akustická měření musí být ověřeno platným certifikátem shody. Tyto certifikáty se považují za platné, pokud byla certifikace splnění požadavků u zvukového kalibrátoru provedena během posledních 12 měsíců a u přístrojového systému během posledních 24 měsíců. Tyto skutečnosti musí ověřovat laboratoř, která je pověřena kalibrací podle odpovídajících norem.
 1.4 Přístroje na měření rychlosti
 Otáčky motoru se měří přístrojem s přesností ± 2 procenta nebo lepší při otáčkách motoru požadovaných k provedení zkoušky.
 Rychlost vozidla na silnici se měří přístroji s přesností nejméně ± 0,5 km/h, pokud se používá zařízení pro kontinuální měření.
 Pokud se rychlost měří pomocí nezávislých měření, měřicí zařízení musejí splňovat požadavky na minimální přesnost


text:
± 0,2 km/h.
 1.5 Meteorologické přístroje
 Meteorologické přístroje ke sledování podmínek okolního prostředí během zkoušky musejí zahrnovat následující přístroje, které splňují danou minimální přesnost:
 a)
 přístroj k měření teploty s přesností minimálně ± 1 °C;
 b)
 přístroj k měření rychlosti větru s přesností minimálně ± 1,0 m/s;
 c)
 přístroj k měření tlaku s přesností minimálně ± 5 hPa;
 d)
 zařízení k měření relativní vlhkosti s přesností minimálně ± 5 procent.
 2. Podmínky měření
 2.1 Zkušební místo a podmínky prostředí
 Povrch zkušební dráhy a rozměry zkušebního místa musí vyhovovat normě ISO 10844:2014.
 Povrch místa musí být prost prachového sněhu, vysoké trávy, volné zeminy nebo škváry. V blízkosti mikrofonu a zdroje hluku nesmí být žádné překážky, které by mohly mít vliv na akustické pole. Osoba provádějící měření se musí postavit tak, aby neovlivňovala údaje na měřicím přístroji.
 Nesmí se měřit za nepříznivých povětrnostních podmínek. Musí se zajistit, aby výsledky nebyly ovlivněny poryvy větru.
 Zařízení na měření meteorologických podmínek by se mělo nacházet těsně vedle zkušebního úseku ve výšce 1,2 m ± 0,02 m. Měření se provádí při teplotě okolního vzduchu od 5 °C do 40 °C.
 Zkoušky se nesmí provádět, pokud rychlost větru včetně poryvů překročí během měření akustického tlaku 5 m/s ve výšce mikrofonu.
 Během měření akustického tlaku se zaznamenají reprezentativní hodnoty pro teplotu, rychlost a směr větru, relativní vlhkost a barometrický tlak.
 Zvukové špičky, které zjevně nesouvisejí s celkovou hladinou akustického tlaku vozidla, se při zjišťování údajů neberou v úvahu.
 Hluk pozadí se měří po dobu 10 sekund bezprostředně před a po sérii zkoušek vozidla. Měření se musejí provádět se stejnými mikrofony a při stejném umístění mikrofonů jako při zkoušce. Zaznamená se maximální hladina akustického tlaku vážená váhovou křivkou A.
 Hluk pozadí (včetně hluku způsobeného větrem) musí být alespoň o 10 dB(A) nižší než hladina akustického tlaku vážená váhovou křivkou A zkoušeného vozidla. Je-li odstup měřeného akustického tlaku od hluku pozadí v rozsahu 10 dB(A) až 15 dB(A), musí být pro výpočet výsledku měření od údaje na zvukoměru odečtena příslušná korekce podle následující tabulky:
 Rozdíl mezi hlukem pozadí a naměřeným akustickým tlakem dB(A)
 10
 11
 12
 13
 14
 15
 Korekce dB(A)
 0,5
 0,4
 0,3
 0,2
 0,1
 0,0
 2.2 Vozidlo
 2.2.1 Vozidlo musí být reprezentativním vzorkem vozidel, která mají být uváděna na trh, a musí být určeno výrobcem se souhlasem technické zkušebny tak, aby splňovalo požadavky tohoto předpisu.
 Měření se provádějí bez přívěsu, s výjimkou neoddělitelných vozidel. Na žádost výrobce lze u vozidel se zdvihatelnou nápravou/zdvihatelnými nápravami provádět měření ve zdvižené poloze.
 Měření se provádějí s vozidly o zkušební hmotnosti mt stanovené podle této tabulky:
 Cílová hmotnost mtarget se použije k vyjádření hmotnosti, při níž by měla být zkoušena vozidla kategorie N2 a N3. Skutečná hmotnost vozidla při zkoušce může být nižší kvůli omezením zatížení vozidla a náprav.
 Kategorie vozidla
 Hmotnost vozidla při zkoušce
 M1
 mt = mro +/– 5 %
 N1
 mt = mro +/– 5 %
 N2, N3
 mtarget = 50 [kg/kW] × Pn [kW]
 Aby se dosáhlo cílové hmotnosti mtarget, umístí se nad zadní nápravu/nápravy dodatečný náklad mxload.


text:
Součet dodatečného nákladu a zatížení zadní nápravy v nenaloženém stavu mra load unladen je omezen na 75 % maximálního technicky přípustného zatížení zadní nápravy naloženého vozidla mac ra max. Cílová hmotnost musí být splněna s dovolenou odchylkou ± 5 procent.
 Pokud těžiště dodatečného nákladu nemůže být v ose se středem zadní nápravy, zkušební hmotnost vozidla mt nesmí překročit součet zatížení přední nápravy v nenaloženém stavu mfa load unladen a zatížení zadní nápravy v nenaloženém stavu mra load unladen a dodatečného nákladu mxload, a hmotnosti řidiče md.
 Zkušební hmotnost vozidel s více než dvěma nápravami musí být stejná jako u vozidel se dvěma nápravami.
 Pokud je hmotnost vozidla s více než dvěma nápravami v nenaloženém stavu munladen větší než zkušební hmotnost dvounápravového vozidla, zkouší se toto vozidlo bez dodatečného nákladu.
 Pokud je hmotnost vozidla se dvěma nápravami munladen větší než cílová hmotnost, zkouší se toto vozidlo bez dodatečného nákladu.
 M2, M3
 mt = mro
 Hmotnost v provozním stavu musí být splněna s dovolenou odchylkou ± 10 %.
 Neúplná vozidla
 M2, M3
 Provádějí-li se zkoušky s neúplným vozidlem bez karoserie,
 vypočítá se mtarget = 50 [kg/kW] × Pn [kW] podle výše uvedených podmínek (viz kategorie N2, N3),
 nebo
 mt = mchassisM2M3 + mxloadM2M3 = mro
 Hmotnost v provozním stavu musí být splněna s dovolenou odchylkou ± 10 %.
 2.2.2 Na žádost žadatele se vozidlo kategorie M2, M3, N2 nebo N3 považuje za představitele jeho dokončeného typu, jsou-li zkoušky prováděny na neúplném vozidle bez karoserie. Při zkoušce na neúplném vozidle se vozidlo opatří všemi příslušnými izolačními materiály, panely a díly a systémy pro snížení hluku podle konstrukční předlohy výrobce, s výjimkou části karoserie, která je montována v pozdější fázi.
 Novou zkoušku není třeba provést v případě namontování doplňkové palivové nádrže nebo v případě přemístění původní palivové nádrže, jestliže nebyly změněny další části či konstrukce vozidla mající zjevně vliv na emise hluku.
 Pneumatiky použité při zkoušce musí být pro dotyčné vozidlo reprezentativní a musí být zvoleny výrobcem vozidla a zaznamenány v dodatku ke sdělení (příloha 1, dodatek 1). Musejí odpovídat jednomu z rozměrů pneumatik určených pro vozidlo jako původní zařízení. Pneumatika je nebo bude komerčně dostupná na trhu ve stejnou dobu jako vozidlo (1). Pneumatiky musí být nahuštěny na tlak doporučený výrobcem vozidla pro zkušební hmotnost vozidla. Hloubka vzorku pneumatik musí být minimálně 1,6 mm.
 2.2.3 Před začátkem měření se motor uvede do běžného provozního stavu.
 2.2.4 Je-li vozidlo vybaveno pohonem více než jedné nápravy, provede se zkouška s pohonem určeným pro normální použití na silnici.
 2.2.5 Je-li vozidlo vybaveno ventilátorem (ventilátory) s automatickým ovládacím mechanismem, nesmí se během měření do tohoto mechanismu zasahovat.
 2.2.6 Je-li vozidlo vybaveno výfukovým systémem s vláknitými materiály, musí být výfukový systém před zkouškou uveden do stavu podle přílohy 4.
 2.2.7 Postup výpočtu pro stanovení dodatečného nákladu výhradně u vozidel kategorie N2 a N3
 2.2.7.1 Výpočet dodatečného nákladu
 Cílovou hmotnost mtarget, (na kW jmenovitého výkonu) pro dvounápravová vozidla kategorie N2 a N3 uvádí tabulka v bodě 2.2.1:
 mtarget = 50 [kg/kW] × Pn [kW]
 (1)
 K dosažení požadované cílové


text:
hmotnosti mtarget zkoušeného vozidla se nenaložené vozidlo včetně hmotnosti řidiče md zatíží dodatečným nákladem mxload, který se umístí nad zadní nápravu podle vzorce (8):
 mtarget = munladen + md + mxload
 (2)
 Cílová hmotnost mtarget musí být splněna s dovolenou odchylkou ± 5 procent.
 Hmotnost zkoušeného vozidla v nenaloženém stavu munladen se vypočte tak, že se zváží zatížení přední nápravy v nenaloženém stavu mfa load unladen a zatížení zadní nápravy v nenaloženém stavu mra load unladen, jak uvádí vzorec (3):
 munladen = mfa load unladen + mra load unladen
 (3)
 Pomocí vzorců (2) a (3) se dodatečný náklad mxload vypočte podle vzorců (4) a (5):
 mxload = mtarget – (md + munladen)
 (4)
 mxload = mtarget – (md + mfa load unladen + mra load unladen)
 (5)
 Součet dodatečného nákladu mxload a zatížení zadní nápravy v nenaloženém stavu mra load unladen je omezen na 75 % maximálního technicky přípustného zatížení zadní nápravy naloženého vozidla mac ra max, jak uvádí vzorec (6):
 0,75 mac ra max ≥ mxload + mra load unladen
 (6)
 Hodnota mxload podléhá omezení podle vzorce (7):
 mxload ≤ 0,75 mac ra max – mra load unladen
 (7)
 Jestliže vypočtený dodatečný náklad mxload ze vzorce (5) splňuje vzorec (7), je dodatečný náklad roven vzorci (5). Zkušební hmotnost mt vozidla se vypočítá podle vzorce (8):
 mt = mxload + md + mfa load unladen + mra load unladen
 (8)
 V tomto případě se zkušební hmotnost vozidla rovná cílové hmotnosti
 mt = mtarget
 (9)
 Jestliže vypočtený dodatečný náklad mxload ze vzorce (5) nesplňuje vzorec (7), ale spíše vzorec (10),
 mxload > 0,75 mac ra max – mra load unladen
 (10)
 musí dodatečný náklad mxload podle vzorce (11):
 mxload = 0,75 mac ra max – mra load unladen
 (11)
 a zkušební hmotnost vozidla mt musí být podle vzorce (12):
 mt = 0,75 mac ra max + md + mfa load unladen
 (12)
 V tomto případě je zkušební hmotnost vozidla menší než cílová hmotnost
 mt < mtarget
 (13)
 2.2.7.2 Možnosti pro situace, kdy náklad nemůže být v ose se středem zadní nápravy
 Pokud těžiště dodatečného nákladu nemůže být v ose se středem zadní nápravy, nesmí zkušební hmotnost vozidla mt překročit součet zatížení přední nápravy v nenaloženém stavu mfa load unladen a zatížení zadní nápravy v nenaloženém stavu mra load unladen a dodatečného nákladu mxload, a hmotnosti řidiče md.
 To znamená, že pokud se skutečné zatížení přední a zadní nápravy měří na váze, když je dodatečný náklad mxload umístěn na vozidlo a je v ose se středem zadní nápravy, je zkušební hmotnost vozidla minus hmotnost řidiče dána vzorcem (14):
 mt – md = mfa load laden + mra load laden
 (14)
 kde:
 mfa load laden = mfa load unladen
 (15)
 Nemůže-li být těžiště dodatečného nákladu v ose se středem zadní nápravy, nadále platí vzorec (14), ale
 mfa load laden > mfa load unladen
 (16)
 poněvadž dodatečný náklad jeho hmotnost částečně přesunul na přední nápravu. V takovém případě není povoleno zvyšovat zatížení zadní nápravy, aby se vykompenzoval posun zatížení na přední nápravu.
 2.2.7.3 Zkušební


text:
hmotnost u vozidel s více než dvěma nápravami
 Zkouší-li se vozidlo s více než dvěma nápravami, musí být jeho zkušební hmotnost stejná jako u dvounápravového vozidla.
 Pokud je hmotnost nenaloženého vozidla s více než dvěma nápravami větší než zkušební hmotnost dvounápravového vozidla, zkouší se toto vozidlo bez dodatečného nákladu.
 3. Zkušební metody
 3.1 Měření hluku vozidel za jízdy
 3.1.1 Obecné podmínky zkoušek
 Na zkušební dráze se vyznačí dvě přímky, AA′ a BB′, rovnoběžné s přímkou PP′ a umístěné 10 m ± 0,05 m před přímkou PP′ a 10 m ± 0,05 m za ní.
 Na každé straně vozidla a pro každý rychlostní stupeň se měří nejméně čtyřikrát. Pro účely seřízení je možno uskutečnit předběžná měření, na něž se nebere ohled.
 Mikrofon se umístí ve vzdálenosti 7,5 ± 0,05 m od vztažné přímky CC′ dráhy a 1,2 ± 0,02 m nad povrchem vozovky.
 Vztažná osa pro volné pole (viz IEC 61672-1:2002) musí být vodorovná a směřovat kolmo k přímce dráhy vozidla CC′.
 3.1.2 Zvláštní zkušební podmínky pro vozidla
 3.1.2.1 Vozidla kategorií M1, N1 a kategorie M2 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla ≤ 3 500 kg:
 Dráha osy vozidla musí během celé zkoušky, od nájezdu k přímce AA′ po překročení přímky BB′ zádí vozidla, co nejpřesněji sledovat přímku CC′. Je-li vozidlo vybaveno pohonem více než jedné nápravy, zkouší se s pohonem určeným pro normální použití na silnici.
 Je-li vozidlo vybaveno přídavnou převodovkou s ručním řazením nebo vícestupňovou nápravou, použije se poloha užívaná pro normální městský provoz. V každém případě jsou nepřípustné převodové poměry pro pomalou jízdu, parkování nebo brzdění.
 Zkušební hmotnost vozidla musí odpovídat tabulce v bodě 2.2.1.
 Zkušební rychlost vtest je 50 km/h ± 1 km/h. Zkušební rychlosti se musí dosáhnout, když je vztažný bod v přímce PP′.
 Je-li zkušební rychlost upravena podle bodu 3.1.2.1.4.1 písm. e) přílohy 3 tohoto předpisu, použije se upravená zkušební rychlost jak pro akcelerační zkoušku, tak pro zkoušku při ustálené rychlosti.
 3.1.2.1.1 Index poměru výkonu k hmotnosti (PMR)
 PMR je vymezen takto:
 PMR = (Pn / mro) * 1 000 kg/kW, kde Pn se měří v kW a mro se měří v kg podle bodu 2.2.1 této přílohy.
 Pokud dva nebo více zdrojů hnací síly působí za zkušebních podmínek podle bodu 3.1.2.1 přílohy 3 tohoto předpisu, je celkový netto výkon motoru Pn aritmetickým součtem paralelních hnacích motorů vozidla. Příslušnými paralelními hnacími motory jsou zdroje energie, jejichž kombinace vozidlu umožňuje pohyb vpřed za zkušebních podmínek podle bodu 3.1.2.1 přílohy 3 tohoto předpisu. U vozidel bez spalovacího motoru je předepsaným výkonem výkon uvedený výrobcem.
 K výpočtu zrychlení se používá bezrozměrný index poměru výkonu k hmotnosti (PMR).
 3.1.2.1.2 Výpočet akcelerace
 Výpočty akcelerace se použijí pouze u vozidel kategorií M1, N1 a kategorie M2 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla ≤ 3 500 kg:
 Akcelerace se vždy vypočítá z různých rychlostí vozidla na zkušební dráze (2). Uvedené rovnice se používají k výpočtu awot i, awot i + 1 a awot test. Rychlost na AA′ nebo PP′ je vymezena jako rychlost vozidla, při které vztažný bod překračuje přímku


text:
AA′ (vAA′) nebo PP′ (vPP′). Rychlost na přímce BB′ je vymezena jako rychlost, při které záď vozidla překračuje přímku BB′ (vBB′). Metoda výpočtu akcelerace se uvede ve zkušebním protokolu.
 Kvůli definici vztažného bodu vozidla se délka vozidla (lveh) v rovnici níže uvažuje odlišně. Nachází-li se vztažný bod v přední části vozidla, platí l = lveh, pokud uprostřed, platí l = lveh a pokud vzadu: l = 0.
 Podle volby výrobce vozidla, lze u vozidel s motorem vpředu použít l = 5 m a u vozidel s motorem uprostřed l = 2,5 m.
 3.1.2.1.2.1 Postup pro výpočet u vozidel s převodovkou s ručním řazením, automatickou převodovkou, adaptivní převodovkou a převodovkou s plynule měnitelnými převody (CVT), u kterých zkouška probíhá s uzamčenými převodovými poměry:
 awot test = ((vBB′/3,6)2 – (vAA′/3,6)2) / (2*(20+l))
 awot test použitý k výpočtu výběru rychlostního stupně je aritmetický průměr čtyř awot test, i během každé platné měřené jízdy.
 Lze použít předčasnou akceleraci. Místo sešlápnutí pedálu akcelerátoru před přímkou AA′ je nutno zanést do doplňku sdělení (příloha 1, dodatek 1).
 3.1.2.1.2.2 Postup výpočtu u vozidel s automatickou převodovkou, adaptivní převodovkou a převodovkou s plynule měnitelnými převody (CVT), u kterých zkouška probíhá s neuzamčenými převodovými poměry:
 awot test použitý k výpočtu výběru rychlostního stupně je aritmetický průměr čtyř awot test, i během každé platné měřené jízdy.
 Pokud lze pro ovládání převodů za účelem splnění požadavků zkoušky použít zařízení nebo opatření popsaná v bodě 3.1.2.1.4.2, výpočet awot test se provede pomocí této rovnice:
 awot test = ((vBB′/3,6)2 – (vAA′/3,6)2) / (2*(20+l))
 Lze použít předčasnou akceleraci.
 Pokud se nepoužijí zařízení nebo opatření popsaná v bodě 3.1.2.1.4.2, awot test se vypočítá pomocí rovnice:
 awot_testPP-BB = ((vBB′/3,6)2 – (vPP′/3,6)2) / (2*(10+l))
 Předčasná akcelerace je nepřípustná.
 Pedál akcelerátoru se sešlápne v místě, kde vztažný bod vozidla překročí přímku AA′.
 3.1.2.1.2.3 Cílová akcelerace
 Cílová akcelerace aurban vymezuje typickou akceleraci při městském provozu a je odvozena ze statistických šetření. Tato funkce je závislá na poměru výkonu k hmotnosti vozidla (PMR).
 Cílová akcelerace aurban je vymezena takto:
 aurban = 0,63 * log10 (PMR) – 0,09
 3.1.2.1.2.4 Vztažná akcelerace
 Vztažná akcelerace awot ref vymezuje požadovanou akceleraci při akcelerační zkoušce na zkušební dráze. Tato funkce je závislá na poměru výkonu k hmotnosti vozidla. Liší se v závislosti na kategorii vozidla.
 Vztažná akcelerace awot ref je vymezena takto:
 awot ref = 1,59 * log10 (PMR) – 1,41
 pro PMR ≥ 25
 awot ref = a urban = 0,63 * log10 (PMR) – 0,09
 pro PMR < 25
 3.1.2.1.3 Faktor částečného výkonu kP
 Faktor částečného výkonu kP (viz bod 3.1.3.1) se používá k váženému sloučení výsledků akcelerační zkoušky a zkoušky při ustálené rychlosti vozidel kategorie M1 a N1 a kategorie M2 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla < 3 500 kg.
 U jiných zkoušek než s jedním rychlostním stupněm se místo aawot test použije awot ref (viz bod 3.1.3.1).
 3.1.2.1.4 Výběr převodového poměru
 Výběr převodových poměrů pro zkoušku závisí na jejich specifické akcelerační kapacitě awot s plně otevřenou klapkou akcelerátoru podle vztažné akcelerace awot ref požadované při zkoušce akcelerace s plně


text:
otevřenou klapkou akcelerátoru.
 Pokud vozidlo umožňuje různé nastavení převodů, jako je automatické nebo ruční řazení, a/nebo má různé softwarové programy nebo režimy (např. sportovní, zimní, adaptivní) umožňující platnou akceleraci, musí výrobce vozidla ke spokojenosti technické zkušebny prokázat, že vozidlo je zkoušeno v takovém režimu, při němž se akcelerace co nejvíce blíží awot ref.
 Převodovka, rychlostní stupeň nebo převodový poměr vozidla mohou být elektronicky nebo mechanicky řízeny tak, aby nedošlo k aktivaci funkce „kick-down“.
 Jako pomůcka k provedení zkoušky jsou na obrázcích 3a až 3e v dodatku k této příloze schematicky uvedena kritéria pro volbu rychlostního stupně a kritéria pro zkoušky vozidel kategorií M1 a M2 s maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla nepřesahující 3 500 kg a pro vozidla kategorie N1.
 3.1.2.1.4.1 Vozidla s převodovkou s ručním řazením, automatickou převodovkou, adaptivní převodovkou nebo převodovkou s plynule měnitelnými převody (CVT), u kterých zkouška probíhá s uzamčenými převodovými poměry
 Při výběru převodových poměrů jsou možné tyto podmínky:
 a)
 pokud některý převodový poměr umožňuje akceleraci v pásmu dovolené odchylky ± 5 % od vztažné akcelerace awot ref, která nepřevyšuje 2,0 m/s2, provádí se zkouška s tímto převodovým poměrem.
 b)
 pokud žádný z převodových poměrů neumožňuje požadovanou akceleraci, vybere se převodový poměr i, který umožňuje vyšší akceleraci, a převodový poměr i +1, který umožňuje nižší akceleraci, než je hodnota vztažné akcelerace. Pokud hodnota akcelerace při převodovém poměru i nepřekročí 2,0 m/s2, použijí se při zkoušce oba převodové poměry. Vážený poměr ve vztahu ke vztažné akceleraci awot ref se vypočítá takto:
 k = (awot ref – awot (i + 1))/(awot (i) – awot (i + 1))
 c)
 pokud hodnota akcelerace při převodovém poměru i přesáhne 2,0 m/s2, použije se první převodový poměr, který umožňuje akceleraci nižší než 2,0 m/s2, ledaže převodový poměr i+1 umožňuje akceleraci menší než aurban. V takovém případě se použijí dva rychlostní stupně, i a i+1, včetně rychlostního stupně i, při němž akcelerace překročí 2,0 m/s2. V ostatních případech se žádný jiný rychlostní stupeň nepoužije. Akcelerace awot test dosažená při zkoušce se použije pro výpočet faktoru částečného výkonu kP místo awot ref.
 d)
 má-li vozidlo převodovku, která umožňuje pouze jednu volbu převodového poměru, zvolí se pro akcelerační zkoušku takového vozidla tento převodový poměr. Místo awot ref se poté pro výpočet faktoru částečného výkonu kP použije dosažená akcelerace;
 e)
 pokud se jmenovité otáčky motoru při tomto převodovém poměru překročí předtím, než vozidlo překročí přímku BB′, použije se následující vyšší rychlostní stupeň. Pokud následující vyšší rychlostní stupeň způsobí akceleraci nižší než aurban, zkušební rychlost vozidla vtest se sníží o 2,5 km/h a výběr převodového poměru postupuje podle variant stanovených v tomto bodě. Zkušební rychlost vozidla nesmí být v žádném případě nižší než 40 km/h. V tomto případě je převodový poměr možný, i když hodnota awot test nepřekročí aurban.
 U vozidla, které není vyňato z působnosti dalších ustanovení týkajících se emisí hluku podle bodu 6.2.3, se zkouší převod i a hodnoty (Lwot i, nwot,BB i vwot,BB i) se vykazují pro účely zkoušek podle přílohy 7.
 3.1.2.1.4.2 Vozidla s automatickou převodovkou, adaptivní převodovkou a převodovkou s