text:
motoru, nepovažují za nebezpečné pro zdraví.
 8.6.5. Žadatel může být požádán, aby provedl zkoušky sekundárních emisí jako předpoklad pro schválení v případech, kdy se na základě posouzení výkonnosti zařízení REC z hlediska sekundárních emisí důvodně očekává, že požadavky bodu 8.6.3 nebudou splněny.
 9. POŽADAVKY NA ŽIVOTNOST
 9.1. Žadatel vydá prohlášení, že při používání a údržbě podle pokynů výrobce bude systém REC během normálního provozu po dobu životnosti splňovat tyto příslušné požadavky:
 a)
 u vozidel kategorie M2 a M3 a N ujetá vzdálenost 200 000 km nebo životnost šest let, podle toho, která z okolností nastane dříve;
 b)
 u všech ostatních žádostí 4 000 hodin provozu nebo životnost šest let, podle toho, která z okolností nastane dříve.
 9.2. Žadatel provede zkoušku životnosti po dobu 1 000 hodin s motorem a zařízením REC. Tato zkouška se provádí buď v terénu s typickým vozidlem nebo strojem podle dohody schvalovacího orgánu a žadatele, nebo za použití zkušebního stavu. Při zkoušení na zkušebním stavu musí cyklus stárnutí, zatížení a rychlost zahrnovat podmínky, které přibližně odpovídají 10 procentům volnoběhu, 10 procentům neustáleného provozu, 75 procentům provozu při vysoké rychlosti a vysokém zatížení a 5 procentům provozu při nízké rychlosti a středním zatížení.
 Motor pro zkoušku životnosti se může lišit od zkušebního motoru použitého pro zkoušky ke stanovení úrovně snížení zařízení REC, musí však jít o motor patřící do deklarovaného rozsahu použití daného zařízení REC.
 9.3. Obsah zkoušky je:
 a)
 1 000 hodin akumulace doby provozu se zaznamenáváním všech příslušných provozních údajů dotčeného motoru, včetně typu a spotřeby paliva a mazacího oleje a případně i činidla nebo přísady, které zařízení REC vyžaduje, a průběžné zaznamenávání v jednosekundových intervalech, pokud jde o údaje o teplotě výfukových plynů před zařízením REC a tlakovou ztrátu při průchodu zařízením REC. Při zkoušení v terénu technická zkušebna zapečetí zařízení REC a záznam údajů provádí výrobce zařízení REC nebo řidič vozidla či operátor stroje, na kterém se provádí zatěžkávací zkouška;
 b)
 v případě zařízení REC, které pracuje s přísadami nebo které využívá činidlo, je nutno dodatečně ověřit správnou rychlost přívodu na začátku terénní zkoušky, po 500 hodinách provozu a po 1 000 hodinách provozu.
 9.4. Po dokončení zkoušky životnosti se systém REC použitý k prokázání životnosti použije pro případné další vyhodnocovací zkoušky s původním zkušebním motorem.
 V případě, že již původní zkušební motor není funkční, lze po souhlasu schvalovacího orgánu použít motor téhož typu.
 9.5. Při zkoušení podle bodu 9.4 po skončení akumulace doby provozu musí systém REC splňovat požadavky bodu 8 tohoto předpisu.
 10. ROZSAH POUŽITÍ
 10.1. Rozsah použití popisuje řadu motorů nebo systémů motoru, u nichž lze použít rodinu zařízení REC. Žadatel předloží podrobné informace o rozsahu použití schvalovacímu orgánu podle přílohy 3 tohoto předpisu.
 10.2. Rozsah použití je omezen na rodinu motorů, do níž patří zkušební motor vymezený v bodě 12.
 10.3. Rozsah použití smí být rozšířen na:
 a)
 jiné motory vyrobené stejným výrobcem a
 b)
 motory jiných výrobců motorů,
 pokud může žadatel prokázat, že následující hodnotící vlastnosti dotčených motorů jsou stejné jako u zkušebního motoru:
 a)
 zdvihový objem jednotlivých


text:
válců v rozmezí ± 20 % zkušebního motoru;
 b)
 způsob sání (motor přeplňovaný turbodmychadlem nebo motor s atmosférickým sáním);
 c)
 s recirkulací výfukových plynů nebo bez ní;
 d)
 motor s konstantními nebo proměnnými otáčkami (3);
 e)
 etapa základní úrovně emisí motoru a
 f)
 se systémem následného zpracování, nebo bez něj.
 10.4. Rozsah použití nelze rozšířit na motory s etapou základní úrovně emisí, která je méně přísná než etapa základní úrovně emisí zkušebního motoru.
 10.5. Pokud je žadatel schopen prokázat, že zařízení REC zkoušené pro vozidla kategorie M2, M3 a N a jejich vznětové motory je navrženo rovněž pro použití na stejném konstrukčním principu u vznětových motorů používaných v nesilničních mobilních strojích nebo u vozidel kategorie T a zkušební motor je v souladu s bodem 12 představitelem těchto způsobů použití a rovněž splňuje kritéria pro rodinu podle bodů 14, 15 nebo 16, lze rozsah použití rozšířit na vznětové motory používané v nesilničních mobilních strojích a vozidlech kategorie T.
 Rozšíření rozsahu použití zařízení REC, které bylo schváleno pro použití se vznětovými motory v nesilničních mobilních strojích nebo vozidlech kategorie T, tak aby bylo zahrnuto i použití v silničním provozu, způsobem uvedeným v tomto bodě není dovoleno.
 11. ZMĚNY ZÁKLADNÍCH ÚROVNÍ EMISÍ MOTORU
 11.1. Jakékoli změny provozních parametrů motoru, které by mohly ovlivnit základní úroveň emisí, musí být udrženy v mezích stanovených výrobcem původního motoru (např. maximální povolený protitlak výfukových plynů nebo mezní hodnoty pro působení externích zařízení na elektrické systémy nebo systémy zpracování údajů).
 11.2. V případech, kdy jsou k zajištění řádného fungování motoru a zařízení na následné zpracování výfukových plynů ve spojení se zařízením REC nutná dodatečná opatření z hlediska konstrukčních částí ovlivňujících emise nebo konstrukčních částí systému, např. úpravy regulace recirkulace výfukových plynů (EGR), poskytne žadatel podrobný popis konstrukční změny s vysvětlením, jak uvedená změna změní funkci a výkonnost strategie regulace emisí. Na podporu svých tvrzení žadatel předloží další údaje ze zkoušek, technické zdůvodnění a analýzu nebo jakékoli jiné informace, které schvalovací orgán nebo technická zkušebna považují za nezbytné k posouzení rozdílů mezi změněnou a původní konstrukcí.
 11.3. Nesmí být prováděny žádné změny systému regulace emisí od výrobce původního motoru, s výjimkou:
 a)
 změn povolených na základě písemného svolení výrobce původního motoru nebo
 b)
 u zařízení REC třídy I, třídy IIA nebo třídy IIB – výměny stávajícího oxidačního katalyzátoru pro naftové motory za podmínky, že:
 i)
 jsou splněny požadavky bodu 8.4 a
 ii)
 dodatečně nainstalovaný systém motoru splňuje minimálně mezní hodnoty pro etapu, pro kterou byl základní motor schválen pro každou z ostatních regulovaných znečišťujících látek příslušných pro danou etapu;
 c)
 instalace měřicích sond teploty a/nebo tlaku na vstupu systému REC k omezení emisí NOx, včetně přívodní jednotky.
 11.4. S výhradou splnění požadavků bodu 11.1 tohoto předpisu jsou povoleny změny za původním systémem následného zpracování.
 11.5. Výkonnost palubního diagnostického systému (OBD) a systému regulace emisí NOx původního systému motoru nesmí být zařízením REC zhoršena.
 12. VOLBA KOMBINACE ZKUŠEBNÍCH MOTORŮ A ZAŘÍZENÍ REC
 12.1. Zkušební motory musí pocházet z rodiny motorů odpovídající následujícímu rozsahu použití zařízení REC. Výkonnost z hlediska emisí

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
zkušebního motoru se musí změřit a musí splňovat mezní hodnoty pro příslušnou etapu základní úrovně emisí.
 12.2. Kombinace zkušebního motoru a zařízení REC pro zvolený rozsah použití musí splňovat tato kritéria:
 a)
 motor musí mít jmenovitý výkon mezi 100 procenty a 60 procenty maximálního výkonu základního motoru v dané rodině, přičemž toto posouzení se provádí v souladu s postupy předpisu č. 49, případně předpisu č. 96;
 b)
 v kombinaci s vybraným zkušebním motorem musí mít zařízení REC nejvyšší prostorovou rychlost v rozsahu použití rodiny zařízení REC;
 c)
 zařízení REC musí mít minimální objemovou koncentraci katalyticky aktivních látek uvedenou výrobcem pro rodinu zařízení REC.
 Pokud se požadavky uvedené v písmenech b) a c) vzájemně vylučují, mají přednost požadavky písmene b).
 12.3. Pro zařízení REC určené pro použití na motorech, jejichž typ byl schválen podle nařízení č. 96, je povinné zkoušení s jedním zkušebním motorem pro každou výkonovou kategorii, pro kterou je zařízení REC určeno.
 12.4. Vybraný zkušební motor musí splňovat jak ve stavu sériové výroby, tak ve stavu dodatečné instalace veškeré mezní hodnoty emisí znečišťujících látek spojené s etapou nebo normou, pro které byl jeho typ původně schválen. U vozidel nebo strojů vybavených palubními diagnostickými systémy nesmí být po instalaci dodatečně instalovaného systému ovlivněna monitorovací funkce těchto systémů. Vlastnosti elektronické řídící jednotky motoru (pokud jde například o časování vstřikování, měření hmotnostního průtoku vzduchu nebo strategie snižování emisí výfukových plynů) nesmí být dodatečnou instalací pozměněny. Nejsou dovoleny žádné úpravy zkušebního motoru, kterými se mění původní emisní chování (například změna časování vstřikování).
 13. SPECIFIKACE TÝKAJÍCÍ SE MĚŘENÍ EMISÍ
 13.1. Plynné a pevné složky emitované motorem nebo systémem motoru ve spojení se zařízením REC předloženým ke zkoušení se měří metodami popsanými v příslušných přílohách předpisu č. 49 a předpisu č. 96.
 13.2. Pokud se ke stanovení emisí NO2 používá vyhřívaný chemoluminiscenční detektor (CLD) podle bodu 8.4 tohoto předpisu, použijí se k souběžnému určení emisí NOx a NO dvě paralelní měřicí komory. Dva souběžné detektory CLD jsou povoleny, jestliže oba splňují požadavky nařízení č. 49 nebo případně nařízení č. 96 a jestliže se ukáže, že se absolutní účinnosti konvertoru vzájemně neliší o více než 3 procenta.
 14. RODINA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC
 14.1. Schválení zařízení REC ke snížení emisí částic zůstává v platnosti pro formálně obdobný systém v odlišné konfiguraci nebo použití za předpokladu, že se neodchyluje od zkoušeného systému, pokud jde o tyto vlastnosti:
 a)
 druh uchycení aktivního prvku (například lepené nebo mechanické upevnění) a fungování;
 b)
 princip fungování aktivního prvku (například kovový nebo keramický materiál, bariérová filtrace nebo aerodynamická separace);
 c)
 konstrukce a vlastnosti filtru nebo jiného aktivního materiálu (například, zda se skládá z plechů nebo desek, nebo je splétaný či vinutý, hustota buněk, materiálu, netkané textilie, pórovitost a průměr pórů bariérového filtračního média, počet kapes, listů nebo kuliček v aerodynamických separátorech, drsnost povrchu důležitých konstrukčních částí a průměry drátů, kuliček nebo vláken);
 d)
 minimální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů systému ke snížení emisí částic včetně předřazených katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3);
 e)
 maximální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů systému ke snížení


text:
emisí částic včetně předřazených katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3);
 f)
 konstrukční vlastnosti zapouzdření nebo potahování (například skladování nebo uchovávání nosiče aktivních prvků);
 g)
 objem jednotlivých aktivních součástí (např. DOC, filtračního substrátu), který musí být v rozmezí ± 40 procent objemu zkoušeného zařízení;
 h)
 druh regenerace (zda periodická nebo nepřetržitá);
 i)
 princip regenerace (například katalytický, tepelný nebo elektrotepelný) a strategie regenerace (např. pasivní, aktivní, nucená);
 j)
 metoda a strategie regulace pro přívod přísad nebo činidel (jsou-li použity);
 k)
 typ přísady nebo činidla (jsou-li použity);
 l)
 podmínky instalace (max. + 0,5 m rozdíl přívodu mezi výstupem turbodmychadla (turbína) a vstupem zařízení REC ke snížení emisí částic);
 m)
 druh případného katalyticky aktivního materiálu;
 n)
 s předřazeným oxidačním katalyzátorem nebo bez něj;
 o)
 jestliže zkoušené zařízení bylo zkoušeno ve spojení s jinými zařízeními k regulaci znečištění, musí být dodrženy tyto požadavky:
 i)
 zachování stejného uspořádání zařízení pro uvažované zařízení REC a
 ii)
 ostatní zařízení k regulaci znečištění mají podobné konstrukční řešení a princip činnosti jako zařízení používaná během zkoušení.
 14.2. Při zkoušení zařízení REC ke snížení emisí částic na zkušebním stavu musí být zařízení REC namontováno tak, aby vzdálenost od výstupu turbodmychadla (turbíny) nebo výstupní roviny sběrného výfukového potrubí, jestliže turbodmychadlo není namontováno, ke vstupu do zařízení REC byla alespoň dva metry. Pokud žadatel může prokázat, že vzdálenost, která je kratší než zde uvedená minimální vzdálenost, bude uplatněna ve všech následujících použitích zařízení REC, lze odpovídajícím způsobem zkrátit délku potrubí použitého ve zkušební buňce. Izolace nebo obdobné prostředky k zachování teploty výfukových plynů jsou přípustné pouze v případě, že budou použity i v následné instalaci zařízení REC ve vozidle nebo stroji.
 15. RODINA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx
 15.1. Schválení zařízení REC ke snížení emisí NOx zůstává v platnosti pro formálně obdobný systém (využívající stejnou technologii snížení emisí NOx) v odlišné konfiguraci nebo použití za předpokladu, že se neodchyluje od zkoušeného systému, pokud jde o tyto vlastnosti:
 a)
 kritické rozměry aktivních prvků zařízení (například velikost ventilů nebo potrubí nebo objem katalytického prvku, a to včetně případného směšovacího zařízení činidla) musí být stejné jako na zkoušeném zařízení, nebo se nesmí od těchto rozměrů u zkoušeného zařízení odlišovat o hodnotu vyšší, než jakou lze příslušnými zkouškami nebo rozsáhlou technickou analýzou odůvodnit jako nevýznamnou. Například aktivní objem katalytického prvku musí být v rozmezí ± 40 procent aktivního objemu zkoušeného zařízení;
 b)
 jakákoli použitá metoda regulace teploty (např. katalytická, tepelná nebo elektrotepelný ohřev);
 c)
 jestliže zkoušené zařízení bylo zkoušeno ve spojení s jinými zařízeními k regulaci znečištění, musí být dodrženy tyto požadavky:
 i)
 zachování stejného uspořádání zařízení pro uvažované zařízení REC a
 ii)
 ostatní zařízení k regulaci znečištění mají podobné konstrukční řešení a princip činnosti jako zařízení používaná během zkoušení;
 d)
 materiál substrátu katalyzátoru a mechanická konstrukce substrátu (např. povlakovaný monolit nebo extrudovaný monolit, pláty nebo desky) a tvar, plocha průřezu a hustota kanálků pro výfukový plyn v něm vytvořených;
 e)
 stejný katalyticky aktivní materiál, reaktivní nátěr, zatížení a rozložení katalyzátoru v substrátu jako schválený typ systému, v rámci přiměřených výrobních tolerancí;
 f)
 typ činidla nebo přísady (jsou-li


text:
použity);
 g)
 jakákoli použitá strategie regulace, včetně vlastností provádění této strategie, jako jsou doby zpoždění, rychlosti přívodu činidla, umístění a vlastnosti čidel a časové konstanty a průtokové charakteristiky ventilů. Pokud se používají různá činidla a/nebo strategie pro různé klimatické podmínky, zkouší se strategie s nejnižším celkovým přívodem činidla během zkoušky;
 h)
 místo a podmínky přívodu činidla. Tato podmínka se považuje za splněnou, jestliže je místo přívodu minimálně ve stejné vzdálenosti od vstupu do katalyzátoru jako zkoušené zařízení a jestliže prostředky pro přívod činidla (například za pomoci vzduchu nebo bez něj) a případné směšovací zařízení jsou rovněž stejné.
 15.2. Při zkoušení zařízení REC ke snížení emisí NOx ve zkušebním zařízení motorů musí být zařízení REC namontováno tak, aby vzdálenost od výstupu turbodmychadla (turbíny) nebo od výstupní příruby sběrného výfukového potrubí v případě motoru bez turbodmychadla ke vstupu do zařízení REC byla alespoň dva metry. Pokud žadatel může prokázat, že vzdálenost, která je kratší než zde uvedená minimální vzdálenost, bude uplatněna ve všech následujících použitích zařízení REC, lze odpovídajícím způsobem zkrátit délku potrubí použitého ve zkušební buňce. Izolace nebo obdobné prostředky k zachování teploty výfukových plynů jsou přípustné pouze v případě, že budou použity i v následné instalaci zařízení REC ve vozidle nebo stroji.
 16. RODINA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx A ČÁSTIC
 Schválení zařízení REC ke snížení emisí NOx a částic zůstává v platnosti pro formálně obdobný systém v odlišné konfiguraci nebo použití za předpokladu, že se neodchyluje od zkoušeného systému, pokud jde o tyto vlastnosti:
 a)
 prvky zařízení REC ke snížení emisí částic jsou v souladu s požadavky bodu 14 tohoto předpisu;
 b)
 prvky zařízení REC ke snížení emisí NOx jsou v souladu s požadavky bodu 15 tohoto předpisu;
 c)
 vzájemné uspořádání prvků zařízení REC ke snížení emisí částic a NOx je stejné jako vztah mezi těmito prvky ve zkoušeném zařízení (například zařízení REC ke snížení emisí částic je předřazeno zařízení REC ke snížení emisí NOx).
 Zařízení, u nichž se snížení emisí částic a NOx provádí na stejném substrátu, se nepovažují za patřící do stejné rodiny jako zařízení, kde jsou tyto dvě činnosti prováděny na samostatných substrátech.
 17. PALIVO A MĚRNÁ SPOTŘEBA PALIVA
 17.1. Zkoušení zařízení REC se provádí s komerčně dostupným palivem představujícím palivo obecně používané pro druh vozidla nebo stroje, do něhož se bude zařízení REC montovat.
 17.2. Výrobce zařízení REC může místo použití běžně prodávaného paliva požádat schvalovací orgán o povolení provedení zkoušek zařízení REC s referenčním palivem. Referenční palivo určené k použití v tomto případě bude vhodné palivo uvedené buď v předpisu č. 49, nebo předpisu č. 96.
 17.3. Měrná spotřeba paliva motoru vybaveného zařízením REC během příslušných zkušebních cyklů (body 2.3 a 3.3 přílohy 5 tohoto předpisu, body 2.3 a 3.3 přílohy 6 tohoto předpisu) nesmí být při použití dodatečně nainstalovaného zařízení o více než 4 % vyšší než střední měrná spotřeba bez dodatečně nainstalovaného zařízení.
 18. PROVOZNÍ CHOVÁNÍ A BEZPEČNOSTNÍ RIZIKO
 18.1. Zařízení REC musí navrženo tak, aby mohlo být použito v zamýšlených aplikacích, pokud je nainstalováno v souladu s dodanými pokyny, aniž


text:
by vystavilo operátory či osoby v okolí jakémukoli bezpečnostnímu riziku, buď přímo, nebo v důsledku úprav vozidla nebo stroje nebo jeho provozních vlastností.
 18.2. Zařízení REC musí navrženo tak, aby mohlo být použito v zamýšlených aplikacích, pokud je nainstalováno v souladu s dodanými pokyny, aniž by zhoršilo provozní chování vozidla nebo stroje, ledaže:
 a)
 zhoršení nezpůsobuje bezpečnostní riziko;
 b)
 zhoršení nezvyšuje spotřebu paliva nad úroveň stanovenou v bodě 17 tohoto předpisu;
 c)
 povaha a rozsah zhoršení jsou jasně uvedeny v pokynech a informacích, které budou předány pracovníku prováděcímu dodatečnou instalaci, operátorovi a vlastníkovi.
 18.3. K zajištění řádného plnění požadavků bodu 20 a přílohy 11 tohoto předpisu z hlediska instalace a poskytování informací vyhodnotí výrobce zařízení REC bezpečnostní rizika, která mohou být způsobena instalací REC ve vozidle nebo stroji. Při tomto vyhodnocení považuje za základ úroveň bezpečnosti, kterou vozidlo nebo stroj poskytoval(o) v době jeho prvního uvedení na trh.
 19. EMISE HLUKU
 Žadatel musí prokázat, že dodatečná instalace zařízení REC podle dodaných montážních pokynů nepovede ke zvýšení emisí hluku vozidla. Za splnění tohoto požadavku bude považován důkaz, že zařízení REC je určeno pouze k instalaci jako doplněk ke standardně vyráběnému systému tlumiče od výrobce původního zařízení v silničním vozidle (4).
 20. INSTALACE ZAŘÍZENÍ REC
 20.1. Výrobce zařízení REC poskytne písemný návod k instalaci a pokyny pro provoz a údržbu podle požadavků přílohy 11 tohoto předpisu.
 20.2. Výrobce zařízení REC se zejména upozorňuje na požadavky uvedené v příloze 11 tohoto předpisu týkající se návodu a pokynů:
 a)
 musí být psány v jazyce státu, v němž se zařízení REC prodává nebo v němž se očekává jeho použití, a to srozumitelným jazykem vhodným pro čtenáře, kterým jsou určeny;
 b)
 musí upozornit montážního technika na jeho potenciální právní odpovědnosti;
 c)
 musí informovat koncového uživatele o veškerých požadavcích na řádnou údržbu zařízení REC, včetně případného použití spotřebních činidel nebo přísad;
 d)
 musí informovat o veškerých požadavcích či omezeních týkajících se používání vozidla nebo stroje, které jsou nezbytné k zajištění bezpečnosti a správného fungování zařízení REC;
 e)
 musí stanovit, zda má řidič vozidla nebo operátor stroje mezi běžnými intervaly údržby doplňovat činidlo, a uvádět pravděpodobnou spotřebu činidla;
 f)
 musí stanovit druh a kvalitu používaných spotřebních činidel nebo přísad;
 g)
 musí vlastníkovi a řidiči vozidla či operátorovi stroje připomenout, že pokud je montáž zařízení REC podmínkou pro jeho provoz v konkrétním státě nebo oblasti, nebo v případě, že montáž zařízení REC opravňuje vlastníka vozidla nebo stroje k získání pobídek či výsad, může být neudržování zařízení REC v řádném provozním stavu (včetně nezajištění řádného zásobování činidlem či přísadou) porušením smlouvy nebo může naplňovat skutkovou podstatu trestného činu.
 20.3. Výrobce zařízení REC musí schvalovacímu orgánu prokázat existenci přiměřených postupů pro výběr, odbornou přípravu a monitorování autorizovaných montážních techniků pro zařízení REC.
 21. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ ZAŘÍZENÍ REC
 21.1. Každou změnu zařízení REC, která je relevantní v souvislosti s tímto předpisem, je nutno ohlásit schvalovacímu orgánu, který schválení typu zařízení REC udělil. Schvalovací orgán pak posoudí, zda zařízení REC stále splňuje požadavky pro začlenění do příslušné rodiny zařízení REC.
 Schvalovací


text:
orgán si na pomoc při svém posuzování může od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek vyžádat další zkušební protokol.
 21.2. Pokud schvalovací orgán úpravu schválí, odkaz na formální oznámení tohoto schválení se začlení do příručky k instalaci zařízení REC.
 21.3. Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se zašle smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 6 výše.
 21.4. Schvalovací orgán vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o tom prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují.
 22. SHODNOST VÝROBY
 22.1. Postupy pro shodnost výroby musí být v souladu s postupy uvedenými v dodatku 2 k dohodě z roku 1958 (dokument E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 22.2. Opatření přijatá k zajištění shodnosti výroby musí splňovat požadavky bodu 2 dodatku 2 k dohodě z roku 1958.
 22.3. Zvláštní požadavky
 a)
 Kontroly uvedené v bodě 2.2 dodatku 2 k dohodě z roku 1958 zahrnují kontroly shodnosti s kritérii podle bodů 7 a 8 tohoto předpisu.
 b)
 Za účelem použití bodu 2.4.4 dodatku 2 k dohodě z roku 1958 mohou být provedeny zkoušky popsané v bodech 8.2, 8.3 a 8.4 tohoto předpisu.
 22.4. Předtím, než mohou být udělena typová schválení, musí výrobci pro účely úvodního posouzení předložit následující údaje o shodnosti výroby:
 a)
 vyplněný a podepsaný formulář žádosti podle vzoru, který poskytne schvalovací orgán;
 b)
 popis požadované informace podle formuláře žádosti;
 c)
 kopii certifikátu ISO 9001:2000 nebo jakéhokoli rovnocenného systému jakosti v odpovídajícím rozsahu.
 22.5. Na základě těchto informací mohou být k postupu při schválení typu připuštěni výrobci, kteří mají certifikovaný systém jakosti, přičemž obdrží prohlášení o úvodním posouzení vycházející z vyhodnocení dokumentů.
 22.6. V případě, že výrobce nemá certifikovaný systém jakosti, provádí se hodnocení společnosti, včetně hledisek shodnosti výroby, podle normy ISO 9001:2000.
 22.7. Je nutno popsat a ověřit alespoň tato hlediska normy ISO 9001:2000:
 a)
 systém managementu kvality;
 b)
 povinnosti rady;
 c)
 řízení zdrojů;
 d)
 realizace výrobku;
 e)
 měření, analýza a zlepšení.
 22.8. K potvrzení existence odpovídajících opatření a postupů k účinnému řízení shodnosti výroby obdrží výrobce za zveřejněný certifikační poplatek prohlášení o shodnosti.
 22.9. Prohlášení má stanovenou platnost.
 22.10. Před vypršením platnosti obou prohlášení provede schvalovací orgán formou kontroly procesu u výrobce audit shodnosti výroby, aby byla ověřena účinnost mechanismů pro řízení shodnosti výroby.
 22.11. Při provádění dohledu nad shodností výroby vezme schvalovací orgán v potaz dohled prováděný kvalifikovanými orgány jiných stran dohody z roku 1958.
 23. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 23.1. Schválení typu udělené zařízení REC podle tohoto předpisu lze odejmout v případě, že nejsou dodrženy požadavky stanovené v bodech 21 a 22.
 23.2. Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení typu, které dříve udělila, uvědomí o této skutečnosti neprodleně ostatní smluvní strany uplatňující tento předpis, k čemuž použije formulář sdělení uvedený v příloze 2 tohoto předpisu.
 24. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu dodatečně instalovaného zařízení k regulaci emisí schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat schvalovací


text:
orgán, který schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom tento orgán uvědomí ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení uvedeného v příloze 2 tohoto předpisu.
 25. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení typu udělují a jimž se mají zasílat formuláře osvědčující udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení typu vydané v jiných zemích.
 26. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 26.1. Od data vstupu série změn 01 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělení a přijetí schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 26.2. Od data vstupu série změn 01 v platnost smí smluvní strana, která uplatňuje tento předpis ve znění série změn 01, odmítnout schválení typu zařízení REC, která nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 26.3. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, mohou nadále udělovat schválení pro zařízení REC, která splňují požadavky kterékoli předchozí úrovně předpisu, za předpokladu, že jsou zařízení REC určena k použití ve smluvních stranách, které ve svých vnitrostátních předpisech uplatňují související požadavky.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2). – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html.
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Motor schválený podle předpisu č. 49 bude pro tento účel považován za motor s proměnnými otáčkami.
 (4) Silničními vozidly pro tento účel jsou vozidla kategorií M2, M3 a N podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod. 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html), kromě vozidel schválených podle předpisu č. 83.
 PŘÍLOHA 1
 INFORMAČNÍ DOKUMENT
 Informační dokument č. ... k předpisu č. 132 týkajícímu se schvalování typu dodatečně instalovaných zařízení pro regulaci emisí pro těžká vozidla, zemědělské a lesnické traktory a nesilniční mobilní stroje vybavené vznětovými motory
 Za účelem popisu rozsahu platnosti schválení typu musí být přiložen seznam hlavních konstrukčních částí. Předkládají-li se výkresy a seznamy dílů, musí být vyhotoveny ve vhodném měřítku na formátu A4 nebo musí být na tento formát složeny a musí být dostatečně podrobné. Předkládají-li se fotografie, musí být dostatečně podrobné.
 Na žádost schvalovacího orgánu mohou být zapotřebí další informace o členech rodiny zařízení REC, které prokazují splnění příslušných bodů 14, 15 nebo 16 tohoto předpisu.
 Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické ovládací prvky, musí být dodány informace o jejich fungování.
 1. OBECNÉ
 1.1. Značka (obchodní název výrobce): ...
 1.2. Název a adresa výrobce: ...
 ...
 1.3. Druh zařízení REC: ...
 1.4. Umístění a způsob připevnění značky schválení: ...
 ...
 1.5. Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...
 ...
 2. POPIS ZAŘÍZENÍ
 2.1. Třída zařízení REC: ...
 2.2. Značka (značky) (obchodní název) a typové označení zařízení REC od výrobce: ...
 ...
 2.2.1. Identifikační číslo (čísla) dílu zařízení REC: ...
 ...
 2.3.


text:
Typ nebo typy motoru, pro které je zařízení REC určeno (rozsah použití): ...
 ...
 2.4. Číslo (čísla) a/nebo znak (znaky) charakterizující základní výkonnost motoru z hlediska emisí (1): ...
 2.5. Číslo (čísla) a/nebo znak (znaky) charakterizující dosaženou výkonnost motoru z hlediska emisí (1): ...
 2.6. Úroveň snížení zařízení REC podle definice v bodě 8.3 tohoto předpisu: ...
 ...
 2.7. Má být zařízení REC slučitelné s požadavky na OBD: Ano/Ne (2)
 2.8. Popis a výkresy s vyznačením umístění zařízení REC vůči sběrnému výfukovému potrubí motoru: ...
 ...
 2.9. Maximální přípustný protitlak výfukových plynů zařízení REC: ... kPa
 3. VLASTNOSTI ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC A RODINY ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC
 3.1. Rozměry, tvar a aktivní objem systému ke snížení emisí částic: ...
 3.2. Maximální vzdálenost vstupu zařízení REC od výstupu turbodmychadla (turbíny) nebo od výstupní roviny sběrného výfukového potrubí, pokud není turbodmychadlo namontováno: ...
 3.3. Popis, výkresy a seznamy dílů zařízení REC ke snížení emisí částic
 Popis musí obsahovat seznam hlavních konstrukčních částí (uvádějící čísla dílů), z nichž se pro každou z aplikací sestavuje zařízení REC. Dále musí popis poskytovat veškeré informace, které jsou nezbytné k tomu, aby bylo možno činit rozhodnutí ohledně rodiny zařízení REC, která se přijímají podle bodu 14 tohoto předpisu.
 3.3.1. Druh uchycení aktivního prvku (například lepené nebo mechanické upevnění): ...
 3.3.2. Princip fungování aktivního prvku pro snížení emisí částic (například kovový nebo keramický materiál včetně typu materiálu, bariérová filtrace nebo aerodynamická separace): ...
 3.3.3. Konstrukce a vlastnosti filtru nebo jiného aktivního materiálu podle bodu 14.1 písm. c) tohoto předpisu: ...
 ...
 3.3.3.1. Druh (druhy) případného katalyticky aktivního materiálu (materiálů): ...
 3.3.3.2. Fyzická konstrukce substrátu: ...
 3.3.3.3. Hustota komůrek, pórovitost, střední velikost pórů a rozložení velikosti pórů: ...
 ...
 3.3.4. Umístění (před/za), funkce a pracovní princip (např. oxidace) případného přídavného katalyzátoru (katalyzátorů): ...
 3.3.4.1. Druh (druhy) katalyticky aktivního materiálu (materiálů): ...
 3.3.4.2. Fyzická konstrukce substrátu: ...
 3.3.4.3. Hustota komůrek: ...
 3.3.5. Minimální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů každého prvku systému ke snížení emisí částic včetně přídavných katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3): ...
 3.3.6. Objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů každého prvku systému ke snížení emisí částic včetně přídavných katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3): ...
 3.3.7. Konstrukční charakteristiky zapouzdření nebo potahování: ...
 3.3.8. Objem každé aktivní složky: ...
 3.4. Metoda nebo systém regenerace (úplný popis a/nebo výkres): ...
 ...
 3.4.1. Druh regenerace (například periodická nebo nepřetržitá): ...
 ...
 3.4.2. Princip, četnost a strategie regenerace: ...
 ...
 3.4.3. Metoda a strategie regulace pro přívod přísad nebo činidel (jsou-li použity): ...
 ...
 3.4.4. Druh a koncentrace činidla (činidel) nebo přísady (přísad): ...
 ...
 3.4.5. Četnost doplňování činidla nebo přísady: ...
 3.5. Popis monitorování systému ke snížení emisí částic (podle bodu 7 tohoto předpisu): ...
 ...
 3.6. Popis veškerých úprav původního motoru nebo systému regulace emisí podle bodu 11 tohoto předpisu: ...
 ...
 3.7. Běžná provozní teplota: ... (K) a rozsah tlaku: ... (kPa)
 3.8. Použití izolace: Ano/Ne (2)
 3.8.1. Konstrukce a vlastnosti izolace: ...
 4. VLASTNOSTI ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx A RODINA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx


text:
4.1. Rozměry, tvar a aktivní objem systému ke snížení emisí NOx: ...
 ...
 4.2. Maximální vzdálenost vstupu zařízení REC od výstupu turbodmychadla (turbíny) nebo od výstupní roviny sběrného výfukového potrubí, pokud není turbodmychadlo namontováno: ...
 ...
 4.3. Popis, výkresy a seznamy dílů zařízení REC ke snížení emisí NOx
 Popis musí obsahovat seznam hlavních konstrukčních částí (uvádějící čísla dílů), z nichž se pro každou z aplikací sestavuje zařízení REC. Dále musí popis poskytovat veškeré informace, které jsou nezbytné k tomu, aby bylo možno činit rozhodnutí ohledně rodiny zařízení REC, která se přijímají podle bodu 15 tohoto předpisu.
 4.3.1. Druh uchycení aktivního prvku (například lepené nebo mechanické upevnění): ...
 4.3.2. Princip fungování aktivního prvku pro snížení emisí NOx (například selektivní katalytická redukce, ukládání a snižování emisí NOx): ...
 ...
 4.3.3. Konstrukce a vlastnosti substrátu a aktivního materiálu podle bodu 15.1 písm. d) a e) tohoto předpisu: ...
 4.3.3.1. Druh (druhy) katalyticky aktivního materiálu (materiálů): ...
 4.3.3.2. Fyzická konstrukce substrátu: ...
 4.3.3.3. Hustota komůrek: ...
 4.3.4. Umístění (před/za), funkce a pracovní princip (např. oxidace) případného přídavného katalyzátoru (katalyzátorů): ...
 4.3.4.1. Druh (druhy) katalyticky aktivního materiálu (materiálů): ...
 4.3.4.2. Fyzická konstrukce substrátu: ...
 4.3.4.3. Hustota komůrek: ...
 4.3.5. Minimální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů každého prvku systému ke snížení emisí NOx včetně přídavných katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3): ...
 4.3.6. Maximální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů každého prvku systému ke snížení emisí NOx včetně přídavných katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3): ...
 4.3.7. Konstrukční charakteristiky zapouzdření nebo potahování: ...
 4.3.8. Objem každé aktivní složky: ...
 4.4. Metoda nebo systém regenerace (pokud se použije) (úplný popis a/nebo výkres): ...
 4.5. Metoda a strategie regulace pro přívod přísady (přísad) nebo činidla (činidel) (jsou-li použity): ...
 ...
 4.5.1. Druh a koncentrace činidla (činidel) nebo přísady (přísad): ...
 ...
 4.5.2. Běžné rozmezí provozní teploty činidla (K): ...
 4.5.3. Četnost doplňování činidla nebo přísady: ...
 4.5.4. Strategie regulace (například doby zpoždění, rychlosti přívodu činidla, umístění a charakteristiky čidel, průtokové charakteristiky a místa přívodu činidla): ...
 4.6. Vyhřívaný systém: Ano/Ne (2)
 4.6.1. Způsob regulace teploty (katalytický, tepelný nebo elektrotepelný systém): ...
 4.7. Popis diagnostického systému pro regulaci emisí NOx (podle přílohy 10): ...
 4.8. Popis veškerých úprav původního motoru nebo systému regulace emisí podle bodu 11 tohoto předpisu: ...
 ...
 4.9. Běžná provozní teplota: ... (K) a rozsah tlaku: ... (kPa)
 4.10. Použití izolace: Ano/Ne (2)
 4.10.1. Konstrukce a vlastnosti izolace: ...
 5. VLASTNOSTI ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx A ČÁSTIC A RODINA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx A ČÁSTIC
 5.1. Rozměry, tvar a aktivní objem systému ke snížení emisí NOx a částic: ...
 5.2. Maximální vzdálenost vstupu zařízení REC od výstupu turbodmychadla (turbíny) nebo od výstupní roviny sběrného výfukového potrubí, pokud není turbodmychadlo namontováno: ...
 5.3. Popis, výkresy a seznamy dílů zařízení REC ke snížení emisí NOx a částic
 Popis musí obsahovat seznam hlavních konstrukčních částí (uvádějící čísla dílů), z nichž se pro každou z aplikací sestavuje zařízení REC. Dále musí popis poskytovat veškeré informace, které jsou nezbytné k tomu, aby bylo možno činit rozhodnutí ohledně rodiny zařízení REC, která


text:
se přijímají podle bodu 16 tohoto předpisu.
 5.3.1. Druh uchycení aktivního prvku (aktivních prvků) (například lepené nebo mechanické upevnění): ...
 5.3.2. Princip fungování aktivního prvku ke snížení emisí NOx (například selektivní katalytická redukce, ukládání a snižování emisí NOx) a aktivního prvku ke snížení emisí částic (například kovový nebo keramický materiál a druh materiálu, bariérová filtrace nebo aerodynamická separace): ...
 ...
 5.3.3. Konstrukce a vlastnosti substrátu (substrátů) nebo aktivního materiálu (materiálů) podle bodu 14.1 písm. c) a bodu 15.1. písm. d) a e) tohoto předpisu: ...
 ...
 5.3.3.1. Druh (druhy) katalyticky aktivního materiálu (materiálů): ...
 5.3.3.2. Fyzická konstrukce substrátu (substrátů): ...
 5.3.3.3. Princip fungování aktivního prvku pro snížení emisí částic (například kovový nebo keramický materiál včetně typu materiálu, bariérová filtrace nebo aerodynamická separace) ...
 5.3.3.4. Hustota komůrek, pórovitost, střední velikost pórů a rozložení velikosti pórů aktivního prvku pro snížení emisí částic: ...
 ...
 5.3.4. Umístění (před/za), funkce a pracovní princip (např. oxidace) případného přídavného katalyzátoru (katalyzátorů): ...
 5.3.4.1. Druh (druhy) katalyticky aktivního materiálu (materiálů): ...
 5.3.4.2. Fyzická konstrukce substrátu: ...
 5.3.4.3. Hustota komůrek: ...
 5.3.5. Minimální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů každého prvku systému ke snížení emisí NOx a částic včetně přídavných katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3): ...
 ...
 5.3.6. Maximální objemová koncentrace katalyticky aktivních materiálů každého prvku systému ke snížení emisí NOx a částic včetně přídavných katalyzátorů (jsou-li instalovány) (g/m3): ...
 ...
 5.3.7. Konstrukční charakteristiky zapouzdření nebo potahování: ...
 5.3.8. Objem každé aktivní složky: ...
 5.4. Metoda (metody) nebo systém (systémy) regenerace (pokud se použije) (úplný popis a/nebo výkres): ...
 5.4.1. Druh regenerace systému ke snížení emisí částic (například periodická nebo nepřetržitá): ...
 5.4.2. Princip a strategie regenerace systému ke snížení emisí částic: ...
 ...
 5.5. Metoda a strategie regulace pro přívod přísad nebo činidel (jsou-li použity): ...
 ...
 5.5.1. Druh a koncentrace činidla (činidel) nebo přísady (přísad) (jsou-li použity): ...
 ...
 5.5.2. Četnost doplňování činidla (činidel) nebo přísady (přísad): ...
 5.5.3. Běžné rozmezí provozní teploty činidla (činidel) ke snížení emisí NOx: ... (K)
 5.5.4. Strategie regulace (například doby zpoždění, rychlosti přívodu činidla, umístění a charakteristiky čidel, průtokové charakteristiky a místa přívodu činidla): ...
 5.6. Vyhřívaný systém: Ano/Ne (2)
 5.6.1. Způsob regulace teploty (katalytický, tepelný nebo elektrotepelný systém): ...
 5.7. Popis monitorování systému ke snížení emisí částic (podle bodu 7.5.1 tohoto předpisu): ...
 5.8. Popis diagnostického systému pro regulaci emisí NOx (podle přílohy 10): ...
 5.9. Popis veškerých úprav původního motoru nebo systému regulace emisí podle bodu 11 tohoto předpisu: ...
 ...
 5.10. Běžná provozní teplota: ... (K) a rozsah tlaku: ... (kPa)
 5.11. Použití izolace: Ano/Ne (2)
 5.11.1. Konstrukce a vlastnosti izolace: ...
 (1) Jak jsou definovány v bodě 8.2 tohoto předpisu.
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 Text obrazu
 SDĚLĚNÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: Název správního orgánu
 ve věci (2): udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu dodatečně instalovaného zařízení pro regulaci emisí (REC) podle předpisu č. 132
 Schválení typu č. Rozšíření č.
 1. Název a adresa žadatele:
 2. Název a adresa výrobce:
 3. Obchodní název nebo značka výrobce:


text:
4. Typ a obchodní označení zařízení REC:
 5. Způsob označení typu:
 5.1. Umístění uvedeného označení:
 6. Typ (typy) motoru, pro které je typ zařízení způsobilý jako zařízení REC:
 7. Typ (typy) motoru, na nichž bylo zařízení REC zkoušeno:
 7.1. Prokázalo zařízení REC slučitelnost s požadavky na OBD? Ano/Ne (2)
 8. Umístění a způsob připevnění značky schválení:
 9. Datum předání ke schválení typu:
 10. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky:
 10.1. Datum zkušebního protokolu:
 10.2. Číslo zkušebního protokolu:
 11. Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (2)
 12. Případně důvod(y) rozšíření:
 13. Typ nebo typy motoru, pro které je zařízení REC na základě výsledků zkoušky určeno (rozsah použití):
 Text obrazu
 14. REC třídy I/II/III/IV (2) a účinnost snížení:
 14.1. Určeno k montáži do motoru, který splňuje emisní požadavky (předpisu a etapy):
 14.2. Motor + systém REC splňuje požadavky (předpisu a etapy) pro NOx/částice/NOx a částice (2)
 14.3. Motor + systém REC nadále splňuje požadavky výše uvedeného předpisu a etapy pro další znečišťující látky, které upravuje uvedený předpis a etapy: Ano/Ne (2)
 15. K tomuto sdělení je připojen seznam dokumentů, které obsahuje spis ke schválení typu předaný schvalovacímu orgánu, jež schválení typu vydal, a které lze získat na vyžádání.
 16. K tomuto sdělení jsou přiloženy následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení:
 16.1. Ověřování základní úrovně emisí motoru:
 16.2. Určení emisí s namontovaným zařízením REC:
 16.3. Výsledky účinnosti snížení:
 16.4. Výkonnost při zatěžkávací zkoušce:
 16.5. Určení emisí NO2 a emisí ostatních regulovaných znečišťujících látek:
 16.6. Prohlášení o emisích hluku:
 17. Místo:
 18. Datum:
 19. Podpis:
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 3
 Dodatek ke sdělení týkající se typu dodatečně instalovaného zařízení pro regulaci emisí (REC) podle předpisu č. 132
 (Schválení typu č. .... Rozšíření č. ...)
 1. Motory, na nichž bylo náhradní zařízení k regulaci emisí zkoušeno:
 Číslo motoru
 1
 2
 n
 Značka
 Typ
 Motor
 Výkon
 Kategorie
 2. Výsledky zkoušky:
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 ...
 3. Typ (typy) motoru, pro které je zařízení REC způsobilé (rozsah použití):
 Číslo
 Výrobce vozidla nebo motoru
 Modelový rok od/do
 Typ motoru
 Objem/válec (cm3)
 Objem VH (cm3)
 Netto výkon motoru (kW při min– 1)
 Základní úroveň emisí motoru
 Tlumič nahrazen
 Určení typu zařízení REC
 Typ zařízení REC a úroveň snížení
 PŘÍLOHA 4
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU ZAŘÍZENÍ REC
 VZOR A
 (Viz bod 5 tohoto předpisu)
 Text obrazu
 Třída II A
 Výše uvedený příklad značky schválení typu umístěné na zařízení REC označuje, že dotčený typ byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 132 pod schválením typu č. 011234. První dvě číslice čísla schválení typu udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 132 v podobě pozměněné touto sérií. Značka schválení typu také udává třídu zařízení REC (I, IIA, IIB, III nebo IV).
 PŘÍLOHA 5
 ZKOUŠKA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC (ZAŘÍZENÍ REC TŘÍDY I NEBO II)
 Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí částic se provádí v následující sérii etap, včetně posouzení emisí druhotných znečišťujících látek a určení emisí NO2:
 1. PROVEDENÍ AKUMULACE


text:
DOBY PROVOZU
 Akumulace doby provozu se provádí v souladu s požadavky bodu 9 tohoto předpisu.
 2. URČENÍ ZÁKLADNÍ ÚROVNĚ EMISÍ MOTORU A MĚRNÉ SPOTŘEBY PALIVA BEZ NAMONTOVANÉHO ZAŘÍZENÍ REC
 2.1. Základní úroveň emisí motoru se určuje na základě zkoušky emisí se systémem motoru bez zařízení REC v souladu s požadavky předpisu č. 49 nebo předpisu č. 96 odpovídajícími použití a úrovni schválení typu základního motoru.
 2.2. Aby bylo možno určit účinnost snižování, emise se dodatečně stanoví provedením zkoušky emisí v souladu s požadavky bodu 8.3 tohoto předpisu.
 2.3. Měrná spotřeba paliva (g/kWh) se stanoví provedením zkoušky emisí podle bodu 2.2 této přílohy.
 3. URČENÍ EMISÍ, SPOTŘEBY PALIVA A ÚČINNOSTI SNÍŽENÍ SE ZAŘÍZENÍM REC NAMONTOVANÝM PO ZKOUŠCE AKUMULACE DOBY PROVOZU
 3.1. Emise se určují na základě výsledků zkoušky emisí v souladu s požadavky předpisu č. 49 nebo předpisu č. 96, jak odpovídá zamýšlenému použití a zamýšlené úrovni emisí zkoušeného zařízení REC, se zařízením REC namontovaným v souladu požadavky tohoto předpisu.
 3.2. Za účelem určení účinnosti snižování se emise dodatečně stanoví provedením zkoušky emisí s namontovaným zařízením REC v souladu s požadavky bodu 8.3 tohoto předpisu.
 3.3. Měrná spotřeba paliva (g/kWh) se stanoví provedením zkoušky emisí podle bodu 3.2 této přílohy.
 4. URČENÍ STRATEGIE REGENERACE ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC A VLASTNOSTÍ REGENERACE
 4.1. Strategie regenerace zařízení REC ke snížení emisí částic (periodicky nebo nepřetržitě) a vlastnosti regenerace se stanoví použitím následujícího postupu.
 4.2. Za účelem posouzení výkonnosti regenerace zařízení REC ke snížení emisí částic se provede nejméně 25 zkušebních cyklů. Použitý zkušební cyklus musí být vhodný pro emisní etapu nebo normu, které má díky systému REC vozidlo nebo motor splňovat.
 Plynné emise a hmotnost částic, a tam, kde je to vhodné, počet částic, musí být měřeny v průběhu nejméně každého pátého zkušebního cyklu. Samostatná zkouška systému ke snížení emisí částic se provede pro každou rodinu nebo rozsah použití, které jsou stanoveny v postupu schválení typu pro motor, se kterým má být systém REC používán. To znamená, že jedna zkouška systému se vykoná pro každou oblast použití.
 4.3. Zařízení REC ke snížení emisí částic se považuje za zařízení, u něhož bylo prokázáno, že má nepřetržitý proces regenerace, pokud lze vhodnou hodnoticí proměnnou považovat za konstantní po dobu alespoň 25 příslušných zkušebních cyklů. Za vhodné hodnoticí proměnné jsou pro tento účel považovány průměrné emise částic a průměrný protitlak výfukových plynů.
 Pokud si žadatel o schválení přeje použít jednu nebo více odlišných hodnoticích proměnných, musí schvalovacímu orgánu na podporu své žádosti předložit podložené technické odůvodnění.
 Pokud výše uvedený systém s nepřetržitou regenerací také obsahuje prostředky pro aktivní regeneraci, použijí se hodnoticí kritéria definovaná v bodě 4.6 této přílohy.
 Hmotnostní emise částic a protitlak výfukových plynů se považují za konstantní ve smyslu tohoto předpisu, pokud variační koeficient v průběhu 25 zkušebních cyklů činí méně než 25 procent. Pro účely tohoto posouzení se protitlak výfukových plynů měří nepřetržitě a emise částic se měří nejméně každý pátý zkušební cyklus.
 Variační koeficient se vypočte takto:
 kde:
 a:
 průměrná hodnota = (x
 1 + x
 2 + ...


text:
+ x
 n)/n
 kde:
 n
 =
 počet naměřených hodnot
 x
 =
 příslušná jednotlivá naměřená hodnota
 4.4. Zkouška vlastností regenerace zařízení REC ke snižování emisí částic
 Tato zkouška se provádí zatěžováním systému částicemi, dokud není dosaženo konstantního protitlaku výfukových plynů nebo po časový úsek maximálně 100 hodin, pokud nebylo dosaženo konstantní hodnoty protitlaku výfukových plynů před uplynutím této doby. Protitlak výfukových plynů je považován za konstantní, pokud se při měření po uplynutí nejméně 50 hodin protitlak výfukových plynů neliší během časového úseku 30 minut o více než ± 4 mbar. Zkušební body cyklu použité pro zatěžování systému se vyberou tak, aby maximální teplota výfukových plynů 180 °C na vstupu systému pro snižování emisí částic nebyla překročena. Zatěžování systému částicemi se pokud možno provádí tak, že zkušební motor je udržován v chodu při konstantních otáčkách na úrovni mezi 50 procenty a 75 procenty jeho jmenovitých otáček.
 Poté, co bylo zařízení REC zatěžováno částicemi do dosažení konstantního protitlaku, nebo po maximálně 100 hodinách provozu k zatížení systému, jak bylo definováno výše, se aktivuje regenerace. Ta může být aktivována například tak, že chod motor je udržován v režimu s vyšším zatížením, aby se zvýšila teplota výfuku. Po dokončení regenerace se provedou měření výfukových plynů během nejméně tří opakování příslušného zkušebního cyklu (tj. tři cykly ESC, ETC, WHSC, WHTC, NRSC nebo NRTC). Naměřené hodnoty znečišťujících látek výfukových plynů se nesmí lišit od naměřených hodnot znečišťujících látek výfukových plynů před postupem zatížení zařízení REC o více než 15 procent, pokud jde o plynné emise, nebo více než 20 procent, pokud jde o hmotnost částic nebo počet částic.
 Výrobce písemně potvrdí, že maximální teploty, které se vyskytují během procesu regenerace nepoškodí nebo významně nezkrátí účinnou životnost zařízení REC.
 Místo použití postupu zatěžování popsaného výše může výrobce ke zkoušce regenerace poskytnout zařízení REC ke snížení emisí částic již zatížené na mezní hodnotu.
 4.5. Hodnoticí kritéria pro zařízení REC ke snížení emisí částic s nepřetržitou regenerací
 Zkouška systému REC ke snížení emisí částic je považována za vyhovující, pokud je dosaženo emisí částic naměřených tak, jak je definováno v bodě 8 tohoto předpisu.
 4.5.1. Regulované znečišťující látky
 Emise regulovaných znečišťujících látek se určují měřeními, která se provádějí bezprostředně po zkouškách, kterými se stanovují vlastnosti regenerace.
 Emise regulovaných znečišťujících látek (CO, HC, PM a NOx) v původním stavu a při použití dodatečně nainstalovaného zařízení musí splňovat mezní hodnoty pro emisní etapu nebo normu, pro které byl typ motoru původně schválen. Zaznamená se a do zkušebního protokolu se uvede poměr emisí NO2 k emisím NOx v původním stavu a při použití dodatečně nainstalovaného zařízení.
 Určení hmotnosti emisí NO2 a NOx se provede souběžným měřením podle bodu 13.2 tohoto předpisu.
 4.6. Hodnoticí kritéria pro zařízení REC ke snížení emisí částic s periodickou regenerací
 Toto ustanovení se vztahuje pouze na zařízení REC využívající aktivní regeneraci.
 Emise se měří nejméně třemi vhodnými zkouškami se startem za tepla (tj. tři cykly ESC, ETC, WHSC, WHTC, NRSC nebo NRTC se startem za tepla.) Jeden z cyklů, ze kterých se přebírají měření, by měl zahrnovat regeneraci se stabilizovaným


text:
systémem REC. Zbývající dva cykly, ze kterých se přebírají měření, by měly být cykly, při nichž k regeneraci nedochází. Pokud regenerace trvá déle než jeden zkušební cyklus, musí proběhnout další zkušební cykly, dokud se regenerace nedokončí.
 Výrobce zařízení REC musí deklarovat podmínky, za nichž obvykle dochází k procesu regenerace (zatěžování částicemi, teplota, protitlak výfuku, nebo další relevantní parametry). Výrobce rovněž poskytne frekvenci výskytu regenerace vyjádřenou podílem zkoušek, během nichž dochází k regeneraci. Na přesném postupu používaném k určení této frekvence se výrobce a schvalovací orgán dohodnou na základě osvědčeného technického úsudku (tento frekvenční podíl je faktorem F v níže uvedeném postupu pro výpočet jmenovitých emisí částic.)
 Pro účely zkoušky regenerace poskytne výrobce systém REC ke snížení emisí částic, který byl předtím zatížen částicemi. Volitelně může výrobce provést po sobě následující zkušební cykly tak, jak je stanoveno v bodě 4.4 této přílohy, dokud není zařízení REC ke snížení emisí částic zatíženo. Měření emisí není vyžadováno při cyklech, které probíhají za účelem zatížení zařízení REC částicemi.
 Průměrné hodnoty emisí mezi fázemi regenerace se určí aritmetickým průměrem z několika rovnoměrně rozložených zkoušek přibližně stejně vzdálených ve smyslu počtu neměřených zkušebních cyklů mezi nimi. Minimálně musí být do výpočtu aritmetického průměru zahrnut alespoň jeden zkušební cyklus co nejblíže před regenerační zkouškou a jeden zkušební cyklus bezprostředně po regenerační zkoušce.
 Během zkoušky regenerace se musí zaznamenat všechny údaje, které jsou potřebné ke zjištění regenerace (emise CO nebo NOx, teplota před a za zařízením REC, protitlak výfukových plynů a jakékoliv další relevantní parametry). Příslušné mezní hodnoty emisí smí být během procesu regenerace překročeny. Zkušební postup je schematicky znázorněn na obrázku níže.
 Schéma periodické regenerace
 Text obrazu
 Emise (g/KwH)
 Počet cyklů
 nr
 n
 e1, 2, 3, ....n
 Vážené emise vzorku a regenerace ew
 Střední hodnota emisí při odběru vzorku e1...n
 Emise v průběhu regenerace er
 Systémová zkouška zařízení REC ke snížení emisí částic s periodickou regenerací se považuje za vyhovující, pokud emise částic vypočítané níže uvedeným postupem nepřekročí stanovenou mezní hodnotu pro úroveň snížení, pro kterou si žadatel přeje, aby bylo zařízení REC schváleno.
 4.6.1. Regulované znečišťující látky
 Emise regulovaných znečišťujících látek (CO, HC, PM a NOx) nesmí překročit mezní hodnoty pro normu, pro niž byl typ motoru původně schválen, a to jak v původním stavu, tak po dodatečné instalaci. Zaznamená se a do protokolu uvede poměr emisí NO2/NOx jak v původním stavu, tak po dodatečné instalaci.
 Určení hmotnosti emisí NO2 a NOx se provede souběžným měřením podle bodu 4.7.2 této přílohy a bodu 13 tohoto předpisu.
 4.6.1.1. Vážené emise částic
 Hmotnost emisí částic PM (g/kWh) u periodicky se regenerujících systémů se stanoví následujícím způsobem.
 hmotnost PM = hmotnost PMr × F + (1 – F) × PMwor
 kde:
 F
 =
 frekvence výskytu regenerace vyjádřená podílem zkoušek, během nichž dochází k regeneraci [-]
 hmotnost PMwor
 =
 průměrné specifické emise u zkoušky, při níž nedochází k regeneraci [g/kWh]
 hmotnost PMr
 =
 průměrné specifické emise u zkoušky, při níž dochází k regeneraci [g/kWh]
 Výrobce si může na základě dobrého technického úsudku zvolit, že vypočítá buď multiplikační, nebo aditivní regenerační


text:
korekční faktor kr, který vyjadřuje průměrnou míru emisí:
 k r = hmotnost PM / hmotnost PMwor (multiplikační korekční faktor)
 nebo
 k Ur = hmotnost PM – hmotnost PMwor (faktor pro korekci nahoru)
 nebo
 k Dr = hmotnost PM – hmotnost PM r (faktor pro korekci dolů)
 Pokud jsou ke stanovení emisí použita více než dvě měření mezi fázemi regenerace, provedou se tato další měření ve stejných intervalech a z nich se vypočítá aritmetický průměr.
 4.6.1.2. Vážené plynné emise
 Emise plynných složek Mgas (g/kWh) u periodicky se regenerujících systémů se stanoví následujícím způsobem.
 Mgas = Mgasr × F + (1 – F) × Mgaswor
 kde:
 F
 =
 frekvence výskytu regenerace vyjádřená podílem zkoušek, během nichž dochází k regeneraci
 Mgaswor
 =
 průměrné specifické emise u zkoušky, při níž nedochází k regeneraci [g/kWh]
 Mgasr
 =
 průměrné specifické emise u zkoušky, při níž dochází k regeneraci [g/kWh]
 Výrobce si může na základě dobrého technického úsudku zvolit, že vypočítá buď multiplikační, nebo aditivní regenerační korekční faktor kr, který vyjadřuje průměrnou míru emisí:
 k r = Mgas/Mgaswor (multiplikační korekční faktor)
 nebo
 k Ur = Mgas – Mgaswor (faktor pro korekci nahoru)
 nebo
 k Dr = Mgas – Mgas r (faktor pro korekci dolů)
 4.7. Určení emisí NO2
 Zkoušky se provádějí se zkušebním motorem vybraným podle kritérií popsaných v bodě 12 tohoto předpisu.
 4.7.1. Výběr zařízení REC ke snížení emisí částic pro stanovení emisí NO2.
 Zařízení REC použité ke zkoušení může být jiné než zařízení REC použité v bodě 4.5 této přílohy. Zařízením REC ke snížení emisí částic, které se bude zkoušet, musí být:
 a)
 zařízení REC ke snížení emisí částic s největším aktivním objemem a, pokud je používán předřazený oxidační katalyzátor pro naftové motory (DOC), katalyzátor s největší aktivní plochou a
 b)
 zařízení REC ke snížení emisí částic obsahující maximální náplň platiny s maximální celkovou náplní katalyticky aktivního materiálu v rámci definované rodiny zařízení REC.
 Zvolené zařízení REC ke snížení emisí částic se namontuje tak, aby byla vzdálenost mezi motorem a zařízením REC ke snížení emisí části co nejmenší, jak je určeno v rozsahu použití pro zařízení REC ke snížení emisí částic.
 Zařízení REC ke snížení emisí částic musí být nezatížené a nesmí mít za sebou více než 125 hodin záběhu.
 4.7.2. Určení emisí NO2
 Postupně se provedou tři zkušební cykly WHTC nebo NRTC, jak odpovídá dané aplikaci. Emise se stanoví při všech třech cyklech a zprůměrují. Pokud rozpětí těchto výsledků přesahuje ± 15 % průměru, pak se provede další zkušební cyklus.
 Výpočet emisí NOx a NO2 je stanoven pro vznětové motory používané ve vozidlech kategorií M a N za úplný cyklus WHTC.
 Pro vznětové motory používané v nesilničních mobilních strojích nebo vozidlech kategorie T, které mají instalovaný netto výkon vyšší než 18 kW, avšak ne vyšší než 560 kW, se výpočet emisí NOx a NO2 stanoví za úplný cyklus NRTC.
 5. ZKUŠEBNÍ CYKLY
 5.1. V případech, kdy schválení motoru, s nímž má být zařízení REC používáno, je schválení pro použití v silničním provozu (udělené v souladu s předpisem č. 49), použije se pro schválení zařízení


text:
REC zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 49, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.2. Pokud je motor používán v silničním provozu a má schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 49, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 49, pro kterou má motor schválení.
 5.3. Pokud je motor používán v silničním provozu, avšak nemá schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 49, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 49, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.4. V případech, kdy je motor, s nímž mí být zařízení REC používáno, schválen pro použití v silničním provozu (udělené v souladu s předpisem č. 96), použije se pro schválení zařízení REC zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 96, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.5. Pokud není motor používán v silničním provozu a má schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 96, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 96, pro kterou má motor schválení.
 5.6. Pokud není motor používán v silničním provozu, avšak nemá schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 96, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 96, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.7. Pro účely stanovení účinnosti zařízení REC a emisí NO2 je příslušný zkušební cyklus definován v bodě 8.3 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 6
 ZKOUŠKA ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx (ZAŘÍZENÍ REC TŘÍDY III)
 Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí NOx se provádí v následující sérii etap, včetně posouzení emisí druhotných znečišťujících látek a určení emisí NO2:
 1. PROVEDENÍ AKUMULACE DOBY PROVOZU.
 Akumulace doby provozu se provádí v souladu s požadavky bodu 9 tohoto předpisu.
 2. URČENÍ ZÁKLADNÍ ÚROVNĚ EMISÍ MOTORU A MĚRNÉ SPOTŘEBY PALIVA BEZ NAMONTOVANÉHO ZAŘÍZENÍ REC
 2.1. Základní úroveň emisí motoru se určuje na základě zkoušky emisí se systémem motoru bez zařízení REC v souladu s požadavky předpisu č. 49 nebo předpisu č. 96 odpovídajícími použití a úrovni schválení typu základního motoru.
 2.2. Aby bylo možno určit účinnost snižování, emise se dodatečně stanoví provedením zkoušky emisí v souladu s požadavky bodu 8.3 tohoto předpisu.
 2.3. Měrná spotřeba paliva (g/kWh) se stanoví provedením zkoušky emisí podle bodu 2.2 této přílohy.
 3. URČENÍ EMISÍ, MĚRNÉ SPOTŘEBY PALIVA A ÚČINNOSTI SNÍŽENÍ SE ZAŘÍZENÍM REC NAMONTOVANÝM PO ZKOUŠCE AKUMULACE DOBY PROVOZU
 3.1. Emise se určují na základě výsledků zkoušky emisí v souladu s požadavky předpisu č. 49 nebo předpisu č. 96, jak odpovídá zamýšlenému použití a zamýšlené úrovni emisí zkoušeného zařízení REC, se zařízením REC namontovaným v souladu požadavky tohoto předpisu.
 3.2. Za účelem určení účinnosti snižování se emise dodatečně stanoví provedením zkoušky emisí s namontovaným zařízením REC v souladu s požadavky bodu 8.3 tohoto předpisu.
 3.3. Měrná spotřeba paliva (g/kWh) se stanoví


text:
provedením zkoušky emisí podle bodu 3.2 této přílohy.
 4. HODNOTÍCÍ KRITÉRIA PRO ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx
 Zkouška systému REC ke snížení emisí NOx je považována za vyhovující, pokud je dosaženo plynných emisí a emisí částic naměřených tak, jak je definováno v bodě 8 tohoto předpisu.
 4.1. Regulované znečišťující látky
 Emise regulovaných znečišťujících látek (CO, HC, PM a NOx) v původním stavu musí splňovat mezní hodnoty pro emisní etapu nebo normu, pro které byl typ motoru původně schválen.
 4.2. Zaznamená se a do zkušebního protokolu se uvede poměr emisí NO2 k emisím NOx v původním stavu a při použití dodatečně nainstalovaného zařízení.
 Určení hmotnostních emisí NO2 a NOx se provede souběžným měřením podle bodu 13.2 tohoto předpisu.
 4.3. Určení emisí NO2
 Zkoušky se provádějí se zkušebním motorem vybraným podle kritérií popsaných v bodě 12 tohoto předpisu.
 Postupně se provedou tři zkušební cykly WHTC nebo NRTC, jak odpovídá dané aplikaci. Emise se stanoví při všech třech cyklech a zprůměrují. Pokud rozpětí těchto výsledků přesahuje ± 15 % průměru, pak se provede další zkušební cyklus.
 Výpočet emisí NOx a NO2 je stanoven pro vznětové motory používané ve vozidlech kategorií M a N za úplný cyklus WHTC.
 Pro vznětové motory používané v nesilničních mobilních strojích nebo vozidlech kategorie T, které mají instalovaný netto výkon vyšší než 18 kW, avšak ne vyšší než 560 kW, se výpočet emisí NOx a NO2 stanoví za úplný cyklus NRTC.
 5. ZKUŠEBNÍ CYKLY
 5.1. V případech, kdy schválení motoru, s nímž má být zařízení REC používáno, je schválení pro použití v silničním provozu (udělené v souladu s předpisem č. 49), použije se pro schválení zařízení REC zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 49, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.2. Pokud je motor používán v silničním provozu a má schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 49, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 49, pro kterou má motor schválení.
 5.3. Pokud je motor používán v silničním provozu, avšak nemá schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 49, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 49, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.4. V případech, kdy schválení motoru, s nímž má být zařízení REC používáno, je schválení pro použití jiné než v silničním provozu (udělené v souladu s předpisem č. 96), použije se pro schválení zařízení REC zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 96, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.5. Pokud není motor používán v silničním provozu a má schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 96, použije se pro určení základní úrovně emisí motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 96, pro kterou má motor schválení.
 5.6. Pokud není motor používán v silničním provozu, avšak nemá schválení vydané v souladu s požadavky předpisu č. 96, použije se pro určení základní úrovně emisí


text:
motoru zkušební cyklus, který odpovídá emisní etapě stanovené v předpisu č. 96, pro kterou se žádá o schválení zařízení REC.
 5.7. Pro účely stanovení účinnosti zařízení REC a emisí NO2 je příslušný zkušební cyklus definován v bodě 8.3 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 7
 ZKOUŠKY ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC A NOx (ZAŘÍZENÍ REC TŘÍDY IV)
 Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí NOx a částic se provádí v následující sérii etap, včetně posouzení emisí druhotných znečišťujících látek a určení emisí NO2:
 1. PROVEDENÍ AKUMULACE DOBY PROVOZU.
 Akumulace doby provozu se provádí v souladu s požadavky bodu 9 tohoto předpisu.
 2. URČENÍ ZÁKLADNÍ ÚROVNĚ EMISÍ MOTORU A MĚRNÉ SPOTŘEBY PALIVA BEZ NAMONTOVANÉHO ZAŘÍZENÍ REC
 Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí částic a NOx musí splňovat příslušné požadavky pro zkoušky pro každou ze znečisťujících látek stanovené v bodě 2 přílohy 5 tohoto předpisu a bodě 2 přílohy 6 tohoto předpisu.
 3. URČENÍ EMISÍ, MĚRNÉ SPOTŘEBY PALIVA A ÚČINNOSTI SNÍŽENÍ SE ZAŘÍZENÍM REC NAMONTOVANÝM PO ZKOUŠCE AKUMULACE DOBY PROVOZU
 Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí částic a NOx musí splňovat příslušné požadavky pro zkoušky pro každou ze znečisťujících látek stanovené v bodě 3 přílohy 5 tohoto předpisu a bodě 3 přílohy 6 tohoto předpisu.
 4. HODNOTÍCÍ KRITÉRIA PRO ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx A ČÁSTIC
 4.1. Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí částic a NOx musí splňovat příslušné požadavky pro zkoušky pro každou ze znečisťujících látek podle bodu 4 přílohy 5 tohoto předpisu a bodu 4 přílohy 6 tohoto předpisu s výjimkou případu uvedeného v bodě 4.2 této přílohy.
 4.2. Pro zařízení REC třídy IV se zařízením REC ke snížení emisí částic nainstalovaným před zařízením REC ke snížení emisí NOx se bod 4.7.1 přílohy 5 tohoto předpisu nepoužije.
 5. ZKUŠEBNÍ CYKLY
 5.1. Zkoušky zařízení REC ke snížení emisí částic a NOx se musí provést za použití zkušebních cyklů, které splňují všechny požadavky přílohy 5 a přílohy 6 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 8
 POSLOUPNOST ZKOUŠEK
 1. POSLOUPNOST ZKOUŠKY ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ ČÁSTIC
 2. POSLOUPNOST ZKOUŠKY ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx
 3. POSLOUPNOST ZKOUŠKY ZAŘÍZENÍ REC KE SNÍŽENÍ EMISÍ NOx A ČÁSTIC
 PŘÍLOHA 9
 SROVNÁVACÍ TABULKY MEZNÍCH HODNOT
 1.
 Požadavky na každý druh zařízení REC z hlediska plnění mezních hodnot následující přísnější emisní etapy, jak vyžaduje bod 8.2 tohoto předpisu, jsou popsány v níže uvedených tabulkách.
 2.
 Níže uvedené tabulky udávají mezní hodnoty emisí v g/kWh, které musí být splněny, aby bylo dosaženo rovnocennosti s normou uvedenou pro každou základní úroveň.
 3.
 Požadavky na účinnost popsané podrobně v bodě 8.3 tohoto předpisu mohou vyžadovat, aby změřené emise byly nižší než tyto mezní hodnoty.
 Tabulka A9/1
 Srovnávací matice pro sérii norem podle předpisu č. 49
 Mezní hodnoty emisí v g/kWh
 Základní úroveň (*)
 Složka
 Třída I/IIA/IIB
 podle normy
 Třída III
 podle normy
 Třída IV
 podle normy
 A
 B1
 B2
 C
 A
 B1
 B2
 A
 B1
 B2
 C
 Před A
 NOx
 (ESC)
 —
 —
 —
 —
 5,0
 3,5
 2,0
 5,0
 3,5
 2,0
 2,0
 (ETC)
 —
 —
 —
 —
 5,0
 3,5
 2,0
 5,0
 3,5
 2,0
 2,0


text:
částice
 (ESC)
 0,10 (1)
 0,02
 0,02
 0,02
 —
 —
 —
 0,10 (1)
 0,02
 0,02
 0,02
 (ETC)
 0,16 (2)
 0,03
 0,03
 0,02
 —
 —
 —
 0,16 (2)
 0,03
 0,03
 0,02
 Základní úroveň (*)
 Složka
 Třída I/IIA/IIB
 podle normy
 Třída III
 podle normy
 Třída IV
 podle normy
 B1
 B2
 C
 B1
 B2
 C
 B1
 B2
 C
 A
 NOx
 (ESC)
 —
 —
 —
 3,5
 2,0
 2,0
 3,5
 2,0
 2,0
 (ETC)
 —
 —
 —
 3,5
 2,0
 2,0
 3,5
 2,0
 2,0
 částice
 (ESC)
 0,02
 0,02
 0,02
 —
 —
 —
 0,02
 0,02
 0,02
 (ETC)
 0,03
 0,03
 0,02
 —
 —
 —
 0,03
 0,03
 0,02
 Základní úroveň (*)
 Složka
 Třída I/IIA/IIB
 podle normy
 Třída III
 podle normy
 Třída IV
 podle normy
 B2
 C
 D
 B2
 C
 D
 B2
 C
 D
 B1
 NOx
 (ESC)
 —
 —
 —
 2,0
 2,0
 2,0
 2,0
 —
 (ETC)
 —
 —
 —
 2,0
 2,0
 2,0
 2,0
 —
 (WHSC)
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 —
 —
 0,4
 (WHTC)
 —
 —
 —
 —
 —
 0,46
 —
 —
 0,46
 částice
 (ESC)
 0,02
 0,02
 —
 —
 —
 —
 0,02
 0,02
 —
 (ETC)
 0,03
 0,02
 —
 —
 —
 —
 0,03
 0,02
 —
 (WHSC)
 —
 —
 0,01
 —
 —
 —
 —
 —
 0,01
 (WHTC)
 —
 —
 0,01
 —
 —
 —
 —
 —
 0,01
 Základní úroveň (*1)
 Složka
 Třída I/IIA/IIB
 podle normy
 Třída III
 podle normy
 Třída IV
 podle normy
 C
 D
 C
 D
 C
 D
 B2
 NOx
 (ESC)
 —
 —
 2,0
 —
 2,0
 —
 (ETC)
 —
 —
 2,0
 —
 2,0
 —
 (WHSC)
 —
 —
 —
 0,4
 —
 0,4
 (WHTC)
 —
 —
 —
 0,46
 —
 0,46
 částice
 (ESC)
 0,02
 —
 —
 —
 0,02
 —
 (ETC)
 0,02
 —
 —
 —
 0,02
 —
 (WHSC)
 —
 0,01
 —
 —
 —
 0,01
 (WHTC)
 —
 0,01
 —
 —
 —
 0,01
 Tabulka A9/2
 Srovnávací matice pro předpis č. 96/zařízení REC třídy I/II
 Základní úroveň (*2)
 Netto výkon
 [kW]
 Složka
 [g/kWh]
 Třída I/II, podle normy
 H
 I
 J
 K
 L
 M
 N
 P
 Q
 R
 E
 130 ≤ P ≤ 560
 částice
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 —
 F
 75 ≤ P < 130
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 G
 37 ≤ P < 75
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025 (3)
 0,025 (4)
 —
 0,025 (3)
 D
 18 ≤ P < 37
 částice
 —
 —
 —
 0,6 (5)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 H
 130 ≤ P ≤ 560
 částice
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 —
 I
 75 ≤ P < 130
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 J
 37 ≤ P < 75
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025 (3)
 0,025 (4)
 —
 0,025 (3)
 K
 19 ≤ P < 37
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 L
 130 ≤ P ≤ 560
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 M
 75 ≤ P < 130
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 N
 56 ≤ P < 75


text:
částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 P
 37 ≤ P < 56
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 Tabulka A9/3
 Srovnávací matice pro předpis č. 96/zařízení REC třídy III
 Základní úroveň (*3)
 Netto výkon
 [kW]
 Složka
 [g/kWh]
 Třída III, podle normy
 H
 I
 J
 K
 L
 M
 N
 P
 Q
 R
 E
 130 ≤ P ≤ 560
 NOx
 4,0 (9)
 —
 —
 —
 2,0
 —
 —
 —
 0,4
 —
 F
 75 ≤ P < 130
 NOx
 —
 4,0 (9)
 —
 —
 —
 3,3
 —
 —
 —
 0,4
 G
 37 ≤ P < 75
 NOx
 —
 —
 4,7 (9)
 —
 —
 —
 3,3 (6)
 4,7 (7)
 (9)
 —
 0,4 (6)
 D
 18 ≤ P < 37
 NOx
 —
 —
 —
 7,5 (8)
 (9)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 H
 130 ≤ P ≤ 560
 NOx
 (8)
 —
 —
 —
 —
 2,0
 —
 —
 —
 0,4
 —
 I
 75 ≤ P < 130
 NOx
 (8)
 —
 —
 —
 —
 —
 3,3
 —
 —
 —
 0,4
 J
 37 ≤ P < 75
 NOx
 (8)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 3,3 (6)
 4,7 (7)
 (9)
 —
 0,4 (6)
 K
 19 ≤ P < 37
 NOx
 (8)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 L
 130 ≤ P ≤ 560
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 —
 M
 75 ≤ P < 130
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 N
 56 ≤ P < 75
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 P
 37 ≤ P < 56
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 Tabulka A9/4
 Srovnávací matice pro předpis č. 96/zařízení REC třídy IV
 Základní úroveň (*4)
 Netto výkon
 [kW]
 Složka
 [g/kWh]
 Třída IV, podle normy
 H
 I
 J
 K
 L
 M
 N
 P
 Q
 R
 E
 130 ≤ P ≤ 560
 částice
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 —
 NOx
 4,0 (13)
 —
 —
 —
 2,0
 —
 —
 —
 0,4
 —
 F
 75 ≤ P < 130
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 NOx
 —
 4,0 (13)
 —
 —
 —
 3,3
 —
 —
 —
 0,4
 G
 37 ≤ P < 75
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025 (10)
 0,025 (11)
 —
 0,025 (10)
 NOx
 —
 —
 4,7 (13)
 —
 —
 —
 3,3 (10)
 4,7 (11)
 (13)
 —
 0,4 (10)
 D
 18 ≤ P < 37
 částice
 —
 —
 —
 0,6 (12)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 NOx
 —
 —
 —
 7,5 (12)
 (13)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 H
 130 ≤ P ≤ 560
 částice
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 —
 NOx
 (12)
 —
 —
 —
 —
 2,0
 —
 —
 —
 0,4
 —
 I
 75 ≤ P < 130
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025
 —
 —
 —
 0,025
 NOx
 (12)
 —
 —
 —
 —
 —
 3,3
 —
 —
 —
 0,4
 J
 37


text:
≤ P < 75
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,025 (10)
 0,025 (11)
 —
 0,025 (10)
 NOx
 (12)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 3,3 (10)
 4,7 (11)
 (13)
 —
 0,4 (10)
 K
 19 ≤ P < 37
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 NOx
 (12)
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 L
 130 ≤ P ≤ 560
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 —
 M
 75 ≤ P < 130
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 N
 56 ≤ P < 75
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 0,4
 P
 37 ≤ P < 56
 částice
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 NOx
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 —
 (1) 0,13 g/kWh pro motory se zdvihovým objemem menším než 0,75 dm3 na válec a s otáčkami při jmenovitém výkonu vyššími než 3 000 min.– 1
 (2) 0,21 g/kWh pro motory se zdvihovým objemem menším než 0,75 dm3 na válec a s otáčkami při jmenovitém výkonu vyššími než 3 000 min.– 1
 (*1) Kde A, B1, B2 a C odpovídá mezním hodnotám v tabulkách 1 a 2 série změn 05 předpisu č. 49 a D odpovídá mezním hodnotám v sérii změn 06 předpisu č. 49.
 (3) Pouze pro motory 56 ≤ P < 75.
 (4) Pouze pro motory 37 ≤ P < 56.
 (5) Pouze pro motory 19 ≤ P < 37. Motory 18 ≤ P < 19 se považují za motory, které nemají žádnou další etapu.
 (*2) Kde základní úroveň odpovídá úrovni v předpisu č. 96, revize 2.
 (6) Pouze pro motory 56 ≤ P < 75.
 (7) Pouze pro motory 37 ≤ P < 56.
 (8) Pouze pro motory 19 ≤ P < 37. Motory 18 ≤ P < 19 se považují za motory, které nemají žádnou další etapu.
 (9) Součet uhlovodíků a oxidů dusíku
 (*3) Kde základní úroveň odpovídá úrovni v předpisu č. 96, revize 2.
 (10) Pouze pro motory 56 ≤ P < 75.
 (11) Pouze pro motory 37 ≤ P < 56.
 (12) Pouze pro motory 19 ≤ P < 37. Motory 18 ≤ P < 19 se považují za motory, které nemají žádnou další etapu.
 (13) Součet uhlovodíků a oxidů dusíku
 (*4) Kde základní úroveň odpovídá úrovni v předpisu č. 96, revize 2.
 PŘÍLOHA 10
 Požadavky na řídící diagnostický systém NOx zařízení REC ke snížení emisí NOx a zařízení REC ke snížení emisí částic, která vyžadují činidlo
 1. ÚVOD
 Tato příloha stanoví požadavky na řídící diagnostický systém NOx (NCD) pro zařízení REC ke snížení emisí NOx nebo snížení emisí NOx a emisí částic, které ke snížení emisí NOx využívá činidlo.
 2. DIAGNOSTICKÉ POŽADAVKY
 2.1. Systém NCD musí být schopen


text:
na základě zpráv o selhání uložených v počítačové paměti zařízení REC identifikovat chybné funkce související se zařízením REC, o kterých pojednává tato příloha, a na vyžádání předávat tyto informace mimo vozidlo.
 2.2. Systém NCD musí zaznamenat zprávu o selhání pro každou jednotlivou chybnou funkci.
 2.3. Systém NCD musí stanovit, zda došlo k chybné funkci.
 2.3.1. Chybná funkce musí být zjištěna během 60 minut činnosti, kromě případů stanovených v bodech 2.3.1.1 a 2.3.2 této přílohy.
 2.3.1.1. V případech, kdy je zapotřebí více než 60 minut provozu, aby bylo monitorováním možné přesně zjistit a potvrdit chybnou funkci, může schvalovací orgán k monitorování povolit delší dobu, je-li taková potřeba odůvodněna výrobcem zařízení REC (např. technickými argumenty, výsledky pokusů, interní praxí atd.).
 2.3.2. Chybná funkce musí být zjištěna v průběhu 10 minut činnosti, pokud jde o monitorování hladiny činidla a detekci přívodu činidla v případě nevyhřívaného systému REC.
 2.4. Zprávy o selhání nesmí být samotným systémem NCD vymazány z počítačové paměti zařízení REC, dokud selhání, se kterým zpráva souvisí, není odstraněno, kromě případu stanoveného v bodě 6.1.4 této přílohy.
 2.5. Všechny přeprogramovatelné počítačové kódy nebo provozní parametry systému NCD musí být zajištěny proti neoprávněnému zásahu a musí umožňovat úroveň ochrany odpovídající nejméně ustanovení normy ISO 15031-7 (SAE J 2186) nebo SAE J1939-73.
 3. RODINA NCD
 3.1. Výrobce zařízení REC zodpovídá za stanovení složení rodiny NCD. Vytváření skupin motorů v rámci rodiny NCD se provádí na základě dobrého technického úsudku a musí být schváleno schvalovacím orgánem.
 Motory, které nepatří do stejné rodiny motorů, včetně motorů od různých výrobců motorů, mohou přesto patřit do stejné rodiny NCD.
 3.2. Parametry vymezující rodinu NCD
 3.2.1. Rodinu NCD lze vymezit základními konstrukčními parametry, které jsou systémům NCD v rámci dané rodiny společné.
 3.2.2. Aby mohly být systémy NCD pokládány za systémy náležející do téže rodiny NCD, musí si být podobné v následujících základních parametrech:
 a)
 systémy regulace emisí NOx;
 b)
 metody monitorování NCD;
 c)
 kritéria pro monitorování NCD;
 d)
 parametry monitorování (např. frekvence).
 3.2.3. Tyto podobnosti musí být prokázány výrobcem zařízení REC pomocí vhodných technických postupů prokazování nebo jinými vhodnými postupy a musí být schváleny schvalovacím orgánem.
 Výrobce může požádat schvalovací orgán o schválení menších rozdílů v metodách monitorování/diagnostiky systému NCD z důvodu rozdílů v uspořádání motoru.
 4. SYSTÉM VAROVÁNÍ OPERÁTORA
 4.1. Součástí zařízení REC musí být systém varování operátora používající vizuální a zvuková varování, který řidiče nebo operátora informuje v případě, že byla v souladu s bodem 2.3 této přílohy zjištěna nízká hladina činidla, nesprávná jakost činidla, přerušení přívodu činidla nebo nesprávná funkce podle bodu 10 této přílohy, což povede k aktivaci systému upozornění operátora podle bodu 5 této přílohy, nebude-li příslušný problém včas odstraněn.
 4.1.1. Systém varování operátora nesmí být možné snadno vypnout nebo ignorovat.
 4.2. Systém varování operátora může být tvořen jedním nebo více kontrolkami, nebo může zobrazovat stručné zprávy, které jasně uvádějí:
 a)
 dobu zbývající do aktivace upozornění;
 b)
 hodnotu upozornění, například čas pro opětovné nastartování;
 c)
 podmínky, za nichž může být zrušeno vyřazení vozidla nebo stroje z provozu.
 4.3. Ihned po zjištění chybné funkce


text:
podle bodu 2.3 této přílohy musí být aktivováno vizuální varování podle bodu 4.2 této přílohy.
 4.4. Deset hodin po zjištění chybné funkce musí být vedle vizuálního varování aktivováno i zvukové varování.
 4.5. Mezi desátou hodinou a devatenáctou hodinou po zjištění chybné funkce musí vizuální a zvukové varování stoupat na intenzitě.
 4.6. Devatenáct hodin po zjištění chybné funkce musí být řidič nebo operátor informován, že bude-li motor v chodu ještě hodinu, aniž by byla chybná funkce odstraněna, nebude jej již možné po vypnutí znovu nastartovat.
 4.6.1. Toto varování musí být jasně zobrazeno tímto způsobem:
 a)
 aktivací druhé kontrolky, jejíž význam je popsán v příručce k zařízení REC, nebo
 b)
 zobrazením zprávy, například „motor po vypnutí znovu nenastartuje“.
 4.7. Systém upozornění operátora se musí deaktivovat, jestliže pominuly podmínky pro jeho aktivaci. Systém varování operátora se nesmí automaticky deaktivovat, aniž by byly odstraněny důvody pro jeho aktivaci.
 4.8. Při podání žádosti o schválení typu musí výrobce zařízení REC prokázat fungování systému varování operátora, jak je stanoveno v bodě 11 této přílohy.
 5. SYSTÉM UPOZORNĚNÍ OPERÁTORA
 5.1. Zařízení REC musí zahrnovat systém upozornění operátora, který se aktivuje, pokud selhání systému REC nebyla včas odstraněna.
 5.2. Systém upozornění operátora se musí aktivovat po dvaceti hodinách od zjištění chybné funkce, pokud není stanoveno jinak v bodech 6.2 a 7.3 této přílohy.
 5.3. Přívod stejnosměrného proudu ke startéru motoru (například svorka 30 v souladu s DIN 72552) musí být přerušen takto:
 5.3.1.
 Mezi baterii a startér motoru se nainstaluje přerušovací spínač, jehož činnost je řízena systémem NCD.
 5.3.2.
 Konektory přerušovacího spínače musí sestávat z oddělovacích bezpečnostních zařízení, jako jsou střižné šrouby, oddělovací ventily apod.
 5.4. Po vypnutí motoru nesmí být po dobu pěti hodin možné motor znovu nastartovat.
 5.5. Při podání žádosti o schválení typu musí výrobce zařízení REC prokázat fungování systému upozornění operátora, jak je stanoveno v bodě 11 této přílohy.
 5.6. Po předchozím schválení schvalovacím orgánem může být zařízení REC vybaveno zařízením, které systém upozornění operátora vyřadí z provozu během nouzové situace vyhlášené orgánem státní správy s celostátní nebo regionální působností, složkami jeho záchranného systému nebo ozbrojenými složkami.
 6. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA SYSTÉMY VAROVÁNÍ A UPOZORNĚNÍ OPERÁTORA
 6.1. Pokud nebyla chybná funkce odstraněna po opětovném nastartování motoru podle bodu 5.4 této přílohy, použijí se následující ustanovení:
 6.1.1.
 V souladu s body 4.3 až 4.7 této přílohy se aktivuje systém varování operátora.
 6.1.2.
 V souladu s body 5.2 a 5.3 této přílohy se dvacet hodin po zjištění chybné funkce podle bodu 6.1.1 této přílohy aktivuje systém upozornění operátora.
 6.1.3.
 Po vypnutí motoru nesmí být po dobu 48 hodin možné motor znovu nastartovat.
 6.1.4.
 Nesmazatelné zprávy o selhání, které identifikují důvod selhání systému REC, musí být v systému NCD uloženy nejméně 400 dní.
 6.1.4.1.
 Zprávy o selhání musí být přístupné prostřednictvím obecného čtecího nástroje definovaného v bodě 3.36.1 tohoto předpisu.
 6.1.5.
 Pokud bylo po vypnutí motoru selhání odstraněno, může systém NCD umožnit opětovné nastartování motoru dříve než za 48 hodin na základě požadavku vlastního čtecího nástroje definovaného v bodě 3.36.2 tohoto předpisu pomocí přístupového kódu poskytnutého výrobcem


text:
zařízení REC nebo jeho autorizovaným zástupcem na základě žádosti.
 6.1.5.1.
 Výrobce zařízení REC musí zajistit, aby byly na trhu pro servis nebo obchodní zástupce k dispozici příslušné nástroje.
 6.1.5.2.
 Ustanovení bodu 6.1.5 této přílohy se nepoužije více než jednou.
 6.1.5.3.
 Uplatní se ustanovení bodu 6.1.4 této přílohy.
 6.2. Nevyhřívaný systém REC
 6.2.1. Jestliže při teplotě prostředí ≤ 266 K (– 7 °C) neprobíhá žádný přívod činidla, musí být v souladu s bodem 2.3.2 této přílohy aktivován systém varování operátora popsaný v bodě 4.3 této přílohy.
 6.2.2. Jestliže se při teplotě prostředí ≤ 266 K (– 7 °C) nespustí přívod činidla do 70 minut od nastartování motoru, musí být aktivován systém upozornění operátora popsaný v bodech 5.3 až 5.6 této přílohy.
 7. DOSTUPNOST ČINIDLA
 7.1. Ukazatel hladiny činidla
 Ukazatel hladiny činidla musí být přinejmenším schopen průběžně ukazovat hladinu činidla po dobu, během níž je aktivován systém varování operátora popsaný v bodě 4 této přílohy. Ukazatel činidla může mít analogové nebo digitální zobrazení a může ukazovat hladinu činidla jako podíl plného objemu nádrže, jako zbývající množství činidla nebo jako odhadovaný počet provozních hodin, které zbývají do vyčerpání činidla.
 7.2. Aktivace systému varování operátora
 7.2.1. Systém varování operátora se musí aktivovat v souladu s bodem 4.3 této přílohy, jakmile se hladina činidla sníží pod
 a)
 úroveň 10 % kapacity nádrže činidla nebo vyššího procentního podílu podle volby výrobce zařízení REC nebo
 b)
 úroveň odpovídající dvanácti hodinám používání vozidla nebo stroje za běžných podmínek provozu.
 7.2.2. Varování musí být dostatečně jasné, aby v kombinaci s ukazatelem činidla řidič nebo operátor pochopil, že je hladina činidla nízká. Je-li součástí systému varování také systém zobrazování zpráv, musí vizuální varování zobrazit zprávu upozorňující na nízkou hladinu činidla (například „nízká hladina močoviny“, „nízká hladina AdBlue“ nebo „nízká hladina činidla“).
 7.2.3. Body 4.4 až 4.6 této přílohy se nepoužijí.
 7.2.4. Systém varování operátora musí nabýt na intenzitě, jakmile hladina činidla klesne pod:
 a)
 úroveň 2,5 % kapacity nádrže činidla nebo vyššího procentního podílu podle volby výrobce zařízení REC nebo
 b)
 úroveň odpovídající třem hodinám používání vozidla nebo stroje za běžných podmínek provozu.
 Toto varování musí být jasně zobrazeno tímto způsobem:
 a)
 aktivací druhé kontrolky, jejíž význam je popsán v příručce k zařízení REC, nebo
 b)
 zobrazením zprávy, např. „doplňte močovinu“, „doplňte AdBlue“ nebo „doplňte činidlo“.
 7.2.5. Systém varování operátora nesmí být možné vypnout, dokud nedojde k doplnění činidla na hladinu, která nevyžaduje jeho aktivaci.
 7.3. Aktivace systému upozornění operátora
 7.3.1. Systém upozornění operátora popsaný v bodech 5.3 až 5.6 této přílohy se musí aktivovat, pokud je nádrž činidla prázdná, nebo při jakékoliv hladině pod 2,5 % její nominální plné kapacity, podle uvážení výrobce zařízení REC.
 7.3.2. Systém upozornění operátora nesmí být možné vypnout, dokud nedojde k doplnění činidla na hladinu, která nevyžaduje jeho aktivaci.
 8. MONITOROVÁNÍ JAKOSTI ČINIDLA
 8.1. Zařízení REC musí zahrnovat prostředky pro stanovení přítomnosti nesprávného činidla v nádrži, například čidlo NOx, čidlo jakosti činidla nebo obdobné.
 8.2. Výrobce specifikuje minimální přijatelnou koncentraci činidla CDmin, v důsledku níž emise NOx z výfuku nepřesáhnou
 a)
 0,9 g/kWh u


text:
dodatečně instalovaných motorových systémů, které plní mezní hodnotu emisí NOx pro etapy Q a R předpisu č. 96, nebo
 b)
 mezní hodnotu emisí NOx + 1,5 g/kWh u všech ostatních systémů.
 8.2.1. Správná hodnota CDmin musí být prokázána při schválení typu následujícím způsobem a musí být zaznamenána v souboru dokumentace stanoveném v příloze 1.
 8.2.1.1. Zkouška musí být vykonána provedením části cyklu WHTC nebo NRTC prováděné za tepla, podle toho, který cyklus se použije, s použitím činidla s koncentrací CDmin.
 8.2.1.2. Zkoušce může předcházet stabilizační cyklus WHTC nebo NRTC nebo stabilizační cyklus stanovený výrobcem zařízení REC umožňující přizpůsobit systém regulace emisí NOx s uzavřenou smyčkou jakosti činidla o koncentrací CDmin.
 8.2.1.3. Emise NOx, které z této zkoušky vyplynou, musí být nižší než prahová hodnota NOx stanovená v bodě 8.2 této přílohy.
 8.2.2. Každá koncentrace činidla nižší než CDmin musí být zjištěna, přičemž se účely bodu 8.1 této přílohy považuje za nesprávné činidlo.
 8.3. Jakost činidla musí zjišťovat konkrétní počitadlo („počitadlo jakosti činidla“). Počitadlo jakosti činidla musí počítat počet hodin provozu s nesprávným činidlem.
 8.3.1. Výrobce může selhání týkající se jakosti činidla sdružit se selháními uvedenými v bodech 9 a 10 této přílohy do jediného počitadla.
 8.4. Aktivace systému varování operátora
 8.4.1. Systém varování operátora se aktivuje v souladu s bodem 4 této přílohy.
 8.4.2. Je-li součástí systému varování operátora také systém zobrazování zpráv, musí zpráva informovat o důvodu daného varování, je-li to technicky proveditelné (například „zjištěna nesprávná močovina“, „zjištěno nesprávné AdBlue“ nebo „zjištěno nesprávné činidlo“).
 8.5. Aktivace systému upozornění operátora
 8.5.1. Systém upozornění operátora se aktivuje v souladu s bodem 5 této přílohy.
 9. PŘÍVOD ČINIDLA
 9.1. Motor musí být vybaven zařízením schopným zjistit přerušení přívodu činidla.
 9.2. Přívod činidla musí být sledován zvláštním počitadlem („počitadlem přívodu činidla“). Počitadlo musí počítat počet provozních hodin, během nichž dojde k přerušení přívodu činidla. Toto není nutné, pokud je takové přerušení vyvoláno stavem, kdy momentální emise za daných provozních podmínek vozidla nebo stroje přívod činidla nevyžadují.
 9.2.1. Výrobce REC může selhání přívodu činidla sdružit se selháními uvedenými v bodech 8 a 10 této přílohy do jediného počitadla.
 9.3. Aktivace systému varování operátora
 9.3.1. Systém varování operátora se aktivuje v souladu s bodem 4 této přílohy.
 9.3.2. Je-li součástí systému varování také systém zobrazování zpráv, musí zpráva informovat o důvodu daného varování (například „chybná funkce přívodu močoviny“, „chybná funkce přívodu AdBlue“ nebo „chybná funkce přívodu činidla“).
 9.4. Aktivace systému upozornění operátora
 9.4.1. Systém upozornění operátora se aktivuje v souladu s bodem 5 této přílohy.
 10. SELHÁNÍ MONITOROVÁNÍ, JEJICHŽ PŘÍČINOU MŮŽE BÝT NEOPRÁVNĚNÝ ZÁSAH
 10.1. Kromě hladiny činidla v nádrži, jeho jakosti a přerušení přívodu činidla musí být monitorována i následující selhání, neboť jejich příčinou mohou být tyto neoprávněné zásahy:
 a)
 odpojení přívodního ventilu činidla;
 b)
 odpojení čerpadla činidla;
 c)
 selhání nebo odpojení systému NCD, jak je popsáno v bodě 10.1.1 této přílohy.
 10.1.1. U systému NCD se sleduje výskyt elektrických selhání a odstranění nebo deaktivace každého čidla, v jejichž důsledku systém neprovádí diagnostiku ostatních selhání uvedených v bodech 7 až 9 této přílohy.
 Mezi


text:
čidla, jež ovlivňují tuto diagnostickou schopnost, patří mimo jiné ta, která přímo měří koncentraci NOx, čidla jakosti močoviny, čidla okolního prostředí a čidla monitorující přívod, hladinu či spotřebu činidla.
 10.2. Každý z jednotlivých způsobů selhání monitorování uvedených v bodě 10.1 této přílohy musí sledovat samostatné počitadlo. Počitadla systému NCD musí počítat počet hodin provozu, kdy diagnostická schopnost systému NCD není k dispozici. Je povoleno sdružení několika selhání do jednoho počitadla.
 10.2.1. Výrobce může selhání systému NCD sdružit se selháními uvedenými v bodech 8 a 9 této přílohy do jediného počitadla.
 10.3. Jako alternativu k požadavkům v bodě 10.1 této přílohy může výrobce použít čidlo NOx umístěné ve výfukovém plynu. V takovém případě:
 a)
 hodnota NOx nesmí překročit nižší z následujících prahových hodnot:
 i)
 dvojnásobek příslušné mezní hodnoty NOx pro schválení typu zařízení REC nebo
 ii)
 zvýšení o nejvýše 1 g/kWh nad příslušnou mezní hodnotu NOx pro schválení typu zařízení REC;
 b)
 lze použít jediné selhání „vysoké emise NOx – příčina neznámá“.
 10.4. Aktivace systému varování operátora
 10.4.1. Systém varování operátora se aktivuje v souladu s bodem 4 této přílohy.
 10.4.2. Je-li součástí systému varování také systém zobrazování zpráv, musí zpráva informovat o důvodu daného varování (například „přívodní ventil činidla odpojen“ nebo „kritické selhání týkající se emisí“).
 10.5. Aktivace systému upozornění operátora
 10.5.1. Systém upozornění operátora se aktivuje v souladu s bodem 5 této přílohy.
 11. POŽADAVKY NA PROKAZOVÁNÍ
 11.1. Dodržení požadavků této přílohy se prokazuje při schvalování typu provedením:
 a)
 prokázání aktivace systému varování operátora;
 b)
 prokázání aktivace systému upozornění operátora.
 11.2. Prokázání aktivace systému varování operátora
 11.2.1. Shodnost aktivace systému varování se prokazuje vykonáním dvou zkoušek: nedostatek činidla a jedna z kategorií selhání uvedených v bodech 8 až 10 této přílohy.
 11.2.2. Pro účely prokázání aktivace systému varování v případě špatné jakosti činidla se vybere činidlo s přinejmenším takovým naředěním účinné látky, jako je naředění uvedené výrobcem (CDmin) podle požadavků bodu 8.2 této přílohy.
 11.2.3. K prokázání aktivace systému varování operátora se výběr provede na základě seznamu potenciálních selhání, který výrobce zařízení REC poskytne schvalovacímu orgánu a který schvalovací orgán odsouhlasí.
 11.2.4. Pro účely tohoto prokázání se pro každé selhání uvažované v bodě 11.2.1 této přílohy provede samostatná zkouška.
 11.2.5. Během zkoušky se nesmí vyskytnout jiné selhání, než je to, kterého se zkouška týká.
 11.2.6. Před zahájením zkoušky musí být vymazány všechny zprávy o selhání.
 11.2.7. Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu mohou být selhání, kterých se zkouška týká, simulována.
 11.2.8. Postup prokazovací zkoušky pro jiná selhání než nedostatek činidla
 11.2.8.1. Jakmile bylo způsobeno nebo nasimulováno selhání, musí na něj systém NCD reagovat během tří po sobě následujících cyklů WHTC za tepla nebo NRTC za tepla, podle toho, který cyklus se použije.
 11.2.8.2. Během prokazovací zkoušky může být každý jednotlivý zkušební cyklus oddělen vypnutím motoru.
 11.2.9. Postup prokazovací zkoušky v případě nedostatku činidla
 11.2.9.1. Systém REC se provozuje po dobu jednoho nebo více cyklů WHTC za tepla nebo NRTC za tepla, podle toho, který cyklus se na základě rozhodnutí výrobce zařízení REC použije.
 11.2.9.2. Prokazování musí začít