text:
vydaného k obchodním účelům nebo rozmnoženiny takového záznamu k bezdrátovému vysílání nebo jakémukoliv jinému sdělování veřejnosti, a že tato odměna bude rozdělena mezi dotčené výkonné umělce a výrobce zvukových záznamů. Pokud nedojde mezi výkonnými umělci a výrobci zvukových záznamů k dohodě, může každá strana stanovit podmínky pro rozdělování uvedené odměny mezi ně.
 Článek 20.9
 Ochrana technologických prostředků
 1. Pro účely tohoto článku se technologickými prostředky rozumí jakákoliv technologie, zařízení nebo součástka, které jsou při své obvyklé funkci určeny k tomu, aby zabraňovaly úkonům nebo omezovaly úkony ve vztahu k dílům, výkonům nebo zvukovým záznamům, ke kterým nebylo uděleno svolení autora, výkonného umělce nebo výrobce zvukového záznamu, jak stanoví právní předpisy strany. Aniž je dotčen rozsah autorského práva a práv s ním souvisejících v právních předpisech strany, považují se technologické prostředky za účinné, pokud je použití chráněného díla, výkonu nebo zvukového záznamu kontrolováno autorem, výkonným umělcem nebo výrobcem zvukového záznamu uplatněním příslušné kontroly přístupu nebo ochranného procesu, jako je šifrování, kódování nebo jiného mechanismu kontroly rozmnožování, který dosahuje cíle ochrany.
 2. Každá strana stanoví přiměřenou právní ochranu a účinné právní prostředky proti obcházení účinných technologických prostředků, které užívají autoři, výkonní umělci nebo výrobci zvukových záznamů v souvislosti s výkonem svých práv v souvislosti se svými díly, výkony nebo zvukovými záznamy a které omezují nakládání s nimi, k němuž příslušní autoři, výkonní umělci nebo výrobci zvukových záznamů nedali svolení nebo které není dovoleno právními předpisy.
 3. Pro stanovení odpovídající právní ochrany a účinných právních prostředků uvedených v odstavci 2 stanoví každá strana ochranu alespoň:
 a)
 v rozsahu stanoveném jejími právními předpisy proti:
 i)
 nedovolenému obcházení účinných technologických prostředků prováděnému vědomě nebo s dostatečným důvodem vědět a
 ii)
 nabízení veřejnosti uváděním na trh zařízení nebo produktu, včetně počítačových programů, nebo služby jakožto způsobu obcházení účinného technologického prostředku a
 b)
 proti výrobě, dovozu nebo distribuci zařízení nebo produktu, včetně počítačových programů, nebo poskytování služby, které:
 i)
 jsou primárně určeny nebo vyrobeny za účelem obcházení účinného technologického prostředku nebo
 ii)
 mají pouze omezený komerčně významný jiný účel, než je obcházení účinného technologického prostředku.
 4. V odst. 3 písm. a) se výrazem „v rozsahu stanoveném jejími právními předpisy“ rozumí, že každá strana má flexibilitu při provádění bodů i) a ii).
 5. Při provádění odstavců 2 a 3 nemá strana povinnost požadovat, aby konstrukce nebo konstrukce a výběr částí a součástek pro spotřební elektroniku, telekomunikace nebo počítačový produkt umožňovaly reakci na konkrétní technologický prostředek, pokud produkt jinak neporušuje opatření dané strany k provádění těchto odstavců. Záměrem tohoto ustanovení je, že tato dohoda nepožaduje od strany, aby vyžadovala interoperabilitu ve svých právních předpisech: odvětví informačních a komunikačních technologií nemá žádnou povinnost navrhovat zařízení, produkty, součástky nebo služby tak, aby vyhovovaly určitým technologickým prostředkům.
 6. K poskytování přiměřené právní ochrany a účinných právních prostředků podle odstavce 2 může strana přijmout či zachovat vhodná omezení či výjimky z opatření, kterými se provádí odstavce 2 a 3. Povinnostmi stanovenými v odstavcích 2 a 3 nejsou dotčena práva, omezení ani výjimky v souvislosti s porušením autorského práva nebo práv s ním souvisejících


text:
podle právních předpisů strany.
 Článek 20.10
 Ochrana informací týkajících se správy práv
 1. Pro účely tohoto článku se informacemi týkajícími se správy práv rozumí:
 a)
 informace, která identifikuje dílo, výkon výkonného umělce nebo zvukový záznam, autora díla, výkonného umělce nebo výrobce zvukového záznamu, nebo nositele jakéhokoli práva k dílu, výkonu výkonného umělce nebo zvukovému záznamu;
 b)
 informace o podmínkách užití díla, výkonu nebo zvukového záznamu nebo
 c)
 jakákoli čísla nebo kódy, které představují informaci popsanou v písmenech a) a b) výše,
 je-li jakýkoli z těchto informačních prvků připojen k rozmnoženině díla, výkonu nebo zvukovému záznamu nebo se objevuje ve spojení se sdělováním nebo zpřístupňováním díla, výkonu nebo zvukového záznamu veřejnosti.
 2. Za účelem ochrany elektronických informací týkajících se správy práv stanoví každá strana přiměřenou právní ochranu a účinné právní prostředky proti každé osobě, která neoprávněně vědomě učiní některé z následujících jednání, ač jí bylo známo, nebo měla dostatečné důvody vědět, že způsobí, umožní, usnadní nebo zatají porušení autorského práva nebo práv s ním souvisejících:
 a)
 neoprávněné odstranění nebo pozměnění jakýchkoli elektronických informací týkajících se správy práv nebo
 b)
 rozšiřování, dovoz za účelem rozšiřování, vysílání, sdělování nebo zpřístupňování veřejnosti rozmnoženiny děl, výkonů výkonných umělců nebo zvukových záznamů, za vědomí, že elektronické informace týkající se správy práv byly bez povolení odstraněny nebo pozměněny.
 3. K poskytování přiměřené právní ochrany a účinných právních prostředků podle odstavce 2 může strana přijmout či zachovat vhodná omezení či výjimky z opatření, kterými se provádí odstavec 2. Povinnostmi stanovenými v odstavci 2 nejsou dotčena práva, omezení či výjimky v souvislosti s porušením autorského práva nebo práv s ním souvisejících podle právních předpisů strany.
 Článek 20.11
 Odpovědnost poskytovatelů zprostředkovatelských služeb
 1. S výhradou ostatních odstavců tohoto článku stanoví každá strana ve svých právních předpisech omezení či výjimky ohledně odpovědnosti poskytovatelů služeb, kteří jednají jako zprostředkovatelé, za porušení autorského práva nebo práv s ním souvisejících, k nimž dojde na komunikačních sítích nebo prostřednictvím těchto sítí v souvislosti s poskytováním nebo využíváním jejich služeb.
 2. Omezení či výjimky uvedené v odstavci 1:
 a)
 musí zahrnovat alespoň následující funkce:
 i)
 hosting (ukládání informací na hostitelském serveru) na žádost uživatele hostingové služby;
 ii)
 caching (ukládání do vyrovnávací paměti) prováděné automatizovaným procesem, jestliže poskytovatel služeb:
 A)
 nepozměňuje informace z jiných než technických důvodů;
 B)
 zajišťuje, aby byly dodržovány veškeré pokyny týkající se cachingu informací, které jsou vymezeny způsobem obecně uznávaným a dodržovaným v tomto odvětví, a
 C)
 nepřekračuje používání technologie povolené, obecně uznávané a používané v tomto odvětví za účelem získání údajů o užívání informací a
 iii)
 prostý přenos, který spočívá v poskytování prostředků pro přenos informací dodaných uživatelem nebo prostředků pro přístup ke komunikační síti, a
 b)
 může také zahrnovat další funkce, včetně poskytování nástroje pro vyhledávání informací, rozmnožování děl chráněných autorským právem automatizovaným způsobem a přenos rozmnoženin.
 3. Způsobilost pro omezení či výjimky uvedené v tomto článku nesmí být podmíněna tím, že poskytovatel služby sleduje své služby nebo aktivně vyhledává stopy porušování práv.
 4. Každá strana smí ve svých právních předpisech stanovit podmínky pro poskytovatele služeb, aby prokázali způsobilost pro omezení

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
či výjimky uvedené v tomto článku. Bez ohledu na výše uvedené smí každá strana zavést vhodné postupy k účinnému oznamování hlášených porušení práv a účinné protioznámení osob, jejichž materiál byl omylem nebo na základě chybné identifikace odstraněn nebo k němu byl znemožněn přístup.
 5. Tímto článkem není dotčena dostupnost jiných omezení a výjimek týkajících se porušení autorského práva nebo práv s ním souvisejících v právních předpisech strany. Tímto článkem není dotčena možnost, aby soudní nebo správní orgán požadoval od poskytovatele služby v souladu s právním řádem strany, aby ukončil porušování práv nebo mu předešel.
 Článek 20.12
 Nahrávání videokamerou
 Každá strana může stanovit trestní řízení a tresty uplatňované v souladu s jejími právními předpisy proti osobě, která bez povolení ředitele kina nebo nositele práv k audiovizuálnímu dílu zhotoví rozmnoženinu díla nebo jeho části při promítání tohoto díla v zařízení uzpůsobeném k projekci filmů, jež je obecně přístupné veřejnosti.
 Pododdíl B
 Ochranné známky
 Článek 20.13
 Mezinárodní dohody
 Každá strana vyvine co největší úsilí k dosažení souladu s články 1 až 22 Singapurské smlouvy o známkovém právu, přijaté v Singapuru dne 27. března 2006, a k přistoupení k Protokolu k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek, podepsanému v Madridu dne 27. června 1989.
 Článek 20.14
 Zápisné řízení
 Každá strana zavede systém zápisu ochranných známek, který bude zahrnovat písemné sdělení důvodů pro zamítnutí zápisu ochranné známky žadateli, který musí mít možnost podat odpor vůči zamítnutí zápisu ochranné známky a napadnout konečné zamítnutí před soudem. Každá strana zajistí možnost podat námitky proti přihlášce ochranné známky nebo proti jejímu zápisu. Každá strana zpřístupní veřejnosti elektronické databáze přihlášek ochranných známek a zapsaných ochranných známek.
 Článek 20.15
 Výjimky z práv vyplývajících z ochranné známky
 Každá strana zavede spravedlivé užití popisných výrazů, včetně výrazů popisujících zeměpisný původ, jako omezenou výjimku z práv vyplývajících z ochranné známky. Při určování významu spravedlivého užití je třeba brát zřetel na oprávněné zájmy majitelů ochranných známek a třetích stran. Každá strana může stanovit další omezené výjimky za předpokladu, že takové výjimky budou brát zřetel na oprávněné zájmy majitelů ochranných známek a třetích stran.
 Pododdíl C
 Zeměpisná označení
 Článek 20.16
 Definice
 Pro účely tohoto pododdílu se rozumí:
 zeměpisným označením označení, které identifikuje zemědělský produkt či potravinu jakožto pocházející z území, regionu nebo lokality některé ze stran, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jiné charakteristické znaky produktu připsat především jeho zeměpisnému původu, a
 třídou produktu třída produktu uvedená v příloze 20-C.
 Článek 20.17
 Oblast působnosti
 Tento pododdíl se vztahuje na zeměpisná označení označující produkty, které spadají do jedné z tříd produktů uvedených v příloze 20-C.
 Článek 20.18
 Seznam zeměpisných označení
 Pro účely tohoto pododdílu platí následující:
 a)
 označení uvedená v části A přílohy 20-A jsou zeměpisná označení, která identifikují produkt jakožto pocházející z území Evropské unie nebo regionu či lokality na tomto území, a
 b)
 označení uvedená v části B přílohy 20-A jsou zeměpisná označení, která identifikují produkt jakožto pocházející z území Kanady nebo regionu či lokality na tomto území.
 Článek 20.19
 Ochrana zeměpisných označení uvedených v příloze 20-A
 1. Každá strana poskytne po přezkoumání


text:
zeměpisných označení druhé strany těmto označením úroveň ochrany stanovenou v tomto pododdíle.
 2. Každá strana zajistí pro zainteresované strany právní prostředky, jež zabrání:
 a)
 užívání zeměpisného označení druhé strany uvedeného v příloze 20-A pro produkt, který spadá do třídy produktu uvedené v příloze 20-A pro toto zeměpisné označení a který:
 i)
 buď nepochází z místa původu uvedeného v příloze 20-A pro toto zeměpisné označení, nebo
 ii)
 pochází z místa původu uvedeného v příloze 20-A pro toto zeměpisné označení, ale nebyl zpracován nebo vyroben v souladu s právními předpisy druhé strany, které by se uplatňovaly v případě, že by produkt byl určen ke spotřebě v druhé straně;
 b)
 užívání jakýchkoli způsobů označení nebo obchodní úpravy zboží, které uvádějí nebo naznačují, že dotyčné zboží pochází z jiné zeměpisné oblasti, než je skutečné místo původu, způsobem, který uvádí veřejnost v omyl, pokud jde o zeměpisný původ zboží, a
 c)
 jakémukoli jinému užívání, které představuje akt nekalé soutěže ve smyslu článku 10 bis Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví (1967), podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967.
 3. Ochrana uvedená v odst. 2 písm. a) se poskytne i v případě, že je uveden skutečný původ zboží nebo je zeměpisné označení použito v překladu nebo společně s výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „imitace“ nebo podobnými výrazy.
 4. Každá strana zajistí vymáhání prostřednictvím správních opatření, v rozsahu stanoveném jejími právními předpisy, aby se zakázalo vyrábět, připravovat, balit, označovat, prodávat, dovážet nebo propagovat potravinářskou komoditu způsobem, který je nepravdivý, zavádějící nebo klamavý nebo může vyvolat mylný dojem o jejím původu.
 5. V souladu s odstavcem 4 každá strana zajistí správní opatření pro stížnosti týkající se označování produktů, včetně jejich prezentace, způsobem, který je nepravdivý, zavádějící nebo klamavý nebo může vyvolat mylný dojem o jejich původu.
 6. Zápis ochranné známky, která obsahuje zeměpisné označení uvedené v příloze 20-A nebo se z něho skládá, se úředně zamítne nebo prohlásí za neplatný, umožňují-li to právní předpisy strany, pokud jde o produkt, který spadá do třídy produktu uvedené v příloze 20-A pro toto označení původu a který nepochází z místa původu uvedeného v příloze 20-A pro toto zeměpisné označení.
 7. Žádné ustanovení tohoto pododdílu nezakládá povinnost chránit zeměpisné označení, které není nebo přestalo být chráněno ve svém místě původu nebo se v tomto místě již nepoužívá. Pokud zeměpisné označení strany uvedené v příloze 20-A přestane být ve svém místě původu chráněno nebo používáno, oznámí to tato strana druhé straně a požádá o zrušení.
 Článek 20.20
 Homonymní zeměpisná označení
 1. V případě homonymních zeměpisných označení stran pro produkty spadající do stejné třídy produktu stanoví každá strana praktické podmínky, jak se budou homonymní zeměpisná označení od sebe rozlišovat, s přihlédnutím k potřebě zajistit, aby bylo s příslušnými výrobci zacházeno spravedlivě a aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl.
 2. Pokud strana v rámci jednání s třetí zemí navrhne chránit zeměpisné označení identifikující produkt pocházející z této třetí země, pokud je toto označení homonymní se zeměpisným označením druhé strany uvedeným v příloze 20-A a pokud tento produkt spadá do třídy produktu uvedené v příloze 20-A


text:
pro dané homonymní zeměpisné označení druhé strany, musí být o tom druhá strana informována a musí dostat příležitost se vyjádřit, ještě než se toto zeměpisné označení stane chráněným.
 Článek 20.21
 Výjimky
 1. Bez ohledu na čl. 20.19 odst. 2 a 3 není Kanada povinna poskytnout zainteresovaným stranám právní prostředky, aby se zabránilo používání výrazů uvedených v části A přílohy 20-A a označených jednou hvězdičkou (28), je-li používání těchto výrazů spojeno s výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „imitace“ nebo podobnými výrazy a je-li kombinováno s čitelným a viditelným označením zeměpisného původu dotčeného produktu.
 2. Bez ohledu na čl. 20.19 odst. 2 a 3 nesmí ochrana zeměpisných označení uvedených v části A přílohy 20-A a označených jednou hvězdičkou (29) bránit v používání žádného z těchto označení na území Kanady kteroukoli osobou včetně jejích dědiců nebo právních nástupců, kteří používali tato označení v rámci obchodní činnosti v souvislosti s produkty zařazenými do třídy „Sýry“ přede dnem 18. října 2013.
 3. Bez ohledu na čl. 20.19 odst. 2 a 3 nesmí ochrana zeměpisných označení uvedených v části A přílohy 20-A a označených dvěma hvězdičkami bránit používání těchto označení kteroukoli osobou včetně jejích dědiců nebo právních nástupců, kteří používali tato označení v rámci obchodní činnosti v souvislosti s produkty zařazenými do třídy „Čerstvé, zmrazené a zpracované maso“ po dobu nejméně pěti let přede dnem 18. října 2013. Na všechny ostatní osoby včetně jejich dědiců nebo právních nástupců, kteří používali uvedená označení v rámci obchodní činnosti v souvislosti s produkty zařazenými do třídy „Čerstvé, zmrazené a zpracované maso“ po dobu nejméně pěti let přede dnem 18. října 2013, se vztahuje přechodné období pěti let ode dne vstupu tohoto článku v platnost, během něhož nebude možné bránit používání výše uvedeného označení.
 4. Bez ohledu na čl. 20.19 odst. 2 a 3 nesmí ochrana zeměpisných označení uvedených v části A přílohy 20-A a označených třemi hvězdičkami bránit používání těchto označení kteroukoli osobou včetně jejích dědiců nebo právních nástupců, kteří používali tato označení v rámci obchodní činnosti v souvislosti s produkty zařazenými do třídy „Sušené masné výrobky“ a „Sýry“ po dobu nejméně deseti let přede dnem 18. října 2013. Na všechny ostatní osoby včetně jejich dědiců nebo právních nástupců, kteří používali uvedená označení v rámci obchodní činnosti v souvislosti s produkty zařazenými do třídy „Sušené masné výrobky“ a „Sýry“ po dobu nejméně deseti let přede dnem 18. října 2013, se vztahuje přechodné období pěti let ode dne vstupu tohoto článku v platnost, během něhož nebude možné bránit používání výše uvedeného označení.
 5. Pokud byla ve straně před datem uplatnitelnosti uvedeným v odstavci 6 ochranná známka přihlášena nebo zapsána v dobré víře nebo pokud bylo práva k užívání ochranné známky nabyto používáním v dobré víře, opatřeními přijatými k provedení tohoto pododdílu v oné straně není dotčena způsobilost k zápisu ochranné známky nebo platnost takového zápisu nebo právo používat ochrannou známku, pokud je taková známka totožná se zeměpisným označením nebo jemu podobná.
 6. Pro účely odstavce 5 je datem uplatnitelnosti:
 a)
 ve vztahu k zeměpisnému označení uvedenému v příloze 20-A ke


text:
dni podpisu této dohody den vstupu tohoto pododdílu v platnost, nebo
 b)
 ve vztahu k zeměpisnému označení doplněnému do přílohy 20-A po dni podpisu této dohody podle článku 20.22 den, kdy bylo zeměpisné označení do přílohy doplněno.
 7. Pokud je překlad zeměpisného označení totožný s výrazy používanými v obecném jazyce jako běžné názvy produktu na území strany nebo v sobě takovýto výraz obsahuje, nebo pokud zeměpisné označení není totožné, ale takovýto výraz v sobě obsahuje, nejsou ustanoveními tohoto pododdílu nijak dotčena práva jakékoli osoby na použití tohoto výrazu ve spojení s daným produktem na území této strany.
 8. Nic nebrání tomu, aby se na území strany používal ve vztahu k jakémukoli produktu běžný název odrůdy rostlin nebo plemene zvířat existující na území této strany ke dni vstupu tohoto pododdílu v platnost.
 9. Strana může stanovit, že veškeré žádosti podané podle tohoto pododdílu v souvislosti s používáním či zápisem ochranné známky musí být předloženy do pěti let poté, co se nesprávné použití chráněného označení stalo ve straně obecně známým nebo po datu zápisu ochranné známky v dotčené straně, pokud tato ochranná známka byla do tohoto dne zveřejněna a je-li tento den dřívější než den, kdy se nesprávné použití stalo ve straně obecně známé, není-li zeměpisné označení používáno nebo zapsáno s nekalými úmysly.
 10. Tímto oddílem nejsou dotčena práva jakékoli osoby na obchodní použití jejího jména nebo jména jejího předchůdce v rámci obchodní činnosti, není-li toto jméno použito způsobem, který by mohl veřejnost uvést v omyl.
 11.
 a)
 Tímto pododdílem nejsou dotčena práva jakékoli osoby používat nebo zapsat v Kanadě ochrannou známku, která obsahuje některý z výrazů uvedených v části A přílohy 20-B nebo která se z takových výrazů skládá, a
 b)
 písmeno a) se nevztahuje na výrazy uvedené v části A přílohy 20-B ve vztahu k jakémukoli použití, které by uvedlo veřejnost v omyl, pokud jde o zeměpisný původ zboží.
 12. Tento pododdíl se nevztahuje na používání výrazů uvedených v části B přílohy 20-B v Kanadě.
 13. Postoupení práv uvedené v odstavcích 2 až 4 nezahrnuje převod práva na používání zeměpisného označení jako takového.
 Článek 20.22
 Změny přílohy 20-A
 1. Smíšený výbor CETA, zřízený podle článku 26.1 (Smíšený výbor CETA), může na základě konsenzu a na návrh Smíšeného výboru CETA pro zeměpisná označení rozhodnout o změně přílohy 20-A doplněním určitého zeměpisného označení nebo vypuštěním určitého zeměpisného označení, které přestalo být ve svém místě původu chráněno nebo se přestalo používat.
 2. Zeměpisné označení nesmí být v zásadě doplněno do části A přílohy 20-A, pokud se jedná o název, který je v den podpisu této dohody uveden v příslušném rejstříku Evropské unie se statusem „zapsaný“ v souvislosti s členským státem Evropské unie.
 3. Zeměpisné označení identifikující produkt pocházející z určité strany se nedoplní do přílohy 20-A:
 a)
 pokud je totožné s ochrannou známkou, která byla zapsána druhou stranou pro shodné nebo podobné produkty, nebo s ochrannou známkou, k níž byla v druhé straně práva nabyta používáním v dobré víře, a byla podána žádost týkající se shodných nebo podobných produktů;
 b)
 pokud je totožné


text:
s běžným názvem odrůdy rostlin nebo plemene zvířat existujícím na území druhé strany, nebo
 c)
 pokud je totožné s výrazem používaným v obecném jazyce jako běžný název takového produktu na území druhé strany.
 Článek 20.23
 Jiná ochrana
 Tímto pododdílem není dotčeno právo žádat o uznání a ochranu zeměpisného označení podle příslušných právních předpisů strany.
 Pododdíl D
 (Průmyslové) vzory
 Článek 20.24
 Mezinárodní dohody
 Každá strana vyvine co největší úsilí k přistoupení k Ženevskému aktu Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů, přijatému v Ženevě dne 2. července 1999.
 Článek 20.25
 Vztah k autorskému právu
 Předmět práva k (průmyslovému) vzoru může být chráněn autorským právem, jsou-li k této ochraně splněny podmínky. Míru, ve které, a podmínky, za jakých je tato ochrana poskytnuta, včetně úrovně požadované původnosti, stanoví každá strana.
 Pododdíl E
 Patenty
 Článek 20.26
 Mezinárodní dohody
 Každá strana vyvine co největší úsilí k dosažení souladu s články 1 až 14 a článkem 22 Smlouvy o patentovém právu, přijaté v Ženevě dne 1. června 2000.
 Článek 20.27
 Zvláštní ochrana farmaceutických výrobků
 1. Pro účely tohoto článku se rozumí:
 základním patentem patent, který chrání výrobek jako takový, postup získání výrobku nebo způsob použití výrobku a který majitel patentu, jenž může sloužit jako základní patent, určil jako základní patent pro účely udělení zvláštní ochrany, a
 výrobkem účinná látka nebo kombinace účinných látek farmaceutického výrobku.
 2. Každá strana poskytne dobu zvláštní ochrany výrobku, který je chráněn platným základním patentem, a to na žádost majitele patentu nebo jeho právního nástupce, pokud jsou splněny tyto podmínky:
 a)
 bylo uděleno povolení k uvedení výrobku na trh jakožto farmaceutického výrobku (v tomto článku dále jen „registrace“);
 b)
 na výrobek se zatím nevztahuje žádná doba zvláštní ochrany a
 c)
 registrace podle písmene a) je prvním povolením k uvedení výrobku na trh této strany jakožto farmaceutického výrobku.
 3. Každá strana může:
 a)
 poskytnout dobu zvláštní ochrany pouze tehdy, pokud byla prvotní žádost o registraci podána v přiměřené lhůtě stanovené touto stranou, a
 b)
 pro podání žádosti o dobu zvláštní ochrany stanovit lhůtu alespoň 60 dní ode dne, kdy byla udělena první registrace. Pokud je však první registrace udělena před udělením patentu, stanoví každá strana dobu alespoň 60 dní od udělení patentu, během něhož lze podat žádost o dobu ochrany podle tohoto článku.
 4. V případě, kdy je výrobek chráněn jedním základním patentem, nabude doba zvláštní ochrany účinku po uplynutí zákonem stanovené doby platnosti tohoto patentu.
 V případě, kdy je výrobek chráněn více než jedním patentem, který může sloužit jako základní patent, může strana stanovit pouze jedinou dobu zvláštní ochrany, která nabude účinku po uplynutí zákonem stanovené doby platnosti základního patentu,
 a)
 v případě, kdy je majitelem všech patentů, které mohou sloužit jako základní patent, tatáž osoba, přičemž je tento patent vybrán osobou žádající o dobu zvláštní ochrany, a
 b)
 v případě, kdy není majitelem všech patentů, které mohou sloužit jako základní patent, tatáž osoba, což vede ke kolidujícím žádostem o zvláštní ochranu, přičemž je tento patent vybrán osobou žádající o dobu zvláštní ochrany.
 5. Každá strana stanoví, že doba zvláštní ochrany se


text:
rovná době, která uplynula mezi dnem, ke kterému byla podána přihláška základního patentu, a dnem vydání první registrace, zkrácené o pět let.
 6. Bez ohledu na odstavec 5 a možnost, aby strana prodloužila dobu zvláštní ochrany jako stimul nebo ocenění výzkumu v určitých cílových skupinách, jako jsou například děti, nesmí trvání zvláštní ochrany přesáhnout dobu dvou až pěti let, o jejíž přesné délce rozhodne každá strana.
 7. Každá strana může stanovit, že doba zvláštní ochrany zanikne:
 a)
 pokud se držitel práv této zvláštní ochrany vzdá nebo
 b)
 pokud nejsou uhrazeny předepsané správní poplatky.
 Každá strana může zkrátit dobu zvláštní ochrany přiměřeně k jakémukoliv neodůvodněnému zdržení způsobenému nečinností žadatele po podání žádosti o registraci, pokud je majitelem základního patentu žadatel o registraci nebo subjekt s ním spojený.
 8. V mezích ochrany poskytované základním patentem se zvláštní ochrana udělí jen farmaceutickému výrobku, na který se vztahuje registrace, a na každé použití tohoto výrobku jakožto farmaceutického výrobku, které bylo povoleno před uplynutím zvláštní ochrany. S výhradou předchozí věty uděluje zvláštní ochrana stejná práva a podléhá stejným omezením a povinnostem jako základní patent.
 9. Bez ohledu na odstavce 1 až 8 může každá strana rovněž omezit rozsah ochrany stanovením výjimek pro výrobu, užívání, nabízení k prodeji, prodej nebo dovoz výrobků za účelem vývozu během doby ochrany.
 10. Každá strana může zrušit zvláštní ochranu z důvodů týkajících se neplatnosti základního patentu, a to i v případě, že základní patent zanikl dříve, než uplynula doba jeho platnosti, nebo byl-li zrušen nebo omezen v takovém rozsahu, že výrobek, kterému byla udělena ochrana, by nemohl být nadále chráněn nároky základního patentu, nebo z důvodů týkajících se zrušení registrace nebo povolení pro daný trh, nebo jestliže byla taková ochrana udělena v rozporu s ustanoveními odstavce 2.
 Článek 20.28
 Mechanismy vázání na patenty týkající se farmaceutických výrobků
 Strana, která využívá mechanismů „vázání na patenty“ spočívajících v tom, že udělení povolení k uvádění na trh (nebo oznámení o shodě nebo podobný režim) pro generické farmaceutické výrobky je vázáno na existenci patentové ochrany, zajistí, aby všechny strany sporu měly rovnocenné a účinné právo na odvolání.
 Pododdíl F
 Ochrana údajů
 Článek 20.29
 Ochrana neveřejných údajů týkajících se farmaceutických výrobků
 1. Pokud strana podmiňuje povolení k uvádění na trh farmaceutických výrobků, které využívají nové chemické látky (30) (v tomto článku dále jen „registrace“) předložením nezveřejněných výsledků zkoušek nebo jiných údajů potřebných k určení, zda je používání těchto výrobků bezpečné a účinné, chrání strana tyto údaje před zveřejněním, pokud vytvoření takových údajů vyžaduje značné úsilí, a to kromě případů, kdy je zveřejnění nezbytné k ochraně veřejnosti, nebo ledaže by byla přijata opatření k zajištění ochrany údajů před nepoctivými komerčními praktikami.
 2. Každá strana stanoví, že v případě údajů podle odstavce 1 předložených straně po dni vstupu této dohody v platnost:
 a)
 žádná jiná osoba než osoba, která tyto údaje předložila, je nesmí využít jako podkladu ke své žádosti o registraci bez souhlasu předkládající osoby po dobu nejméně šesti let ode dne, kdy strana udělila registraci osobě, která předložila uvedené údaje za účelem získání registrace, a


text:
b)
 strana nesmí udělit registraci žádné osobě, která využívá takové údaje, po dobu nejméně osmi let ode dne, kdy strana udělila registraci osobě, která tyto údaje předložila za účelem registrace, ledaže s tím osoba předkládající údaje souhlasí.
 S výhradou tohoto odstavce nic nebrání stranám v tom, aby zavedly zkrácené postupy registrace pro takové výrobky na základě studií bioekvivalence a biologické dostupnosti.
 Článek 20.30
 Ochrana údajů týkajících se přípravků na ochranu rostlin
 1. Každá strana stanoví požadavky na bezpečnost a účinnost dříve, než povolí uvést na trh přípravek na ochranu rostlin (v tomto článku dále jen „povolení“).
 2. Každá strana stanoví omezenou dobu, po kterou jsou chráněny údaje týkající se protokolu o zkoušce nebo studii předložené poprvé s cílem získat povolení. Každá strana stanoví, že během tohoto období nesmí být protokol o zkoušce nebo studii používán ve prospěch jiné osoby žádající o povolení, ledaže se tato osoba prokáže výslovným souhlasem držitele prvního povolení.
 3. Protokol o zkoušce nebo studii by měl být nezbytný pro povolení či změnu povolení s cílem umožnit použití na jiné plodině.
 4. V každé straně dohody trvá doba ochrany údajů alespoň deset let ode dne obdržení prvního povolení na území dané strany v souvislosti s protokolem o zkoušce nebo studií, které byly podkladem pro povolení nové účinné látky, a údaji, které byly podkladem pro souběžný zápis konečného výrobku obsahujícího danou účinnou látku. Ochrana může být prodloužena, aby se tak podnítilo povolování nízkorizikových přípravků na ochranu rostlin a pro méně významná použití.
 5. Každá strana může také stanovit požadavky na ochranu údajů nebo na finanční odškodnění v případě protokolu o zkoušce nebo studii, které jsou podkladem pro změnu nebo obnovení povolení.
 6. Každá strana stanoví pravidla zamezující opakování zkoušek na obratlovcích. Všichni žadatelé, kteří hodlají provést zkoušky a studie na obratlovcích, by měli být podporováni v podniknutí veškerých nezbytných kroků k ověření, zda již tyto zkoušky a studie nebyly provedeny či zahájeny.
 7. Každá strana by měla podporovat každého nového žadatele a držitele povolení, aby vynaložili veškeré úsilí s cílem zajistit sdílení zkoušek a studií prováděných na obratlovcích. Náklady spojené se sdílením těchto protokolů o zkouškách a studiích se určí spravedlivě a transparentním a nediskriminačním způsobem. Od žadatele se ke splnění požadavků pro povolení vyžaduje pouze, aby se podílel na nákladech týkajících se informací, které musí předložit.
 8. Držitel nebo držitelé příslušného povolení mají právo na kompenzaci spravedlivého podílu nákladů vynaložených v souvislosti s protokoly o zkouškách a studiích, jež byly podkladem pro takové povolení, ze strany žadatele, který využije tyto protokoly o zkouškách a studiích s cílem získat povolení nového přípravku na ochranu rostlin. Každá strana může zúčastněným stranám nařídit, aby jakoukoli záležitost vyřešily prostřednictvím závazného rozhodčího řízení vedeného podle jejích právních předpisů.
 Pododdíl G
 Odrůdy rostlin
 Článek 20.31
 Odrůdy rostlin
 Každá strana spolupracuje s cílem podpořit a posílit ochranu odrůd rostlin na základě aktu z roku 1991 měnícího Mezinárodní úmluvu na ochranu nových odrůd rostlin, přijatou v Paříži dne 2. prosince 1961.
 Oddíl C
 Prosazování práv duševního vlastnictví
 Článek 20.32
 Obecné povinnosti
 1. Každá strana zajistí,


text:
aby postupy pro prosazování práv duševního vlastnictví byly spravedlivé a nestranné, nebyly nadměrně složité nebo příliš nákladné a neobsahovaly nepřiměřené lhůty ani bezdůvodná zdržení. Tyto postupy se uplatňují způsobem, který vyloučí vytváření překážek zákonnému obchodu a poskytne ochranu proti jejich zneužití.
 2. Při provádění ustanovení tohoto oddílu každá strana také zohlední nutnost úměrnosti mezi závažností porušení práv, zájmy třetích osob a uplatnitelnými opatřeními, nápravnými opatřeními a sankcemi.
 3. Články 20.33 až 20.42 se týkají prosazování práv v občanskoprávním řízení.
 4. Pro účely článků 20.33 až 20.42, není-li stanoveno jinak, se právy duševního vlastnictví rozumí všechny kategorie duševního vlastnictví, které jsou předmětem oddílů 1 až 7 části II Dohody TRIPS.
 Článek 20.33
 Způsobilí navrhovatelé
 Každá strana uznává jako osoby způsobilé navrhovat použití řízení a nápravných opatření uvedených v článcích 20.34 až 20.42:
 a)
 nositele práv duševního vlastnictví v souladu s jejími příslušnými právními předpisy;
 b)
 všechny ostatní osoby oprávněné vykonávat tato práva, pokud mají tyto osoby právo domáhat se nápravy podle jejích právních předpisů;
 c)
 kolektivní správce práv, kteří jsou řádně uznáváni jako osoby oprávněné zastupovat nositele práv duševního vlastnictví, pokud mají tyto subjekty právo domáhat se nápravy podle jejích právních předpisů, a
 d)
 profesní subjekty ochrany práv, které jsou řádně uznávány jako osoby oprávněné zastupovat nositele práv duševního vlastnictví, pokud mají tyto osoby právo domáhat se nápravy podle jejích právních předpisů.
 Článek 20.34
 Důkazy
 Každá strana zajistí, aby v případě údajného porušení práva duševního vlastnictví spáchaného v obchodním měřítku mohly soudní orgány tam, kde je to vhodné, a na návrh nařídit předložení příslušných informací podle jejích právních předpisů, včetně bankovních, finančních nebo obchodních dokumentů, které jsou v držení protistrany, s výhradou ochrany důvěrných informací.
 Článek 20.35
 Opatření k zajištění důkazů
 1. Každá strana zajistí, aby soudní orgány mohly i před zahájením řízení ve věci na návrh subjektu, který předložil přiměřeně dostupné důkazy podporující jeho tvrzení, že bylo porušeno jeho právo duševního vlastnictví nebo že toto porušení hrozí, nařídit okamžitá a účinná předběžná opatření k zajištění významných důkazů ve vztahu k údajnému porušování, s výhradou ochrany důvěrných informací.
 2. Každá strana může stanovit, aby opatření uvedená v odstavci 1 zahrnovala podrobný popis, včetně odebrání vzorků nebo bez něj, či fyzické zabavení zboží údajně porušujícího právo, a ve vhodných případech i materiálů a nástrojů použitých k výrobě nebo distribuci tohoto zboží a dokumentů vztahujících se k tomuto zboží. Soudní orgány mohou přijmout tato opatření i bez vyslechnutí druhé strany, je-li to nezbytné, zvláště když by jakýkoli odklad pravděpodobně způsobil nenapravitelnou újmu držiteli práv nebo když hrozí prokazatelné nebezpečí, že důkazní prostředek bude zničen.
 Článek 20.36
 Právo na informace
 Aniž jsou dotčeny právní předpisy stran upravující výsady, ochranu důvěrnosti zdrojů informací nebo zpracovávání osobních údajů, každá strana zajistí, aby v občanskoprávním soudním řízení týkajícím se prosazování práv duševního vlastnictví měly její soudní orgány pravomoc na odůvodněnou žádost nositele práv nařídit porušiteli nebo údajnému porušiteli, aby poskytl nositeli práv nebo soudním orgánům, alespoň pro účely shromažďování důkazů, relevantní informace podle platných právních předpisů, které má porušitel nebo údajný porušitel k dispozici nebo pod svou


text:
kontrolou. K těmto informacím mohou patřit informace týkající se osoby zúčastněné na jakémkoli prvku protiprávního jednání nebo údajného protiprávního jednání a týkající se výrobních prostředků nebo distribučních sítí zboží nebo služeb porušujících nebo údajně porušujících právo, včetně identifikace třetích osob údajně spojených s výrobou a distribucí tohoto zboží nebo těchto služeb a jejich distribučních sítí.
 Článek 20.37
 Předběžná a zajišťovací opatření
 1. Každá strana stanoví, že její soudní orgány mohou nařídit okamžitá a účinná předběžná opatření, včetně prozatímního soudního zákazu, vůči straně nebo v případě potřeby vůči třetí straně, nad níž příslušný soudní orgán vykonává soudní pravomoc, s cílem zabránit porušení jakéhokoli práva duševního vlastnictví, a zejména zabránit vstupu zboží, které porušuje práva duševního vlastnictví, do obchodní sítě.
 2. Každá strana stanoví, že její soudní orgány mohou nařídit zabavení nebo jiné zajištění zboží, u kterého je podezření, že jsou jím porušována práva duševního vlastnictví, aby se zabránilo jeho vstupu do obchodní sítě nebo oběhu v ní.
 3. Každá strana stanoví, že v případě údajného porušení práva duševního vlastnictví spáchaného v obchodním měřítku mohou soudní orgány nařídit v souladu s jejími právními předpisy preventivní zabavení majetku údajného porušitele práv, včetně zmrazení jeho bankovních účtů nebo jiných aktiv. K tomuto účelu mohou soudní orgány nařídit oznámení příslušných bankovních, finančních nebo obchodních dokladů nebo případně přiměřený přístup k souvisejícím informacím.
 Článek 20.38
 Další nápravná opatření
 1. Každá strana zajistí, aby soudní orgány mohly na žádost žadatele, a aniž je dotčena náhrada škody, která vznikla držiteli práv porušením práv, a aniž je dotčeno odškodnění jiného druhu, nařídit konečné odstranění z obchodní sítě nebo zničení zboží, u něhož bylo prokázáno, že porušuje právo duševního vlastnictví. Každá strana zajistí, aby soudní orgány mohly, je-li to vhodné, nařídit zničení materiálu a nástrojů použitých převážně při vytváření nebo výrobě tohoto zboží. Při zvažování žádostí o tato nápravná opatření bude brán zřetel na nutnost přiměřenosti mezi závažností porušení práv a nařízeným opatřením k nápravě, jakož i na zájmy třetích stran.
 2. Každá strana zajistí, aby soudní orgány měly pravomoc nařídit, aby opatření uvedená v odstavci 1 byla provedena na náklady porušovatele práv, ledaže tomu odporují zvláštní důvody.
 Článek 20.39
 Soudní zákazy
 1. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány mohly v občanskoprávním soudním řízení týkajícím se prosazování práv duševního vlastnictví nařídit straně, aby upustila od porušování, a mimo jiné vydat příkaz této straně nebo v případě potřeby třetí straně, nad níž příslušný soudní orgán vykonává soudní pravomoc, s cílem zabránit propuštění zboží, které porušuje práva duševního vlastnictví, do obchodní sítě.
 2. Aniž jsou dotčena ostatní ustanovení tohoto oddílu, může strana omezit opravné prostředky proti využívání určitého práva orgány veřejné správy nebo třetí stranou na základě pověření orgány veřejné správy, ke kterému dochází bez souhlasu držitele práv, na vyplacení odměny, a to za podmínky, že strana splňuje ustanovení části II Dohody TRIPS, která takové využívání upravují. V ostatních případech se uplatní nápravná opatření podle tohoto oddílu, nebo pokud tato opatření nejsou v souladu s právními předpisy strany, bude možné získat deklaratorní rozsudek a odpovídající náhradu.
 Článek 20.40
 Náhrada škody
 1.


text:
Každá strana stanoví, že:
 a)
 v občanskoprávním řízení mají její soudní orgány pravomoc nařídit porušiteli, jenž věděl nebo měl rozumné důvody se domnívat, že se dopustil porušení práv duševního vlastnictví, aby zaplatil nositeli práv:
 i)
 přiměřenou náhradu škody za újmu, kterou nositel práv utrpěl v důsledku porušení, nebo
 ii)
 zisk, který porušitel získal z porušení, který lze považovat za částku náhrady škody podle bodu i), a
 b)
 při stanovování výše náhrady škody za porušení práv duševního vlastnictví mohou její soudní orgány uvážit mimo jiné legitimní míru hodnoty, kterou uvádí nositel práv, jež může zahrnovat ušlý zisk.
 2. Jako alternativa k odstavci 1 se může v právních předpisech strany stanovit úhrada odměny, jako je licenční nebo jiný poplatek, s cílem poskytnout nositeli práv náhradu za neoprávněné používání jeho práv duševního vlastnictví.
 Článek 20.41
 Náklady řízení
 Každá strana zajistí, aby její soudní orgány měly v případě potřeby pravomoc nařídit na konci občanskoprávního soudního řízení týkajícího se prosazování práva duševního vlastnictví, aby neúspěšná strana uhradila vítězné straně náklady řízení a jiné výdaje na základě právních předpisů této strany.
 Článek 20.42
 Domněnka autorství nebo vlastnictví
 1. Pro účely občanskoprávních soudních řízení týkajících se autorského práva nebo práv s ním souvisejících stačí, aby bylo jméno autora literárního nebo uměleckého díla uvedeno na díle obvyklým způsobem, aby byl někdo za autora považován a v důsledku toho byl oprávněn zahájit řízení o porušení práv, neexistuje-li důkaz o opaku. Důkazem o opaku může být i registrace.
 2. Odstavec 1 se použije obdobně i na nositele práv s autorským právem souvisejících, pokud jde o předmět ochrany těchto práv.
 Oddíl D
 Opatření na hranicích
 Článek 20.43
 Rozsah opatření na hranicích
 1. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 zbožím s padělaným zeměpisným označením jakékoli zboží podle článku 20.17 spadající do jedné z tříd produktů uvedených v příloze 20-C, včetně obalu, neoprávněně označené zeměpisným označením, které je totožné se zeměpisným označením platně zapsaným nebo jinak chráněným pro takové zboží a které porušuje práva majitele nebo držitele dotčeného zeměpisného označení podle právních předpisů strany, v níž se uplatňují opatření na hranicích;
 zbožím s padělanou ochrannou známkou jakékoli zboží, včetně obalu, neoprávněně označené ochrannou známkou, která je totožná s ochrannou známkou platně zapsanou pro takové zboží nebo která nemůže být od této ochranné známky ve svých podstatných znacích odlišena a která porušuje práva majitele nebo držitele dotčené ochranné známky podle právních předpisů strany, v níž se uplatňují opatření na hranicích;
 vývozními zásilkami zásilky zboží, které se vyveze z území jedné strany na místo mimo toto území, kromě zásilek v režimu celního tranzitu a překládky;
 dovozními zásilkami zásilky zboží, které se doveze na území strany z místa mimo toto území, přičemž zboží zůstává pod celním dohledem, včetně zboží dovezeného na toto území do svobodného pásma nebo celního skladu, avšak kromě zásilek v režimu celního tranzitu a překládky;
 zbožím porušujícím autorské právo jakékoli zboží, které je kopií pořízenou bez souhlasu právoplatného nositele práv nebo jím řádně zplnomocněné osoby v zemi výroby a jež je přímo či nepřímo pořízeno z výrobku, jestliže by pořízení takové kopie představovalo


text:
porušení autorského práva nebo práv s ním souvisejících podle právních předpisů strany, v níž se uplatňují opatření na hranicích;
 zásilkami v režimu celního tranzitu zásilky zboží, které vstoupí na území strany z místa mimo toto území a je s povolením celních orgánů přepravováno pod nepřetržitým celním dohledem ze vstupního celního úřadu do výstupního celního úřadu za účelem opuštění území. Zásilky v režimu celního tranzitu, u kterých je následně schváleno vynětí z celní kontroly bez opuštění území, jsou považovány za dovozní zásilky, a
 překládkou zásilky zboží, které se přemisťuje pod celním dohledem z dopravního prostředku použitého k dovozu k dopravnímu prostředku sloužícímu k vývozu v prostorech jednoho celního úřadu, který je úřadem dovozu i vývozu.
 2. Porušením práv duševního vlastnictví v tomto oddíle se rozumí případy zboží s padělanou ochrannou známkou, zboží porušující autorské právo nebo zboží s padělaným zeměpisným označením.
 3. Strany uznávají, že neexistuje povinnost uplatňovat postupy uvedené v tomto oddíle na zboží uváděné na trh v jiné zemi nositelem práv nebo s jeho souhlasem.
 4. Každá strana přijme či zachová postupy týkající se dovozních a vývozních zásilek, které umožní nositeli práva její příslušné orgány požádat, aby pozastavily propuštění zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví nebo takové zboží zadržely.
 5. Každá strana přijme či zachová postupy týkající se dovozních a vývozních zásilek, které umožní jejím příslušným orgánům konat z vlastního podnětu a dočasně pozastavit propuštění zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví nebo takové zboží zadržet, aby nositel práv mohl oficiálně požádat o pomoc podle odstavce 4.
 6. Každá strana může uzavřít ujednání s jednou či více třetími zeměmi s cílem zavést společný bezpečnostní postup celního odbavení. Zboží odbavené podle podmínek společného postupu celního odbavení v rámci takového ujednání se považuje za zboží v souladu s odstavci 4 a 5, pokud si příslušná strana ponechá pravomoc zajistit soulad s těmito odstavci.
 7. Každá strana může přijmout či zachovat postupy uvedené v odstavcích 4 a 5, pokud jde o překládku a zásilky v režimu celního tranzitu.
 8. Každá strana může z uplatňování tohoto článku vyjmout malé množství zboží nekomerční povahy, které se nachází v osobních zavazadlech cestujících, nebo malé množství zboží nekomerční povahy zasílané v malých zásilkách.
 Článek 20.44
 Žádost nositele práv
 1. Každá strana zajistí, aby její příslušné orgány vyzvaly nositele práv, který žádá o uplatnění postupů popsaných v článku 20.43, aby příslušným orgánům předložil dostatečné důkazy, že podle práva strany, která stanovila tyto postupy, došlo zjevně k porušení jeho práv duševního vlastnictví, a aby předložil dostatečné informace, o nichž se dá důvodně předpokládat, že je nositel práv zná, a které příslušným orgánům umožní náležitě rozpoznat podezřelé zboží. Požadavek na předložení dostatečných informací nesmí nepřiměřeně bránit využití postupů popsaných v článku 20.43.
 2. Každá strana stanoví žádosti o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví uvedeného v článku 20.43, které je pod celním dohledem na jejím území. Požadavek na stanovení takových žádostí podléhá povinnosti zajistit postupy uvedené v čl. 20.43 odst. 4 a 5. Příslušné orgány mohou stanovit, že se takové žádosti mohou


text:
vztahovat na více zásilek. Každá strana může stanovit, že se na žádost nositele práv může žádost o pozastavení propuštění nebo o zadržení podezřelého zboží vztahovat na vybraná místa vstupu a výstupu pod celním dohledem.
 3. Každá strana zajistí, aby její příslušné orgány informovaly v přiměřené době žadatele, zda jeho žádosti vyhověly. Pokud její příslušné orgány žádosti vyhověly, informují žadatele rovněž o době platnosti tohoto opatření.
 4. Každá strana může stanovit, že pokud žadatel zneužil postupy popsané v článku 20.43, nebo je-li k tomu důvod, mají její příslušné orgány pravomoc takové opatření zamítnout, pozastavit nebo zrušit.
 Článek 20.45
 Poskytování informací ze strany nositele práv
 Každá strana umožní svým příslušným orgánům požadovat od nositele práv předložení důležitých informací, o nichž se dá důvodně předpokládat, že je nositel práv zná, a které příslušným orgánům mohou pomoci při přijímání opatření na hranicích uvedených v tomto oddíle. Každá strana může rovněž umožnit nositeli práv, aby poskytoval takové informace jejím příslušným orgánům.
 Článek 20.46
 Jistota nebo odpovídající zajištění
 1. Každá strana zajistí, aby její příslušné orgány měly pravomoc požadovat od nositele práv, který žádá uplatnění postupů popsaných v článku 20.43, aby poskytl jistotu nebo odpovídající zajištění, jež by postačilo na ochranu odpůrce a příslušných orgánů a zabránilo zneužití. Každá strana zajistí, že taková jistota nebo odpovídající zajištění nebude nepřiměřeně bránit využití těchto postupů.
 2. Každá strana může stanovit, že taková jistota může být ve formě kauce určené ke krytí proti ztrátě nebo škodě odpůrce způsobené nepropuštěním nebo zadržením zboží v případě, že příslušné orgány rozhodnou, že zboží neporušuje právo. Strana může, pouze za výjimečných okolností nebo na základě soudního příkazu, povolit odpůrci získat vlastnictví podezřelého zboží složením kauce nebo jiné jistoty.
 Článek 20.47
 Rozhodnutí o porušení práv
 Každá strana přijme či zachová postupy, kterými mohou její příslušné orgány v přiměřené lhůtě po zahájení postupů popsaných v článku 20.43 rozhodnout, zda podezřelé zboží porušuje jakékoli právo duševního vlastnictví.
 Článek 20.48
 Nápravná opatření
 1. Každá strana stanoví, že její příslušné orgány mají pravomoc nařídit zničení zboží na základě rozhodnutí podle článku 20.47, že se jedná o zboží porušující práva. Jestliže takové zboží není zničeno, každá strana zajistí, aby kromě výjimečných okolností bylo tento zboží odstraněno z obchodní sítě způsobem, který zabrání jakémukoli poškození nositele práv.
 2. Pokud jde o zboží s padělanou ochrannou známkou, pouhé odstranění nezákonně umístěné ochranné známky nepostačuje kromě výjimečných případů k tomu, aby bylo takovéto zboží propuštěno do obchodní sítě.
 3. Každá strana může stanovit, že její příslušné orgány mají pravomoc uložit správní sankce na základě rozhodnutí podle článku 20.47, že se jedná o zboží porušující práva.
 Článek 20.49
 Zvláštní spolupráce v oblasti opatření na hranici
 1. Strany se dohodly na tom, že budou spolupracovat s druhou stranou s cílem zamezit mezinárodnímu obchodu se zbožím porušujícím práva duševního vlastnictví. Za tímto účelem každá strana zřídí kontaktní místa v rámci své správy a bude připravena k výměně informací o obchodu se zbožím porušujícím uvedená práva. Každá strana zejména podporuje výměnu informací a spolupráci mezi svými celními orgány a celními orgány druhé strany, pokud jde o


text:
obchod se zbožím porušujícím práva duševního vlastnictví.
 2. Spolupráce uvedená v odstavci 1 může zahrnovat výměnu informací o mechanismech pro přijímání informací od držitelů práv, osvědčených postupech a zkušenostech se strategiemi řízení rizik, jakož i informací, které mohou napomoci rozpoznávat zásilky, u nichž je podezření, že obsahují zboží porušující práva.
 3. Spolupráce podle tohoto oddílu se uskutečňuje v souladu s příslušnými mezinárodními dohodami, které jsou závazné pro obě strany. Smíšený výbor pro celní spolupráci uvedený v článku 6.14 (Smíšený výbor pro celní spolupráci) stanoví priority a vhodné postupy pro spolupráci příslušných orgánů stran podle tohoto oddílu.
 Oddíl E
 Spolupráce
 Článek 20.50
 Spolupráce
 1. Strany se dohodly na tom, že budou spolupracovat s druhou stranou s cílem podpořit provádění závazků a povinností podle této kapitoly. Spolupráce zahrnuje výměnu informací nebo zkušeností v následujících oblastech:
 a)
 ochrana a vymáhání práv duševního vlastnictví, včetně zeměpisných označení, a
 b)
 zavedení mechanismů v rámci vztahů mezi jejich příslušnými kolektivními správci práv.
 2. V souladu s odstavcem 1 se strany dohodly na tom, že zahájí a budou udržovat účinný dialog o záležitostech duševního vlastnictví k řešení témat týkajících se ochrany a vymáhání práv duševního vlastnictví, jež jsou předmětem této kapitoly, a o jakýchkoli jiných relevantních záležitostech.
 KAPITOLA DVACET JEDNA
 Spolupráce v oblasti regulace
 Článek 21.1
 Oblast působnosti
 Tato kapitola se týká vývoje, přezkumu a metodických aspektů regulačních opatření ze strany regulačních orgánů stran, na které se vztahuje mimo jiné Dohoda o technických překážkách obchodu, Dohoda o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, GATT 1994, GATS a kapitola čtyři (Technické překážky obchodu), pět (Sanitární a fytosanitární opatření), devět (Přeshraniční obchod se službami), dvacet dva (Obchod a udržitelný rozvoj), dvacet tři (Obchod a práce) a dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí).
 Článek 21.2
 Zásady
 1. Strany opětovně potvrzují svá práva a povinnosti, pokud jde o regulační opatření podle Dohody o technických překážkách obchodu, Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, GATT 1994 a GATS.
 2. Strany jsou odhodlány zajistit vysokou úroveň ochrany života a zdraví lidí, zvířat nebo rostlin a životního prostředí v souladu s Dohodou o technických překážkách obchodu, Dohodou o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, GATT 1994, GATS a s touto dohodou.
 3. Strany uznávají hodnotu spolupráce se svými obchodními partnery v oblasti regulace, a to jak na dvoustranné, tak na mnohostranné úrovni. Strany přistupují, pokud je to proveditelné a vzájemně prospěšné, ke spolupráci v oblasti regulace způsobem, který je vstřícný k účasti dalších mezinárodních obchodních partnerů.
 4. Aniž je omezena jejich schopnost vykonávat svou regulační, legislativní a politickou činnost, jsou obě strany odhodlány dále rozvíjet spolupráci v oblasti regulace na základě jejich společného zájmu s cílem:
 a)
 předcházet zbytečným překážkám pro obchod a investice a odstraňovat je;
 b)
 zkvalitňovat prostředí vhodné pro konkurenceschopnost a inovace, včetně prosazování slučitelnosti předpisů, uznávání rovnocennosti a sbližování, a
 c)
 podporovat transparentní, účinné a účelné regulační postupy, které podporují cíle veřejné správy a plní poslání regulačních subjektů, mimo jiné prostřednictvím podpory výměny informací a zvýšeného využívání osvědčených postupů.
 5. Tato kapitola nahrazuje rámec pro regulační spolupráci a transparentnost mezi vládou Kanady


text:
a Evropskou komisí, který byl podepsán dne 21. prosince 2004 v Bruselu, a upravuje činnosti, jež se dříve řídily uvedeným rámcem.
 6. Strany mohou spolupracovat v oblasti regulace na dobrovolném základě. Z důvodu větší jistoty se uvádí, že strana není povinna účastnit se žádné konkrétní činnosti v rámci regulační spolupráce a může spolupráci odmítnout nebo může od spolupráce odstoupit. Pokud však strana odmítne zahájit spolupráci v oblasti regulace nebo od spolupráce odstoupí, měla by být připravena vysvětlit druhé straně důvody svého rozhodnutí.
 Článek 21.3
 Cíle spolupráce v oblasti regulace
 Mezi cíle spolupráce stran v oblasti regulace patří:
 a)
 přispívat k ochraně života, zdraví nebo bezpečnosti lidí, života či zdraví zvířat a rostlin a životního prostředí tím, že:
 i)
 mobilizují mezinárodní zdroje v oblastech, jako je výzkum, přezkum před uvedením na trh a analýza rizik, s cílem řešit důležité regulační otázky místního, vnitrostátního a mezinárodního významu a
 ii)
 přispívají do databáze informací používané regulačními orgány ke zjišťování, posuzování a zvládání rizik;
 b)
 budovat důvěru, prohlubovat vzájemné pochopení regulační politiky a získávat jedna od druhé odborné znalosti a pohledy s cílem:
 i)
 zlepšovat plánování a vypracování návrhů regulačních předpisů;
 ii)
 podporovat transparentnost a předvídatelnost při přípravě a přijímání regulačních předpisů;
 iii)
 zvyšovat účinnost regulačních předpisů;
 iv)
 nalézat alternativní nástroje;
 v)
 poznávat související dopady regulačních předpisů;
 vi)
 vyhnout se zbytečným rozdílům v regulaci a
 vii)
 zlepšovat provádění a dodržování regulačních předpisů;
 c)
 usnadňovat dvojstranný obchod a investice způsobem, který:
 i)
 se opírá o stávající ujednání o spolupráci;
 ii)
 snižuje zbytečné rozdíly v regulaci a
 iii)
 nalézá nové způsoby spolupráce ve specifických sektorech;
 d)
 přispívat ke zlepšení konkurenceschopnosti a efektivity průmyslu způsobem, který:
 i)
 minimalizuje správní náklady všude tam, kde je to možné;
 ii)
 omezuje duplicitní regulační požadavky a následné náklady na dodržování předpisů, kdykoli to bude možné, a
 iii)
 sleduje kompatibilní regulační přístupy mimo jiné, je-li to možné a vhodné, prostřednictvím:
 A)
 uplatňování regulačních přístupů, které jsou z technologického hlediska neutrální, a
 B)
 uznání rovnocennosti nebo prosazování konvergence.
 Článek 21.4
 Činnosti v oblasti regulace prováděné ve spolupráci
 Strany usilují o splnění cílů stanovených v článku 21.3 prováděním činností v oblasti regulace ve spolupráci, což může zahrnovat:
 a)
 zapojení se do probíhajících dvoustranných debat o řízení regulace včetně:
 i)
 debaty o reformě regulace a jejích dopadech na vztahy mezi stranami;
 ii)
 formulace nabytých zkušeností;
 iii)
 případného využití alternativních přístupů k regulaci a
 iv)
 výměny zkušeností s regulačními nástroji, včetně posuzování dopadu regulace, posuzování rizik a strategií pro dodržování a vymáhání předpisů;
 b)
 vzájemné konzultace, případně výměnu informací v průběhu vytváření regulačních předpisů. Tyto konzultace a výměna by měly začít co nejdříve;
 c)
 sdílení neveřejných informací, pokud tyto informace mohou být zpřístupněny zahraničním vládám v souladu s platnými pravidly strany, která tyto informace poskytuje;
 d)
 sdílení navrhovaných technických nebo sanitárních a fytosanitárních předpisů, které mohou mít dopad na obchod s druhou stranou v co nejranější fázi tak, aby mohly být zohledněny připomínky a návrhy změn;
 e)
 poskytnutí kopie navrhovaného regulačního předpisu druhé straně na požádání, s výhradou platných právních předpisů o ochraně soukromí, a poskytnutí


text:
dostatečného času pro předložení písemných připomínek zúčastněným stranám;
 f)
 výměnu informací o uvažovaných regulačních krocích, opatřeních či změnách v co nejranější fázi s cílem:
 i)
 pochopit důvody regulačních voleb dané strany, včetně výběru nástroje, a prozkoumat možnosti většího sblížení mezi stranami v tom, jak stanovit cíle regulačních předpisů a jak vymezit jejich působnost. V této souvislosti by se strany měly rovněž věnovat rozhraní mezi regulačními předpisy, normami a posuzováním shody, a
 ii)
 porovnat metody a předpoklady používané při analýze návrhů regulačních předpisů, mimo jiné případně i při analýze technické a ekonomické proveditelnosti a přínosů jiných zvažovaných zásadních regulačních požadavků nebo přístupů ve vztahu k sledovanému cíli. Tato výměna informací může rovněž zahrnovat strategie pro dodržování předpisů a posouzení dopadu, včetně srovnání potenciální nákladové efektivnosti návrhu regulačního předpisu s jinými zvažovanými hlavními alternativními regulačními požadavky nebo přístupy;
 g)
 zkoumání možností pro minimalizaci zbytečných rozdílů v regulačních předpisech například prostřednictvím:
 i)
 souběžného nebo společného posouzení rizik a hodnocení dopadů regulačních předpisů, pokud je to možné a vzájemně prospěšné;
 ii)
 dosažení harmonizovaného, rovnocenného nebo slučitelného řešení nebo
 iii)
 ve zvláštních případech zvážení vzájemného uznávání;
 h)
 spolupráci v otázkách, které se týkají vývoje, přijetí, provádění nebo udržování mezinárodních norem, pokynů a doporučení;
 i)
 prozkoumání vhodnosti a možnosti sběru stejných nebo podobných údajů o povaze, rozsahu a četnosti problémů, které mohou potenciálně způsobit vznik regulačního opatření, pokud by to urychlilo statisticky významné soudy o těchto problémech;
 j)
 periodické srovnávání postupů používaných při sběru údajů;
 k)
 prozkoumání vhodnosti a možnosti použití stejných nebo podobných východisek a metodik, které druhá strana používá k analýze údajů a posouzení hlavních problémů, které je třeba řešit cestou regulace za účelem:
 i)
 omezení rozdílů v pojmenování problémů a
 ii)
 podpory podobnosti výsledků;
 l)
 periodické srovnávání analytických východisek a metodik;
 m)
 výměnu informací o správě, provádění a vymáhání regulačních předpisů, jakož i o prostředcích k dosažení a měření dodržování předpisů;
 n)
 realizaci výzkumných programů ve spolupráci s cílem:
 i)
 omezit duplicitní výzkum;
 ii)
 vygenerovat více informací s nižšími náklady;
 iii)
 shromáždit optimální údaje;
 iv)
 případně založit společnou vědeckou základnu;
 v)
 řešit nejnaléhavější problémy regulace jednotnějším způsobem zaměřeným na výkon a
 vi)
 minimalizovat zbytečné rozdíly v nových návrzích regulačních předpisů a zároveň účinněji zlepšit zdraví, bezpečnost a ochranu životního prostředí;
 o)
 provádění následných přezkumů fungování regulačních předpisů nebo politik;
 p)
 srovnání metod a předpokladů použitých v uvedených následných přezkumech fungování;
 q)
 případné vzájemné zpřístupnění souhrnných výsledků těchto následných přezkumů fungování;
 r)
 určení vhodného přístupu s cílem omezit negativní dopady stávajících rozdílů v regulačních předpisech na dvoustranný obchod a investice v odvětvích určených některou stranou, případně i cestou hlubší konvergence, vzájemného uznávání, minimálního používání regulačních nástrojů narušujících obchod a investice včetně používání mezinárodních norem, mezi jiným i norem a pokynů pro posuzování shody, nebo
 s)
 výměnu informací, odborných znalostí a zkušeností v oblasti dobrých životních podmínek zvířat s cílem podporovat spolupráci mezi stranami v této oblasti.
 Článek 21.5
 Kompatibilita regulačních opatření
 S cílem posílit sbližování a soulad mezi regulačními opatřeními stran zváží každá strana regulační opatření nebo iniciativy druhé strany v týchž nebo příbuzných


text:
tématech. Ani jedné straně se nebrání přijmout odlišná regulační opatření nebo provádět jiné iniciativy z důvodů mimo jiné odlišných institucionálních nebo legislativních přístupů, okolností, hodnot nebo priorit, které jsou specifické pro tuto stranu.
 Článek 21.6
 Fórum pro spolupráci v oblasti regulace
 1. Zřizuje se Fórum pro spolupráci v oblasti regulace (dále jen „FSR“) podle čl. 26.2 (Specializované výbory) odst. 1 písm. h) s cílem usnadnit a podporovat spolupráci mezi stranami v oblasti regulace v souladu s touto kapitolou.
 2. FSR plní tyto funkce:
 a)
 poskytuje fórum k projednání otázek regulační politiky, které zajímají obě strany a které strany určily mimo jiné prostřednictvím konzultací vedených v souladu s článkem 21.8;
 b)
 pomáhá jednotlivým regulačním orgánům identifikovat potenciální partnery pro spolupráci a pro tento účel je vybavuje vhodnými nástroji, jako je vzorová dohoda o důvěrnosti údajů;
 c)
 přezkoumává regulační iniciativy, ať již probíhající nebo očekávané, kde se podle mínění některé strany může vyskytovat potenciál spolupráce. Přezkumy prováděné po konzultaci s regulačními orgány a agenturami by měly podporovat provádění této kapitoly a
 d)
 povzbuzuje rozvoj bilaterální spolupráce v souladu s článkem 21.4 a na základě informací získaných od regulačních orgánů a agentur přezkoumává pokrok, výsledky a osvědčené postupy iniciativ ke spolupráci v oblasti regulace v konkrétních odvětvích.
 3. FSR společně předsedají zástupce vlády Kanady na úrovni náměstka ministra či jiný určený vysoký představitel na stejné úrovni a vysoký představitel Evropské komise na úrovni generálního ředitele či jiný určený vysoký představitel na stejné úrovni a jeho členy jsou příslušní úředníci každé strany. Po vzájemné dohodě mohou strany přizvat k účasti na zasedání FSR další zúčastněné strany.
 4. FSR
 a)
 na svém prvním zasedání po vstupu této dohody v platnost schválí svou působnost, jednací řád a plán práce;
 b)
 sejde se do jednoho roku od vstupu této dohody v platnost a poté alespoň jednou ročně, pokud strany nerozhodnou jinak, a
 c)
 podle potřeby podává zprávy Smíšenému výboru CETA o provádění této kapitoly.
 Článek 21.7
 Další spolupráce mezi stranami
 1. Podle čl. 21.6 odst. 2 písm. c) a s cílem umožnit sledování nadcházejících regulačních projektů a určit příležitosti pro spolupráci v oblasti regulace si strany pravidelně vyměňují informace o probíhajících nebo plánovaných návrzích regulačních předpisů spadajících do jejich působnosti. Tyto informace by měly případně zahrnovat nové technické předpisy a změny stávajících technických předpisů, které budou pravděpodobně navrženy nebo přijaty.
 2. Strany mohou usnadnit spolupráci v oblasti regulace prostřednictvím výměny úředníků podle konkrétního ujednání.
 3. Strany usilují o dobrovolnou spolupráci a sdílení informací v oblasti bezpečnosti nepotravinářských výrobků. Tato spolupráce nebo výměna informací se mohou týkat zejména:
 a)
 vědeckých, technických a regulačních otázek s cílem pomoci zlepšit bezpečnost nepotravinářských výrobků;
 b)
 nově se objevujících otázek důležitých z hlediska zdraví a bezpečnosti, které spadají do působnosti orgánu některé ze stran;
 c)
 činností souvisejících s normalizací;
 d)
 dozoru nad trhem a vymáhání;
 e)
 metod posuzování rizik a testování výrobků a
 f)
 koordinovaného stahování výrobků z oběhu nebo jiných podobných kroků.
 4. Strany mohou navázat reciproční výměnu informací o bezpečnosti spotřebních výrobků a o přijatých preventivních, omezujících a nápravných opatřeních.


text:
Konkrétně Kanada může získat přístup k určitým informacím z varovného systému Evropské unie RAPEX nebo jeho nástupce; jedná se o informace týkající se spotřebitelských výrobků podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/95/ES ze dne 3. prosince 2001 o obecné bezpečnosti výrobků. Evropská unie může dostávat včasné varovné informace o omezujících opatřeních a o stahování výrobků z trhu z kanadského systému RADAR (systém hlášení incidentů se spotřebními výrobky) nebo jeho nástupce; jedná se o informace týkající se spotřebitelských výrobků, jak je definuje kanadský zákon o bezpečnosti spotřebních výrobků (Canada Consumer Product Safety Act, S.C. 2010, c. 21) a kosmetických výrobků definovaných v zákoně o potravinách a léčivech (Food and Drugs Act, R.S.C. 1985, c. F-27). Tato reciproční výměna informací se provádí na základě ujednání, v němž jsou stanovena opatření uvedená v odstavci 5.
 5. Předtím, než strany přistoupí k první výměně informací podle odstavce 4, zajistí, aby Výbor pro obchod se zbožím schválil opatření pro provádění těchto výměn. Strany zajistí, aby v těchto opatřeních bylo přesně uvedeno, jaký druh informací se má vyměňovat, způsoby výměny a uplatňování pravidel ochrany důvěrnosti a osobních údajů.
 6. Výbor pro obchod se zbožím schválí opatření podle odstavce 5 do jednoho roku ode dne vstupu této dohody v platnost, pokud strany nerozhodnou o prodloužení této lhůty.
 7. Strany mohou měnit opatření uvedená v odstavci 5. Změny těchto opatření schvaluje Výbor pro obchod se zbožím.
 Článek 21.8
 Konzultace se soukromými subjekty
 S cílem získat názor nevládních organizací na záležitosti, které se týkají provádění této kapitoly, může každá strana, případně obě strany, konzultovat se zúčastněnými a zainteresovanými stranami, včetně zástupců akademické obce, skupin expertů, nevládních organizací, podniků, spotřebitelských a dalších organizací. Tyto konzultace může strana nebo strany vést jakýmikoli prostředky, které považují za vhodné.
 Článek 21.9
 Kontaktní místa
 1. Kontaktní místa pro komunikaci mezi stranami v záležitostech vyplývajících z této kapitoly jsou:
 a)
 v případě Kanady Odbor technických překážek a regulace na Ministerstvu zahraničních věcí, obchodu a rozvoje nebo jeho právní nástupce a
 b)
 v případě Evropské unie Oddělení mezinárodních záležitostí Generálního ředitelství pro vnitřní trh, průmysl, podnikání a malé a střední podniky Evropské komise nebo jeho právní nástupce.
 2. V záležitostech vyplývajících z této kapitoly odpovídá každé kontaktní místo za konzultaci a koordinaci se svými příslušnými regulačními orgány případně agenturami.
 KAPITOLA DVACET DVA
 Obchod a udržitelný rozvoj
 Článek 22.1
 Souvislosti a cíle
 1. Strany připomínají Deklaraci z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Agendu 21 o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklaraci z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002 a Prováděcí plán světového summitu o udržitelném rozvoji z roku 2002, ministerské prohlášení Hospodářské a sociální rady Organizace spojených národů „Vytvoření prostředí příznivého pro dosažení plné a produktivní zaměstnanosti a důstojné práce pro všechny na vnitrostátní a mezinárodní úrovni a jeho vliv na udržitelný rozvoj“ z roku 2006 a Deklaraci MOP o sociální spravedlnosti pro spravedlivou globalizaci z roku 2008. Strany uznávají, že hospodářský a sociální rozvoj a ochrana životního prostředí jsou vzájemně závislé a navzájem se posilující součásti udržitelného rozvoje, a


text:
opětovně potvrzují svůj závazek podporovat rozvoj mezinárodního obchodu tak, aby přispíval k dosažení udržitelného rozvoje pro blaho současných a budoucích generací.
 2. Strany zdůrazňují prospěch, který přináší zohledňování pracovních a environmentálních otázek souvisejících s obchodem v rámci globálního přístupu k obchodu a udržitelnému rozvoji. V souladu s tím se strany dohodly na tom, že v rámci této dohody je třeba vzít v úvahu práva a povinnosti podle kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) a dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí).
 3. V tomto ohledu strany usilují prostřednictvím provádění kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) a dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí) o:
 a)
 podporu udržitelného rozvoje cestou posílené koordinace a integrace svých pracovněprávních, environmentálních a obchodních politik a opatření;
 b)
 podporu dialogu a spolupráce mezi stranami s cílem rozvíjet své obchodní a hospodářské vztahy způsobem, který podporuje jejich příslušné pracovněprávní a environmentální opatření a normy, a prosazovat jejich cíle v oblasti práce a ochrany životního prostředí v rámci obchodních vztahů, které jsou svobodné, otevřené a transparentní;
 c)
 důslednější vymáhání svých pracovněprávních předpisů a předpisů v oblasti životního prostředí a dodržování mezinárodních úmluv v oblasti práce a životního prostředí;
 d)
 podporu důsledného využívání nástrojů, jako je posuzování dopadu a konzultace se zúčastněnými stranami, při regulaci obchodu, práce a životního prostředí a o pobízení podniků, organizací občanské společnosti a občanů k rozvoji a provádění postupů, které přispívají k dosažení Cílů udržitelného rozvoje, a
 e)
 podporu veřejných konzultací a účast v diskusích o otázkách udržitelného rozvoje, které vyvstanou v rámci této dohody a při vypracovávání příslušných právních předpisů a politik.
 Článek 22.2
 Transparentnost
 Strany zdůrazňují význam zajištění transparentnosti jako nezbytného prvku pro prosazování účasti veřejnosti a poskytování informací veřejnosti v souvislosti s touto kapitolou a v souladu s ustanoveními této kapitoly a kapitoly dvacet sedm (Transparentnost), jakož i článku 23.6 (Informování veřejnosti a osvěta) a článku 24.7 (Informování veřejnosti a osvěta).
 Článek 22.3
 Spolupráce a prosazování obchodu podporujícího udržitelný rozvoj
 1. Strany uznávají hodnotu mezinárodní spolupráce pro dosažení udržitelného rozvoje a integrace na mezinárodní úrovni hospodářského, sociálního a environmentálního rozvoje i hodnotu ochranářských iniciativ, kroků a opatření. Strany se proto dohodly na tom, že povedou vzájemný dialog a konzultace o otázkách společného zájmu, které souvisejí s obchodem a udržitelným rozvojem.
 2. Strany potvrzují, že obchod by měl podporovat udržitelný rozvoj. Každá strana bude proto usilovat o podporu obchodní výměny a hospodářských toků a postupů, které přispívají k posilování důstojné práce a ochraně životního prostředí, mimo jiné:
 a)
 podporou rozvoje a využívání dobrovolných systémů týkajících se udržitelné výroby zboží a služeb, jako je systém používání ekoznaček a systém spravedlivého obchodu;
 b)
 podporou rozvoje a využívání dobrovolných osvědčených postupů v oblasti sociální odpovědnosti podniků, jako je směrnice OECD pro nadnárodní podniky, s cílem posílit soudržnost mezi hospodářskými, sociálními a environmentálními cíli;
 c)
 podporou toho, aby byly aspekty udržitelnosti zapracovávány do rozhodnutí o soukromé a veřejné spotřebě, a
 d)
 podporou rozvoje, vytváření, zachování nebo zlepšování cílů a norem environmentální výkonnosti.
 3. Strany uznávají důležitost řešení konkrétních otázek udržitelného rozvoje na základě posouzení potenciálních hospodářských, sociálních a


text:
environmentálních dopadů možných opatření s přihlédnutím k názorům zúčastněných stran. Každá strana se proto zavazuje k přezkumu, sledování a posuzování dopadu provádění této dohody na udržitelný rozvoj na svém území s cílem zjistit potřebu opatření, která může vzniknout v souvislosti s touto dohodou. Strany mohou provádět společná hodnocení. Tato hodnocení se budou provádět způsobem, který je přizpůsoben postupům a podmínkám jednotlivých stran, prostřednictvím participačních procesů stran, jakož i procesů zavedených na základě této dohody.
 Článek 22.4
 Institucionální mechanismy
 1. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj zřízený podle čl. 26.2 (Specializované výbory) odst. 1 písm. g) se skládá z vysoce postavených zástupců stran odpovědných za záležitosti spadající do působnosti této kapitoly, kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) a dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí). Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj dohlíží na provádění uvedených kapitol, včetně spolupráce a posuzování dopadu této dohody na udržitelný rozvoj, a komplexně posuzuje všechny otázky společného zájmu obou stran, pokud jde o styčné body mezi hospodářským rozvojem, sociálním rozvojem a ochranou životního prostředí. Co se týče kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) a dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí), Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj může rovněž plnit své povinnosti prostřednictvím zvláštních zasedání věnovaných určitým tématům za účasti osob odpovědných za projednávanou věc zahrnutou do uvedených kapitol.
 2. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj se sejde do jednoho roku od vstupu této dohody v platnost a poté tak často, jak to strany považují za nutné. Kontaktní místa uvedená v článku 23.8 (Institucionální mechanismy) a článku 24.13 (Institucionální mechanismy) odpovídají za komunikaci mezi stranami, pokud jde o plánování a organizaci uvedených schůzek nebo zvláštních zasedání.
 3. Součástí každého řádného nebo zvláštního zasedání Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj je také zasedání s účastní veřejnosti za účelem projednání záležitostí týkajících se provádění příslušných kapitol, pokud strany nerozhodnou jinak.
 4. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj podporuje transparentnost a účast veřejnosti. Za tímto účelem:
 a)
 zpřístupní veřejnosti každé své rozhodnutí nebo zprávu Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj, nerozhodne-li jinak;
 b)
 předkládá aktuální zprávy o jakékoli záležitosti týkající se této kapitoly, včetně jejího provádění, Fóru občanské společnosti uvedenému v článku 22.5. Názory nebo stanoviska Fóra občanské společnosti se předkládají stranám buď přímo, nebo prostřednictvím konzultačních mechanismů uvedených v čl. 23.8 (Institucionální mechanismy) odst. 3 a článku 24.13 (Institucionální mechanismy). Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj podává každoročně zprávu o krocích navazujících na uvedená sdělení;
 c)
 podává každoročně zprávu o každé záležitosti, kterou se zabýval podle čl. 24.7 (Informování veřejnosti a osvěta) odst. 3 a čl. 23.8 (Institucionální mechanismy) odst. 4.
 Článek 22.5
 Fórum občanské společnosti
 1. Strany usnadní činnost společného Fóra občanské společnosti složeného ze zástupců organizací občanské společnosti usazených na jejich územích, včetně účastníků konzultačních mechanismů uvedených v čl. 23.8 (Institucionální mechanismy) odst. 3 a článku 24.13 (Institucionální mechanismy) za účelem vedení dialogu o aspektech udržitelného rozvoje v této dohodě.
 2. Fórum občanské společnosti je svoláváno jednou za rok, nedohodnou-li se strany jinak. Strany podpoří vyvážené zastoupení významných zájmů, včetně nezávislých reprezentativních zaměstnavatelů, odborů, zaměstnaneckých a zaměstnavatelských organizací,


text:
environmentálních skupin případně i dalších příslušných organizací občanské společnosti. Strany mohou rovněž usnadnit účast virtuálními prostředky.
 KAPITOLA DVACET TŘI
 Obchod a práce
 Článek 23.1
 Souvislosti a cíle
 1. Strany uznávají hodnotu mezinárodní spolupráce a dohod o pracovněprávních záležitostech v reakci mezinárodního společenství na hospodářské, zaměstnanecké a sociální výzvy a příležitosti plynoucí z globalizace. Uznávají, že mezinárodní obchod může přispět k plné a produktivní zaměstnanosti a důstojné práci pro všechny a zavazují se, že se budou vhodně konzultovat a spolupracovat v otázkách práce a zaměstnanosti v souvislosti s obchodem, které zajímají obě strany.
 2. Strany potvrzují význam větší soudržnosti politik v oblasti důstojné práce, do níž patří základní pracovní normy, a vysoké úrovně ochrany pracovníků a jejího účinného vymáhání a uznávají příznivý vliv, který mohou mít tyto oblasti na hospodářskou efektivitu, inovace a produktivitu, včetně vývozní výkonnosti. V této souvislosti rovněž uznávají význam sociálního dialogu o pracovních záležitostech mezi pracovníky a zaměstnavateli i mezi jejich příslušnými organizacemi a vládami a zavazují se k podpoře takového dialogu.
 Článek 23.2
 Právo regulovat a úroveň ochrany
 Strany uznávají právo každé strany stanovovat své priority v pracovněprávní oblasti, stanovit úroveň ochrany při práci a přijímat či měnit své právní předpisy a politiky v souladu se svými mezinárodními závazky v oblasti práce, včetně závazků uvedených v této kapitole, a každá strana se proto snaží zajistit, aby tyto právní předpisy a politiky stanovily a podporovaly vysokou úroveň ochrany při práci, a usilují o průběžné zdokonalování těchto právních předpisů a politik s cílem poskytnout vysokou úroveň ochrany při práci.
 Článek 23.3
 Mnohostranné pracovní normy a dohody
 1. Každá strana zajistí, aby v jejím pracovním právu a postupech byla zakotvena ochrana níže uvedených základních zásad a práv při práci. Strany potvrzují svůj závazek dodržovat, podporovat a provádět uvedené zásady a práva v souladu se závazky členů Mezinárodní organizace práce (MOP) a závazky podle Deklarace MOP o základních zásadách a právech při práci a podle navazujících opatření z roku 1998 přijatých Mezinárodní konferencí práce na jejím 86. zasedání:
 a)
 svobodu sdružování a faktické uznání práva na kolektivní vyjednávání;
 b)
 odstranění všech forem nucené nebo povinné práce;
 c)
 faktické zrušení práce dětí a
 d)
 odstranění diskriminace, pokud jde o zaměstnání a povolání.
 2. Každá strana zajistí, aby její pracovní právo a postupy podporovaly tyto cíle Agendy důstojné práce MOP a aby byly v souladu s Deklarací MOP o sociální spravedlnosti pro spravedlivou globalizaci z roku 2008 přijatou Mezinárodní konferencí práce na jejím 97. zasedání a dalšími mezinárodními závazky:
 a)
 bezpečnost a ochrana zdraví při práci, včetně předcházení pracovním úrazům a nemocem z povolání a jejich odškodnění v případě takových úrazů nebo nemoci;
 b)
 vytvoření přijatelných minimálních pracovních norem pro zaměstnance odměňované mzdou, včetně těch, na něž se nevztahuje kolektivní smlouva, a
 c)
 zákaz diskriminace, pokud jde o pracovní podmínky, včetně migrujících pracovníků.
 3. Podle odst. 2 písm. a) každá strana zajistí, aby v jejím pracovním právu a postupech byla zakotvena a zajištěna ochrana pracovních podmínek, které respektují ochranu zdraví a bezpečnost pracovníků, mimo jiné vytvářením příslušných politik, které podporují základní zásady,


text:
jejichž cílem je předcházení nehodám a úrazům, k nimž dochází při práci nebo v souvislosti s jejím výkonem, a které jsou zaměřeny na rozvoj a kulturu bezpečnosti a prevence zdraví, v níž má zásada prevence nejvyšší prioritu. Při přípravě a provádění opatření zaměřených na ochranu zdraví a bezpečnost při práci každá strana zohlední stávající příslušné vědecké a technické informace a související mezinárodní normy, pokyny či doporučení, jestliže tato opatření mohou mít vliv na obchod nebo investice mezi stranami. Strany uznávají, že v případě stávajících či potenciálních rizik nebo podmínek, u nichž lze důvodně předpokládat, že mohou způsobit fyzickým osobám úraz nebo nemoc, strany nesmějí zdůvodňovat odklad hospodárných ochranných opatření nedostatkem úplné vědecké jistoty.
 4. Každá strana opětovně potvrzuje svůj závazek účinně provádět ve svém právu a praxi na celém svém území základní úmluvy MOP, které Kanada a členské státy Evropské unie ratifikovaly. Strany vynaloží neutuchající a soustavné úsilí o ratifikaci základních úmluv MOP, pokud tak již neučinily. Strany si vymění informace o tom, v jakém stavu je jejich ratifikace základních jakož i prioritních a jiných úmluv MOP, jež MOP klasifikuje jako aktuální, a o dosaženém pokroku při těchto ratifikacích.
 Článek 23.4
 Zachování úrovní ochrany
 1. Strany uznávají, že je nevhodné podporovat obchod nebo investice oslabením nebo snížením úrovně ochrany, kterou poskytují jejich pracovněprávní předpisy a normy.
 2. Žádná strana neupustí ani se jinak neodchýlí, nebo nenabídne upuštění či jiný způsob odchýlení se od svých pracovněprávních předpisů a norem, aby podpořila obchod nebo usazení, nabytí, rozšíření nebo zadržení investice na svém území.
 3. Žádná strana nebude pobízet obchod či investice svou setrvalou nebo opakující se činností či nečinností na úkor účinného vymáhání svých pracovněprávních předpisů a norem.
 Článek 23.5
 Postup při vymáhání, správní řízení a přezkum správního úkonu
 1. Podle článku 23.4 každá strana podpoří dodržování pracovněprávních předpisů a jejich účinné vymáhání, a to též:
 a)
 udržováním systému inspekce práce v souladu se svými mezinárodními závazky, jehož cílem je zajistit dodržování právních předpisů týkajících se pracovních podmínek a ochrany pracovníků a vymahatelných inspektory práce, a
 b)
 zajištěním toho, aby správní a soudní řízení bylo dostupné osobám, které mají právně uznaný zájem v určité věci a které tvrdí, že toto právo bylo ve smyslu právní úpravy strany porušeno, a tím umožní podání účinné žaloby pro porušení pracovněprávních předpisů dané strany, včetně odpovídajícího prostředku nápravy při jejich porušení.
 2. Každá strana v souladu se svými právními předpisy zajistí, aby řízení uvedená v odst. 1 písm. b) nebyla nadměrně složitá nebo příliš nákladná, nevyžadovala nepřiměřené lhůty ani bezdůvodné průtahy, poskytovala případně možnost soudního zákazu a aby byla spravedlivá a nestranná, a to též tím, že:
 a)
 žalovaný je vhodně informován o zahájení řízení, včetně popisu povahy řízení a podstaty nároku;
 b)
 účastníci řízení dostanou přiměřenou možnost podpořit nebo obhajovat svá stanoviska, mimo jiné předložením informací nebo důkazů před přijetím konečného rozhodnutí;
 c)
 konečné rozhodnutí je vyhotoveno v písemné podobě s odpovídajícím odůvodněním dané věci, vycházejícím z informací nebo důkazů, které měli účastníci řízení možnost pronést a provést, a
 d)
 účastníkům správního řízení je umožněn


text:
přezkum a v odůvodněných případech i možnost nápravy konečného správního rozhodnutí v přiměřené lhůtě před soudem ustaveným podle zákona a s odpovídajícími zárukami nezávislosti a nestrannosti.
 Článek 23.6
 Informování veřejnosti a osvěta
 1. Kromě svých povinností podle článku 27.1 (Zveřejnění) podporují jednotlivé strany veřejnou diskusi s nestátními subjekty a mezi nimi o vypracování a definování politik, které mohou vést k přijetí pracovněprávních předpisů a norem ze strany orgánů veřejné správy.
 2. Každá strana podpoří informovanost veřejnosti o svém pracovním právu a normách, jakož i o postupech při jejich vymáhání a dodržování, mimo jiné zajištěním dostupnosti informací a přijetím opatření na zvyšování znalostí pracujících, zaměstnavatelů a jejich zástupců a jejich porozumění věci.
 Článek 23.7
 Činnosti prováděné ve spolupráci
 1. Strany se zavazují spolupracovat za účelem podpory cílů této kapitoly prostřednictvím opatření, jako jsou:
 a)
 výměna informací o osvědčených postupech v otázkách společného zájmu a o významných akcích, činnostech a iniciativách;
 b)
 spolupráce na mezinárodních fórech, která se zabývají otázkami, jež jsou relevantní pro obchod a práci, zejména v rámci WTO a MOP;
 c)
 mezinárodní podpora a účinné uplatňování základních zásad a práv při práci uvedených v čl. 23.3 odst. 1 a v Agendě důstojné práce MOP;
 d)
 dialog a sdílení informací o pracovněprávních předpisech v kontextu jejich obchodních dohod a jejich provádění;
 e)
 průzkum spolupráce v oblasti iniciativ týkajících se třetích stran a
 f)
 jakékoli jiné formy spolupráce, které považují za vhodné.
 2. Strany zváží všechny názory, jež přednesou zástupci zaměstnanců, zaměstnavatelů a organizace občanské společnosti při určování oblastí spolupráce a provádění činností ve spolupráci.
 3. Strany se mohou s MOP a dalšími příslušnými mezinárodními nebo regionálními organizacemi dohodnout na spolupráci s cílem čerpat z jejich odborných znalostí a zdrojů za účelem dosažení cílů této kapitoly.
 Článek 23.8
 Institucionální mechanismy
 1. Každá strana určí úřad, který bude sloužit jako kontaktní místo pro druhou stranu za účelem provádění této kapitoly, mimo jiné pokud jde o:
 a)
 programy spolupráce a činností v souladu s článkem 23.7;
 b)
 příjem podání a sdělení podle článku 23.9 a
 c)
 informace poskytované druhé straně, panelu odborníků a veřejnosti.
 2. Každá strana písemně oznámí druhé straně kontaktní místo uvedené v odstavci 1.
 3. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj zřízený podle čl. 26.2 (Specializované výbory) odst. 1 písm. g) na svých pravidelných nebo zvláštních zasedáních za účasti osob odpovědných za projednávané věci, na které se vztahuje tato kapitola:
 a)
 dohlíží na provádění této kapitoly a posuzuje dosažený pokrok, včetně jejího fungování a účinnosti, a
 b)
 projednává další záležitosti spadající do působnosti této kapitoly.
 4. Každá strana svolá novou poradní skupinu nebo se obrátí na své domácí poradní skupiny pro pracovněprávní otázky nebo udržitelný rozvoj, aby získala názory a rady v otázkách týkajících se této kapitoly. Tyto skupiny se skládají z nezávislých reprezentativních organizací občanské společnosti, přičemž jsou v nich vyváženě zastoupeni zaměstnavatelé, odbory, pracovní a obchodní organizace, jakož i dalších významné zúčastněné strany. Z vlastního podnětu mohou předkládat stanoviska a vydávat doporučení v jakékoli záležitosti související s touto kapitolou.
 5. Každá strana vstřícně přijímá připomínky veřejnosti a náležitě


text:
k nim přihlíží, pokud jde o věci související s touto kapitolou, včetně sdělení obav týkajících se jejího provádění. Každá strana informuje o těchto sděleních své příslušné domácí poradní skupiny pro pracovněprávní otázky nebo udržitelný rozvoj.
 6. Strany vezmou v úvahu činnost MOP v zájmu podpory širší spolupráce a spojitosti mezi činností stran a MOP.
 Článek 23.9
 Konzultace
 1. Strana může požádat druhou stranu o konzultace v záležitosti vyplývající z této kapitoly doručením písemné žádosti kontaktnímu místu druhé strany. Strana ve své žádosti záležitost jasně popíše, zformuluje otázky a poskytne stručný přehled požadavků podle této kapitoly. Konzultace musí být zahájeny okamžitě poté, co strana doručí žádost o konzultaci.
 2. Během konzultací poskytne každá strana druhé straně dostatek informací, které má k dispozici a které umožní úplné prozkoumání vznesených otázek, s výhradou její právní úpravy důvěrných osobních a obchodních údajů.
 3. Jestliže obě strany souhlasí a je-li to relevantní, strany si vyžádají informace nebo stanoviska kterékoli osoby, organizace nebo subjektu, včetně MOP, které mohou přispět k posouzení vzniklé záležitosti.
 4. Pokud se některá strana domnívá, že je v dané záležitosti nutná další diskuse, může písemné žádosti doručené kontaktnímu místu druhé strany požádat o svolání Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj, aby danou záležitost posoudil. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj neprodleně zasedne a pokusí se danou záležitost vyřešit. Pokud je to vhodné, vyžádá si rady od poradních skupin stran pro pracovněprávní otázky nebo udržitelný rozvoj prostřednictvím konzultačních mechanismů uvedených v článku 23.8.
 5. Každá strana zveřejní řešení nebo rozhodnutí v jakékoli záležitosti projednávané podle tohoto článku.
 Článek 23.10
 Panel odborníků
 1. V případě záležitosti, která není uspokojivě vyřešena konzultacemi podle článku 23.9, může strana 90 dní po obdržení žádosti o konzultace podle čl. 23.9 odst. 1 požádat předložením písemné žádosti kontaktnímu místu druhé strany, aby byl svolán panel odborníků a danou záležitost přezkoumal.
 2. S výhradou ustanovení této kapitoly použijí strany jednací řád a kodex chování uvedené v přílohách 29-A a 29-B, pokud se strany nedohodnou jinak.
 3. Panel odborníků se skládá ze tří členů.
 4. Strany vedou konzultace s cílem dosáhnout dohody o složení panelu odborníků do 10 pracovních dní ode dne, kdy odpovídající strana obdrží žádost o ustavení panelu odborníků. Náležitou pozornost je třeba věnovat tomu, aby navržení členové panelu splňovali požadavky stanovené v odstavci 6 a měli odborné znalosti odpovídající dané věci.
 5. Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na složení panelu odborníků ve lhůtě uvedené v odstavci 4, použije se v souvislosti se seznamem uvedeným v odstavci 6 výběrové řízení uvedené v čl. 29.7 odst. 3 až 7 (Složení rozhodčího tribunálu).
 6. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj na svém prvním zasedání po vstupu této dohody v platnost sestaví seznam nejméně devíti osob vybraných pro svou objektivnost, spolehlivost a zdravý úsudek, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena panelu. Každá strana jmenuje na seznam členů panelu nejméně tři osoby. Strany také jmenují nejméně tři osoby, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které jsou ochotny a schopny zastávat funkci předsedy panelu odborníků. Výbor pro obchod