text:
k momentu na vstupu brzdy.“
 V bodě 4.2 se text „(nyní 10)“ nahrazuje textem „(nyní 11)“.
 Vkládá se nový bod, 5.1.3.6.1, který zní:
 „5.1.3.6.1
 Předávání a přijímání zpráv definovaných v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007 v případě tažného nebo přípojného vozidla je specifikováno v příloze 16 tohoto předpisu.“
 Dosavadní body 5.1.3.6.1 a 5.1.3.6.2 se nyní označují jako body 5.1.3.6.2 a 5.1.3.6.3.
 V bodě 5.2.1.30.5 se odstraní odkaz na poznámku pod čarou (12) a poznámka pod čarou (12).
 Přidává se nový bod 5.2.1.32, který zní (a obsahuje odkaz na novou poznámku pod čarou (12) a novou poznámku pod čarou (12):
 ‘5.2.1.32
 S výhradou ustanovení bodu 12.4 tohoto předpisu musí být všechna vozidla kategorií M2, M3, N2 a N3
 (1), která mají nejvýše 3 nápravy, vybavena stabilitní funkcí vozidla. Tato funkce musí obsahovat opatření proti převrácení a směrové řízení a musí splňovat technické požadavky přílohy 21 tohoto předpisu.
 Bod 5.2.2.17.1 se nahrazuje tímto (včetně odstranění poznámky pod čarou):
 „5.2.2.17.1
 Přípojná vozidla, která jsou vybavena stabilitní funkcí vozidla definovanou v bodě 2.34 tohoto předpisu, musí v případě poruchy nebo závady ve stabilitní funkci přípojného vozidla signalizovat poruchu nebo závadu zvláštním výstražným signálem se žlutým světlem, který je specifikován v bodě 5.2.1.29.2 a který je vyvolán přes pól 5 konektoru ISO 7638:2003.
 Výstražný signál musí být stálý a musí svítit tak dlouho, dokud porucha nebo závada trvá a spínač zapalování (startování) je v poloze „zapnuto“ (běh motoru).“
 V bodě 5.2.2.22.1 se odstraní odkaz na poznámku pod čarou (19) a poznámka pod čarou (19).
 V bodě 5.2.2.22.2 má nyní odkaz na poznámku pod čarou číslo (19) a poznámka pod čarou číslo (19) a odkaz na poznámku pod čarou (21) a poznámka pod čarou (21) se odstraní.
 Přidává se nový bod 5.2.2.23, který zní (a obsahuje odkaz na novou poznámku pod čarou (20) a novou poznámku pod čarou (20)):
 ‘5.2.2.23
 S výhradou ustanovení bodu 12.4 tohoto předpisu musí být všechna vozidla kategorií O3, a O4
 (2), která mají nejvýše 3 nápravy a jsou vybavena vzduchovým odpružením, vybavena stabilitní funkcí vozidla. Tato funkce musí obsahovat alespoň opatření proti převrácení a splňovat technické požadavky přílohy 21 tohoto předpisu.
 Přidává se nový bod 12.1.6, který zní (včetně poznámky pod čarou (21)):
 ‘12.1.6
 Počínaje úředním datem vstupu série změn 11 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 11. (3)
 Přidává se nový bod 12.1.7, který zní:
 „12.1.7
 Doplněk 1 k sérii změn 11 tohoto předpisu se použije v souladu s bodem 12.4.1.“
 Přidává se nový bod 12.1.8, který zní:
 „12.1.8
 Počínaje úředním datem vstupu doplňku 2 série změn 11 tohoto předpisu v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění doplňku 2 série změn 11.“
 Přidává se nový bod 12.2.6, který zní:
 „12.2.6
 Po uplynutí 48 měsíců od vstupu doplňku 1 k sérii změn 11 tohoto předpisu v platnost udělí smluvní strany schválení typu vozidlům, kterým body 5.2.1.32 a 5.2.2.23, včetně poznámek pod čarou, udělují výjimku,


text:
pouze pokud tato vozidla splňují požadavky doplňku 1 k sérii změn 11 tohoto předpisu.“
 Přidává se nový bod 12.2.7, který zní:
 „12.2.7
 Po uplynutí 48 měsíců od vstupu doplňku 2 k sérii změn 11 tohoto předpisu v platnost udělí smluvní strany uplatňující tento předpis schválení typu pouze, pokud typ vozidla, který má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 2 k sérii změn 11 tohoto předpisu.“
 Přidává se nový bod 12.3.2, který zní:
 „12.3.2
 Po uplynutí 84 měsíců od vstupu doplňku 2 série změn 11 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany uplatňující tento předpis zamítnout první vnitrostátní registraci (první uvedení do provozu) vozidla, které nesplňuje požadavky doplňku 2 série změn 11 tohoto předpisu.“
 Přidává se nový bod 12.4, který zní (včetně poznámky (22)):
 ‘12.4 Povinná ustanovení pro vozidla vybavená stabilitní funkcí vozidla
 12.4.1
 Požadavky na vybavení vozidel se stabilitní funkcí vozidla, jak uvádí body 5.2.1.32 a 5.2.2.23 tohoto předpisu ve znění série změn 11, se použijí takto:
 Kategorie vozidla
 Datum použití (od data po vstupu série změn 11 v platnost)
 Smluvní strany uplatňující tento předpis udělí schválení typu pouze tehdy, pokud typ vozidla, který má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 11.
 Smluvní strany uplatňující tento předpis mohou zamítnout první vnitrostátní nebo regionální registraci vozidla, které nesplňuje požadavky série změn 11 tohoto předpisu.
 M2
 60 měsíců
 84 měsíců
 M3 (třída III) (4)
 12 měsíců
 36 měsíců
 M3 < 16 tun (vzduchový převod)
 24 měsíců
 48 měsíců
 M3 (třída II a B) (hydraulický převod)
 60 měsíců
 84 měsíců
 M3 (třída III) (hydraulický převod)
 60 měsíců
 84 měsíců
 M3 (třída III)
 (vzduchový ovládací převod a hydraulický převod energie)
 72 měsíců
 96 měsíců
 M3 (třída II)
 (vzduchový ovládací převod a hydraulický převod energie)
 72 měsíců
 96 měsíců
 M3 (jiné než výše uvedené)
 24 měsíců
 48 měsíců
 N2 (hydraulický převod)
 60 měsíců
 84 měsíců
 N2
 (vzduchový ovládací převod a hydraulický převod energie)
 72 měsíců
 96 měsíců
 N2 (jiné než výše uvedené)
 48 měsíců
 72 měsíců
 N3 (dvounápravové tahače návěsů)
 12 měsíců
 36 měsíců
 N3
 (dvounápravové tahače návěsů se vzduchovým ovládacím převodem (ABS))
 36 měsíců
 60 měsíců
 N3
 (třínápravové s elektrickým ovládacím převodem (EBS))
 36 měsíců
 60 měsíců
 N3
 (dvounápravové a třínápravové se vzduchovým ovládacím převodem (ABS))
 48 měsíců
 72 měsíců
 N3 (jiné než výše uvedené)
 24 měsíců
 48 měsíců
 O3
 (kombinované zatížení náprav mezi 3,5 a 7,5 tunami)
 48 měsíců
 72 měsíců
 N3 (jiné než výše uvedené)
 36 měsíců
 60 měsíců
 O4
 24 měsíců
 36 měsíců
 Dosavadní body 12.4 a 12.14.1 mají nyní čísla 12.5 a 12.5.1.
 Změny přílohy 2
 Do přílohy 2 se přidávají nové položky, 14.14 a 14.14.1, které znějí:
 ‘14.14
 Vozidlo je vybaveno stabilitní funkcí vozidla:
 ano/ne (2)
 Pokud ano: ...
 stabilitní funkce vozidla byla podrobena zkoušce v souladu s požadavky přílohy 21 a tyto požadavky splňuje:
 ano/ne (2)
 stabilitní funkce vozidla je volitelným vybavením:
 ano/ne (2)
 stabilitní funkce vozidla obsahuje směrové řízení:
 ano/ne (2)
 stabilitní funkce vozidla obsahuje opatření proti převrácení:
 ano/ne (2)
 14.14.1
 Jestliže byl použit zkušební protokol podle přílohy 19, uvede

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
se číslo tohoto protokolu: ...’
 Změny přílohy 10
 Příloha 10, bod 1.3.1, poznámka pod čarou (2) se nahrazuje tímto:
 „(2)
 V případě skupin náprav, u nichž je rozvor mezi jednou nápravou a její sousední nápravou větší než 2,0 m, se posuzuje každá jednotlivá náprava jako nezávislá skupina náprav.“
 Změny přílohy 11
 Příloha 11
 Bod 2 se nahrazuje tímto:
 „2.
 Termínem „identický“, použitým v bodech 1.1, 1.2 a 1.3, se rozumí identický z hlediska geometrických a mechanických vlastností a materiálů částí vozidla, které jsou předmětem těchto bodů.
 V případě přípojných vozidel se pokládají tyto požadavky za splněné z hlediska výše uvedených bodů 1.1 a 1.2, jestliže identifikátory uvedené v bodě 3.7 dodatku 2 této přílohy pro nápravu/brzdu uvažovaného přípojného vozidla jsou uvedeny ve zkušebním protokolu k referenční nápravě/brzdě.
 „Referenční náprava/brzda“ je náprava/brzda, pro kterou existuje zkušební protokol uvedený v bodě 3.9 dodatku 2 této přílohy.“
 Příloha 11 - Dodatek 1
 Tabulka I se nahrazuje tímto (včetně poznámky (1)):
 ‘Nápravy vozidla
 Referenční nápravy
 Statická hmotnost (P) (5)
 Brzdná síla potřebná na kolech
 Rychlost
 Hmotnost při zkoušce (Pe) (5)
 Brzdná síla vyvinutá na kolech
 Rychlost
 kg
 N
 km/h
 kg
 N
 km/h
 Náprava 1
 Náprava 2
 Náprava 3
 Náprava 4
 V tabulce III se třetí řádek nahrazuje tímto (včetně odstranění poznámky pod čarou (2)):
 ‘REFERENČNÍ ...
 (kopie přiložena)
 PROTOKOL Č. ...
 Datum ...
 Typ I
 Typ III
 Brzdná síla na nápravu (N)
 (viz bod 4.2.1 dodatek 2)
 Náprava 1
 T1 = ... % Fe
 T1 = ... % Fe
 Náprava 2
 T2 = ... % Fe
 T2 = ... % Fe
 Náprava 3
 T3 = ... % Fe
 T3 = ... % Fe
 ...
 ...
 ...’
 Příloha 11 – Dodatek 2
 Vkládá se nový bod 1.2.2, který zní:
 „1.2.2
 Zkoušky provedené v souladu s tímto dodatkem ve znění předcházejícím doplněk 2 k sérii změn 11 tohoto předpisu, které zároveň se všemi podpůrnými údaji od výrobce vozidla/nápravy/brzdy poskytují dostatek informací ohledně splnění požadavků doplňku 2 k sérii změn 11, se mohou použít pro nový zkušební protokol nebo k rozšíření stávajícího zkušebního protokolu, aniž by bylo potřebné provést skutečné zkoušky.“
 Bod 2 se nahrazuje tímto:
 „2. SYMBOLY A DEFINICE
 2.1 Symboly
 P
 =
 část hmotnosti vozidla nesená nápravou za statických podmínek
 F
 =
 normálová statická reakce povrchu vozovky ve styku s koly nápravy za statických podmínek = P · g
 FR
 =
 celková normálová statická reakce povrchu vozovky působící na všechna kola přípojného vozidla
 Fe
 =
 zatížení působící na zkoušenou nápravu
 Pe
 =
 Fe / g
 g
 =
 tíhové zrychlení: g = 9,81 m/s2
 C
 =
 vstupní brzdný moment
 C0
 =
 prahová hodnota vstupního brzdného momentu, definice viz bod 2.2.2
 C0,dec
 =
 deklarovaná prahová hodnota vstupního brzdného momentu
 Cmax
 =
 deklarovaný maximální vstupní brzdný moment
 R
 =
 poloměr valení pneumatiky (dynamický)
 T
 =
 brzdná síla v místě styku pneumatiky s vozovkou
 TR
 =
 celková brzdná síla ve styku pneumatiky s vozovkou u přípojného vozidla
 M
 =
 brzdný moment = T · R
 z
 =
 poměrná brzdná síla = T/F nebo M/(R·F)
 s
 =
 zdvih pístnice brzdového


text:
válce (užitečný zdvih + zdvih naprázdno)
 sp
 =
 viz příloha 19 – dodatek 9
 ThA
 =
 viz příloha 19 – dodatek 9
 l
 =
 délka páky klíče
 r
 =
 vnitřní poloměr brzdových bubnů nebo účinný poloměr brzdových kotoučů
 P
 =
 tlak v brzdovém válci
 Poznámka: Symboly s indexem „e“ se vztahují k parametrům týkajícím se zkoušek referenční brzdy a tento index se může podle potřeby připojit k jiným symbolům.
 2.2 Definice
 2.2.1 Hmotnost kotouče nebo bubnu
 2.2.1.1
 „Deklarovanou hmotností“ se rozumí hmotnost deklarovaná výrobcem, která je reprezentativní hmotností pro identifikátor brzdy (viz bod 3.7.2.2 tohoto dodatku).
 2.2.1.2
 „Jmenovitou zkušební hmotností“ se rozumí hmotnost, kterou výrobce stanoví pro kotouč nebo buben a s níž technická zkušebna provede příslušnou zkoušku.
 2.2.1.3
 „Skutečnou hmotností při zkoušce“ se rozumí hmotnost, kterou změří technická zkušebna před zkouškou.
 2.2.2 „Prahová hodnota vstupního brzdného momentu“:
 2.2.2.1
 Prahová hodnota vstupního brzdného momentu „C0“ je vstupní moment potřebný k vyvinutí měřitelného brzdného momentu Tento moment se může určit extrapolací měřených hodnot v rozsahu nepřesahujícím 15 % poměrné brzdné síly, nebo jinou rovnocennou metodou (např. příloha 10, bod 1.3.1.1).
 2.2.2.2
 Prahová hodnota vstupního brzdného momentu „C0,dec“ je prahová hodnota vstupního brzdného momentu deklarovaná výrobcem, která je reprezentativní prahovou hodnotou vstupního momentu brzdy (viz bod 3.7.2.2.1 tohoto dodatku) a je potřebná k sestrojení diagramu 2 v příloze 19.
 2.2.2.3
 Prahová hodnota vstupního brzdného momentu „C0,e“ se určí postupem stanoveným v bodě 2.2.2.1 a je změřena technickou zkušebnou na konci zkoušky.
 2.2.3 „Vnější průměr kotouče“:
 2.2.3.1
 „Deklarovaným vnějším průměrem“ se rozumí vnější průměr kotouče deklarovaný výrobcem, který je reprezentativním vnějším průměrem kotouče (viz bod 3.7.2.2.1 tohoto dodatku).
 2.2.3.2
 „Jmenovitým vnějším průměrem“ se rozumí vnější průměr, který výrobce stanoví pro kotouč, s nímž technická zkušebna provede příslušnou zkoušku.
 2.2.3.3
 „Skutečným vnějším průměrem“ se rozumí vnější průměr, který změří technická zkušebna před zkouškou.
 2.2.4 „Účinná délka hřídele klíče“ je vzdálenost mezi střednicí S-klíče a střednicí páky klíče.“
 Bod 3.4 se nahrazuje tímto:
 „3.4 Podmínky při zkoušce (všeobecně)“
 Body 3.7 až 3.7.3 se odstraní.
 Vkládají se nové body 3.7 až 3.9.4, které znějí:
 „3.7 Identifikace
 3.7.1 Na nápravě musí být na viditelném místě, čitelně a nesmazatelně vyznačeny alespoň následující identifikační údaje, seskupené v jakémkoli pořadí:
 a)
 Výrobce nápravy a/nebo značka;
 b)
 Identifikátor nápravy (viz bod 3.7.2.1 tohoto dodatku);
 c)
 Identifikátor brzdy (viz bod 3.7.2.2 tohoto dodatku);
 d)
 Identifikátor Fe (viz bod 3.7.2.3 tohoto dodatku);
 e)
 Základní část čísla zkušebního protokolu (viz bod 3.9 tohoto dodatku).
 Například:
 3.7.1.1 Na neintegrovaném automatickém seřizovacím zařízení brzdy musí být čitelně a nesmazatelně vyznačeny seskupené alespoň následující identifikační údaje:
 a)
 výrobce a/nebo značka;
 b)
 typ;
 c)
 verze.
 3.7.1.2 Když je na čelisti/destičce namontováno obložení, musí údaj o značce a typu každého brzdového obložení zůstat viditelný, čitelný a nesmazatelný.
 3.7.2 Identifikátory
 3.7.2.1 Identifikátor nápravy
 Identifikátor nápravy udává kategorii nápravy vyjádřením její dosažitelné brzdné síly/momentu podle prohlášení výrobce.
 Identifikátorem nápravy je alfanumerický kód, který se skládá ze čtyř znaků „ID1–“, za nimiž následuje nejvýše 20 znaků.
 3.7.2.2 Identifikátor brzdy
 Identifikátorem brzdy je alfanumerický kód, který se skládá ze čtyř znaků „ID2–“, za


text:
nimiž následuje nejvýše 20 znaků.
 Brzdami se stejným identifikátorem jsou brzdy, které se neliší z hlediska následujících kritérií:
 a)
 druh brzdy (např. bubnová (s S-klíčem, rozpěracím klínem atd.) nebo kotoučová (s pevným nebo plovoucím třmenem, s jednoduchým nebo dvojitým kotoučem atd.));
 b)
 základní materiál (např. železný nebo neželezný), z něhož je zhotoven nosič třmenu, nosič brzdy, brzdový kotouč a brzdový buben;
 c)
 rozměry označené indexem „e“ podle obrázku 2A a 2B dodatku 5 této přílohy;
 d)
 základní způsob, kterým brzda generuje brzdnou sílu;
 e)
 u kotoučových brzd způsob uchycení třecího prstence: pevně nebo plovoucím způsobem;
 f)
 faktor vnitřního převodu brzdy BF;
 g)
 různé charakteristiky brzdy týkající se požadavků přílohy 11, na něž se nevztahuje bod 3.7.2.2.1.
 3.7.2.2.1 Rozdíly, které jsou přípustné v rámci téhož identifikátoru brzdy
 Tentýž identifikátor brzdy může zahrnovat rozdílné vlastnosti brzdy z hlediska následujících kritérií:
 a)
 zvětšení maximálního deklarovaného vstupního brzdného momentu Cmax;
 b)
 odchylka od deklarované hodnoty hmotnosti brzdového kotouče a brzdového bubnu mdec: ±20 procent;
 c)
 způsob připevnění obložení k brzdové čelisti/destičce;
 d)
 u kotoučových brzd zvětšení maximálního zdvihu v brzdě;
 e)
 účinná délka hřídele klíče;
 f)
 deklarovaná prahová hodnota momentu C0,dec;
 g)
 odchylka ±5 mm od deklarovaného vnějšího průměru kotouče;
 h)
 druh chlazení kotouče (větraný, nevětraný);
 i)
 náboj kola (integrovaný nebo neintegrovaný);
 j)
 kotouč s integrovaným bubnem – s funkcí parkovací brzdy nebo bez ní;
 k)
 geometrický vztah mezi třecími plochami kotouče a uchycením kotouče;
 l)
 typ brzdového obložení;
 m)
 rozdíly v materiálech (s výjimkou změn základního materiálu, viz bod 3.7.2.2), u nichž výrobce potvrzuje, že tyto rozdíly nemění vlastnosti z hlediska požadovaných zkoušek;
 n)
 štít brzdy a čelisti.
 3.7.2.3 Identifikátor Fe
 Identifikátor Fe udává zatížení zkoušené nápravy. Je to alfanumerický kód, který se skládá ze čtyř znaků „ID3–“, za nimiž následuje hodnota Fe v daN, avšak bez znaků vyjadřujících jednotku „daN“.
 3.7.2.4 Identifikátor zkušebního protokolu
 Identifikátorem zkušebního protokolu je alfanumerický kód, který se skládá ze čtyř znaků „ID4–“, za nimiž následuje základní část čísla zkušebního protokolu.
 3.7.3 Automatické seřizovací zařízení brzdy (integrované nebo neintegrované)
 3.7.3.1 Typy automatického seřizovacího zařízení brzdy
 Tentýž typ automatického seřizovacího zařízení brzdy se nesmí lišit z hlediska následujících kritérií:
 a)
 těleso: základní materiál (např. železný nebo neželezný, litina nebo kovaná ocel);
 b)
 maximální přípustný moment na hřídeli brzdy;
 c)
 pracovní princip seřizování, např. závisející na zdvihu (posuvu), závisející na síle nebo elektronický/mechanický.
 3.7.3.2 Verze automatického seřizovacího zařízení brzdy z hlediska vlastností při seřizování
 Automatické seřizovací zařízení brzdy v rámci jednoho typu, která vytvářejí rozdílnou velikost provozní vůle v brzdě, se pokládají za rozdílné verze.
 3.8 Kritéria zkoušky
 Zkouška musí prokázat splnění všech požadavků stanovených v dodatku 2 této přílohy.
 V případě, že se požaduje pro nápravu/brzdu upravenou v mezích stanovených v bodě 3.7.2.2.1 nový zkušební protokol, nebo jeho rozšíření, použijí se k určení nutnosti dalších zkoušek následující kritéria, přičemž se bere v úvahu případ nejnepříznivější konfigurace podle dohody s technickou zkušebnou.
 Níže uvedené zkratky jsou použity v následující tabulce:
 ÚZ (úplná zkouška)
 Zkouška podle přílohy 11, dodatku 2:
 3.5.1
 Doplňková zkouška brzdného účinku se studenými brzdami
 3.5.2
 Zkouška slábnutí


text:
brzdného účinku (zkouška typu I) (6)
 3.5.3
 Zkouška slábnutí brzdného účinku (zkouška typu III) (6)
 Zkouška podle přílohy 19:
 4.
 Brzdné účinky brzd přípojných vozidel se studenými brzdami (6)
 ZS (zkouška slábnutí brzdného účinku)
 Zkouška podle přílohy 11, dodatku 2:
 3.5.1
 Doplňková zkouška brzdného účinku se studenými brzdami
 3.5.2
 Zkouška slábnutí brzdného účinku (zkouška typu I) (6)
 3.5.3
 Zkouška slábnutí brzdného účinku (zkouška typu III) (6)
 Rozdíly podle bodu 3.7.2.2.1 výše
 Kritéria zkoušky
 a)
 Zvětšení maximálního deklarovaného vstupního brzdného momentu Cmax
 Změna je přípustná bez doplňkové zkoušky
 b)
 Odchylka od deklarované hodnoty hmotnosti brzdového kotouče a brzdového bubnu mdec: ±20 procent
 ÚZ: Zkouší se nejlehčí varianta. Jestliže se jmenovitá zkušební hmotnost nové varianty liší o méně než 5 % od dříve zkoušené varianty s větší jmenovitou hodnotou, pak se od zkoušky lehčí verze může upustit.
 Skutečná hmotnost při zkoušce zkušebního vzorku se může od jmenovité zkušební hmotnosti lišit o ±5 %.
 c)
 Způsob připevnění obložení k brzdové čelisti/destičce
 Nejnepříznivější případ specifikovaný výrobcem a odsouhlasený technickou zkušebnou, která provádí zkoušku.
 d)
 U kotoučových brzd zvětšení maximálního zdvihu v brzdě
 Změna je přípustná bez doplňkové zkoušky
 e)
 Účinná délka hřídele klíče
 Za nejnepříznivější případ se pokládá nejmenší torzní tuhost hřídele, která se ověří jedním z těchto způsobů:
 i)
 ZS nebo
 ii)
 změna je přípustná bez doplňkové zkoušky, jestliže je možno prokázat výpočtem vliv na zdvih a brzdnou sílu. V tomto případě se ve zkušebním protokolu uvedou tyto extrapolované hodnoty: se, Ce, Te, Te/Fe.
 f)
 Deklarovaná prahová hodnota momentu C0,dec
 Musí se ověřit, že brzdný účinek zůstane v mezích znázorněných na diagramu 2 v příloze 19.
 g)
 Odchylka ± 5 mm od deklarovaného vnějšího průměru kotouče
 Za nejnepříznivější případ se pokládá nejmenší průměr.
 Skutečný vnější průměr zkušebního vzorku se smí lišit od jmenovitého vnějšího průměru specifikovaného výrobcem nápravy o ± 1 mm.
 h)
 Druh chlazení kotouče (větraný, nevětraný)
 Zkouší se každý druh.
 i)
 Náboj kola (integrovaný nebo neintegrovaný)
 Zkouší se každý druh.
 j)
 Kotouč s integrovaným bubnem – s funkcí parkovací brzdy nebo bez ní
 Pro tento případ se zkouška nepožaduje.
 k)
 Geometrický vztah mezi třecími plochami kotouče a uchycením kotouče
 Pro tento případ se zkouška nepožaduje.
 l)
 Typ brzdového obložení
 Zkouška se požaduje pro všechny typy obložení.
 m)
 Rozdíly v materiálech (s výjimkou změn základního materiálu, viz bod 3.7.2.2), u nichž výrobce potvrzuje, že tyto rozdíly nemění vlastnosti z hlediska požadovaných zkoušek
 Pro tento případ se zkouška nepožaduje.
 n)
 Štít brzdy a čelisti
 Podmínky, při nichž nastane nejnepříznivější případ: (7)
 Štít brzdy: nejmenší tloušťka
 Čelist: nejlehčí brzdová čelist
 3.8.1
 Jestliže se automatické seřizovací zařízení brzdy liší od zkoušeného zařízení z hlediska bodů 3.7.3.1 a 3.7.3.2, je nutné provést doplňující zkoušku podle bodu 3.6.2 tohoto dodatku.
 3.9 Zkušební protokol
 3.9.1 Číslo zkušebního protokolu
 Číslo zkušebního protokolu se skládá ze dvou částí: ze základní části a z připojené části, která identifikuje úroveň předmětu zkušebního protokolu.
 Základní část, která má nejvýše 20 znaků, musí být zřetelně oddělena od připojené části, např. tečkou nebo lomítkem.
 Základní část čísla zkušebního protokolu se týká jen brzd se stejným


text:
identifikátorem brzdy a se stejným faktorem vnitřního převodu brzy (podle bodu 4 přílohy 19 tohoto předpisu).
 3.9.2 Kód zkoušky
 Kromě čísla zkušebního protokolu udává „kód zkoušky“, který má nejvýše osm znaků (např. ABC123), výsledky zkoušky použitelné pro identifikátory a zkušební vzorek, jak jsou podrobně popsány výše v bodě 3.7.
 3.9.3 Výsledky zkoušky
 3.9.3.1
 Výsledky zkoušek provedených podle bodů 3.5 a 3.6.1 tohoto dodatku musí být uvedeny ve formuláři, jehož vzor je uveden v dodatku 3 k této příloze.
 3.9.3.2
 V případě brzdy, na které je namontováno alternativní seřizovací zařízení brzdy, se výsledky zkoušek provedených podle bodu 3.6.2 tohoto dodatku uvedou ve formuláři, jehož vzor je uveden v dodatku 4 k této příloze.
 3.9.4 Informační dokument
 Součástí zkušebního protokolu musí být informační dokument dodaný výrobcem nápravy nebo vozidla, který obsahuje alespoň informace uvedené v dodatku 5 k této příloze.
 Informační dokument musí identifikovat, jestliže je to třeba, různé varianty vybavení brzdy/nápravy z hlediska hlavních kritérií uvedených v bodě 3.7.2.2.1.“
 Bod 4.1 se nahrazuje tímto:
 „4.1 Ověření částí brzd
 Specifikace brzd vozidla, pro jehož typ se žádá schválení, musí splňovat požadavky stanovené výše v bodech 3.7 a 3.8.“
 Body 4.1.1 až 4.1.7 se odstraní.
 Vzorec v bodě 4.3.1.4 se nahrazuje tímto:
 „
 “
 Vzorec v bodě 4.3.2 se nahrazuje tímto:
 „
 “
 Příloha 11 – Dodatek 3
 se nahrazuje tímto (včetně odstranění čísel 1A, 1B, 2A a 2B):
 „DODATEK 3
 Vzor formuláře zkušebního protokolu stanoveného v bodě 3.9 Dodatku 2 k této Příloze
 ZKUŠEBNÍ PROTOKOL č.: ...
 Základní část: ID4- ...
 Připojená část ...
 1. OBECNĚ
 1.1
 Výrobce nápravy (název a adresa): ...
 1.1.1
 Značka výrobce nápravy: ...
 1.2
 Výrobce brzdy (název a adresa): ...
 1.2.1
 Identifikátor brzdy: ID2-...
 1.2.2
 Automatické seřizovací zařízení brzdy: integrované/neintegrované (8):
 1.3
 Informační dokument výrobce: ...
 2. ÚDAJE ZAZNAMENANÉ PŘI ZKOUŠCE
 U každé zkoušky musí být zaznamenány tyto údaje:
 2.1
 Kód zkoušky (viz bod 3.9.2 dodatku 2 této přílohy): ...
 2.2
 Zkušební vzorek: (přesná identifikace zkoušené varianty v souvislosti s informačním dokumentem výrobce. Viz též bod 3.9.2 dodatku 2 této přílohy)
 2.2.1.
 Náprava
 2.2.1.1
 Identifikátor nápravy: ID1-...
 2.2.1.2
 Identifikace zkoušené nápravy: ...
 2.2.1.3
 Zatížení zkoušené nápravy (identifikátor Fe): ID3-... daN
 2.2.2.
 Brzda
 2.2.2.1
 Identifikátor brzdy: ID2-...
 2.2.2.2
 Identifikace zkoušené brzdy: ...
 2.2.2.3
 Maximální zdvih v brzdě (9): ...
 2.2.2.4
 Účinná délka hřídele klíče (10): ...
 2.2.2.5
 Rozdíly v materiálech podle bodu 3.8 písm. m) dodatku 2 této přílohy: ...
 2.2.2.6
 Brzdový buben/kotouč (8)
 2.2.2.6.1
 Skutečná hmotnost kotouče/bubnu při zkoušce (8): ...
 2.2.2.6.2
 Jmenovitý vnější průměr kotouče (9): ...
 2.2.2.6.3
 Druh chlazení kotouče větraný/nevětraný (8):
 2.2.2.6.4
 Integrovaný nebo neintegrovaný náboj kola (8):
 2.2.2.6.5
 Kotouč s integrovaným bubnem – s funkcí parkovací brzdy nebo bez ní (8)
 (9):
 2.2.2.6.6
 Geometrický vztah mezi třecími plochami kotouče a uchycením kotouče: ...
 2.2.2.6.7
 Základní materiál: ...
 2.2.2.7
 Brzdové obložení (8)
 2.2.2.7.1
 Výrobce: ...
 2.2.2.7.2
 Značka: ...
 2.2.2.7.3
 Typ: ...
 2.2.2.7.4
 Způsob připevnění obložení k brzdové čelisti/destičce (8): ...
 2.2.2.7.5
 Tloušťka destičky, hmotnost čelistí nebo další popisné informace (informační dokument výrobce) (8):
 2.2.2.7.6
 Základní materiál brzdové čelisti/destičky (8): ...
 2.2.3
 Automatické seřizovací zařízení


text:
(tato položka se nepoužije v případe automatického seřizovacího zařízení, které je integrováno do brzdy) (8)
 2.2.3.1
 Výrobce (název a adresa): ...
 2.2.3.2
 Značka: ...
 2.2.3.3
 Typ: ...
 2.2.3.4
 Verze: ...
 2.2.4
 Kolo (kola) (rozměry viz obrázky 1A a 1B v dodatku 5 k této příloze)
 2.2.4.1
 Referenční poloměr valení pneumatiky (Re) při zatížení zkoušené nápravy (Fe): ...
 2.2.4.2
 Údaje o kole namontovaném pro zkoušku:
 Rozměr pneumatiky
 Rozměr ráfku
 Xe (mm)
 De (mm)
 Ee (mm)
 Ge (mm)
 2.2.5
 Délka páky (le): ...
 2.2.6
 Brzdový válec
 2.2.6.1
 Výrobce: ...
 2.2.6.2
 Značka: ...
 2.2.6.3
 Typ: ...
 2.2.6.4
 Identifikační číslo (zkoušky): ...
 2.3
 Výsledky zkoušek (korigované vzhledem k valivému odporu = 0,01 · Fe)
 2.3.1
 Pro vozidla kategorií O2 a O3:
 Typ zkoušky:
 0
 I
 Příloha 11, dodatek 2, bod:
 3.5.1.2
 3.5.2.2/3
 3.5.2.4
 Zkušební rychlost
 km/h
 40
 40
 40
 Tlak v brzdovém válci pe
 kPa
 —
 Doba brzdění
 min
 —
 2,55
 —
 Vyvinutá brzdná síla Te
 daN
 Brzdný účinek Te/FDe
 —
 Zdvih brzdového válce se
 mm
 —
 Vstupní brzdný moment Ce
 Nm
 —
 Prahový vstupní brzdný moment C0,e
 Nm
 —
 2.3.2
 Pro vozidla kategorie O4
 Typ zkoušky:
 0
 III
 Příloha 11, dodatek 2, bod:
 3.5.1.2
 3.5.3.1
 3.5.3.2
 Zkušební rychlost počáteční
 km/h
 60
 60
 Zkušební rychlost konečná
 km/h
 Tlak v brzdovém válci pe
 kPa
 —
 Počet brzdění
 —
 —
 20
 —
 Trvání brzdného cyklu
 s
 —
 60
 —
 Vyvinutá brzdná síla Te
 daN
 Brzdný účinek Te/Fe
 –
 Zdvih brzdového válce se
 mm
 —
 Vstupní brzdný moment Ce
 Nm
 —
 Prahový vstupní brzdný moment C0,e
 Nm
 —
 2.3.3
 Tato položka se vyplní jen tehdy, když se s brzdou vykonal postup zkoušky podle bodu 4 přílohy 19 tohoto předpisu, aby se ověřily vlastnosti brzdného účinku se studenými brzdami prostřednictvím faktoru vnitřního převodu brzdy (BF).
 2.3.3.1
 Faktor vnitřního převodu brzdy BF:
 2.3.3.2
 Deklarovaná prahová hodnota momentu C0,dec Nm
 2.3.4
 Funkce automatického seřizovacího zařízení brzdy (připadá-li v úvahu)
 2.3.4.1
 Volné otáčení kola podle bodu 3.6.3 přílohy 11, dodatku 2: ano/ne (8)
 3. OBLAST POUŽITÍ
 Oblast použití specifikuje varianty nápravy/brzdy, na které se vztahuje tento zkušební protokol tím, že udává, které variabilní hodnoty jsou pokryty jednotlivými kódy zkoušek.
 4. Tato zkouška byla provedena a výsledky byly uvedeny ve zkušebním protokolu podle dodatku 2 přílohy 11 a v příslušných případech podle bodu 4 přílohy 19 předpisu č. 13 naposledy změněného sérií změn ...
 Na konci zkoušky popsané v bodě 3.6 přílohy 11 dodatku 2 (11) bylo konstatováno, že požadavky bodu 5.2.2.8.1 předpisu č. 13 byly splněny / nebyly splněny (8).
 TECHNICKÁ ZKUŠEBNA (12), KTERÁ PROVEDLA ZKOUŠKY
 Podpis: ... Datum: ...
 5. SCHVALOVACÍ ORGÁN (12)
 Podpis: ... Datum: ...
 V příloze 11 – dodatku 4
 bodě 1.1 se položka „Technicky přípustné zatížení nápravy (Pe)“ nahrazuje položkou „Zatížení zkoušené nápravy (identifikátor Fe)“. ID3-“.
 Přidává se nový dodatek 5 přílohy 11, který zní:
 „DODATEK 5
 Informační dokument pro nápravu a brzdu přípojných vozidel k postupu zkoušky s ohledem na alternativu typu I nebo typu III
 1. OBECNĚ
 1.1
 Název a adresa výrobce nápravy nebo vozidla: ...
 2. ÚDAJE O NÁPRAVĚ
 2.1
 Výrobce (název a


text:
adresa): ...
 2.2
 Typ/varianta: ...
 2.3
 Identifikátor nápravy: ID1-...
 2.4
 Zatížení zkoušené nápravy (Fe): ... daN
 2.5
 Údaje o kole a brzdě podle následujících obrázků 1A a 1B
 Obrázek 1A
 Obrázek 1B
 3. BRZDA
 3.1
 Obecné informace
 3.1.1
 Značka: ...
 3.1.2
 Výrobce (název a adresa): ...
 3.1.3
 Druh brzdy (např. bubnová/kotoučová): ...
 3.1.3.1
 Varianta (např. s S-klíčem, s jedním rozpěracím klínem, atd.) ...
 3.1.4
 Identifikátor brzdy: ID2-...
 3.1.5
 Údaje o brzdě podle následujících obrázků 2A a 2B:
 Obrázek 2A
 Obrázek 2B
 xe (mm)
 ae (mm)
 he (mm)
 ce (mm)
 de (mm)
 ee (mm)
 α0e
 α1e
 be (mm)
 re (mm)
 Ae (cm2)
 S1e (mm)
 S2e (mm)
 S3e (mm)
 3.2
 Údaje o bubnové brzdě
 3.2.1
 Seřizovací zařízení brzdy (externí/integrované): ...
 3.2.2
 Deklarovaný maximální vstupní brzdný moment Cmax: ...Nm
 3.2.3
 Mechanická účinnost: η = ...
 3.2.4
 Deklarovaná prahová hodnota vstupního brzdného momentu C0,dec: ... Nm
 3.2.5
 Účinná délka hřídele klíče: ... mm
 3.3
 Brzdový buben
 3.3.1
 Maximální průměr třecí plochy (hranice opotřebení): ...mm
 3.3.2
 Základní materiál: ...
 3.3.3
 Deklarovaná hmotnost: ... kg
 3.3.4
 Jmenovitá hmotnost: ... kg
 3.4
 Brzdové obložení
 3.4.1
 Výrobce (jméno a adresa): ...
 3.4.2
 Značka: ...
 3.4.3
 Typ: ...
 3.4.4
 Identifikace (identifikace typu na obložení): ...
 3.4.5
 Minimální tloušťka (hranice opotřebení): ... mm
 3.4.6
 Způsob připevnění třecího materiálu k brzdové čelisti: ...
 3.4.6.1
 Nejnepříznivější způsob připevnění (je-li způsobů více): ...
 3.5
 Údaje o kotoučové brzdě
 3.5.1
 Druh připevnění k nápravě (axiální, radiální, integrované, atd.): ...
 3.5.2
 Seřizovací zařízení brzdy (externí/integrované): ...
 3.5.3
 Maximální zdvih pístu: ...mm
 3.5.4
 Deklarovaná maximální vstupní síla ThAmax: ... daN
 3.5.4.1
 Cmax = ThAmax · le: ... Nm
 3.5.5
 Třecí poloměr: re = ... mm
 3.5.6
 Délka páky: le = ... mm
 3.5.7
 Poměr vstup/výstup (le/ee): i = ...
 3.5.8
 Mechanická účinnost: η = ...
 3.5.9
 Deklarovaná prahová hodnota vstupní síly ThA0,dec: ...N
 3.5.9.1
 C0,dec = ThA0,dec · le: ...Nm
 3.5.10
 Minimální tloušťka rotoru (hranice opotřebení): ...mm
 3.6
 Údaje o brzdovém kotouči
 3.6.1
 Popis druhu kotouče: ...
 3.6.2
 Spojení s nábojem kola / montáž k náboji: ...
 3.6.3
 Větrání (ano/ne): ...
 3.6.4
 Deklarovaná hmotnost: ... kg
 3.6.5
 Jmenovitá hmotnost: ... kg
 3.6.6
 Deklarovaný vnější průměr: ... mm
 3.6.7
 Minimální vnější průměr: ... mm
 3.6.8
 Vnitřní průměr třecího prstence: ... mm
 3.6.9
 Šířka větracího kanálu (připadá-li v úvahu): ...mm
 3.6.10
 Základní materiál: ...
 3.7
 Údaje o brzdové destičce
 3.7.1
 Název a adresa výrobce: ...
 3.7.2
 Značka: ...
 3.7.3
 Typ: ...
 3.7.4
 Identifikace (identifikace typu na destičce s obložením): ...
 3.7.5
 Minimální tloušťka (hranice opotřebení): ... mm
 3.7.6
 Způsob připevnění třecího materiálu k destičce: ...
 3.7.6.1
 Nejnepříznivější způsob připevnění (je-li způsobů více): ...“
 Změny přílohy 13
 Příloha 13, bod 4.3 se nahrazuje tímto:
 „4.3
 V případě poruchy uvedené v bodě 4.1 platí následující požadavky:
 Motorová vozidla
 :
 Zbývající brzdný účinek musí být takový, jak je předepsán pro dotyčné vozidlo v případě poruchy některé části převodu pro provozní brzdění, jak je uvedeno v bodě 5.2.1.4 tohoto předpisu. Tento požadavek se nesmí interpretovat jako odchylka od ustanovení o nouzovém brzdění.
 Přípojná vozidla
 :
 Zbývající brzdný účinek musí být takový, jak


text:
je definován v bodě 5.2.2.15.2 tohoto předpisu.“
 Změny přílohy 16
 Příloha 16 se nahrazuje tímto:
 „PŘÍLOHA 16
 Kompatibilita mezi tažnými a přípojnými vozidly z hlediska sdělování dat podle normy iso 11992
 1. OBECNĚ
 1.1
 Požadavky této přílohy platí pouze pro tažná vozidla a přípojná vozidla vybavená elektrickým ovládacím vedením, které je definováno v bodě 2.24 tohoto předpisu.
 1.2
 Konektor podle normy ISO 7638 zajišťuje přívod elektrické energie do brzdového systému nebo protiblokovacího brzdového systému přípojného vozidla. U vozidel vybavených elektrickým ovládacím vedením definovaným v bodě 2.24 tohoto předpisu slouží tento konektor také jako rozhraní pro sdělování dat prostřednictvím pólu 6 a 7 – viz bod 5.1.3.6 tohoto předpisu.
 1.3
 Tato příloha stanoví požadavky na tažné vozidlo a přípojné vozidlo z hlediska předávání a přijímání zpráv definovaných v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007.
 2. Parametry definované v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, které jsou přenášeny elektrickým ovládacím vedením, se předávají a přijímají takto:
 2.1
 Následující funkce a s nimi spojené zprávy, jak jsou definovány v tomto předpisu, musí být předávány a přijímány tažným vozidlem nebo přípojným vozidlem, podle případu:
 2.1.1
 Zprávy předávané z tažného vozidla na přípojné vozidlo:
 Funkce/parametr
 Odkaz na normu ISO 11992-2:2003
 Odkaz na předpis č. 13
 Hodnota požadavku na provozní/nouzové brzdění
 EBS11
 byte 3–4
 Příloha 10,
 bod 3.1.3.2
 Hodnota požadavku na brzdění prostřednictvím dvou elektrických okruhů
 EBS12
 byte 3, bity 1-2
 bod 5.1.3.2
 Pneumatické ovládací potrubí
 EBS12
 byte 3, bity 5-6
 bod 5.1.3.2
 2.1.2
 Zprávy předávané z přípojného vozidla na tažné vozidlo:
 Funkce/parametr
 Odkaz na normu ISO 11992-2:2003
 Odkaz na předpis č. 13
 VDC v činnosti/mimo činnost
 EBS21 byte 2,
 bity 1–2
 Příloha 21,
 bod 2.1.6
 Elektrické napájení vozidla dostatečné/nedostatečné
 EBS22 byte 2,
 bity 1–2
 bod 5.2.2.20
 Požadavek na rozsvícení výstražného signálu s červeným světlem
 EBS22 byte 2,
 bity 3–4
 body 5.2.2.15.2.1, 5.2.2.16. a 5.2.2.20
 Požadavek plnicí větve spojovacího potrubí na brzdění
 EBS22 byte 4,
 bity 3–4
 bod 5.2.2.15.2
 Požadavek na rozsvícení brzdových svítilen
 EBS22 byte 4,
 bity 5–6
 bod 5.2.2.22.1
 Přívod pneumatické energie do vozidla dostatečný/nedostatečný
 EBS23 byte 1,
 bity 7–8
 bod 5.2.2.16
 2.2
 Když přípojné vozidlo předává následující zprávy, musí tažné vozidlo uvést do činnosti výstražný signál pro řidiče:
 Funkce/parametr
 Odkaz na normu ISO 11992-2:2003
 Výstražný signál pro řidiče je požadován
 VDC v činnosti/mimo činnost (13)
 EBS21 byte 2,
 bity 1-2
 Příloha 21, bod 2.1.6
 Požadavek na rozsvícení výstražného signálu s červeným světlem
 EBS22 byte 2,
 bity 3–4
 Předpis č. 13, bod 5.2.1.29.2.1
 2.3
 Následující zprávy definované v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007 musí být předávány a přijímány tažným vozidlem nebo přípojným vozidlem:
 2.3.1
 Zprávy předávané z tažného vozidla na přípojné vozidlo:
 V současné době nejsou definovány žádné zprávy.
 2.3.2
 Zprávy předávané z přípojného vozidla na tažné vozidlo:
 Funkce/parametr
 Odkaz na normu ISO 11992-2:2003
 Provozní brzdění vozidla v činnosti/mimo činnost
 EBS22 byte 1, bity 5–6
 Brzdění prostřednictvím elektrického ovládacího vedení je zajištěno
 EBS22 byte 4, bity 7–8
 Index geometrických údajů
 EBS24 byte 1
 Obsah indexu geometrických údajů
 EBS24 byte 2
 2.4
 Následující zprávy musí být podle případu předávány a přijímány


text:
tažným vozidlem nebo přípojným vozidlem, když je na vozidle nainstalována funkce spojená s dotyčným parametrem:
 2.4.1
 Zprávy předávané z tažného vozidla na přípojné vozidlo:
 Funkce/parametr
 Odkaz na normu ISO 11992-2:2003
 Typ vozidla
 EBS11 byte 2, bity 3–4
 VDC (dynamické řízení vozidla) v činnosti/mimo činnost (14)
 EBS11 byte 2, bity 5–6
 Hodnota požadavku na brzdění pro přední nápravu nebo levou stranu vozidla
 EBS11 byte 7
 Hodnota požadavku na brzdění pro zadní nápravu nebo pravou stranu vozidla
 EBS11 byte 8
 Systém ROP (ochrana proti převrácení) v činnosti/mimo činnost (15)
 EBS12 byte 1, bity 3–4
 Systém YC (směrové řízení) v činnosti/mimo činnost (16)
 EBS12 byte 1, bity 5–6
 Uvést do činnosti/mimo činnost systém ROP (ochrana proti převrácení) přípojného vozidla (15)
 EBS12 byte 2, bity 1–2
 Uvést do činnosti/mimo činnost systém YC (směrové řízení) přípojného vozidla (16)
 EBS12 byte 2, bity 3–4
 Požadavek na zvětšení trakce
 RGE11 byte 1, bity 7–8
 Zdvihatelná náprava 1 – požadavek na polohu
 RGE11 byte 2, bity 1–2
 Zdvihatelná náprava 2 – požadavek na polohu
 RGE11 byte 2, bity 3-4
 Požadavek na zablokování řízené nápravy
 RGE11 byte 2, bity 5–6
 Sekundy
 TD11 byte 1
 Minuty
 TD11 byte 2
 Hodiny
 TD11 byte 3
 Měsíce
 TD11 byte 4
 Den
 TD11 byte 5
 Rok
 TD11 byte 6
 Místní posun minut
 TD11 byte 7
 Místní posun hodin
 TD11 byte 8
 2.4.2
 Zprávy předávané z přípojného vozidla na tažné vozidlo:
 Funkce/parametr
 Odkaz na normu ISO 11992-2:2003
 Podpora rozdělování brzdných sil mezi strany vozidla nebo mezi nápravy
 EBS21 byte 2, bity 3–4
 Rychlost vozidla odvozená z otáček kol
 EBS21 byte 3–4
 Boční zrychlení
 EBS21 byte 8
 ABS vozidla v činnosti/mimo činnost
 EBS22 byte 1, bity 1–2
 Požadavek na rozsvícení výstražného signálu s oranžovým světlem
 EBS22 byte 2, bity 5–6
 Typ vozidla
 EBS22 byte 3, bity 5–6
 Pomoc při přibližování k nakládací rampě
 EBS22 byte 4, bity 1–2
 Celkové zatížení náprav
 EBS21 byte 5–6
 Huštění pneumatik dostačující/nedostačující
 EBS23 byte 1, bity 1–2
 Brzdové obložení dostačující/nedostačující
 EBS23 byte 1, bity 3–4
 Stav teploty brzd
 EBS23 byte 1, bity 5–6
 Identifikace pneumatik/kol (tlak)
 EBS23 byte 2
 Identifikace pneumatik/kol (obložení)
 EBS23 byte 3
 Identifikace pneumatik/kol (teplota)
 EBS23 byte 4
 Tlak v pneumatikách (okamžitý tlak v pneumatikách)
 EBS23 byte 5
 Brzdové obložení
 EBS23 byte 6
 Teplota brzd
 EBS23 byte 7
 Tlak v brzdovém válci v levém kole první nápravy
 EBS25 byte 1
 Tlak v brzdovém válci v pravém kole první nápravy
 EBS25 byte 2
 Tlak v brzdovém válci v levém kole druhé nápravy
 EBS25 byte 3
 Tlak v brzdovém válci v pravém kole druhé nápravy
 EBS25 byte 4
 Tlak v brzdovém válci v levém kole třetí nápravy
 EBS25 byte 5
 Tlak v brzdovém válci v pravém kole třetí nápravy
 EBS25 byte 6
 Systém ROP (ochrana proti převrácení) v činnosti/mimo činnost (17)
 EBS25 byte 7, bity 1–2
 Systém YC (směrové řízení) v činnosti/mimo činnost (18)
 EBS25 byte 7, bity 3–4
 Požadavek na zvětšení trakce
 RGE21 byte 1, bity 5–6
 Zdvihatelná náprava 1 – požadavek na polohu
 RGE21 byte 2, bity 1-2
 Zdvihatelná náprava 2 – požadavek na polohu
 RGE21 byte 2,


text:
bity 3–4
 Požadavek na zablokování řízené nápravy
 RGE21 byte 2, bity 5–6
 Identifikace pneumatik/kol
 RGE23 byte 1
 Teplota pneumatik
 RGE23 byte 2–3
 Detekce úniku vzduchu (pneumatika)
 RGE23 byte 4–5
 Detekce prahové hodnoty tlaku v pneumatikách
 RGE23 byte 6, bity 1–3
 2.5
 Předávání a přijímání všech ostatních zpráv definovaných v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007 je pro tažné vozidlo a přípojné vozidlo volitelné.“
 Změny přílohy 17
 Příloha 17,
 přidávají se nové body 3.2.2.6 a 3.2.2.7, které znějí:
 „3.2.2.6 Rozsvícení brzdových svítilen
 Simuluje se zpráva EBS 22 (byte 4) s bity 5 až 6, nastavená na 00 a zkontroluje se, že brzdové svítilny nejsou rozsvíceny.
 Simuluje se zpráva EBS 22 (byte 4) s bity 5 až 6, nastavená na 01 a zkontroluje se, že brzdové svítilny jsou rozsvíceny.
 3.2.2.7 Intervence stabilitní funkce přípojného vozidla
 Simuluje se zpráva EBS 21 (byte 2) s bity 1 až 2, nastavená na 00 a zkontroluje se, že výstražná signalizace pro řidiče definovaná v bodě 2.1.6 přílohy 21 není rozsvícena.
 Simuluje se zpráva EBS 21 (byte 2) s bity 1 až 2, nastavená na 01 a zkontroluje se, že výstražná signalizace pro řidiče definovaná v bodě 2.1.6 přílohy 21 je rozsvícena.“
 Přidává se nový bod 3.2.3.2, který zní:
 „3.2.3.2
 Bod 2.4.1 přílohy 16 definuje doplňkové zprávy, které zajišťuje tažné vozidlo za specifických podmínek. Je možno provést doplňkové kontroly k ověření stavu předávaných a přijímaných zpráv, kterými se zajistí plnění požadavku bodu 5.1.3.6.2 tohoto předpisu.“
 Přidávají se nové body 4.2.2.4 až 4.2.2.6, které znějí:
 „4.2.2.4 Automaticky ovládané brzdění
 Když je přípojné vozidlo vybaveno funkcí, jejíž činnost vyvolá intervenci automaticky ovládaného brzdění, ověří se následující:
 Když se negeneruje žádná intervence automaticky ovládaného brzdění, ověří se, že zpráva EBS 22 (byte 4) s bity 5 až 6 je nastavena na 00.
 Simuluje se intervence automaticky ovládaného brzdění, a když je výsledné zpomalení 0,7 m/s2 nebo větší, ověří se, že zpráva EBS 22 (byte 4) s bity 5 až 6 je nastavena na 01.
 4.2.2.5 Stabilitní funkce vozidla
 Když je přípojné vozidlo vybaveno stabilitní funkcí vozidla, ověří se následující:
 Když je stabilitní funkce vozidla mimo činnost, ověří se, že zpráva EBS 21 (byte 2) s bity 1 až 2 je nastavena na 00.
 Simuluje se intervence stabilitní funkce vozidla, jak je specifikováno v bodě 2.2.4 přílohy 21, a ověří se, že zpráva EBS 21 (byte 2) s bity 1 až 2 je nastavena na 01.
 4.2.2.6 Podpora elektrického ovládacího vedení
 Když brzdový systém přípojného vozidla nepodporuje brzdění prostřednictvím elektrického ovládacího vedení, ověří se, že zpráva EBS 22 (byte 4) s bity 7 až 8 je nastavena na 00.
 Když brzdový systém přípojného vozidla podporuje brzdění prostřednictvím elektrického ovládacího vedení, ověří se, že zpráva EBS 22 (byte 4) s bity 7 až 8 je nastavena na 01.“
 Přidává se nový bod 4.2.3.2, který zní:
 „4.2.3.2
 Bod 2.4.2 přílohy 16 definuje doplňkové zprávy, které zajišťuje přípojné vozidlo za specifických podmínek. Je možno provést doplňkové kontroly k ověření stavu předávaných a přijímaných zpráv, kterými se zajistí plnění požadavku bodu 5.1.3.6.2 tohoto předpisu.“


text:
Změny přílohy 19
 Příloha 19,
 přidává se nový bod 1.1.5, který zní:
 „1.1.5
 Stabilitní funkce vozidla (viz bod 6).“
 V bodě 2.2.3 má původní dodatek 7 nyní číslo 9.
 Bod 4.2.2 se nahrazuje tímto:
 „4.2.2
 Faktor vnitřního převodu brzdy se určí následujícím vzorcem:
 a ověří se pro každý z materiálů brzdového obložení uvedených v bodě 4.3.1.3.“
 Bod 4.3.2.3 se nahrazuje tímto:
 „4.3.2.3
 Deklarovaná prahová hodnota momentu C0,dec“.
 Přidávají se nové body 6 až 6.6.1, které znějí:
 ‘6. Stabilitní funkce vozidla
 6.1 Obecně
 6.1.1
 Tento oddíl definuje postup zkoušek k určení dynamických vlastností vozidla vybaveného stabilitní funkcí vozidla, která se skládá alespoň z jedné z následujících funkcí:
 a)
 směrové řízení;
 b)
 opatření proti převrácení.
 6.2 Informační dokument
 6.2.1
 Výrobce systému/vozidla předá technické zkušebně informační dokument k řídící funkci (funkcím), jejíž vlastnosti se mají ověřovat. Tento dokument musí obsahovat alespoň informace uvedené v dodatku 7 k této příloze.
 6.3 Definice zkoušeného vozidla (vozidel)
 6.3.1
 Technická zkušebna ověří vlastnosti na základě stabilitní řídící funkce (funkcí) a jejího použití podle informačního dokumentu výrobce. Toto ověření může zahrnovat jeden nebo více dynamických manévrů uvedených v bodě 2.2.3 přílohy 21 tohoto předpisu a vykonaných s přípojným vozidlem (vozidly) majícím nejvýše tři nápravy, které je reprezentativní pro použití, jež jsou uvedena v bodě 2.1 informačního dokumentu výrobce.
 6.3.1.1
 Při výběru přípojného vozidla (vozidel) k hodnocení se musí vzít v úvahu také toto:
 a)
 druh zavěšení náprav: pro každou skupinu zavěšení náprav, např. vyvážené vzduchové, se vyhodnotí přípojné vozidlo takto vybavené;
 b)
 rozvor nápravy: rozvor není omezujícím faktorem;
 c)
 druh brzdy: schválení se omezí na přípojná vozidla s S-klíčem nebo s kotoučovými brzdami, avšak pokud se budou používat jiné druhy, mohou se požadovat srovnatelné zkoušky;
 d)
 brzdový systém: brzdový systém přípojného vozidla (vozidel), které se hodnotí, musí splňovat všechny příslušné požadavky tohoto předpisu.
 6.4 Zkušební postup
 6.4.1
 Zkoušky použité k hodnocení stabilitní řídící funkce vozidla se dohodnou mezi výrobcem systému/vozidla a technickou zkušebnou a jejich součástí musí být podmínky vztahující se k hodnocené funkci a které by bez intervence stabilitní řídící funkce vedly ke ztrátě ovládání směru jízdy nebo k převrácení. Dynamické manévry, podmínky zkoušky a výsledky se uvedou ve zkušebním protokolu.
 6.5 Tažné vozidlo
 6.5.1
 Tažné vozidlo použité k hodnocení vlastností stabilitní funkce (přípojného) vozidla musí mít potřebné pneumatické a elektrické spojovací vedení a jestliže je tažné vozidlo vybaveno stabilitní funkcí vozidla podle bodu 2.34 tohoto předpisu, musí být tato funkce vyřazena z činnosti.
 6.6 Zkušební protokol
 6.6.1
 Vypracuje se zkušební protokol, který musí obsahovat alespoň informace uvedené v dodatku 8 k této příloze.’
 Vkládá se nový dodatek 7 přílohy 19, který zní:
 „DODATEK 7
 Informační dokument ke stabilitní funkci vozidla
 1. OBECNĚ
 1.1
 Název výrobce
 1.2
 Název systému
 1.3
 Varianty systému
 1.4
 Řídící funkce (směrové řízení / opatření proti převrácení / obě) včetně vysvětlení základní funkce a /nebo principů řídící funkce
 1.5
 Konfigurace systému (v příslušných případech)
 1.6
 Identifikace systému
 2. POUŽITÍ
 2.1
 Seznam typů přípojných vozidel a konfigurací, pro které se žádá schválení.
 2.2
 Schématické grafy jednotlivých konfigurací instalovaných na přípojných vozidlech uvedených podle bodu


text:
2.1 a obsahující následující parametry:
 a)
 zdvihatelné nápravy;
 b)
 řízené nápravy;
 c)
 konfigurace protiblokovacího systému.
 2.3
 Oblast použití z hlediska druhu zavěšení náprav:
 a)
 pneumatické zavěšení: všechny typy pneumatického zavěšení s ‚vlečeným ramenem‘ s vyvážením;
 b)
 ostatní druhy zavěšení: podle definice výrobce, model a typ (s vyvážením/bez vyvážení).
 2.4
 Popřípadě doplňkové informace k použití funkce (funkcí) směrového řízení a/nebo opatření proti převrácení
 3. POPIS ČÁSTÍ
 3.1 Čidla vně řídícího zařízení
 a)
 funkce;
 b)
 omezení týkající se umístění čidel;
 c)
 identifikace, např. čísla dílů.
 3.2 Řídící zařízení
 a)
 celkový popis a funkce;
 b)
 identifikace, např. čísla dílů;
 c)
 omezení týkající se umístění řídícího (řídících) zařízení;
 d)
 doplňkové vlastnosti.
 3.3 Modulátory
 a)
 celkový popis a funkce;
 b)
 identifikace;
 c)
 omezení.
 3.4 Elektrické zařízení
 a)
 schémata obvodů;
 b)
 způsoby napájení.
 3.5 Pneumatické okruhy
 Schémata systému, včetně konfigurací protiblokovacího systému, použitého u typu přípojných vozidel definovaných v bodě 6.2.1 této přílohy.
 3.6 Hlediska bezpečnosti elektronického systému podle přílohy 18 tohoto předpisu
 3.7 Elektromagnetická kompatibilita
 3.7.1
 Dokumentace prokazující plnění ustanovení předpisu č. 10 ve znění série změn 02.“
 Vkládá se nový dodatek 8 přílohy 19, který zní:
 „DODATEK 8
 Zkušební protokol ke stabilitní funkci vozidla
 ZKUŠEBNÍ PROTOKOL č.: ...
 1. IDENTIFIKACE
 1.1
 Výrobce systému stabilitní funkce vozidla (název a adresa): ...
 1.2
 Název a model systému: ...
 1.3
 Řídící funkce: ...
 2. SCHVÁLENÝ SYSTÉM (SYSTÉMY) A SCHVÁLENÉ INSTALACE
 2.1
 Konfigurace protiblokovacího systému (v příslušných případech): ...
 2.2
 Rozsah použití (typ přípojného vozidla a počet náprav): ...
 2.3
 Identifikace systému: ...
 2.4
 Doplňkové vlastnosti: ...
 3. ÚDAJE O ZKOUŠKÁCH A VÝSLEDKY ZKOUŠEK
 3.1
 Údaje o zkoušeném vozidle (včetně specifikace a funkčních vlastností tažného vozidla): ...
 3.2
 Informace o povrchu zkušební dráhy: ...
 3.3
 Doplňkové informace: ...
 3.4
 Demonstrační zkoušky/simulace použité k hodnocení směrového řízení a opatření proti převrácení, podle případu: ...
 3.5
 Výsledky zkoušek: ...
 3.6
 Hodnocení podle přílohy 18 tohoto předpisu: ...
 4. OMEZENÍ TÝKAJÍCÍ SE MONTÁŽE
 4.1
 Druh zavěšení náprav: ...
 4.2
 Druh brzd: ...
 4.3
 Umístění částí na přípojném vozidle: ...
 4.4
 Konfigurace protiblokovacího systému: ...
 4.5
 Ostatní doporučení/omezení (např. zdvihatelné nápravy, řízené nápravy atd.): ...
 5. PŘÍLOHY ...
 6. DATUM ZKOUŠKY: ...
 7. Tato zkouška byla provedena a výsledky byly uvedeny v protokolu podle přílohy 19 předpisu EHK č. 13 naposledy pozměněného sérií změn ...
 TECHNICKÁ ZKUŠEBNA (19), KTERÁ PROVEDLA ZKOUŠKU
 Podpis: ... Datum: ...
 8. SCHVALOVACÍ ORGÁN (19)
 Podpis: ... Datum: ...
 Dodatky 7 a 8 mají nyní čísla 9 a 10.
 Změny přílohy 20
 Příloha 20
 Bod 2.1.3 se nahrazuje tímto:
 „2.1.3
 Složka dokumentace, která obsahuje údaje o příslušných ověřeních, včetně výpočtů, v příslušných případech, pro následující položky:
 Požadavky na účinky
 Příloha 20, odkaz
 Brzdný účinek se studenými brzdami
 3
 Účinek parkovacího brzdění
 4
 Účinek automatického (nouzového) brzdění
 5
 Porucha systému rozdělení brzdných účinků mezi nápravy
 6
 Protiblokovací brzdový systém
 7
 Stabilitní funkce vozidla
 8
 Funkční zkoušky
 9“
 Přidávají se nové body 8. až 8.2.1.4, které znějí:
 8. Alternativní postup k demonstraci vlastností přípojného vozidla vybaveného stabilitní funkcí vozidla.
 8.1 Při schválení typu přípojného vozidla se může od hodnocení přípojného


text:
vozidla podle bodu 2 přílohy 21 tohoto předpisu upustit za podmínky, že stabilitní funkce vozidla splňuje příslušné požadavky přílohy 19 tohoto předpisu.
 8.2 Ověření
 8.2.1 Ověření konstrukčních částí a instalace
 Specifikace brzdového systému, do kterého je integrována stabilitní řídící funkce a který je instalován na přípojném vozidle, jehož typ se má schválit, se ověří zjištěním, zde je splněno každé z následujících kritérií:
 Podmínka
 Kritérium
 8.2.1.1
 a)
 Čidlo (čidla)
 Není přípustná žádná změna
 b)
 Řídící zařízení
 Není přípustná žádná změna
 c)
 Modulátor (modulátory)
 Není přípustná žádná změna
 8.2.1.2
 Typy přípojných vozidel uvedené ve zkušebním protokolu
 Není přípustná žádná změna
 8.2.1.3
 Konfigurace instalace uvedené ve zkušebním protokolu
 Není přípustná žádná změna
 8.2.1.4
 K ostatním omezením viz bod 4 zkušebního protokolu popsaného v dodatku 8 k příloze 19 tohoto předpisu.
 Není přípustná žádná změna“
 Dosavadní body 8 až 8.1.7.1 mají nyní čísla 9 až 9.1.7.1.
 Dosavadní body 8.1.8 a 8.1.8.1 mají nyní čísla 9.1.9. a 9.1.9.1.
 Přidávají se nové body 9.1.8. a 9.1.8.1, které znějí:
 „9.1.8 Stabilitní funkce vozidla
 9.1.8.1
 Z praktických důvodů se ověření stabilitní funkce vozidla omezí na kontrolu instalace podle ustanovení bodu 8.2 a na pozorování správného sledu výstražného signálu udávající, že v systému nejsou žádné závady.“
 Přidává se nová příloha 21, která zní (včetně dodatků 1 až 3):
 ‘
 PŘÍLOHA 21
 Zvláštní požadavky na vozidla vybavená stabilitní funkcí vozidla
 1. OBECNĚ
 Tato příloha stanoví zvláštní požadavky na vozidla vybavená stabilitní funkcí vozidla podle bodů 5.2.1.32 a 5.2.2.23 tohoto předpisu.
 2. POŽADAVKY
 2.1 Motorová vozidla
 2.1.1
 Když je vozidlo vybaveno stabilitní funkcí vozidla definovanou v bodě 2.34 tohoto předpisu, platí následující ustanovení:
 U směrového řízení musí mít tato funkce schopnost automaticky řídit otáčky levého a pravého kola na každé nápravě nebo na nápravě každé skupiny náprav (20) selektivním brzděním, které je založeno na hodnocení skutečného chování vozidla v porovnání se stanoveným chováním vozidla, jež je požadováno řidičem (21).
 U opatření proti převrácení musí mít tato funkce schopnost automaticky řídit otáčky kol u nejméně dvou kol každé nápravy nebo skupiny náprav (20) selektivním brzděním nebo automaticky ovládaným brzděním, které je založeno na hodnocení skutečného chování vozidla, jež může vést k převrácení vozidla (21).
 U obou případů se funkce nepožaduje:
 a)
 když je rychlost vozidla nižší než 20 km/h;
 b)
 než se dokončí počáteční autodiagnostikování a ověřovací kontroly při startu;
 c)
 když vozidlo jede dozadu.
 2.1.2
 Aby se zajistilo výše uvedené fungování vozidla, musí stabilitní funkce vozidla navíc k selektivnímu brzdění a/nebo automaticky ovládanému brzdění mít alespoň následující vlastnosti:
 a)
 Schopnost řídit výkon motoru.
 b)
 U směrového řízení: určení skutečného chování vozidla z hodnot rychlosti stáčení, bočního zrychlení, otáček kol a z řídících vstupů od řidiče do brzdového systému a systému řízení a do motoru. Smějí se použít jen údaje generované ve vozidle. Jestliže se tyto hodnoty neměří přímo, musí se při schvalování prokázat technické zkušebně příslušné korelace s přímo měřenými hodnotami za všech jízdních podmínek (např. včetně jízdy v tunelu).
 c)
 U opatření proti převrácení: Určení skutečného chování vozidla z hodnot svislé síly působící na pneumatiku (pneumatiky) (nebo alespoň z hodnot


text:
bočního zrychlení a otáček kol) a z řídících vstupů od řidiče do brzdového systému a systému řízení a do motoru. Smějí se použít jen údaje generované ve vozidle. Jestliže se tyto hodnoty neměří přímo, musí se při schvalování prokázat technické zkušebně příslušné korelace s přímo měřenými hodnotami za všech jízdních podmínek (např. včetně jízdy v tunelu).
 d)
 U tažného vozidla vybaveného podle bodu 5.1.3.1 tohoto předpisu: Schopnost použít provozní brzdy přípojného vozidla prostřednictvím příslušného ovládácího (příslušných ovládacích) vedení, nezávisle na řidiči.
 2.1.3
 Stabilitní funkce vozidla musí být demonstrována technické zkušebně při dynamických manévrech s jedním vozidlem. To se může provést porovnáním výsledků zjištěných pro dané podmínky zatížení se stabilitní funkcí vozidla v činnosti a mimo činnost. Jako alternativu k vykonání dynamických manévrů u jiných vozidel a pro jiné podmínky zatížení u vozidel vybavených stejným stabilitním systémem vozidla je možno předložit výsledky ze zkoušek skutečného vozidla nebo výsledky počítačových simulací.
 Ustanovení pro použití simulace jsou uvedena v dodatku 1 k této příloze.
 Specifikace a ověření správnosti simulace jsou uvedeny v dodatku 2 k této příloze.
 Do doby, než budou dohodnuty jednotné zkušební postupy, se výrobce vozidla a technická zkušebna dohodnou na metodě, kterou bude provedena tato demonstrace a která musí obsahovat kritické podmínky pro směrové řízení a pro opatření proti převrácení, jež odpovídají stabilitní funkci vozidla instalované ve vozidle. Tato metoda demonstrace a výsledky se přiloží ke zkušebnímu protokolu pro schválení typu. Je to možné provést jindy než přímo při schvalování typu.
 Jako prostředek k demonstraci stabilitní funkce vozidla se použije kterýkoli z následujících dynamických manévrů (22):
 Směrové řízení
 Opatření proti převrácení
 Zkouška na zmenšujícím se poloměru
 Zkouška ustálenou jízdou po kružnici
 Zkouška se skokovým natočením volantu
 Zkouška průjezdem zatáčky ve tvaru písmene J
 Zkouška s natočením volantu probíhajícím po sinusovce s vloženou konstantní částí
 Zkouška průjezdem zatáčky ve tvaru písmene J
 μZměna součinitele adheze v jednom jízdním pruhu
 Předjížděcí manévr
 Zkouška s natočením volantu a s bezprostředně následujícím natočením do opačného směru
 Zkouška s natočením volantu probíhajícím v asymetrické periodě po sinusovce nebo skokově
 K prokázání reprodukovatelnosti se provede s vozidlem druhá demonstrační zkouška s použitím vybraného manévru (manévrů).
 2.1.4
 Na intervenci stabilitní funkce vozidla musí být řidič upozorněn zvláštním optickým výstražným signálem. Tento signál musí být v činnosti po celou dobu, kdy je stabilitní funkce vozidla v režimu intervence. K tomuto účelu není možno použít výstražné signály uvedené v bodě 5.2.1.29 tohoto předpisu.
 Intervence stabilitní funkce vozidla, které se použijí v některém průzkumném postupu k určení provozních vlastností vozidla, nesmějí generovat výše uvedený signál.
 Signál musí být pro řidiče viditelný i za denního světla a zařízení musí být takové, aby řidič mohl ze svého sedadla snadno ověřit správnou funkci signalizace.
 2.1.5
 Porucha nebo závada stabilitní funkce vozidla musí být zjištěna a musí být signalizována řidiči optickým výstražným signálem žluté barvy uvedený v bodě 5.2.1.29.1.2 tohoto předpisu.
 Výstražný signál musí být stálý a musí svítit tak dlouho, dokud porucha nebo závada trvá a spínač zapalování (startování) je v poloze ‚zapnuto‘ (běh motoru).
 2.1.6
 U motorového vozidla vybaveného elektrickým ovládacím vedením


text:
a elektricky spojeného s přípojným vozidlem, které má elektrické ovládací vedení, musí být řidič varován zvláštním optickým výstražným signálem vždy, když přípojné vozidlo vyšle informaci ‚stabilitní funkce vozidla v činnosti‘ prostřednictvím části pro sdělování dat elektrického ovládacího vedení. K tomuto účelu je možno použít optický signál uvedený výše v bodě 2.1.4.
 2.2 Přípojná vozidla
 2.2.1
 Když je přípojné vozidlo vybaveno stabilitní funkcí vozidla definovanou v bodě 2.34 tohoto předpisu, platí následující ustanovení:
 U směrového řízení musí mít tato funkce schopnost automaticky řídit otáčky levého a pravého kola na každé nápravě nebo na nápravě každé skupiny náprav (20) selektivním brzděním, které je založeno na hodnocení skutečného chování přípojného vozidla v porovnání s příslušným chováním tažného vozidla (21)
 U opatření proti převrácení musí mít tato funkce schopnost automaticky řídit otáčky kol u nejméně dvou kol každé nápravy nebo skupiny náprav (20) selektivním brzděním nebo automaticky ovládaným brzděním, které je založeno na hodnocení skutečného chování přípojného vozidla, jež může vést k převrácení (21).
 2.2.2
 Aby se zajistilo výše uvedené fungování vozidla, musí stabilitní funkce vozidla navíc k automaticky ovládanému brzdění a případně selektivnímu brzdění mít alespoň následující vlastnosti:
 a)
 Určení skutečného chování přípojného vozidla z hodnot svislé síly působící na pneumatiku (pneumatiky), nebo alespoň z hodnot bočního zrychlení a otáček kol. Smějí se použít jen údaje generované ve vozidle. Jestliže se tyto hodnoty neměří přímo, musí se při schvalování prokázat technické zkušebně příslušné korelace s přímo měřenými hodnotami za všech jízdních podmínek (např. včetně jízdy v tunelu).
 2.2.3
 Stabilitní funkce vozidla musí být demonstrována technické zkušebně při dynamických manévrech s jedním vozidlem. To se může provést porovnáním výsledků zjištěných pro dané podmínky zatížení se stabilitní funkcí vozidla v činnosti a mimo činnost. Jako alternativu k vykonání dynamických manévrů u jiných vozidel a pro jiné podmínky zatížení u vozidel vybavených stejným stabilitním systémem vozidla je možno předložit výsledky ze zkoušek skutečného vozidla nebo výsledky počítačových simulací.
 Ustanovení pro použití simulace jsou uvedena v dodatku 1 k této příloze.
 Specifikace a ověření správnosti simulace jsou uvedeny v dodatku 2 k této příloze.
 Do doby, než budou dohodnuty jednotné zkušební postupy, se výrobce přípojného vozidla a technická zkušebna dohodnou na metodě, kterou bude provedena tato demonstrace a která musí obsahovat kritické podmínky pro opatření proti převrácení a pro směrové řízení, jež odpovídají stabilitní funkci vozidla instalované v přípojném vozidle. Tato metoda prokázání a výsledky se přiloží ke zkušebnímu protokolu pro schválení typu. Je to možné provést jindy než přímo při schvalování typu.
 Jako prostředek k demonstraci stabilitní funkce vozidla se použije kterýkoli z následujících dynamických manévrů (22):
 Směrové řízení
 Opatření proti převrácení
 Zkouška na zmenšujícím se poloměru
 Zkouška ustálenou jízdou po kružnici
 Zkouška se skokovým natočením volantu
 Zkouška průjezdem zatáčky ve tvaru písmene J
 Zkouška s natočením volantu probíhajícím po sinusovce s vloženou konstantní částí
 Zkouška průjezdem zatáčky ve tvaru písmene J
 μZměna součinitele adheze v jednom jízdním pruhu
 Předjížděcí manévr
 Zkouška s natočením volantu a s bezprostředně následujícím natočením do opačného směru
 Zkouška s natočením volantu probíhajícím v asymetrické periodě po sinusovce nebo skokově
 K


text:
prokázání reprodukovatelnosti se provede s vozidlem druhá demonstrační zkouška s použitím vybraného manévru (manévrů).
 2.2.4
 Přípojná vozidla vybavená elektrickým ovládacím vedením a elektricky spojená s tažným vozidlem, které má elektrické ovládací vedení, musí vysílat informaci ‚stabilitní funkce vozidla v činnosti‘ prostřednictvím části pro sdělování dat elektrického ovládacího vedení. Intervence stabilitní funkce vozidla, které se použijí v některém průzkumném postupu k určení provozních vlastností přípojného vozidla, nesmějí generovat výše uvedené informace.
 2.2.5
 Aby se maximalizovaly vlastnosti přípojných vozidel, která používají regulaci s ‚dolní selekcí‘, je přípustné u takových přípojných vozidel změnit režim regulace na ‚horní selekci‘ po dobu trvání intervence ‚stabilitní funkce vozidla‘.
 DODATEK 1
 Použití Simulace Dynamické Stability
 Účinnost stabilitní řídící funkce směrového řízení a/nebo opatření proti převrácení motorových vozidel a přípojných vozidel kategorií M, N a O je možno určit počítačovou simulací.
 1. POUŽITÍ SIMULACE
 1.1
 Výrobce vozidla demonstruje schvalovacímu orgánu nebo technické zkušebně vlastnosti stabilitní funkce vozidla stejným dynamickým manévrem (dynamickými manévry) jako při praktické demonstraci podle bodů 2.1.3 nebo 2.2.3 přílohy 21.
 1.2
 Simulace je prostředkem, kterým se mohou demonstrovat stabilitní vlastnosti vozidla se stabilitní funkcí vozidla v činnosti a mimo činnost, a se zatíženým vozidlem nebo s nezatíženým vozidlem.
 1.3
 Simulace se musí provést s modelováním a se simulačním nástrojem, u nichž byla ověřena jejich správnost. Ověření se provede s použitím stejného manévru (manévrů), jak je uvedeno výše v bodě 1.1.
 Metoda, kterou se ověří správnost simulačního nástroje, je uvedena v příloze 21, dodatku 2.
 DODATEK 2
 Simulační nástroj dynamické stability a ověření jeho správnosti
 1. SPECIFIKACE SIMULAČNÍHO NÁSTROJE
 1.1 Metoda simulace musí vzít v úvahu hlavní faktory, které ovlivňují směrový a klopný pohyb vozidla. Typický model může obsahovat následující parametry vozidla, jak v explicitním tvaru tak v implicitním tvaru:
 a)
 náprava/kolo;
 b)
 zavěšení nápravy;
 c)
 pneumatika;
 d)
 podvozek/karoserie vozidla;
 e)
 motorová skupina/hnací ústrojí, v příslušných případech;
 f)
 brzdový systém;
 g)
 hmotnost nákladu.
 1.2 Stabilitní funkce vozidla se připojí k simulačnímu modelu prostřednictvím:
 a)
 subsystému (softwarového modelu) simulačního nástroje, nebo
 b)
 elektronické řídící jednotky v konfiguraci hardwarové smyčky.
 1.3 U přípojného vozidla se simulace provede s přípojným vozidlem připojeným k reprezentativnímu tažnému vozidlu.
 1.4 Podmínka naložení vozidla
 1.4.1
 Simulace musí být schopna pracovat s naloženým a nenaloženým stavem vozidla.
 1.4.2
 Náklad se musí pokládat za upevněný náklad s vlastnostmi specifikovanými výrobcem (hmotnost, rozdělení hmotnosti a maximální doporučená výška těžiště).
 2. OVĚŘENÍ SPRÁVNOSTI SIMULAČNÍHO NÁSTROJE
 2.1
 Správnost použitého modelování a simulačního nástroje se ověří prostřednictvím porovnání s praktickou zkouškou (zkouškami) vozidla. Zkouška (zkoušky) použité k ověření správnosti musí být zkoušky, jejichž výsledkem by byly, bez řídícího zásahu, ztráta ovládání směru (nedotáčivost a přetáčivost) nebo převrácení vozidla, ve vztahu k vlastnostem stabilitní řídící funkce, která je instalována na reprezentativním vozidle.
 V průběhu zkoušky (zkoušek) se zaznamenají nebo vypočtou následující proměnné vyjadřující pohyb, které jsou vhodné, a to podle normy ISO 15037 Část 1:2005: Všeobecné podmínky pro osobní automobily nebo Část 2:2002: Všeobecné podmínky pro těžká vozidla a autobusy (v závislosti na kategorii vozidla):
 a)
 rychlost stáčení;
 b)
 boční zrychlení;
 c)
 zatížení kola nebo zdvižení kola;
 d)
 dopředná rychlost;


text:
e)
 zásah řidiče.
 2.2
 Cílem je ukázat, že simulované chování vozidla a činnost stabilitní funkce vozidla jsou srovnatelné s tím, co bylo zjištěno praktickými zkouškami vozidla.
 2.3
 Správnost simulace se pokládá za ověřenou, když je její výstup srovnatelný s výsledky praktické zkoušky, které byly dosaženy s daným typem vozidla v průběhu manévru (manévrů) vybraných z manévrů uvedených v bodě 2.1.3 nebo 2.2.3 přílohy 21, podle případu.
 V případě zkoušky jízdou po kružnici ustálenou rychlostí je prostředkem srovnání gradient neotáčivosti.
 V případě dynamického manévru je prostředkem porovnání poměr uvedení do činnosti a sled stabilitní funkce vozidla při simulaci a při praktické zkoušce vozidla.
 2.4
 Fyzikální parametry, které jsou rozdílné u referenčního vozidla a u simulovaných konfigurací vozidla, se musí v simulaci příslušně změnit.
 2.5
 Musí se vypracovat zkušební protokol o simulaci, jehož vzor je uveden v dodatku 3 k této příloze, a jeho kopie se musí přiložit k protokolu pro schválení vozidla.
 DODATEK 3
 Zkušební protokol k simulačnímu nástroji stabilitní funkce vozidla
 ČÍSLO ZKUŠEBNÍHO PROTOKOLU: ...
 1. IDENTIFIKACE
 1.1
 Název a adresa výrobce simulačního nástroje
 1.2
 Identifikace simulačního nástroje: název/model/číslo (hardware a software)
 2. ROZSAH POUŽITÍ
 2.1
 Typ vozidla: (např. nákladní automobil, tahač, autobus, návěs, přívěs s nápravami uprostřed, přívěs)
 2.2
 Konfigurace vozidla: (např. 4 × 2, 4 × 4, 6 × 2, 6 × 4, 6 × 6)
 2.3
 Omezující faktory: (např. jen mechanické zavěšení náprav)
 2.4
 Manévr (manévry), pro který byla ověřena správnost simulace:
 3. OVĚŘOVACÍ ZKOUŠKA (ZKOUŠKY) VOZIDLA
 3.1
 Popis vozidla (vozidel), včetně tažného vozidla v případě, kdy se zkouší přípojné vozidlo:
 3.1.1
 Identifikace vozidla (vozidel): značka/model/VIN
 3.1.1.1
 Nestandardní vybavení:
 3.1.2
 Popis vozidla, včetně konfigurace náprav/zavěšení náprav/kol, motor a hnací ústrojí, brzdový systém (systémy) a obsah stabilitní funkce vozidla (směrové řízení, opatření proti převrácení), systém řízení, s uvedením identifikace značky/modelu/čísla:
 3.1.3
 Údaje o vozidle použité v simulaci (explicitně):
 3.2
 Popis zkoušky (zkoušek), včetně místa (míst), vlastnosti povrchu silnice / zkušební plochy, teplota a datum (data):
 3.3
 Výsledky pro naložený a nenaložený stav, se stabilitní funkcí vozidla v činnosti a mimo činnost, včetně proměnných veličin pohybu, které jsou uvedeny v příloze 21, dodatku 2 a které přicházejí v úvahu:
 4. VÝSLEDKY SIMULACE
 4.1
 Parametry vozidla a hodnoty použité v simulaci, které nebyly vzaty ze skutečně zkoušeného vozidla (implicitní):
 4.2
 Výsledky pro naložený a nenaložený stav, se stabilitní funkcí vozidla v činnosti a mimo činnost pro každou zkoušku provedenou podle bodu 3.2 tohoto dodatku, včetně proměnných veličin pohybu, které jsou uvedeny v příloze 21, dodatku 2 bodu 2.1 a které přicházejí v úvahu:
 5. Tato zkouška byla provedena a výsledky byly uvedeny v protokolu podle dodatku 2 přílohy 21 předpisu EHK č. 13 naposledy pozměněného sérií změn ...
 Technická zkušebna (23), která provedla zkoušku ...
 Podpis: ...Datum: ...
 Schvalovací orgán (23) ...
 Podpis: ...Datum: ...
 ’
 (1) Na terénní vozidla, vozidla zvláštního určení (např. mobilní zařízení používající nestandardní podvozek vozidla jako např. jeřábová vozidla, vozidla s hydrostatickým pohonem, u nichž se hydraulický systém pohonu používá také k brzdění a k pomocným funkcím), autobusy kategorií M2 a M3 třídy I a


text:
třídy A, kloubové autobusy a tahače návěsů kategorie N2 s celkovou hmotností vozidla mezi 3,5 t a 7,5 t se tento požadavek nevztahuje.’
 (2) Na přípojná vozidla pro přepravu mimořádných nákladů a přípojná vozidla s prostorem vyhrazeným pro stojící cestující se tento požadavek nevztahuje.’
 (3) Tento odstavec nebrání Dánsku, aby nadále vyžadovalo povinnou stabilitní funkci vozidla, která splňuje požadavky tohoto předpisu.’
 (4) Třída III podle definice předpisu č. 107.’
 (5) See paragraph Viz bod 2.1 dodatku 2 této přílohy.’
 (6) Připadá-li v úvahu.
 (7) Zkouška se nepožaduje, jestliže výrobce může prokázat, že změna neovlivňuje tuhost.
 (8) Nehodící se škrtněte.
 (9) Týká se jen kotoučových brzd.
 (10) Týká se jen bubnových brzd.
 (11) Vyplní se jen tehdy, když je instalováno zařízení k automatickému seřizování brzd.
 (12) Musí podepsat rozdílné osoby, a to i v případě, když technická zkušebna a schvalovací orgán jsou toutéž organizací, nebo alternativně, když je se zkušebním protokolem vydána autorizace schvalovacího orgánu.
 (13) VDC (Vehicle Dynamic Control), tj. dynamické řízení vozidla, definované v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, je definováno v tomto předpisu jako stabilitní funkce vozidla – viz bod 2.34 předpisu.
 (14) VDC (Vehicle Dynamic Control), tj. dynamické řízení vozidla, definované v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, je definováno v tomto předpisu jako stabilitní funkce vozidla – viz bod 2.34 předpisu.
 (15) ROP (Roll Over Protection), tj. ochrana proti převrácení, definovaná v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, je definována v tomto předpisu jako opatření proti převrácení – viz bod 2.34.2.2 předpisu.
 (16) YC (Yaw Control), tj. ovládání stáčení, definované v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, je definováno v tomto předpisu jako směrové řízení – viz bod 2.34.2.1 předpisu.
 (17) ROP (Roll Over Protection), tj. ochrana proti převrácení, definovaná v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, je definována v tomto předpisu jako opatření proti převrácení – viz bod 2.34.2.2 předpisu.
 (18) YC (Yaw Control), tj. ovládání stáčení, definované v normě ISO 11992-2:2003 a její změně 1:2007, je definováno v tomto předpisu jako směrové řízení – viz bod 2.34.2.1 předpisu.
 (19) Musí podepsat rozdílné osoby, a to i v případě, když technická zkušebna a schvalovací orgán jsou toutéž organizací, nebo alternativně, když je se zkušebním protokolem vydána autorizace schvalovacím orgánem.
 (20) V případě skupin náprav, u nichž je rozvor mezi jednou nápravou a její sousední nápravou větší než 2 m, se posuzuje každá jednotlivá náprava jako nezávislá skupina náprav.
 (21) Doplňková interakce s jinými systémy nebo konstrukčními částmi vozidla je přípustná. Jestliže pro tyto systémy nebo konstrukční části platí zvláštní předpisy, musí taková interakce splňovat požadavky těchto předpisů, např. interakce se systémem řízení musí splňovat požadavky stanovené předpisem č. 79 pro funkci korektivního řízení.
 (22) Jestliže použití některého z výše uvedených manévru nevede ke ztrátě směrového řízení nebo k převrácení, podle případu, může se po dohodě s technickou zkušebnou použít alternativní manévr.
 (23) Musí podepsat rozdílné osoby, a to i v případě, když technická zkušebna a schvalovací orgán jsou toutéž organizací.


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/40
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 287/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2015/2154]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 598/2014 ze dne 16. dubna 2014 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Unie v rámci vyváženého přístupu, kterým se zrušuje směrnice 2002/30/ES (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení (EU) č. 598/2014 zrušuje ode dne 13. června 2016 směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES (2), která je začleněna do Dohody o EHP, a která by proto měla být s účinkem ode dne 13. června 2016 v Dohodě zrušena.
 (3)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze XIII se bod 66f (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES) s účinností ode dne 13. června 2016 nahrazuje tímto:
 „32014 R 0598: nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 598/2014 ze dne 16. dubna 2014 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Unie v rámci vyváženého přístupu, kterým se zrušuje směrnice 2002/30/ES (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 65).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 598/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dne 13. prosince 2014 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 135/2014 ze dne 27. června 2014 (4), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 65.
 (2) Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (4) Úř. věst. L 342, 27.11.2014, s. 42).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0158
 Úřední věstník L 065 , 07/03/2002 S. 0036 - 0037
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 158/2001ze dne 11. prosince 2001,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 119/2001 ze dne 28. září 2001 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 997/2001 ze dne 22. května 2001, kterým se mění nařízení (ES) č. 805/1999, kterým se stanoví prováděcí opatření k nařízení Rady (ES) č. 718/1999 o politice podpory vnitrozemské vodní dopravy, pokud jde o kapacitu loďstva Společenství [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 45b (nařízení Komise (ES) č. 805/1999) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32001 R 0997: nařízení Komise (ES) č. 997/2001 ze dne 22. května 2001 (Úř. věst. L 142, 29.5.2001, s. 18)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 997/2001 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. prosince 2001 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 11. prosince 2001.Za Smíšený výbor EHPpředsedaB. Grydeland[1] Úř. věst. L 322, 6.12.2001, s. 35.[2] Úř. věst. L 142, 29.5.2001, s. 18.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 30.11.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 333/50
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 122/2006
 ze dne 22. září 2006,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 90/2006 ze dne 7. července 2006 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (2), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004, o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (3), nařízení Evropského Parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (4) byla začleněna do Dohody rozhodnutím Smíšeného výbory EHP č. 67/2006 ze dne 2. června 2006 (5) s úpravami pro některé země.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 2096/2005 ze dne 20. prosince 2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (6), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Nařízení Komise (ES) č. 2150/2005 ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společné požadavky pro pružné užívání vzdušného prostoru (7), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 66w (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004) přílohy XIII Dohody se vkládají nové body, které znějí:
 „66x.
 32005 R 2096: Nařízení Komise (ES) č. 2096/2005 ze dne 20. prosince 2005, kterým se stanoví společné požadavky pro poskytování letových navigačních služeb (Úř. věst. L 335, 21.12.2005, s. 13).
 66y.
 32005 R 2150: Nařízení Komise (ES) č. 2150/2005 ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru (Úř. věst. L 342, 24.12.2005, s. 20).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 2096/2005 a č. 2150/2005 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. září 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (8), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 67/2006 ze dne 2. června 2006, podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 22. září 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 289, 19.10.2006, s. 29.
 (2) Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 10.
 (4) Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 20.
 (5) Úř. věst. L 245, 7.9.2006, s. 18.
 (6) Úř. věst. L 335, 21.12.2005, s. 13.
 (7) Úř. věst. L 342, 24.12.2005, s. 20.
 (8) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22007A0807(03)
 Dohoda mezi Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrov a Evropským společenstvím o partnerství v odvětví rybolovu
 Úřední věstník L 205 , 07/08/2007 S. 0036 - 0039
 20070723Dohodamezi Demokratickou republikou Svatý Tomáš a Princův ostrov a Evropským společenstvím o partnerství v odvětví rybolovuDEMOKRATICKÁ REPUBLIKA SVATÝ TOMÁŠ A PRINCŮV OSTROV,dále jen "Svatý Tomáš a Princův ostrov",aEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,dále jen "Společenství",dále jen "strany",VZHLEDEM k úzké spolupráci mezi Společenstvím a Svatým Tomášem a Princovým ostrovem, zejména v rámci dohody z Cotonou, a ke svému společnému přání tyto vztahy posílit;VZHLEDEM k přání obou stran podporovat zodpovědné využívání rybolovných zdrojů prostřednictvím spolupráce;S OHLEDEM na Úmluvu Organizace spojených národů o mořském právu;ROZHODNUTY uplatňovat rozhodnutí a doporučení Mezinárodní komise na ochranu tuňáků v Atlantiku (dále jen "ICCAT");UVĚDOMUJÍCE si důležitost zásad stanovených Kodexem chování pro zodpovědný rybolov, který byl přijat na konferenci organizace FAO v roce 1995;ROZHODNUTY spolupracovat ve společném zájmu na zavedení zodpovědného rybolovu s cílem zaručit dlouhodobé zachování a udržitelné využívání živých mořských zdrojů;PŘESVĚDČENY, že spolupráce musí být založena na vzájemně se doplňujících iniciativách a opatřeních, která, ať prováděna společně či každou stranou samostatně, jsou v souladu s politikami a zaručují součinnost společného úsilí;ROZHODNUTY zahájit za tímto účelem dialog o politice v odvětví rybolovu, kterou schválila vláda Svatého Tomáše a Princova ostrova, a určit vhodné prostředky pro zaručení účinného provádění této politiky a zapojení hospodářských subjektů a občanské společnosti do tohoto procesu;PŘEJÍCE si stanovit podmínky pro rybolov plavidel Společenství ve vodách Svatého Tomáše a Princova ostrova a podmínky týkající se podpory Společenství pro zavedení zodpovědného rybolovu v těchto vodách;ROZHODNUTY pokračovat v užší hospodářské spolupráci v rybolovném průmyslu a v souvisejících činnostech pomocí založení a rozvoje smíšených společností s účastí podniků obou stran,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1PředmětTato dohoda stanoví zásady, pravidla a postupy pro- hospodářskou, finanční, technickou a vědeckou spolupráci v oblasti rybolovu s cílem podporovat zodpovědný rybolov ve vodách Svatého Tomáše a Princova ostrova, aby bylo zaručeno zachování a udržitelné využívání rybolovných zdrojů a rozvoj odvětví rybolovu na Svatém Tomáši a Princově ostrově,- podmínky, jimiž se řídí přístup rybářských plavidel Společenství do rybolovné oblasti Svatého Tomáše a Princova ostrova,- spolupráci týkající se pravidel kontroly rybolovu v rybolovné oblasti Svatého Tomáše a Princova ostrova s cílem zajistit dodržování výše uvedených podmínek, účinnost opatření pro zachování a řízení rybolovných zdrojů a boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu,- partnerství mezi podniky, jejichž cílem je rozvíjet ve společném zájmu hospodářské a související činnosti v oblasti rybolovu.Článek 2DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) "orgány Svatého Tomáše a Princova ostrova" vláda Svatého Tomáše a Princova ostrova;b) "orgány Společenství" Evropská komise;c) "rybolovnou oblastí Svatého Tomáše a Princova ostrova" vody, které v oblasti rybolovu spadají pod svrchovanost nebo podléhají jurisdikci Svatého Tomáše a Princova ostrova;d) "rybářským plavidlem" plavidlo vybavené pro účely obchodního využívání živých vodních zdrojů;e) "plavidlem Společenství" rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované ve Společenství;f) "smíšeným výborem" výbor složený ze zástupců Společenství a Svatého Tomáše a Princova ostrova uvedený v článku 9 této dohody;g) "překládkou" přesun části nebo všech úlovků z jednoho rybářského plavidla na


text: jiné plavidlo, a to v přístavu nebo na moři;h) "neobvyklými okolnostmi" okolnosti jiné než přírodní jevy, nad kterými nemá strana rozumnou kontrolu a které zabraňují v provozování rybolovných činností ve vodách Svatého Tomáše a Princova ostrova;i) "námořníkem AKT" námořník pocházející z neevropské země, která podepsala dohodu z Cotonou. V tomto smyslu je námořník ze Svatého Tomáše a Princova ostrova námořníkem AKT;j) "vedlejšími úlovky" ulovená množství druhů neuvedených na seznamu v příloze 1 Úmluvy Organizace spojených národů z roku 1982.Článek 3Zásady a cíle pro provádění této dohody1. Strany se zavazují, že budou podporovat zodpovědný rybolov v rybolovné oblasti Svatého Tomáše a Princova ostrova na základě zásady zákazu diskriminace mezi různými loďstvy, která se v těchto vodách nacházejí, aniž jsou dotčeny dohody uzavřené mezi rozvojovými zeměmi v téže zeměpisné oblasti, včetně dohod o vzájemnosti v oblasti rybolovu.2. Strany spolupracují ve snaze provádět politiku v odvětví rybolovu, kterou schválila vláda Svatého Tomáše a Princova ostrova, a za tímto účelem zahajují politický dialog o nezbytných reformách. Strany se navzájem konzultují před přijetím případných opatření v této oblasti.3. Strany rovněž spolupracují při společném nebo jednostranném provádění hodnocení ex ante, průběžných hodnocení a hodnocení ex post, pokud jde o opatření, programy a činnosti prováděné na základě této dohody.4. Strany se zavazují zajistit, že tato dohoda bude prováděna v souladu se zásadami řádného řízení hospodářských a sociálních záležitostí a při respektování stavu rybolovných zdrojů.5. Najímání námořníků AKT na palubu plavidel Společenství se řídí prohlášením Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci, které se plnoprávně uplatňují na odpovídající smlouvy a obecné pracovní podmínky. Zejména se jedná o svobodu sdružování na ochranu hospodářských zájmů a účinné uznávání práva na kolektivní vyjednávání pracovníků, jakož i o odstranění diskriminace v zaměstnání a povolání.Článek 4Spolupráce ve vědecké oblasti1. Společenství a Svatý Tomáš a Princův ostrov se během doby platnosti dohody budou snažit sledovat vývoj stavu zdrojů v rybolovné oblasti Svatého Tomáše a Princova ostrova.2. Na základě doporučení a usnesení přijatých v Mezinárodní komisi na ochranu tuňáků v Atlantiku (ICCAT) a s ohledem na nejlepší vědecká stanoviska, která jsou k dispozici, se obě strany konzultují ve smíšeném výboru uvedeném v článku 9 dohody s cílem přijmout, v případě potřeby po vědeckém zasedání a vzájemnou dohodou, opatření směřující k udržitelnému řízení rybolovných zdrojů a mající vliv na činnosti plavidel Společenství.3. Strany se zavazují konzultovat se navzájem buď přímo, a to na úrovni subregionu v COREP (Regionální výbor pro rybolov v Guinejském zálivu), nebo v příslušných mezinárodních organizacích s cílem zajistit řízení a zachování biologických zdrojů v Atlantiku a s cílem spolupracovat při souvisejících vědeckých výzkumech.Článek 5Přístup plavidel Společenství do lovišť ve vodách Svatého Tomáše a Princova ostrova1. Svatý Tomáš a Princův ostrov se zavazuje povolit plavidlům Společenství provozování rybolovných činností ve své rybolovné oblasti v souladu s touto dohodou, včetně protokolu a přílohy.2. Na rybolovné činnosti, které jsou předmětem této dohody, se vztahují právní předpisy platné na Svatém Tomáši a Princově ostrově. Orgány Svatého Tomáše a Princova ostrova oznámí Společenství každou změnu uvedených předpisů.3. Svatý Tomáš a Princův ostrov se


text: zavazuje, že přijme veškerá vhodná opatření, pokud jde o účinné používání ustanovení protokolu týkajících se kontroly rybolovu. Plavidla Společenství spolupracují s orgány Svatého Tomáše a Princova ostrova příslušnými pro provádění těchto kontrol.4. Společenství se zavazuje přijmout veškerá vhodná opatření k tomu, aby plavidla Společenství dodržovala tuto dohodu a právní předpisy upravující rybolov ve vodách podléhajících jurisdikci Svatého Tomáše a Princova ostrova.Článek 6Licence1. Plavidla Společenství smějí provozovat rybolovné činnosti v rybolovné oblasti Svatého Tomáše a Princova ostrova, pouze pokud jsou držiteli licence k rybolovu vydané podle této dohody a připojeného protokolu.2. Postup pro získání licence k rybolovu pro plavidlo, příslušné poplatky a způsob placení majitelem jsou uvedeny v příloze protokolu.Článek 7Finanční příspěvek1. Společenství poskytne Svatému Tomáši a Princovu ostrovu finanční příspěvek v souladu s pravidly a podmínkami stanovenými v protokolu a příloze. Tento finanční příspěvek je jednorázový a je stanoven na základě dvou složek, kterými jsoua) přístup plavidel Společenství do vod Svatého Tomáše a Princova ostrova a k jeho rybolovným zdrojům ab) finanční pomoc Společenství na podporu zodpovědného rybolovu a udržitelné využívání rybolovných zdrojů ve vodách Svatého Tomáše a Princova ostrova.2. Část finančního příspěvku podle odst. 1 písm. a) se stanoví podle cílů, které budou určeny vzájemnou dohodou obou stran a v souladu s ustanoveními protokolu a kterých má být dosaženo v rámci politiky v odvětví rybolovu vymezené vládou Svatého Tomáše a Princova ostrova a v rámci ročního a víceletého programu souvisejícího s jejím prováděním.3. Finanční příspěvek poskytovaný Společenstvím se každoročně vyplácí podle pravidel stanovených v protokolu a s výhradou ustanovení této dohody a protokolu o případné změně jeho výše z důvodu:a) neobvyklých okolností;b) omezení rybolovných práv udělených plavidlům Společenství, k němuž dojde po vzájemné dohodě obou stran při použití opatření pro řízení dotčených populací, která se na základě nejlepšího vědeckého stanoviska, které je k dispozici, považují za nezbytná pro zachování a udržitelné využívání populace;c) zvýšení rybolovných práv udělených plavidlům Společenství, k němuž dojde po vzájemné dohodě, pokud to na základě nejlepšího vědeckého stanoviska, které je k dispozici, stav zdrojů umožňuje;d) přehodnocení podmínek finanční podpory na provádění politiky v odvětví rybolovu na Svatém Tomáši a Princově ostrově, odůvodňují-li to výsledky ročního a víceletého programu, které strany zjistí;e) vypovězení této dohody podle článku 13;f) pozastavení používání této dohody podle článku 12.Článek 8Podpora spolupráce mezi hospodářskými subjekty a občanskou společností1. Strany podporují hospodářskou, vědeckou a technickou spolupráci v odvětví rybolovu a souvisejících odvětvích. Konzultují se navzájem ve snaze koordinovat různá opatření, která mohou být za tímto účelem přijata.2. Strany se zavazují podporovat výměnu informací o způsobech rybolovu a lovných zařízeních, o metodách konzervování a o průmyslovém zpracování produktů rybolovu.3. Strany usilují o vytvoření příznivých podmínek pro podporu vztahů mezi svými podniky v technické, hospodářské a obchodní oblasti tím, že podporují vytváření příznivého prostředí pro rozvoj podnikání a investic.4. Strany zejména podporují vytváření smíšených společností, které fungují ve společném zájmu a systematicky dodržují platné právní předpisy Svatého Tomáše a Princova ostrova a Společenství.Článek 9Smíšený výbor1. Zřizuje se smíšený výbor, jehož úkolem je sledovat provádění této dohody. Smíšený výbor vykonává tyto funkce:a) kontroluje provádění, výklad