text:
jsou odůvodněny alternativním opatřením poskytujícím stejnou úroveň bezpečnosti.
 Musí být zaveden systém oznámení, která uživatele upozorní, kdy jsou prováděny operace zahrnující jejich účty a jimi držené povolenky.
 Mezi zahájením převodu a jeho provedením je odklad po dobu nejméně 24 hodin, aby všichni uživatelé mohli obdržet informace a zastavit jakékoliv podezřelé nelegitimní převody.
 Švýcarský správce a ústřední správce Unie podniknou kroky k informování uživatelů o jejich odpovědnosti ve vztahu k bezpečnosti jejich systémů (např. PC, síť) a k nakládání s údaji/úkony na internetu.
 Pokud jde o povolenky, emise pro rok 2020 mohou být pokryty pouze povolenkami vydanými v období 2013–2020.
 Základní kritéria týkající se otevírání a správy účtů
 Základní kritéria
 Otevření účtu provozovatele/vkladního účtu provozovatele
 Žádost provozovatele nebo příslušného orgánu týkající se otevření účtu provozovatele/vkladního účtu provozovatele musí být zaslána vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska Spolkový úřad pro životní prostředí, FOEN). Žádost musí obsahovat dostatečné informace, aby bylo možné identifikovat zařízení ETS a příslušnou totožnost zařízení.
 Otevření účtu provozovatele letadel/vkladního účtu provozovatele letadel
 Každý provozovatel letadel zahrnutý do švýcarského nebo unijního ETS musí mít jeden účet provozovatele letadel/vkladní účet provozovatele letadel. V případě provozovatelů letadel spravovaných švýcarským příslušným orgánem je tento účet veden ve švýcarském registru. Žádost provozovatele letadel nebo zmocněného zástupce provozovatele letadel musí být zaslána vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska FOEN) do 30 pracovních dnů od schválení monitorovacího plánu provozovatele nebo od jeho převodu z členského státu EU (EHP) na švýcarské orgány. Žádost musí obsahovat jedinečný kód (kódy) letadla, které je provozováno žadatelem a které spadá do švýcarského nebo unijního ETS.
 Otevření osobního účtu/osobního vkladního účtu
 Žádost o otevření osobního účtu nebo osobního vkladního účtu musí být zaslána vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska FOEN). Musí obsahovat dostatečné informace, aby bylo možné identifikovat držitele účtu/žadatele, a to alespoň:
 —
 v případě fyzické osoby: doklad totožnosti a kontaktní údaje
 —
 pro právnické osoby:
 —
 kopii výpisu z obchodního rejstříku nebo
 —
 nástroje zřizující daný právní subjekt a dokument dokládající registraci daného právního subjektu
 —
 rejstřík trestů fyzické osob nebo v případě právnických osob jejich ředitelů
 Zmocnění zástupci/Zástupci účtu
 Každý účet musí mít alespoň jednoho zmocněného zástupce/zástupce účtu, který je jmenován potenciálním držitelem účtu. Zmocnění zástupci/zástupci účtu provádí transakce a jiné postupy jménem držitele účtu. Při jmenování zmocněného zástupce/zástupce účtu musí být předány tyto informace týkající se zmocněného zástupce/zástupce účtu:
 —
 jméno a kontaktní údaje
 —
 doklad dokládající totožnost
 —
 záznamy v rejstřících trestů.
 Kontrola dokladů
 Kopie dokladů předložených jako důkaz pro otevření osobního účtu/osobního vkladního účtu nebo pro jmenování zmocněného zástupce/zástupce účtu musí být ověřené jako věrné kopie. V případě dokumentů vystavených mimo stát, který kopii požaduje, musí být kopie legalizována. Datum ověření a případně legalizace nesmí být starší než tři měsíce před datem žádosti.
 Odmítnutí otevřít nebo aktualizovat účet nebo jmenovat zmocněného zástupce/zástupce účtu
 Vnitrostátní správce (v případě Švýcarska FOEN) může odmítnout otevření nebo aktualizaci účtu nebo jmenování zmocněného zástupce/zástupce účtu za předpokladu, že odmítnutí je přiměřené a opodstatněné. Odmítnutí musí být zdůvodněno alespoň na základě jednoho z těchto důvodů:
 —
 předložené informace a dokumenty jsou neúplné, zastaralé nebo jinak


text:
nepřesné nebo nepravdivé,
 —
 potenciální zástupce je vyšetřován nebo v předchozích pěti letech byl odsouzen za podvod týkající se povolenek nebo kjótských jednotek, za praní peněz, financování terorismu nebo za jiné závažné trestné činy, pro které může účet sloužit jako nástroj,
 —
 důvody uvedené ve vnitrostátním právu nebo v právu Unie.
 Pravidelný přezkum informací o účtu
 Držitelé účtů musí vnitrostátnímu správci (v případě Švýcarska FOEN) okamžitě oznámit jakékoliv změny týkající se účtu nebo údajů o uživateli, podložené informacemi požadovanými vnitrostátním správcem, který je odpovědný za včasné schválení aktualizace informací.
 Alespoň jednou za tři roky vnitrostátní správce přezkoumá, zda jsou informace týkající se účtu stále úplné, aktuální, přesné a pravdivé, a požaduje, aby držitel účtu oznámil veškeré případné změny.
 Pozastavení přístupu k účtu
 Pokud jsou porušena ustanovení článku 3 této dohody týkající se registrů nebo probíhá vyšetřování týkající se možného porušení těchto ustanovení, může být přístup k účtu pozastaven.
 Důvěrnost a zveřejňování informací
 Informace, zejména informace o držení veškerých účtů, o veškerých transakcích, o jedinečném identifikačním kódu jednotek u povolenek a o jedinečné numerické hodnotě pořadového čísla jednotek u kjótských jednotek držených nebo ovlivněných transakcí, které jsou drženy v EUTL nebo v SSTL, v registru Unie, ve švýcarském registru nebo jakémkoliv jiném registru Kjótského protokolu, se považují za důvěrné.
 Tyto důvěrné informace mohou být poskytnuty příslušným veřejným subjektům na jejich žádost, pokud tyto žádosti sledují oprávněný cíl a pokud jsou odůvodněné, nezbytné a přiměřené (pro účely vyšetřování, zjišťování a stíhání, správu daní, vymáhání, provádění auditů a finančního dohledu za účelem zamezení a boje proti podvodům, a dále pro účely vyšetřování praní peněz, financování terorismu nebo jiných závažných trestných činů, manipulace s trhem nebo jiných porušení práva Unie nebo vnitrostátního práva členského státu EHP nebo Švýcarska, a také za účelem zajištění řádného fungování unijního ETS a švýcarského ETS).
 D. Základní kritéria pro dražební platformy a dražební činnosti
 Subjekty provádějící dražby povolenek v rámci ETS stran musí splňovat následující základní kritéria a provádět dražby s ohledem na ně.
 Základní kritéria
 1.
 Výběr subjektu provádějícího dražbu se provede prostřednictvím procesu, který na základě právních předpisů Unie nebo vnitrostátních právních předpisů pro zadávání veřejných zakázek zajišťuje transparentnost, proporcionalitu, rovné zacházení, nediskriminaci a hospodářskou soutěž mezi různými potenciálními dražebními platformami.
 2.
 Subjekt provádějící dražbu musí mít pro tuto činnost povolení a při provádění svých operací poskytuje nezbytné záruky, tyto záruky mimo jiné zahrnují opatření k určení a řízení potenciálních negativních důsledků jakéhokoli střetu zájmů, opatření k určení a řízení rizik, kterým je trh vystaven, transparentní a pevně stanovená pravidla a postupy zajišťující spravedlivou a řádnou dražbu a dostatečné finanční prostředky k usnadnění řádného fungování.
 3.
 Přístup k dražbám je podmíněn splněním minimálních požadavků na přiměřené hloubkové kontroly zákazníků, aby se zajistilo, že účastníci nenarušují chod dražeb.
 4.
 Proces dražby musí být předvídatelný, zejména pokud jde o načasování a sled dražeb a o předpokládaný objem povolenek, jež budou v dražbách nabízeny. Hlavní prvky dražební metody včetně rozvrhu, dat a odhadovaných objemů prodeje se zveřejní na internetové stránce subjektu uskutečňujícího dražbu, a to alespoň měsíc před zahájením dražeb.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Veškeré významné úpravy se rovněž oznámí předem a co možná nejdříve.
 5.
 Dražba povolenek musí být prováděna s cílem minimalizovat jakékoliv dopady na ETS každé ze stran. Subjekt odpovědný za dražbu musí zajistit, že dražební zúčtovací ceny se významně neodchylují od odpovídající ceny povolenek na sekundárním trhu během dražebního období, což je situace, která by naznačovala nedostatek v konání dražby. Metodika pro určení odchylky uvedené v předchozí větě by měla být oznámena příslušným orgánům vykonávajícím funkce dohledu nad trhem.
 6.
 Veškeré nedůvěrné informace související s dražbami včetně veškerých právních předpisů, pokynů a formulářů se otevřeným a transparentním způsobem zveřejňují. Výsledky každé uspořádané dražby se zveřejňují, jakmile je to prakticky proveditelné, a zahrnují příslušné nedůvěrné informace. Zprávy o výsledcích dražeb se zveřejňují alespoň jednou ročně.
 7.
 Dražba povolenek musí podléhat odpovídajícím pravidlům a postupům ke zmírnění rizik zneužívání trhu v rozporu s pravidly hospodářské soutěže, praní peněz a financování terorismu při dražbách. Tato pravidla a postupy nesmí být, pokud možno, méně přísné než pravidla a postupy, které se v rámci příslušných právních předpisů každé ze stran vztahují na finanční trhy. Subjekt uskutečňující dražbu především odpovídá za zavedení opatření, postupů a procesů zajišťujících integritu dražeb. Rovněž monitoruje chování účastníků trhu a v případě jednání, které je v rozporu s pravidly hospodářské soutěže, a v případě zneužití trhu, praní peněz nebo financování terorismu o tom informuje příslušné veřejné orgány.
 8.
 Subjekt provádějící dražby a dražící povolenky musí podléhat odpovídajícímu dohledu příslušných orgánů. Určené příslušné orgány musí mít nezbytné právní pravomoci a technická opatření, aby mohly dohlížet na:
 —
 organizaci a jednání provozovatelů dražebních platforem,
 —
 organizaci a jednání profesionálních prostředníků jednajících jménem klientů,
 —
 chování a transakce účastníků trhu, aby se tak zabránilo obchodování zasvěcených osob a manipulaci s trhem,
 —
 transakce účastníků trhu, aby se tak zabránilo praní peněz a financování terorismu.
 Dohled nesmí být, pokud možno, méně přísný než dohled, který se v rámci příslušných právních předpisů každé ze stran uplatňuje nad finančními trhy.
 Švýcarsko v souladu s právními předpisy pro zadávání veřejných zakázek usiluje o využití soukromých subjektů pro dražbu svých povolenek.
 Dokud není s takovýmto subjektem uzavřena smlouva a pokud je počet povolenek určených v daném roce k dražbě pod pevně stanovenou prahovou hodnotou, může Švýcarsko použít stávající opatření týkající se dražeb, konkrétně dražeb provozovaných FOEN, a to za těchto podmínek:
 1.
 prahová hodnota je 1 000 000 povolenek včetně povolenek určených ke dražbě pro letecké činnosti;
 2.
 použijí se základní kritéria uvedená v bodech 1 až 8, s výjimkou kritérií 1 a 2, přičemž poslední věta kritéria 5 a kritérií 7 a 8 se v možné míře použijí pouze na FOEN.
 Základní kritérium 3 platí spolu s následujícím ustanovením: pro všechny subjekty v EHP, které mají povolení k podávání nabídek při dražbách v Unii, musí být zaručeno povolení k podávání nabídek při dražbách švýcarských povolenek v rámci opatření pro provádění dražeb, která byla platná v době podepsání této dohody.
 Švýcarsko může pověřovat subjekty provádějící dražbu, které se nacházejí v EHP.
 PŘÍLOHA II
 TECHNICKÉ NORMY PRO PROPOJOVÁNÍ
 Aby bylo


text:
možné zprovoznit propojení mezi unijním ETS a švýcarským ETS, zavede se do května 2020, nebo co nejdříve po tomto datu, prozatímní řešení. Strany spolupracují na tom, aby prozatímní propojení registrů co nejdříve nahradily trvalým propojením.
 Technické normy pro propojování stanoví:
 —
 architekturu komunikačního spojení,
 —
 zabezpečení přenosu dat,
 —
 seznam funkcí (transakce, sesouhlasení ...),
 —
 definici internetových služeb,
 —
 požadavky na evidenci údajů,
 —
 provozní opatření (telefonická linka, podpora),
 —
 plán pro aktivaci komunikace a testovací postup,
 —
 postup pro ověřování bezpečnosti.
 Technické normy pro propojování stanoví, že správci přijmou veškerá přiměřená opatření k zajištění toho, že SSTL, EUTL a propojení jsou provozuschopné dvacet čtyři hodin denně sedm dní v týdnu a že přerušení provozu SSTL, EUTL a propojení jsou omezena na minimum.
 Technické normy pro propojování stanoví, že komunikace mezi SSTL a EUTL spočívá v zabezpečených výměnách vzkazů založených na následujících technologiích: (1):
 —
 internetové služby používající protokol „Simple Object Access Protocol“ (SOAP) nebo rovnocenný protokol,
 —
 technické vybavení založené virtuální soukromé sítě (VPN),
 —
 XML (rozšířený značkovací jazyk, „Extensible Markup Language“),
 —
 digitální podpis a
 —
 protokoly pro synchronizaci systémového času.
 Technické normy pro propojování stanoví dodatečné bezpečnostní požadavky pro švýcarský registr, SSTL, registr Unie a EUTL a zdokumentuje je v „plánu pro řízení bezpečnosti“. Technické normy pro propojování konkrétně uvedou, že:
 —
 existuje-li podezření, že zabezpečení švýcarského registru, SSTL, registru Unie nebo EUTL bylo ohroženo, obě strany se neprodleně vzájemně informují a pozastaví propojení mezi SSTL a EUTL,
 —
 v případě narušení bezpečnosti se strany zavazují, že budou bezodkladně vzájemně sdílet informace. V rozsahu, v jakém jsou dostupné technické podrobnosti, správce švýcarského registru a ústřední správce Unie vzájemně sdílí zprávu popisující daný incident (datum, příčina, dopad, opravné prostředky), a to do 24 hodin od narušení bezpečnosti.
 Postup pro ověřování bezpečnosti stanovený v technických normách pro propojování musí být dokončen předtím, než je zřízeno komunikační spojení mezi SSTL a EUTL a když je nutná nová verze nebo vydání SSTL nebo EUTL.
 Technické normy pro propojování kromě prostředí produkce poskytnou také dvě testovací prostředí: prostředí pro testování vývojářů a prostředí schvalování.
 Strany prostřednictvím správce švýcarského registru a ústředního správce Unie poskytnou důkazy, že v předchozích dvanácti měsících bylo provedeno nezávislé hodnocení zabezpečení jejich systémů v souladu s bezpečnostními požadavky stanovenými v technických normách pro propojování. V rámci veškerých nových vydání důležitého softwaru se provede ověřování bezpečnosti a zejména zkouška penetrace, a to v souladu s bezpečnostními požadavky stanovenými v technických normách pro propojování. Zkouška penetrace nesmí být prováděna vývojářem softwaru ani subdodavatelem vývojáře softwaru.
 “.
 (1) 1 Tyto technologie se v současné době používají pro navázání spojení mezi registrem Unie a mezinárodní evidencí transakcí, jakož i mezi švýcarským registrem a mezinárodním protokolem transakcí.“.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998A1222(01)
 Úřední věstník L 346 , 22/12/1998 S. 0065 - 0071
 Dohodamezi Kanadou a Evropským společenstvím pro atomovou energii o spolupráci v oblasti jaderného výzkumuVLÁDA KANADY(dále jen "Kanada") na jedné straně aEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII(dále jen "Společenství") na straně druhé(dále jen "smluvní strany"),zvažujíce důležitost vědy a techniky pro svůj hospodářský a sociální rozvoj,uznávajíce, že Kanada a Společenství společně uskutečňují vědecké a technologické programy v řadě oblastí jaderného výzkumu a že usnadnění další spolupráce by bylo vzájemným přínosem;uznávajíce, že Dohoda o vědecké a technologické spolupráci mezi Kanadou a Evropským společenstvím vstoupila v platnost dnem 26. února 1996;poznamenávajíce, že na základě Rámcové dohody mezi Kanadou a Evropskými společenstvími o obchodní a hospodářské spolupráci, která byla podepsána v roce 1976, byla uskutečňována aktivní spolupráce a výměna informací v řadě vědeckých a technologických oblastí;poznamenávajíce, že byla rovněž uskutečňována aktivní spolupráce a výměna informací v oblasti mírového využívání jaderné energie na základě Dohody mezi vládou Kanady a Evropským společenstvím pro atomovou energii o spolupráci v oblasti mírového využití atomové energie, která byla podepsána v roce 1959, ve znění pozdějších předpisů (dále jen "dohoda mezi Kanadou a Euratomem z roku 1959");znovu potvrzujíce svůj závazek vzájemné spolupráce v oblasti jaderného výzkumu a ve vývoji, vyplývající z dohody mezi Kanadou a Euratomem z roku 1959;s ohledem na prohlášení o vztazích mezi Evropským společenstvím a Kanadou přijaté dne 22. listopadu 1990, jakož i s ohledem na společné politické prohlášení o vztazích mezi Kanadou a EU a na společný akční plán Kanady a EU ze dne 17. prosince 1996;připomínajíce, že Kanada a členské státy Společenství jsou smluvními stranami Smlouvy o nešíření jaderných zbraní a členy Mezinárodní agentury pro atomovou energii;přejíce si posilovat spolupráci při mírovém a nevojenském využívání jaderného výzkumu, které nevede k jaderným výbuchům, a podporovat uplatňování výsledků takové spolupráce ve svůj hospodářský a sociální prospěch,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1ÚčelÚčelem této dohody je podporovat a usnadňovat spolupráci v oblastech společného zájmu týkajících se mírového a nevojenského využívání jaderné energie, kde smluvní strany podporují činnosti vykonávané v rámci výzkumu a vývoje za účelem posílení pokroku ve vědě a/nebo technice v těchto oblastech zájmů.Článek 2DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) "činností vykonávanou v rámci spolupráce" jakákoli činnost vykonávaná na základě této dohody a zahrnující společný výzkum;b) "informacemi" vědecké nebo technické údaje, výsledky nebo vědecké a výzkumné metody mající původ ve společném výzkumu a jakékoli další informace, které účastníci zainteresovaní na činnostech vykonávaných v rámci spolupráce, popřípadě samotné smluvní strany, považují za nezbytné;c) "duševním vlastnictvím" pojem vymezený v článku 2 Úmluvy o založení Světové organizace duševního vlastnictví podepsané ve Stockholmu dne 14. července 1967;d) "společným výzkumem" výzkum, který je finančně podporován buď jednou, anebo oběma smluvními stranami a který zahrnuje spolupráci účastníků jak z Kanady, tak ze Společenství. Veškerý výzkum uskutečňovaný na základě této dohody je společným výzkumem;e) "účastníkem" fyzická osoba, právní subjekt, univerzita, výzkumný ústav nebo jakýkoli jiný subjekt a podnik účastnící se činnosti vykonávané v rámci spolupráce, včetně smluvních stran samotných.Článek 3ZásadySpolupráce je uskutečňována v závislosti na použitelných právních předpisech a nařízeních a


text: na základě následujících zásad:a) společný prospěch;b) reciproční možnosti přístupu k programům a činnostem ve spojitosti s účelem této dohody;c) nediskriminace;d) včasná výměna informací, které mohou mít vliv na činnosti účastníků vykonávané v rámci spolupráce;e) účinná ochrana duševního vlastnictví a spravedlivé podílení se na právech k duševnímu vlastnictví;f) vyvážené hospodářské a sociální přínosy z činností vykonávaných v rámci spolupráce ve prospěch Společenství a Kanady, které zohlední příspěvky jednotlivých účastníků a/nebo smluvních stran k těmto činnostem.Článek 4Oblasti spolupráceSpolupráce může být uskutečňována v následujících oblastech výzkumu a vývoje:1. záruky;2. nakládání s jaderným odpadem, včetně jeho ukládání;3. vyřazování jaderných zařízení z provozu;4. radiační ochrana;5. bezpečnost jaderných reaktorů;6. řízená jaderné syntéza.Článek 5Formy spoluprácea) Spolupráce může zahrnovat následující činnosti, avšak neomezuje se pouze na ně:1. účast fyzických osob a právních subjektů, včetně samotných smluvních stran, univerzit, výzkumných ústavů a ostatních subjektů nebo podniků na výzkumných projektech každého z těchto subjektů nebo na dohodnutých multilaterálních projektech v souladu s pravidly, kterými se tyto projekty řídí, popřípadě s výhradou souhlasu třetích stran;2. zvláštní bilaterální výzkumné projekty, které zavedly samotné smluvní strany, popřípadě které byly zavedeny na základě prováděcí dohody;3. společné využívání zařízení;4. výměna a poskytování informací a údajů;5. výměna referenčních materiálů, vzorků, paliv, zařízení a přístrojů;6. návštěvy a výměny vědců, techniků nebo ostatního personálu za účelem účasti na zasedáních, seminářích, sympóziích, workshopech a jiných výzkumných činnostech podle této dohody;7. výměna informací o metodách, právních a správních předpisech a programech, které se na základě této dohody týkají spolupráce;8. takové ostatní činnosti, které mohou být na základě této dohody vymezeny Smíšeným výborem pro vědeckotechnickou spolupráci v souladu s příslušnými politikami a programy smluvních stran.b) Kromě případu, kdy se smluvní strany dohodnou jinak, se společné výzkumné projekty na základě této dohody uskutečňují až poté, co účastníci schválí společný technicko-organizační plán, jak je uvedeno v příloze této dohody.Článek 6Smíšený výbor pro vědeckotechnickou spolupráci (SVVTS)b) Tuto dohodu spravuje Smíšený výbor pro vědeckotechnickou spolupráci (SVVTS) složený ze zástupců každé smluvní strany.b) Úkolem SVVTS je:1. podporovat a posuzovat činnosti, na které se vztahuje tato dohoda;2. povolovat činnosti spadající do působnosti čl. 5 písm. a) bodu 8 jako činnosti vykonávané v rámci spolupráce podle této dohody;3. seznamovat smluvní strany se způsoby zlepšování spolupráce, které jsou slučitelné se zásadami stanovenými touto dohodou;4. poskytovat smluvním stranám výroční zprávu o úrovni, stavu a efektivitě spolupráce uskutečňované na základě této dohody;5. hodnotit efektivitu a účinnost naplňování dohody a urovnávat veškeré spory mezi smluvními stranami, které se týkají výkladu této dohody;6. vypracovávat a aktualizovat seznam kontaktních osob pro příslušné oblasti výzkumu.c) SVVTS zasedá přibližně jednou za rok, přičemž zasedání se konají buď na území Společenství, anebo na území Kanady. Smluvní strany se mohou společně dohodnout na konání dalších zasedání.d) SVVTS rozhoduje na základě konsensu. Zápisy včetně záznamů rozhodnutí a hlavních diskutovaných bodů se vedou na každém zasedání. Tyto zápisy schvalují osoby, které si každá smluvní strana zvolila, aby zasedáním předsedaly. Výroční zpráva SVVTS se dává k dispozici Společnému výboru pro spolupráci zřízenému na základě rámcové dohody mezi Kanadou a ES z roku 1976 o obchodní a hospodářské spolupráci a příslušným orgánům


text: každé smluvní strany.Článek 7Financovánía) Činnosti vykonávané v rámci spolupráce jsou závislé na dostupnosti prostředků a podléhají právním a správním předpisům, politikám a programům Kanady a Společenství.b) Náklady vzniklé účastníkům činnostmi vykonávanými v rámci spolupráce, na které se vztahuje tato dohoda, nevyžadují žádný převod prostředků mezi jednotlivými smluvními stranami.Článek 8Vstup personálu a zařízeníKaždá smluvní strana podnikne všechny přiměřené kroky a bude se maximálně snažit v rámci platných právních a správních předpisů co nejvíce usnadňovat vstup na své území a výstup z něj, a to personálu, materiálu a zařízení účastníka (účastníků), které jsou využívány při činnostech vykonávaných v rámci spolupráce na základě této dohody.Článek 9Šíření a využívání informacíŠíření a využívání informací a správa, rozdělování a výkon práv k duševnímu vlastnictví vzniklému ze společného výzkumu na základě této dohody podléhají právním a správním předpisům, které každá smluvní strana používá, a zásadám uvedeným v příloze, která je nedílnou součástí této dohody.Článek 10Ostatní dohody a přechodná ustanovenía) Touto dohodou se nahrazují a mění ustanovení rámcové dohody mezi Kanadou a Evropskými společenstvími o obchodní a hospodářské spolupráci, kterou se řídí stávající vědeckotechnická spolupráce.b) Touto dohodou se doplňují ustanovení dohody mezi Kanadou a Euratomem z roku 1959.c) S výhradou písmene a) tohoto článku nejsou touto dohodou dotčeny ostatní existující dohody nebo ujednání mezi smluvními stranami ani jakákoli dohoda či ujednání mezi smluvními stranami a třetími zeměmi.d) Činnosti spadající do působnosti existujících dílčích dohod o spolupráci nebo memorand mezi smluvními stranami spadají nadále do působnosti těchto dohod nebo memorand.e) Po uplynutí platnosti existujících dílčích dohod o spolupráci a memorand mezi smluvními stranami, jak je stanoveno v těchto dohodách a memorandech, přezkoumají smluvní strany situaci za účelem začlenění činností spadajících do působnosti těchto dohod nebo memorand do rámce této dohody.Článek 11Územní působnostTato dohoda se vztahuje na jedné straně na území Kanady a na straně druhé na území, na které se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a to za podmínek stanovených uvedenou Smlouvou.Článek 12Vstup v platnost a ukončení platnostia) Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, ke kterému si smluvní strany vzájemně písemně oznámí, že splnily své právní požadavky pro vstup této dohody v platnost.b) Tato dohoda může být měněna dohodu smluvních stran. Změny vstupují v platnost dnem, ke kterému si smluvní strany vzájemně písemně oznámí, že splnily své právní náležitosti.c) Každá smluvní strana může kdykoli ukončit platnost této dohody poté, co tento svůj úmysl písemně oznámí druhé smluvní straně alespoň dvanáct měsíců předem. Uplynutím nebo skončením platnosti dohody není dotčena platnost nebo doba platnosti jakýchkoli ujednání, která byla na základě ní přijata, ani zvláštní práva a povinnosti vzniklé v souladu s její přílohou.Článek 13Tato dohoda je sepsaná ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, nizozemském, německém, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Ottawě dne 17. prosince 1998.Za vládu KanadyZa Evropské společenství pro atomovou energii--------------------------------------------------PŘÍLOHAPŘÍLOHA O ŠÍŘENÍ A VYUŽÍVÁNÍ INFORMACÍ A O SPRÁVĚ, ROZDĚLOVÁNÍ A VÝKONU PRÁV K DUŠEVNÍMU VLASTNICTVÍI. Vlastnictví, rozdělování a výkon práv1. Účastníci společného


text: výzkumu vypracovávají společné technicko-organizační plány (STOP), ve kterých by měly být obsaženy alespoň zásady týkající se vlastnictví a využívání duševního vlastnictví, jakož i publikace s informacemi a prvky duševního vlastnictví vytvořeného v rámci činností společného výzkumu [1]. Smluvní strany mohou STOP revidovat a příslušné financující agentury nebo oddělení smluvní strany podílející se na financování výzkumu je schvalují ještě před tím, než jsou uzavřeny jakékoli zvláštní smlouvy o spolupráci při výzkumu a vývoji, které na STOP odkazují. Při sestavování STOP se přihlíží k cílům společného výzkumu, k přispění jednotlivých účastníků, k výhodám a nevýhodám udělování licencí podle území nebo oblastí využití s přihlédnutím k požadavkům, které ukládají právní předpisy, k potřebám v případě řešení sporů a ke všem ostatním faktorům, které účastníci považují za přiměřené. Ve STOP se rovněž vymezují práva a povinnosti, které se týkají výzkumu a informací vytvořených hostujícími vědeckými pracovníky.2. Informace nebo duševní vlastnictví vytvořené během společného výzkumu a nezahrnuté do STOP se rozdělují na základě zásad uvedených v bodě I.1 a v souladu se zásadami uvedenými ve STOP. V případě nesouhlasu, který nemůže být řešen prostřednictvím ujednaného řízení, jsou tyto nerozdělené informace nebo duševní vlastnictví společným vlastnictvím všech účastníků zapojených do společného výzkumu, jehož jsou tyto informace nebo duševní vlastnictví výsledkem, a každý účastník, na kterého se toto ustanovení vztahuje, má právo využívat tyto informace nebo duševní vlastnictví obchodně ve svůj prospěch bez územního omezení.3. V souladu s platnými právními a správními předpisy zajistí každá smluvní strana, aby druhá smluvní strana a její účastníci mohly požívat práv k duševnímu vlastnictví, která jim připadla, v souladu se zásadami stanovenými v oddíle I této přílohy.4. Při zachování podmínek hospodářské soutěže v oblastech, kterých se tato dohoda dotýká, se každá smluvní strana snaží zajistit, aby práva nabytá na základě této dohody a ujednání uzavřená na základě této dohody byla vykonávána způsobem, který podporuje zejména:i) šíření a využívání informací vytvořených, uvedených v obecnou známost nebo jinak daných k dispozici na základě této dohody;ii) přijetí a provádění mezinárodních norem.II. Díla chráněná autorskými právyS autorskými právy náležejícími smluvním stranám nebo jejich účastníkům bude zacházeno v souladu s Dohodou o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (TRIPS), kterou spravuje Světová obchodní organizace.III. Vědecké publikaceAniž jsou dotčena ustanovení oddílu IV, a pokud není v rámci STOP dohodnuto jinak, publikují účastníci výsledky společného výzkumu společně. Kromě předchozího obecného pravidla se uplatňují následující postupy:1. v případě, kdy jedna smluvní strana nebo veřejný subjekt této smluvní strany publikuje vědecké a technické časopisy, články, zprávy, knihy, včetně videozáznamů a software, vzniklé v rámci společného výzkumu na základě této dohody, má druhá smluvní strana s písemným souhlasem vydavatele nárok na celosvětovou nevýhradní, neodvolatelnou licenci, která je osvobozena od poplatků, na překládání, reprodukci, úpravu a publikaci těchto děl;2. smluvní strany usilují v co největší možné míře o šíření literárních děl vědeckého charakteru vzniklých v rámci společného výzkumu na základě této dohody a o jejich publikaci nezávislými vydavateli;3. veškeré kopie díla chráněného autorskými právy, které mají být veřejně šířeny a které byly pořízeny na základě tohoto ustanovení, musí obsahovat jméno(a) autora(ů) díla,


text: pokud uvedení svého jména výslovně neodmítne (ou). Na kopiích musí být rovněž zřetelně uvedeno poděkování spolupracujícím smluvním stranám.IV. Utajované informaceA. Utajované informace listinného charakteru1. Účastníci určí v co nejkratší možné době a pokud možno v rámci STOP, které informace si v souvislosti s touto dohodou přejí utajit, přičemž zohlední mimo jiné i následující kritéria:- důvěrnost informací v tom smyslu, zda dotyčné informace nejsou jako celek nebo v konkrétní sestavě či souboru obecně známy nebo zpřístupněny zákonnými prostředky odborníkům v této oblasti,- skutečná nebo potenciální obchodní hodnota informací, která je důsledkem jejich důvěrného charakteru,- dřívější ochrana informací v tom smyslu, zda osoba k tomu oprávněná učinila na základě okolností přiměřená opatření pro zachování jejich důvěrného charakteru.2. Účastníci běžně neposkytují smluvním stranám utajované informace. Pokud si smluvní strany uvědomí, že mají takové informace k dispozici, respektují jejich důvěrný charakter a bez písemného souhlasu účastníka(ů), kterému nebo kterým tyto informaci náležejí, je dále nešíří. Platnost tohoto omezení končí automaticky, jakmile vlastník tyto informace bez omezení poskytne odborníkům daného oboru.3. Každá smluvní strana zajistí, aby utajované informace, které si mezi sebou na základě této dohody sdělují, byly pro druhou smluvní stranu okamžitě rozpoznatelné, např. prostřednictvím vhodného označení nebo zmínkou o omezení. Totéž se vztahuje na jakoukoli reprodukci uvedených informací, a to ať již celkovou, nebo částečnou.4. Informace utajované na základě této dohody, které byly získány od druhé smluvní strany, může přijímající smluvní strana sdělovat osobám v rámci této strany nebo osobám, které zaměstnává, a ostatním dotyčným oddělením nebo agenturám, které jsou k tomu pro účely probíhajícího společného výzkumu oprávněny, za podmínky, že šíření uvedených informací je předmětem písemné dohody o důvěrném charakteru a že jsou tyto informace jako takové okamžitě rozpoznatelné.5. S předchozím písemným souhlasem smluvní strany poskytující informace utajované na základě této dohody může přijímající smluvní strana tyto informace šířit ve větším rozsahu, než který umožňuje odstavec 4. Smluvní strany při určování postupů pro podávání žádosti a získávání předběžného nezbytného písemného povolení k rozsáhlejšímu šíření spolupracují a každá smluvní strana uděluje takové schválení v rozsahu, který jí umožňují vnitrostátní politiky a právní a správní předpisy.B. Utajované informace nelistinného charakteruS utajovanými informacemi nelistinného charakteru nebo s ostatními důvěrnými informacemi či informacemi požívajícími zvláštních práv, poskytovanými během seminářů nebo ostatních zasedání organizovaných na základě této dohody nebo s informacemi vzniklými v důsledku přijímání zaměstnanců, využívání zařízení nebo které jsou výsledkem společných projektů, jednají smluvní strany nebo jejich účastníci podle zásad vymezených v oddílu IV A, avšak za podmínky, že příjemce uvedených utajovaných informací nebo ostatních důvěrných informací či informací požívajících zvláštních práv byl předem písemně upozorněn na důvěrný charakter sdělovaných informací.C. OchranaKaždá smluvní strana použije všech prostředků, aby zajistila, že utajované informace, které obdržela na základě této dohody, budou v souladu s touto dohodou chráněny. Pokud jedna ze smluvních stran zjistí, že není nebo by nemusela být schopna vyhovět ustanovením o nešíření uvedeným v písmenech A a B, uvědomí o tom okamžitě druhou smluvní stranu. Dotyčné smluvní strany tedy vzájemně konzultují vhodná opatření, která mají přijmout.[1] Určující charakteristiky těchto JTMP jsou uvedeny v dodatku.--------------------------------------------------DodatekUrčující charakteristiky


text: společného technicko-organizačního plánu (STOP)STOP je zvláštní smlouva, kterou mezi sebou uzavírají účastníci společného výzkumu a ve které jsou vymezena jejich jednotlivá práva a povinnosti. Pokud jde o práva k duševnímu vlastnictví, upravuje STOP obvykle otázky vlastnictví, ochrany, uživatelských práv pro účely výzkumu a vývoje, využívání a šíření a rovněž jsou zde obsažena ustanovení týkající se společné publikace, práv a povinností hostujících vědeckých pracovníků a postupy při řešení sporů. STOP může rovněž obsahovat obecné nebo specifické informace, pravidla, kterými se řídí šíření utajovaných informací, způsoby udělování licencí a informace o podmínkách prezentace výsledků.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21997D0313(05)
 Úřední věstník L 071 , 13/03/1997 S. 0034 - 0037
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 64/96ze dne 22. listopadu 1996,kterým se mění příloha VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha VI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 24/96 ze dne 26. dubna 1996 [1];vzhledem k tomu, že byly uzavřeny nové dohody o vzdání se náhrad nákladů a tyto dohody by měly být uvedeny v příloze VI Dohody o EHP;vzhledem k tomu, že v důsledku změny působnosti a názvů nebo označení dotyčných ministerstev nebo institucí je nutné změnit přílohu VI Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1Příloha VI Dohody se mění v souladu s články 2 až 3 tohoto rozhodnutí.Článek 2V bodě 1 (nařízení Rady (EHS) č. 1408/71) úpravě k) se text pod nadpisy:"97. FINSKO - ISLAND", "99. FINSKO - NORSKO", "103. ISLAND - DÁNSKO", "115. ISLAND - NORSKO", "116. ISLAND - ŠVÉDSKO", "134. NORSKO - DÁNSKO" a "145. NORSKO - ŠVÉDSKO" nahrazuje tímto:"Článek 10 Severské úmluvy o sociálním zabezpečení ze dne 15. června 1992."Článek 31. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě a) se text pod nadpisem "Q. NORSKO" nahrazuje tímto:"1. Sosial- og helsedepartementet (Ministerstvo zdravotnictví a sociálních věcí), Oslo.2. Kommunal- og arbeidsdepartementet (Ministerstvo pro místní správu a práci), Oslo.3. Barne- og familiedepartementet (Ministerstvo pro děti a rodinu), Oslo.4. Justisdepartementet (Ministerstvo spravedlnosti), Oslo.5. Utenriksdepartementet (Ministerstvo zahraničních věcí), Oslo."2. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě b) se pod nadpisem "O. ISLAND" bod 2 nahrazuje tímto:"2. Pro dávky v nezaměstnanostiAtvinnuleysistryggingasjoður, Vinnumálaskriftstofan (Fond pojištění v nezaměstnanosti), Reykjavík."3. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě b) se pod nadpisem "Q. NORSKO" bod 2 nahrazuje tímto:"2. Všechny ostatní dávky podle norského zákona o národním pojištění:Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Národní pojišťovna pro sociální pojištění v zahraničí), Oslo.3. Rodinné přídavkyRikstrygdeverket (Státní pojišťovna), Oslo a Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Lidová pojišťovna pro sociální pojištění v zahraničí), Oslo."4. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě b) se pod nadpisem "Q. NORSKO" za bod 4 doplňují nové body, které znějí:"5. Zákon ze dne 16. června 1989 o pojištění pro případ pracovního úrazu (lov av 16. juni 1989 om yrkesskadeforsikring).Pojistitel, kterým je zaměstnanec pojištěn. Když není pojištěn: Yrkesskadeforsikringsforeningen (Sdružení pro pojištění pro případ pracovního úrazu), Oslo.6. Záruční program pro nároky na sociální zabezpečení podle oddílu 32 zákona o námořnících ze dne 30. května 1975 (sjømannsloven av 30 mai 1975).Pojistitel, kterým je zaměstnanec pojištěn."5. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě c) se pod nadpisem "O. ISLAND" bod 2 nahrazuje tímto:"2. Dávky v nezaměstnanostiAtvinnuleysistryggingasjoður, Vinnumálaskriftstofan (Fond pojištění v nezaměstnanosti), Reykjavík."6. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě c) se text pod nadpisem "Q. NORSKO" nahrazuje tímto:"1. De lokale arbeidskontor og trygdekontor på bostedet eller oppholdsstedet (místní úřady práce a pojišťovny místa bydliště nebo místa pobytu).2. Zákon ze dne 16. června 1989 o pojištění pro


text: případ pracovního úrazu (lov av 16. juni 1989 om yrkesskadeforsikring).Pojistitel, kterým je zaměstnanec pojištěn. Když není pojištěn: Yrkesskadeforsikringsforeningen (Sdružení pro pojištění pro případ pracovního úrazu), Oslo.3. Záruční program pro nároky na sociální zabezpečení podle oddílu 32 zákona o námořnících ze dne 30. května 1975 (sjømannsloven av 30 mai 1975):Zaměstnanci mohou kontaktovat zaměstnavatele na místě své služby, např. na palubě lodi. Z místa bydliště nebo pobytu musí zaměstnanec kontaktovat pojistitele, kterým je zaměstnavatel pojištěn".7. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě d) se pod nadpisem "M. RAKOUSKO" bod 2 nahrazuje tímto:"a) ve vztahu k Lichtenštejnsku:Landesgeschäftstelle Vorarlberg des Arbeitsmarktservice (Vorarlberská zemská úřadovna Úřadu služeb pracovního trhu), Bregenz".8. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě d) se pod nadpisem "M. RAKOUSKO" bod 2 nahrazuje tímto:"b) Karenzurlabsgeld (zvláštní mateřské dávky):i) ve vztahu k Lichtenštejnsku:Landesgeschäftstelle Vorarlberg des Arbeitsmarktservice (Vorarlberská zemská úřadovna Úřadu služeb pracovního trhu), Bregenz;ii) ve všech ostatních případech:Landesgeschäftstelle Wien des Arbeitsmarktservice (Vídeňská zemská úřadovna Úřadu služeb pracovního trhu), Vídeň."9. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě d) se pod nadpisem "O. ISLAND" bod 2 nahrazuje tímto:"2. Dávky v nezaměstnanostiAtvinnuleysistryggingasjoður, Vinnumálaskriftstofan (Fond pojištění v nezaměstnanosti), Reykjavík."10. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě da) se text pod nadpisem "80. RAKOUSKO - ISLAND" nahrazuje tímto:"Ujednání ze dne 21. června 1995 o náhradě nákladů v oblasti sociálního zabezpečení".11. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě da) se pod nadpisem "81. RAKOUSKO - LICHTENŠTEJNSKO" doplňují slova:"Ujednání ze dne 14. prosince 1995 o náhradě nákladů v oblasti sociálního zabezpečení".12. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě da) se text pod nadpisem "109. "ISLAND - NIZOZEMSKO" nahrazuje tímto:""Výměna dopisů ze dne 25. dubna a 26. května 1995 ohledně čl. 36 odst. 3 a čl. 63 odst. 3 nařízení o vzdání se náhrady nákladů věcných dávek, pokud jde o nemoc, mateřství, pracovní úrazy a nemoci z povolání, jak je stanoveno v kapitolách 1 a 4 hlavy III nařízení 1408/71, s výjimkou čl. 22 odst. 1 písm. c) a čl. 55 odst. 1 písm. c)."13. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě da) se text pod nadpisem "138. "NORSKO - NIZOZEMSKO" nahrazuje tímto:""Výměna dopisů ze dní 13. ledna 1994 a 10. června 1994 ohledně čl. 36 odst. 3 a čl. 63 odst. 3 nařízení 1408/71 (vzdání se náhrady nákladů věcných dávek poskytovaných podle podmínek kapitoly 1 a 4 hlavy III nařízení 1408/71, s výjimkou čl. 22 odst. 1 písm. c) a čl. 55 odst. 1 písm. c), a také nákladů spojených se správními kontrolami a lékařskými vyšetřeními uvedenými ve čl. 105 nařízení 574/72."14. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě f) se text pod nadpisem "O. ISLAND" nahrazuje tímto:"Žádné".15. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 547/72) úpravě fa) se na konec bodu A písm. b) doplňují tato slova:"— Norsko a Dánsko".16. V bodě 2 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) úpravě h) se pod nadpisem "O. ISLAND" bod 3 nahrazuje tímto:"3. Pro účely čl. 14 odst. 1 písm. a) a b) nařízení, pokud je osoba


text: vyslána na práci do Norska:Místní pojišťovna v obci, kde má zaměstnavatel sídlo, a pokud zaměstnavatel nemá sídlo v Norsku, Stavanger trygdekontor (Stavangerská pojišťovna), Stavanger."17. V bodě 7,8 (nařízení Rady (EHS) č. 574/72) se v úpravě h) pod nadpisem "Q. NORSKO" bod 2 nahrazuje tímto:"7. Pro účely použití článku 17 nařízení:a) Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Lidová pojišťovna pro sociální zabezpečení v zahraničí), Oslo.b) Stavanger trygdekontor (místní pojišťovna Stavanger), Stavanger.V případěi) osob pracujících v Norsku pro cizího zaměstnavatele, který nemá sídlo v Norsku;ii) osob pracujících v Norsku pro zaměstnavatele se sídlem ve Stavangeru.8. Pro účely článků 36, 63 a 87 nařízení a čl. 102 odst. 2 a čl. 102 odst. 2 a čl. 105 odst. 1 prováděcího nařízení:Rikstrygdeverket (Státní pojišťovna), Oslo.9. Pro účely ostatních ustanovení kapitol 1 až 5, 7 a 8 hlavy III nařízení a ustanovení spojených s těmito ustanoveními v prováděcím nařízení:Rikstrygdeverket (Státní pojišťovna), Oslo a její určené orgány (Folketrygdkontoret for utenlandssaker, Oslo (Lidová pojišťovna pro sociální pojištění v zahraničí), oblastní pojišťovny a místní pojišťovny).10. Pro účely kapitoly 6 hlavy III nařízení a ustanovení spojených s těmito ustanoveními v prováděcím nařízení:Arbeidsdirektoratet (Ředitelství práce), Oslo a jeho určené orgány.11. Pro účely článku 10a nařízení a článku 2 prováděcího nařízení:Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Lidová pojišťovna pro sociální zabezpečení v zahraničí), Oslo.12. Pro systém důchodového pojištění pro námořníky:a) místní pojišťovna v místě bydliště, má-li osoba bydliště v Norsku;b) Folketrygdkontoret for utenlandssaker (Lidová pojišťovna pro sociální zabezpečení v zahraničí), Oslo pro platby dávek podle systému osobám majícím bydliště v zahraničí."Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. prosince 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 22. listopadu 1996.Za Smíšený výbor EHPpředsedaH. Hafstein[1] Úř. věst. L 186, 25.7.1996, s. 76.--------------------------------------------------


text:
 8.7.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 169/10
 ÚMLUVA
 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy,
 otevřená k podpisu v Římě dne 19. června 1980
 PREAMBULE
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství,
 USILUJÍCE pokračovat v práci na sjednocení práva v oblasti mezinárodního práva soukromého, která již byla ve Společenství, zejména v oblasti soudní příslušnosti a výkonu soudních rozhodnutí, vykonána,
 PŘEJÍCE si vytvořit jednotné normy týkající se rozhodného práva pro smluvní závazkové vztahy,
 SE DOHODLY TAKTO:
 HLAVA I
 OBLAST PŮSOBNOSTI
 Článek 1
 Oblast působnosti
 1. Tato úmluva se použije na závazky ze smluv, které mají vztah k právu různých zemí.
 2. Nepoužije se na:
 a)
 otázky týkající se osobního stavu nebo způsobilosti fyzických osob k právům a právním úkonům, s výhradou článku 11;
 b)
 smluvní závazkové vztahy týkající se
 —
 závětí a dědění,
 —
 majetkových vztahů mezi manželi,
 —
 práv a povinností z rodinných vztahů, rodičovství, manželství nebo z příbuzenství vzniklého manželstvím, včetně vyživovací povinnosti k dětem nemanželského původu;
 c)
 závazkové vztahy ze směnek, šeků a směnek vlastních a jiných převoditelných cenných papírů v rozsahu, v jakém závazky z těchto převoditelných cenných papírů vyplývají z jejich převoditelnosti;
 d)
 rozhodčí smlouvy a dohody o volbě soudu;
 e)
 otázky upravené právem obchodních společností, sdružení a právnických osob týkající se například založení, způsobilosti k právům a právní úkonům, vnitřní organizace nebo rušení obchodních společností, sdružen a právnických osob a osobní zákonné odpovědnosti jejich společníků a orgánů za závazky obchodní společnosti, sdružení nebo právnické osoby;
 f)
 otázku, zda může zmocněnec zavazovat vůči třetí osobě osobu, na jejíž účet tvrdí, že jedná, nebo zda může orgán obchodní společnosti, sdružení nebo právnické osoby tuto společnost, sdružení nebo osobu zavazovat vůči třetí osobě;
 g)
 zakládání trustů a vztahy mezi zakladateli trustu, správci trustu a oprávněnými osobami;
 h)
 dokazování a soudní řízení s výhradou článku 14.
 3. Ustanovení této úmluvy se nevztahují na pojistné smlouvy, na základě kterých jsou kryta rizika umístěná na území členských států Evropského hospodářského společenství. Při rozhodování, zda je riziko umístěno na těchto územích, použije soud své vnitrostátní právo.
 4. Odstavec 3 se nevztahuje na smlouvy o zajištění.
 Článek 2
 Použití práva jiných než smluvních států
 Právo určené na základě této úmluvy se použije i v případě, že se jedná o právo státu, který není smluvním státem.
 HLAVA II
 JEDNOTNÉ NORMY
 Článek 3
 Svobodná volba práva
 1. Smlouva se řídí právem, které si strany zvolí. Volba musí být vyjádřena výslovně nebo vyplývat s dostatečnou jistotou z ustanovení smlouvy nebo okolností případu. Svou volbou mohou strany zvolit právo rozhodné pro celou smlouvu, nebo pouze pro její část.
 2. Strany se mohou kdykoli dohodnout, že se smlouva bude řídit jiným právem, než kterým se dosud řídila v důsledku předchozí volby podle tohoto článku nebo na základě jiného ustanovení této úmluvy. Žádná změna rozhodného práva provedená stranami po uzavření smlouvy se nedotýká její formální platnosti podle článku 9 a práv třetích osob.
 3. V případě, že všechny ostatní okolnosti v okamžiku volby souvisejí pouze s jednou zemí, nesmí být skutečností, že si strany zvolily


text:
cizí právo, ať již je volba práva spojena s volbou zahraničního soudu či nikoli, dotčeno použití právních ustanovení, od nichž se podle práva dotyčné země nelze smlouvou odchýlit („imperativní ustanovení“).
 4. Existence a platnost souhlasu stran s volbou rozhodného práva se určuje v souladu s články 8, 9 a 11.
 Článek 4
 Rozhodné právo při neexistenci volby práva
 1. V míře, ve které nebylo právo rozhodné pro smlouvu zvoleno v souladu s článkem 3, se smlouva řídí právem země, s níž nejúžeji souvisí. Na část smlouvy, kterou lze od zbytku smlouvy oddělit a která úžeji souvisí s jinou zemí, však lze výjimečně použít právo této jiné země.
 2. S výhradou odstavce 5 tohoto článku platí domněnka, že smlouva nejúžeji souvisí se zemí, v níž má strana, která je povinna plnit předmět smlouvy, v době uzavření smlouvy obvyklé bydliště nebo v případě obchodní společnosti, sdružení nebo právnické osoby ústředí. Byla-li však smlouva uzavřena při výkonu povolání nebo při provozování živnostenské činnosti této strany, je danou zemí země, v níž se nachází hlavní provozovna, nebo má-li být v souladu s podmínkami smlouvy plněno v jiné než hlavní provozovně, je danou zemí země, v níž se nachází tato jiná provozovna.
 3. Bez ohledu na odstavec 2 tohoto článku platí pro smlouvy v rozsahu, v nichž je jejich předmětem věcné právo k nemovitosti nebo právo užívání nemovitosti, domněnka, že smlouva nejúžeji souvisí se zemí, v níž se nemovitost nachází.
 4. Pro smlouvy o přepravě zboží neplatí domněnka uvedená v odstavci 2. U těchto smluv platí domněnka, že smlouva nejúžeji souvisí se zemí, v níž má přepravce v době uzavření smlouvy hlavní provozovnu, nachází-li se v této zemi také místo nakládky nebo místo vykládky nebo hlavní provozovna odesílatele zboží. Pro účely tohoto odstavce se dopravní nájemní (charterové) smlouvy a jiné smlouvy, jejichž hlavním účelem je přeprava zboží, považují za smlouvy o přepravě zboží.
 5. Odstavec 2 se nepoužije, není-li možné určit předmět plnění. K domněnkám uvedeným v odstavcích 2, 3 a 4 se nepřihlíží, vyplývá-li z okolností jako celku, že smlouva úžeji souvisí s jinou zemí.
 Článek 5
 Spotřebitelské smlouvy
 1. Tento článek se vztahuje na smlouvy, jejichž předmětem je dodání zboží nebo poskytnutí služeb určité osobě („spotřebiteli“) za účelem, který nelze považovat za výkon povolání nebo provozování živnostenské činnosti spotřebitele, a na smlouvy o poskytnutí úvěru na takové obchody.
 2. Bez ohledu na článek 3 nesmí být spotřebitel v důsledku volby rozhodného práva provedené stranami zbaven ochrany, kterou mu poskytují imperativní ustanovení práva země, v níž má obvyklé bydliště, pokud
 —
 uzavření smlouvy v této zemi předcházela nabídka určená výslovně spotřebiteli nebo reklama a spotřebitel v této zemi uskutečnil všechny nezbytné úkony směřující k uzavření smlouvy,
 nebo
 —
 druhá strana nebo její zmocněnec obdrželi objednávku od spotřebitele v této zemi,
 nebo
 —
 smlouva je smlouvou o koupi zboží a spotřebitel cestoval z této země do jiné země, kde učinil svou objednávku, jestliže byla tato cesta organizována prodávajícím se záměrem podnítit spotřebitele ke koupi.
 3. Bez ohledu na článek 4 se smlouvy, na něž se


text:
tento článek vztahuje, v případě neexistence volby rozhodného práva podle článku 3 řídí právem země, v níž má spotřebitel obvyklé bydliště, byly-li uzavřeny za okolností uvedených v odstavci 2 tohoto článku.
 4. Tento článek se nevztahuje na:
 a)
 přepravní smlouvy;
 b)
 smlouvy o poskytování služeb, mají-li být služby spotřebiteli poskytnuty výlučně v zemi odlišné od země jeho obvyklého bydliště.
 5. Bez ohledu na odstavec 4 se tento článek vztahuje na smlouvy, u nichž je v celkové ceně zahrnuta kombinace dopravních a ubytovacích služeb.
 Článek 6
 Individuální pracovní smlouvy
 1. Bez ohledu na článek 3 nesmí být zaměstnanec v případě pracovních smluv v důsledku volby rozhodného práva stranami zbaven ochrany, kterou mu poskytují imperativní ustanovení práva, které by bylo použito podle odstavce 2 v případě neexistence volby rozhodného práva.
 2. Bez ohledu na článek 4 se pracovní smlouva v případě neexistence volby rozhodného práva podle článku 3 řídí:
 a)
 právem země, v níž zaměstnanec při plnění smlouvy obvykle vykonává svoji práci, i když je dočasně zaměstnán v jiné zemi,
 nebo
 b)
 právem země, v níž se nachází provozovna, u které je zaměstnán, nevykonává-li zaměstnanec obvykle svou práci v jediné zemi;
 vyplývá-li však z okolností, že pracovní smlouva úžeji souvisí s jinou zemí, použije se na smlouvu právo této země.
 Článek 7
 Imperativní ustanovení
 1. Použije-li se na základě této úmluvy právo určité země, lze použít imperativní ustanovení práva jiné země, s níž věcné okolnosti úzce souvisí, v rozsahu, v jakém musí být podle práva této jiné země imperativní ustanovení použita bez ohledu na právo, které je jinak pro smlouvu rozhodné. Při rozhodování, zda mají být taková ustanovení použita, je třeba vzít v úvahu jejich povahu a účel, jakož i důsledky, které by mohly z jejich použití či nepoužití vyplynout.
 2. Tuto úmluvou není v žádném případě dotčeno použití právních předpisů země soudu za okolností, kdy je jejich použití závazné bez ohledu na právo, které je jinak pro smlouvu rozhodné.
 Článek 8
 Souhlas stran a materiální platnost
 1. Existence a platnost smlouvy nebo některého ustanovení smlouvy se určuje podle práva, které by se na základě této úmluvy použilo, kdyby byla smlouva nebo ustanovení smlouvy platné.
 2. Vyplývá-li však z okolností, že by nebylo přiměřené určovat účinky chování strany podle práva uvedeného v odstavci 1, může se strana za účelem zjištění, že neprojevila souhlas, odvolat na právo země, v níž se nachází její obvyklé bydliště.
 Článek 9
 Forma
 1. Smlouva uzavřená mezi osobami, které se nacházejí v téže zemi, je formálně platná, splňuje-li formální náležitosti podle práva, které se na ni použije podle této úmluvy, nebo práva země, v níž byla uzavřena.
 2. Smlouva uzavřená mezi osobami, které se nacházejí v různých zemích, je formálně platná, splňuje-li formální náležitosti podle práva, které se na ni použije podle této úmluvy, nebo práva jedné z těchto zemí.
 3. Je-li smlouva uzavřena zmocněncem, musí se při použití odstavců 1 a 2 brát v úvahu právo země, v níž zmocněnec činí právní úkony.
 4. Jednostranný právní úkon, který se týká již uzavřené nebo zamýšlené smlouvy, je formálně


text:
platný, splňuje-li formální náležitosti podle práva, které se na smlouvu použije nebo které by se na ni použilo podle této úmluvy, nebo práva země, v níž byl tento úkon učiněn.
 5. Odstavce 1 až 4 se nevztahují na smlouvy, na které se vztahuje článek 5 a které byly uzavřeny za okolností uvedených v čl. 5 odst. 2. Pro formu takových smluv je rozhodné právo země, v níž má spotřebitel obvyklé bydliště.
 6. Bez ohledu na odstavce 1 až 4 tohoto článku se na smlouvu, jejímž předmětem je věcné právo k nemovitosti nebo právo užívání nemovitosti, vztahují imperativní ustanovení práva země, v níž se nemovitost nachází, která upravují formu, pokud se podle tohoto práva uvedená ustanovení použijí bez ohledu na místo uzavření smlouvy a na právo, které je jinak pro smlouvu rozhodné.
 Článek 10
 Působnost práva rozhodného pro smlouvu
 1. Právem rozhodným pro smlouvu podle článků 3 až 6 a článku 12 této úmluvy se řídí zejména:
 a)
 výklad;
 b)
 plnění závazků vyplývajících ze smlouvy;
 c)
 důsledky úplného nebo částečného porušení těchto závazků včetně stanovení škody, jsou-li stanoveny právem a v rámci pravomocí přiznaných soudu jeho procesním právem;
 d)
 různé způsoby zániku závazku, včetně promlčení a zániku práv v důsledku uplynutí doby;
 e)
 důsledky neplatnosti smlouvy.
 2. Pokud jde o způsob plnění a opatření, jež musí věřitel učinit v případě vadného plnění, bere se v úvahu právo země, v níž se plnění uskutečňuje.
 Článek 11
 Nezpůsobilost
 Ve smlouvě uzavřené mezi osobami, které se nacházejí v téže zemi, se může fyzická osoba, která by byla způsobilá podle práva této země, odvolat na svou nezpůsobilost vyplývající z jiného práva pouze tehdy, pokud druhá smluvní strana o této nezpůsobilosti v době uzavření smlouvy věděla, nebo o ní nevěděla z nedbalosti.
 Článek 12
 Postoupení pohledávky
 1. Pro vzájemné závazky postupitele a postupníka při postoupení pohledávky je rozhodné právo, kterým se podle této úmluvy řídí smlouva mezi postupitelem a postupníkem.
 2. Právo, jímž se řídí postoupená pohledávka, určuje převoditelnost pohledávky, vztah mezi postupníkem a dlužníkem, podmínky, za kterých může být postoupení uplatněno vůči dlužníkovi, a zprošťující účinek dlužníkova plnění.
 Článek 13
 Subrogace
 1. Má-li určitá osoba („věřitel“) smluvní pohledávku za jinou osobou („dlužníkem“) a třetí osoba je povinna uspokojit věřitele nebo na základě této povinnosti věřitele uspokojila, určuje právo, kterým se řídí povinnost této třetí osoby, zda a v jakém rozsahu je třetí osoba oprávněna uplatnit vůči dlužníkovi práva, která měl věřitel vůči dlužníkovi podle práva rozhodného pro jejich vztah.
 2. Totéž pravidlo platí v případě, že povinnými z téže smluvní pohledávky je více osob a jedna z nich věřitele uspokojila.
 Článek 14
 Důkazní břemeno
 1. Právo rozhodné pro smlouvu podle této úmluvy se použije do té míry, v jaké pro smluvní závazkové vztahy stanoví pravidla pro použití právních domněnek nebo určení důkazních břemen.
 2. Právní úkon může být prokázán jakýmkoli důkazem přípustným podle práva země, v níž má soud sídlo, nebo některého práva uvedeného v článku 9, podle kterého je právní úkon formálně platný, za předpokladu, že soud může tento důkaz provést.
 Článek 15
 Vyloučení


text:
zpětného a dalšího odkazu
 Použitím práva země určeným na základě této úmluvy se rozumí použití v této zemi platných právních norem, s výjimkou jejích norem mezinárodního práva soukromého.
 Článek 16
 Veřejný pořádek
 Použití některé normy práva určeného na základě této úmluvy může být odmítnuto pouze za předpokladu, že je toto použití zjevně neslučitelné s veřejným pořádkem země, v níž má soud sídlo.
 Článek 17
 Zákaz zpětné působnosti
 Tato úmluva se ve smluvním státě vztahuje na smlouvy uzavřené po dni, ke kterému vstoupí pro dotyčný stát v platnost.
 Článek 18
 Jednotný výklad
 Při výkladu a používání výše uvedených jednotných norem je třeba brát v úvahu jejich mezinárodní povahu a přání dosáhnout při jejich výkladu a používání jednoty.
 Článek 19
 Státy s více právními systémy
 1. Je-li některý stát složen z více územních jednotek, z nichž každá má vlastní právní normy upravující smluvní závazkové vztahy, považuje se každá územní jednotka pro účely určení rozhodného práva podle této úmluvy za zemi.
 2. Stát, v němž mají různé územní jednotky vlastní právní normy upravující smluvní závazkové vztahy, není povinen uplatňovat tuto úmluvu při kolizích výhradně mezi právními řády těchto jednotek.
 Článek 20
 Přednost práva Společenství
 Touto úmluvou není dotčeno použití kolizních norem pro smluvní závazkové vztahy ve zvláštních oblastech, které jsou nebo budou obsaženy v právních aktech orgánů Evropských společenství nebo ve vnitrostátních právních předpisech, které byly při provádění takových právních aktů harmonizovány.
 Článek 21
 Vztah k jiným úmluvám
 Touto úmluvou není dotčeno použití mezinárodních úmluv, jejichž smluvní stranou smluvní stát je nebo se jí stane.
 Článek 22
 Výhrady
 1. Každý smluvní stát si může při podpisu, ratifikaci, přijetí nebo schválení vyhradit právo neuplatňovat tato ustanovení:
 a)
 čl. 7 odst. 1;
 b)
 čl. 10 odst. 1 písm. e).
 2. Každý smluvní stát může rovněž při oznamování rozšíření platnosti této úmluvy v souladu s čl. 27 odst. 2 učinit jednu nebo více těchto výhrad s účinkem omezeným na všechna nebo některá území, na které se rozšíření vztahuje.
 3. Každý smluvní stát může kdykoli vzít zpět výhradu, kterou učinil; výhrada pozbývá účinku prvním dnem třetího kalendářního měsíce po oznámení zpětvzetí.
 HLAVA III
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 23
 1. Přeje-li si smluvní stát poté, co pro něj tato úmluva vstoupí v platnost, přijmout pro určitou skupinu smluv spadajících do oblasti působnosti této úmluvy novou kolizní normu, sdělí svůj záměr ostatním signatářským státům prostřednictvím generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
 2. Do šesti měsíců od sdělení učiněného generálnímu tajemníkovi Rady jej může každý signatářský stát požádat, aby zprostředkoval konzultace mezi signatářskými státy za účelem dosažení dohody.
 3. Nepožádá-li žádný signatářský stát v této lhůtě o konzultace nebo není-li v průběhu konzultací ve lhůtě dvou let od sdělení učiněného generálnímu tajemníkovi Rady dosaženo dohody, může dotyčný smluvní stát změnit své právo zmíněným způsobem. O opatření přijatém tímto státem jsou ostatní signatářské státy vyrozuměny prostřednictvím generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
 Článek 24
 1. Přeje-li si smluvní stát poté, co pro něj tato úmluva vstoupí v platnost, uzavřít mnohostrannou úmluvu, jejímž hlavním cílem nebo jedním z hlavních cílů je stanovit normy mezinárodního práva


text:
soukromého pro některou otázku spadající do oblasti působnosti této úmluvy, použije se postup stanovený v článku 23. Lhůta dvou let stanovená v čl. 23 odst. 3 se však zkracuje na jeden rok.
 2. Postup uvedený v odstavci 1 nemusí být dodržen, je-li některý smluvní stát nebo některé z Evropských společenství již smluvní stranou uvedené mnohostranné úmluvy nebo je-li jejím účelem revize úmluvy, jejímž smluvním státem již dotyčný stát je, nebo jedná-li se o úmluvu uzavřenou v rámci smluv o založení Evropských společenství.
 Článek 25
 Domnívá-li se smluvní stát, že právní jednota dosažená touto úmluvou je poškozována uzavíráním dohod odlišných od těch, které jsou uvedeny v čl. 24 odst. 1, může tento stát požádat generálního tajemníka Rady Evropských společenství, aby zprostředkoval konzultace mezi signatářskými státy této úmluvy.
 Článek 26
 Každý smluvní stát může požádat o revizi této úmluvy. V tom případě svolá předseda Rady Evropských společenství za účelem revize konferenci.
 Článek 27
 1. Tato úmluva se vztahuje na evropská území smluvních států včetně Grónska a na celé území Francouzské republiky.
 2. Aniž je dotčen odstavec 1,
 a)
 nevztahuje se tato úmluva na Faerské ostrovy, neučiní-li Dánské království opačné prohlášení;
 b)
 tato úmluva se nevztahuje na žádné evropské území nacházející se mimo Spojené království, za jehož mezinárodní vztahy Spojené království odpovídá, neučiní-li Spojené království ve vztahu k takovému území opačné prohlášení;
 c)
 tato úmluva se vztahuje na Nizozemské Antily, učiní-li Nizozemské království odpovídající prohlášení.
 3. Tato prohlášení mohou být učiněna kdykoli prostřednictvím oznámení generálnímu tajemníkovi Rady Evropských společenství.
 4. Řízení zahájená ve Spojeném království na základě odvolání od soudů na některém z území uvedených v odst. 2 písm. b) se považují za řízení probíhající před těmito soudy.
 Článek 28
 1. Tato úmluva je od 19. června 1980 otevřena k podpisu státům, které jsou smluvními stranami Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství.
 2. Tato úmluva vyžaduje ratifikaci, přijetí nebo schválení signatářskými státy. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
 Článek 29
 1. Tato úmluva vstupuje v platnost prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení sedmé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení.
 2. Pro každý signatářský stát, který tuto úmluvu ratifikuje, přijme nebo schválí později, vstupuje tato úmluva v platnost prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení jeho listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení.
 Článek 30
 1. Tato úmluva zůstává v platnosti po dobu deseti let ode dne vstupu v platnost v souladu s čl. 29 odst. 1, a to i v případě států, pro něž vstoupí v platnost později.
 2. Nedojde-li k výpovědi, obnovuje se tato úmluva automaticky vždy na dalších pět let.
 3. Výpověď musí být nejméně šest měsíců před uplynutím desetileté nebo pětileté lhůty, podle okolností, oznámena generálnímu tajemníkovi Rady Evropských společenství. Výpověď může být omezena na jakékoli území, na něž byla platnost úmluvy rozšířena prohlášením podle čl. 27 odst. 2.
 4. Výpověď má účinky pouze ve vztahu ke státu, který ji oznámil. Mezi ostatními smluvními státy zůstává úmluva v platnosti.
 Článek 31
 generální tajemník Rady Evropských společenství oznámí státům, které jsou smluvními stranami


text:
Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství:
 a)
 podpisy;
 b)
 uložení každé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení;
 c)
 datum vstupu této úmluvy v platnost;
 d)
 sdělení učiněná podle článků 23, 24, 25, 26, 27 a 30;
 e)
 výhrady a jejich zpětvzetí podle článku 22.
 Článek 32
 Protokol přiložený k této úmluvě tvoří její nedílnou součást.
 Článek 33
 Tato úmluva, sepsaná v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, francouzském, irském, italském, německém a nizozemském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložena v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropských společenství. Generální tajemník předá její ověřený opis všem vládám signatářských států.
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy.
 V Římě dne devatenáctého června tisíc devět set osmdesát.
 [Podpisy zplnomocněných zástupců]
 PROTOKOL
 Vysoké smluvní strany se dohodly na tomto ustanovení, které se připojuje k úmluvě jako příloha:
 „Bez ohledu na ustanovení Úmluvy si může Dánsko ponechat ustanovení týkající se práva rozhodného pro námořní přepravu zboží obsažená v článku 169 Søloven (námořní zákon) a může je měnit, aniž dodrží postup stanovený v článku 23 Úmluvy.“
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
 V Římě dne devatenáctého června tisíc devět set osmdesát.
 [Podpisy zplnomocněných zástupců]
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 Vlády Belgického království, Dánského království, Francouzské republiky, Irska, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a Spolkové republiky Německo,
 podepisujíce Úmluvu o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy;
 přejíce si zajistit co nejúčinnější uplatňování úmluvy;
 usilujíce zabránit tomu, aby kvůli rozdílům ve výkladu úmluvy nedošlo k oslabení jejího sjednocujícího účinku;
 prohlašují, že jsou připraveny:
 1.
 zkoumat možnost přenesení určitých pravomocí na Soudní dvůr Evropských společenství a popřípadě jednat o uzavření dohody v této věci;
 2.
 pořádat pravidelně setkání svých zástupců.
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto společnému prohlášení své podpisy.
 [Podpisy zplnomocněných zástupců]
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 Při podpisu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy vlády Belgického království, Dánského království, Francouzské republiky, Irska, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a Spolkové republiky Německo,
 I.
 usilujíce v co největší míře zabránit rozptýlení kolizních norem do mnoha dokumentů a rozdílům mezi těmito normami, vyjadřují přání, aby orgány Evropských společenství při výkonu pravomocí, které jim byly svěřeny smlouvami o jejich založení, v případě potřeby usilovaly o přijímání takových kolizních norem, které jsou co nejvíce v souladu s normami Úmluvy;
 II.
 vyhlašujíce svůj záměr, že ode dne podpisu této úmluvy až do doby, kdy se pro ně stane závazným článek 24, budou vzájemně konzultovat případy, kdy by některý signatářský stát vyjádřil přání stát se smluvní stranou úmluvy, na kterou by se použil postup uvedený v článku 24;
 III.
 s ohledem na přínos, který má Úmluva o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy pro sjednocení kolizních norem v rámci Evropských společenství, vyjadřují názor, že každý stát, který se stane členem Evropských společenství, by měl k této úmluvě přistoupit.
 PRVNÍ PROTOKOL
 o výkladu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě


text:
dne 19. června 1980, Soudním dvorem Evropských společenství
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
 S OHLEDEM na společné prohlášení připojené k Úmluvě o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980,
 [Zplnomocnění zástupci jmenovaní členskými státy]
 DOHODLI TAKTO:
 Článek 1
 Soudní dvůr Evropských společenství má pravomoc rozhodovat o výkladu:
 a)
 Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980 (dále jen „Římská úmluva“);
 b)
 úmluv o přistoupení k Římské úmluvě států, které se staly členy Evropských společenství po dni, ke kterému byla otevřena k podpisu;
 c)
 tohoto protokolu.
 Článek 2
 Kterýkoli z níže uvedených soudů může požádat Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce, která vyvstane při projednávání věci před tímto soudem a která se týká výkladu ustanovení aktů uvedených v článku 1, považuje-li tento soud rozhodnutí o této otázce za nezbytné k vynesení svého rozsudku:
 a)
 —
 v Belgii:
 la Cour de cassation/het Hof van Cassatie a le Conseil d’État/de Raad van Staate,
 —
 v Dánsku:
 Højesteret,
 —
 ve Spolkové republice Německo:
 die obersten Gerichtshöfe des Bundes,
 —
 v Řecku:
 Τα ανώτατα Δικαστήρια,
 —
 ve Španělsku:
 el Tribunal Supremo,
 —
 ve Francii:
 la Cour de cassation a le Conseil d’État,
 —
 v Irsku:
 the Supreme Court,
 —
 v Itálii:
 la Corte suprema di cassazione a il Consiglio di Stato,
 —
 v Lucembursku:
 la Cour Supérieure de Justice, zasedá-li jako Cour de cassation,
 —
 v Nizozemsku:
 de Hoge Raad,
 —
 v Portugalsku:
 o Supremo Tribunal de Justiça a o Supremo tribunal Administrativo,
 —
 ve Spojeném království:
 the House of Lords a ostatní soudy, proti jejichž rozhodnutí není přípustný opravný prostředek;
 b)
 soudy smluvních států, rozhodují-li jako soudy odvolací.
 Článek 3
 1. Příslušný orgán smluvního státu může požádat Soudní dvůr o vyjádření ve věci výkladu ustanovení aktů uvedených v článku 1, odporují-li rozhodnutí soudů tohoto státu výkladu poskytnutému Soudním dvorem nebo výkladu obsaženému v rozhodnutí soudu jiného smluvního státu uvedeného v článku 2. Tento odstavec se vztahuje pouze na pravomocná rozhodnutí.
 2. Výklad poskytnutý Soudním dvorem na základě takové žádosti nemá vliv na rozhodnutí, která byla podnětem žádosti o výklad.
 3. Nejvyšší státní zástupci při kasačních soudech smluvních států nebo jiný orgán určený smluvním státem může požádat Soudní dvůr o výklad v souladu s odstavcem 1.
 4. Tajemník Soudního dvora oznámí žádost smluvním státům, Komisi a Radě Evropských společenství, které mohou ve lhůtě dvou měsíců od oznámení předložit Soudnímu dvoru podání nebo písemná vyjádření.
 5. V souvislosti s řízením uvedeným v tomto článku se nevybírají žádné poplatky, ani se nepřiznávají žádné náhrady výdajů nebo nákladů.
 Článek 4
 1. Nestanoví-li tento protokol jinak, použijí se ustanovení Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství a Protokolu o statutu Soudního dvora k ní připojeného, která se použijí v případě, že je Soudní dvůr požádán o rozhodnutí o předběžné otázce, také na řízení o výkladu aktů uvedených v článku 1.
 2. Jednací řád Soudního dvora bude podle potřeby upraven a doplněn v souladu s článkem 188 Smlouvy o


text:
založení Evropského hospodářského společenství.
 Článek 5
 Tento protokol vyžaduje ratifikaci signatářskými státy. Ratifikační listiny budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
 Článek 6
 1. Pro vstup tohoto protokolu v platnost se vyžaduje jeho ratifikace sedmi státy, pro něž platí Římská úmluva. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny státem, který tak učiní jako poslední. Vstoupí-li však druhý protokol o přenesení určitých pravomocí ve věci výkladu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. ledna 1980, na Soudní dvůr Evropských společenství, který byl uzavřen v Bruselu dne 19. prosince 1988, v platnost později, vstoupí tento protokol v platnost teprve dnem vstupu druhého protokolu v platnost.
 2. Každá ratifikace následující po vstupu tohoto protokolu v platnost nabývá účinku prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny za předpokladu, že ratifikace, přijetí nebo schválení Římské úmluvy dotyčným státem již nabylo účinku.
 Článek 7
 Generální tajemník Rady Evropských společenství oznámí signatářským státům:
 a)
 uložení každé ratifikační listiny;
 b)
 den vstupu tohoto protokolu v platnost;
 c)
 každé určení sdělené podle čl. 3 odst. 3;
 d)
 každé sdělení podle článku 8.
 Článek 8
 Smluvní státy sdělí generálnímu tajemníkovi Rady Evropských společenství znění svých právních předpisů, které jsou nezbytné ke změně seznamu soudů uvedených v čl. 2 písm. a).
 Článek 9
 Tento protokol platí po dobu platnosti Římské úmluvy za podmínek stanovených v jejím článku 30.
 Článek 10
 Každý smluvní stát může požádat o revizi tohoto protokolu. V tom případě svolá předseda Rady Evropských společenství za účelem revize konferenci.
 Článek 11
 Tento protokol, sepsaný v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech deset znění má stejnou platnost, bude uložen v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropských společenství. Generální tajemník předá jeho ověřený opis všem vládám signatářských států.
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
 V Bruselu dne devatenáctého prosince tisíc devět set osmdesát osm.
 [Podpisy zplnomocněných zástupců]
 SPOLEČNÁ PROHLÁŠENÍ
 Společné prohlášení
 Vlády Belgického království, Dánského království, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Francouzské republiky, Irska, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Portugalské republiky a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska,
 podepisujíce První protokol o výkladu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980, Soudním dvorem Evropských společenství,
 přejíce si zajistit co nejúčinnější a nejjednotnější uplatňování úmluvy,
 prohlašují, že jsou připraveny pořádat ve spolupráci se Soudním dvorem Evropských společenství výměnu informací o pravomocných rozhodnutích, která na základě Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy vydávají soudy uvedené v článku 2 uvedeného protokolu. Výměna informací bude zahrnovat:
 —
 zasílání rozhodnutí vydaných soudy uvedenými v čl. 2 písm. a) a významných rozhodnutí vydaných soudy uvedenými v čl. 2 písm. b) Soudnímu dvoru příslušnými vnitrostátními orgány,
 —
 třídění a dokumentační využití těchto rozhodnutí Soudním dvorem, včetně vypracování, v případě potřeby, výtahů a překladů a zveřejňování zvlášť významných rozhodnutí,
 —
 předávání dokumentace Soudním dvorem příslušným vnitrostátním orgánům států, které


text:
jsou smluvními stranami protokolu, jakož i Komisi a Radě Evropských společenství.
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto společnému prohlášení své podpisy.
 V Bruselu dne devatenáctého prosince tisíc devět set osmdesát osm.
 [Podpisy zplnomocněných zástupců]
 Společné prohlášení
 Vlády Belgického království, Dánského království, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Francouzské republiky, Irska, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Portugalské republiky a Spojeného království Velké Británie a Severního Irska,
 podepisujíce První protokol o výkladu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980, Soudním dvorem Evropských společenství,
 s ohledem na společné prohlášení připojené k Úmluvě o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy,
 přejíce si zajistit co nejúčinnější a nejjednotnější uplatňování úmluvy,
 usilujíce zabránit rozdílům při výkladu úmluvy, oslabujících její sjednocující účinek,
 vyslovují názor, že každý stát, který se stane členem Evropských společenství, by měl přistoupit k tomuto protokolu.
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto společnému prohlášení své podpisy.
 V Bruselu dne devatenáctého prosince tisíc devět set osmdesát osm.
 [Podpisy zplnomocněných zástupců]
 DRUHÝ PROTOKOL
 o přenesení určitých pravomocí ve věci výkladu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980, na Soudní dvůr Evropských společenství
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY SMLOUVY O ZALOŽENÍ EVROPSKÉHO HOSPODÁŘSKÉHO SPOLEČENSTVÍ,
 VZHLEDEM K TOMU, že Úmluva o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřená k podpisu v Římě dne 19. června 1980 (dále jen „Římská úmluva“), vstoupí v platnost po uložení sedmé listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení;
 VZHLEDEM K TOMU, že jednotné používání norem stanovených v Římské úmluvě vyžaduje vytvoření mechanismu zajišťujícího jejich jednotný výklad, a že je proto vhodné přenést patřičné pravomoci na Soudní dvůr Evropských společenství ještě před tím, než Římská úmluva vstoupí v platnost pro všechny členské státy Evropského hospodářského společenství,
 [Zplnomocnění zástupci jmenovaní členskými státy]
 DOHODLI TAKTO:
 Článek 1
 1. Soudní dvůr Evropských společenství má ve vztahu k Římské úmluvě pravomoci, které na něj byly přeneseny Prvním protokolem o výkladu Úmluvy o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy, otevřené k podpisu v Římě dne 19. června 1980, Soudním dvorem Evropských společenství, jenž byl uzavřen v Bruselu dne 19. prosince 1988. Použijí se Protokol o statutu Soudního dvora Evropských společenství a jednací řád Soudního dvora.
 2. Jednací řád Soudního dvora bude podle potřeby upraven a doplněn v souladu s článkem 188 Smlouvy o založení Evropského hospodářského společenství.
 Článek 2
 Tento protokol vyžaduje ratifikaci signatářskými státy. Ratifikační listiny budou uloženy u generálního tajemníka Rady Evropských společenství.
 Článek 3
 Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem třetího měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny signatářským státem, který tak učiní jako poslední.
 Článek 4
 Tento protokol, sepsaný v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, francouzském, irském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech deset znění má stejnou platnost, bude uložen v archivu Generálního sekretariátu Rady Evropských společenství. Generální tajemník předá jeho ověřený opis všem vládám signatářských států.
 Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.
 V Bruselu dne devatenáctého


text:
 27.6.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 174/34
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 172/2017
 ze dne 22. září 2017,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2019/1060]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2017/776 ze dne 4. května 2017, kterým se pro účely přizpůsobení vědeckotechnickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 12zze (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008) kapitoly XV přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32017 R 0776: nařízení Komise (EU) 2017/776 ze dne 4. května 2017 (Úř. věst. L 116, 5.5.2017, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2017/776 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. září 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 22. září 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Sabine MONAUNI
 (1) Úř. věst. L 116, 5.5.2017, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 28.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 318/21
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 119/2013
 ze dne 14. června 2013,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/65/EU ze dne 19. prosince 2012 podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů na Novém Zélandu (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XI Dohody o EHP se za bod 5eo (prováděcí rozhodnutí Komise 2012/484/EU) vkládá nový bod, který zní:
 „5ep.
 32013 D 0065: prováděcí rozhodnutí Komise 2013/65/EU ze dne 19. prosince 2012 podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES o odpovídající ochraně osobních údajů na Novém Zélandu (Úř. věst. L 28, 30.1.2013, s. 12).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí 2013/65/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. června 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. června 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 28, 30.1.2013, s. 12.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21989A0228(01)
 Úřední věstník L 057 , 28/02/1989 S. 0063 - 0076 Finské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 2 S. 0086 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 12 Svazek 2 S. 0086
 Dohodao spolupráci mezi Evropským společenstvím pro atomovou energii a vládou Japonska v oblasti řízené termonukleární fúzeEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII (dále jen "Euratom") aVLÁDA JAPONSKA,(dále jen jako "smluvní strany"),HLEDÍCE na stávající spolupráci v oblasti řízených termonukleárních fúzí mezi smluvními stranami a na přání zachovat a posílit spolupráci v této oblasti,PŘEJÍCE SI usnadnit využívání energie termonukleárních fúzí jako potenciálního ekologicky přijatelného, ekonomicky konkurenceschopného a fakticky nevyčerpatelného zdroje energie,UZNÁVAJÍCE společný a vzájemně se doplňující charakter programů smluvních stran pro výzkum a vývoj v oblasti energie termonukleárních fúzí,PŘIHLÍŽEJÍCE k přednostem a možnostem spolupráce v rámci Mezinárodní agentury pro energii Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj,SE DOHODLY TAKTO:Článek ICílem této dohody je zachování a prohloubení spolupráce mezi smluvními stranami v oblastech, které jsou upraveny příslušnými programy termonukleárních fúzí, založené na zásadách rovnosti a vzájemného užitku za účelem rozvoje vědeckého poznání a technologické způsobilosti ve vztahu k energetickým systémům termonukleárních fúzí.Článek IISpolupráce na základě této dohody se může uskutečňovat v následujících oblastech:a) tokamaky;b) alternativní linie k tokamaku;c) technologii termonukleárních fúzí;d) fyziku plazmatu;e) další oblasti po vzájemné dohodě,jak je uvedeno v přílohách I, II a III, které tvoří nedílnou součást této dohody.Článek IIISpolupráce v oblastech uvedených v článku II může zahrnovat následující činnosti:a) výměnu a poskytování informací;b) výměnu pracovníků;c) různá pracovní setkání;d) výměnu a poskytování vzorků, materiálů, nástrojů a součástí;e) provádění společných studií, projektů a pokusů af) další činnosti po vzájemné dohodě,jak jsou specifikovány v přílohách I, II a III.Článek IV1. Spolupráce se uskutečňuje v souladu s přílohami I, II a III prostřednictvím Euratomu, nebo osoby či organizace k němu přidružené v rámci programu termonukleárních fúzí Euratomu nebo společného podniku JET, který k tomuto účelu Euratom určil, a na japonské straně prostřednictvím Monbusho, ministerstva zahraničního obchodu a průmyslu, Vědecké a technologické agentury nebo prostřednictvím subjektu či organizace, které byly k tomuto účelu určeny.2. a) Doba platnosti příloh se shoduje s platností dohody, pokud není stanoven dřívější zánik dle následujícího písmene b).b) Smluvní strany mohou libovolně ukončit platnost přílohy při dodržení šestiměsíční výpovědní lhůty. Zánikem přílohy nejsou dotčena práva vyplývající z přílohy získaná před jejím zánikem.c) Veškeré činnosti, které nejsou do okamžiku zániku přílohy ukončeny, mohou pokračovat až do svého dokončení, přičemž se dále řídí ustanoveními dotčené přílohy.d) V případě, že se během trvání platnosti této dohody podstatně změní povaha programů smluvní strany v oblasti termonukleárních fúzí, např. významným rozšířením, omezením, změnou nebo spojením větších částí těchto programů s programy termonukleárních fúzí třetí strany, jsou smluvní strany oprávněny požadovat revizi rozsahu a ustanovení dotčených příloh.Článek V1. Smluvní strany zřídí koordinační výbor, jehož úkolem je usnadnit koordinaci a provádění společných činností stanovených touto dohodou. Každá ze smluvních stran jmenuje do koordinačního výboru stejný počet členů a jednoho z takto určených členů jmenuje vedoucím delegace.2. Koordinační výbor se schází každoročně, střídavě v Evropě a v Japonsku nebo v jiné době nebo místě po vzájemné dohodě.


text: Vedoucí delegace hostitelské smluvní strany předsedá zasedání.3. Úkoly koordinačního výboru zahrnují:a) kontrolu a sledování pokroku společných aktivit;b) výměnu informací a stanovisek k vědeckým a technologickým otázkám;c) projednání činností budoucí spolupráce.Článek VINakládání s informacemi, průmyslovým vlastnictvím a duševními právy, které vzniknou v souvislosti se společnými činnostmi stanovenými touto dohodou, se řídí přílohami I, II a III. Tato ustanovení jsou ve všech přílohách stejná.Článek VIITato dohoda ponechává nedotčena stávající nebo budoucí ujednání o spolupráci mezi smluvními stranami.Článek VIII1. Plnění, která mají smluvní strany poskytnout v rámci této dohody, závisí na dostupnosti přiměřených prostředků.2. Spolupráce v rámci této dohody se řídí zákony a předpisy, které jsou použitelné v příslušných zemích a pro Euratom.3. V rámci použitelných právních předpisů se každá smluvní strana plně zasadí o zjednodušení formalit nutných pro spolupráci v souvislosti se svobodou pohybu osob, dovozem materiálů a zařízení a převádění finančních prostředků.4. Náhrada škody, které vznikne během používání této dohody, se řídí právními předpisy použitelnými v příslušných zemích a pro Euratom.Článek IXVeškeré otázky v souvislosti s touto dohodou jsou řešeny po vzájemných konzultacích smluvních stran.Článek X1. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu. Zůstává v platnosti po dobu tří let a dále až do okamžiku ukončení některou ze smluvních stran, a to buď po uplynutí prvních tří let nebo k jinému pozdějšímu datu písemným vyjádřením úmyslu ukončit tuto dohodu podaným stranou nejpozději šest měsíců přede dnem ukončení platnosti této dohody.2. Zánik této dohody neovlivní provádění projektu případně programu prováděného v rámci této dohody, který po ukončení této dohody ještě nebyl zcela dokončen.3. Zánikem této dohody nebo jejích příloh nejsou dotčena práva a povinnosti stanovené v článku IV nebo dohodou uzavřenou podle článku VI.Článek XI1. Tato dohoda se použije, pokud se jedná o Euratom, pro území, v nichž se používá Smlouva o založení Evropského společenství pro atomovou energii a za podmínek stanovených v uvedené smlouvě.2. Pod pojmy "země", "subjekt", "organizace" nebo "státní příslušník" se rozumí při odkazu na Euratom v této dohodě členské státy Euratomu, jakož i Švédské království a Švýcarská konfederace, které jsou přidruženy k programu Euratomu termonukleárních fúzí a zastoupeny ve společném podniku JET.V Bruselu dne 20. února 1989 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém a japonském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.Za Evropské společenstvípro atomovou energiiFilippo M. PandolfiZa vládu JaponskaMunioki DateVelvyslanec Japonska při Evropských společenstvích--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISmluvní strany tímto stanoví podle článku IV této dohody ujednání pro jednotlivé prováděcí postupy a podrobnosti programu spolupráce v oblasti výzkumu a vývoje fúzí mezi Euratomem a japonským Monbusho (dále jen "Monbusho") (v této příloze dále jen "spolupráce").1. Euratom a Monbusho (dále jen společně "realizační agentury") jmenují každá styčného zástupce, který odpovídá za koordinaci spolupráce a za podávání zpráv koordinačnímu výboru jmenovanému podle článku V této dohody.2. Realizační agentury mohou, za souhlasu zástupců, stanovit odpovídající univerzity a vnitrostátní výzkumné ústavy nebo přidružené subjekty, které se nacházejí na jejich výsostném území (dále je "zástupci"), aby spolupracovaly při provádění společných činností.3. Spolupráce může probíhat v následujících oblastech:3.1 tokamaky;3.2 alternativní linie k tokamakům včetně inerciálního uzavření;3.3 technologie termonukleárních fúzí;3.4 teorie plazmatu a aplikovaná fyzika plazmatu;3.5 v dalších