text:
vlastnosti ovlivňující emise z výfuku, musí se tyto vlastnosti také určit a brát v úvahu při volbě základního motoru.
 7.2.2.
 Plynové motory
 Hlavním kritériem při volbě základního motoru rodiny je největší zdvihový objem. V případě, kdy toto hlavní kritérium splňují zároveň dva nebo více motorů, užije se jako druhé kritérium pro volbu základního motoru v tomto pořadí:
 a)
 největší dodávka paliva na zdvih při otáčkách deklarovaného jmenovitého výkonu;
 b)
 největší předstih zážehu;
 c)
 nejmenší poměr recirkulace výfukových plynů;
 d)
 motor nemá čerpadlo vzduchu nebo má čerpadlo s nejmenším skutečným průtokem vzduchu.
 Za určitých okolností může schvalovací orgán dojít k závěru, že nejhorší případ emisí rodiny motorů je možno nejlépe určit zkouškou druhého motoru. Schvalovací orgán pak může vybrat ke zkoušce další motor, jehož vlastnosti nasvědčují tomu, že pravděpodobně bude mít nejvyšší úroveň emisí v této rodině motorů.
 7.3. Parametry vymezující rodinu motorů s OBD
 Rodinu motorů s OBD je možno vymezit základními konstrukčními parametry, které musí být společné systémům motorů této rodiny.
 Aby mohly být motory pokládány za motory z téže rodiny motorů s OBD, musí se shodovat v následujících základních parametrech:
 a)
 postupy monitorování OBD;
 b)
 postupy odhalování chybné funkce;
 pokud výrobce pomocí příslušných odborných nebo jiných vhodných postupů neprokázal, že tyto způsoby jsou rovnocenné.
 Poznámka:
 Motory, které nepatří do stejné rodiny motorů, mohou patřit do stejné rodiny motorů s OBD za předpokladu, že jsou splněna výše uvedená kritéria.
 8. SHODNOST VÝROBY
 Výrobní postup musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 8.1.
 Každý motor nebo vozidlo opatřené značkou schválení předepsanou tímto předpisem musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem z hlediska popisu uvedeného ve formuláři o schválení a v jeho přílohách.
 8.2.
 Shodnost výroby z hlediska omezení emisí je zpravidla založena na popisu uvedeném ve formuláři zprávy o schválení a v jeho přílohách.
 8.3.
 Jestliže se měří emise znečišťujících látek a schválení motoru byla jednou nebo vícekrát rozšířena, provedou se zkoušky na motorech popsaných ve schvalovací dokumentaci, která se týká příslušného rozšíření.
 8.3.1.
 Shodnost motoru, který byl podroben zkoušce emisí znečišťujících látek:
 Po předání motorů schvalovacímu orgánu nesmí výrobce provádět na vybraných motorech jakákoli seřízení.
 8.3.1.1.
 Ze série se namátkově odeberou tři motory. Motory, pro jejichž schválení typu podle řádku A tabulek v odstavci 5.2.1 jsou předepsány jen zkoušky ESC a ELR nebo jen zkouška ETC, se pro kontrolu shodnosti výroby podrobí těmto příslušným zkouškám. Se souhlasem orgánu se pro kontrolu shodnosti výroby podrobí všechny ostatní motory schválené jako typ podle řádku A, B1 nebo B2 nebo C tabulek v odstavci 5.2.1 buď zkouškám ESC a ELR, nebo zkoušce ETC. Mezní hodnoty jsou uvedeny v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu.
 8.3.1.2.
 Pokud příslušný orgán souhlasí se směrodatnou odchylkou výroby udanou výrobcem, provedou se zkoušky podle dodatku 1 tohoto předpisu.
 Pokud příslušný orgán nesouhlasí se směrodatnou odchylkou výroby udanou výrobcem, provedou se zkoušky podle dodatku 2 tohoto předpisu.
 Na žádost výrobce se mohou zkoušky provést podle dodatku 3 tohoto předpisu.
 8.3.1.3.
 Na základě zkoušky odebraných motorů se výrobky určité série


text:
pokládají za shodné, pokud podle zkušebních kritérií v příslušném dodatku bylo splněno kritérium vyhovění pro všechny znečisťující látky, a za neshodné, pokud bylo splněno kritérium nevyhovění pro jedinou znečisťující látku.
 Jestliže bylo dosaženo kritéria vyhovění u jedné znečišťující látky, nelze toto rozhodnutí změnit žádnými doplňkovými zkouškami určenými k dosažení určitého kritéria pro ostatní znečišťující látky.
 Jestliže nebylo dosaženo kritéria vyhovění pro všechny znečišťující látky a jestliže nebylo dosaženo kritéria nevyhovění pro jednu znečišťující látku, podrobí se zkoušce jiný motor (viz obrázek 2).
 Výrobce může kdykoli rozhodnout o zastavení zkoušek, jestliže nebylo dosaženo žádného kritéria. V takovém případě se zaznamená kritérium nevyhovění.
 8.3.2.
 Zkoušky se provedou s nově vyrobenými motory. Plynové motory se zaběhnou podle postupu uvedeného v odstavci 3 dodatku 2 přílohy 4A.
 8.3.2.1.
 Na žádost výrobce se však mohou zkoušky provést se vznětovými nebo plynovými motory, které byly zaběhnuty po dobu delší, než která je uvedena v odstavci 8.3.2, avšak nejvýše 100 hodin. V tomto případě záběh provede výrobce, který však nesmí motory jakkoli seřizovat.
 8.3.2.2.
 Pokud výrobce žádá o souhlas se záběhem podle odstavce 8.3.2.1, může se tento záběh provést na:
 a)
 všech motorech, které se zkoušejí;
 b)
 na prvním zkoušeném motoru, s určením součinitele vývoje emisí takto:
 i)
 emise znečišťujících látek se změří při nule hodin a při x hodinách na prvním zkoušeném motoru,
 ii)
 součinitel vývoje emisí mezi nulou hodin a x hodinami se vypočte pro každou znečišťující látku z poměru:
 a.
 Emise při x hodinách / emise při nule hodin
 b.
 Výsledek může být menší než 1.
 Další motory určené ke zkoušce se nezabíhají, avšak jejich hodnoty emisí při nule hodin se upraví součinitelem vývoje emisí.
 V tomto případě se uvažují tyto hodnoty:
 a)
 hodnoty při x hodinách pro první motor;
 b)
 hodnoty při nule hodin násobené součinitelem vývoje emisí pro ostatní motory.
 8.3.2.3.
 U vznětových motorů a u plynových motorů pracujících s LPG mohou všechny tyto zkoušky proběhnout s palivem obchodní jakosti. Na žádost výrobce lze však použít referenční palivo podle přílohy 5. To znamená provedení zkoušek, které jsou popsány v odstavci 4 tohoto předpisu, s nejméně dvěma z referenčních paliv pro každý plynový motor.
 8.3.2.4.
 U motorů na NG se mohou všechny tyto zkoušky provést s palivem obchodní jakosti takto:
 a)
 u motorů označených písmenem H s palivem obchodní jakosti skupiny H (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00);
 b)
 u motorů označených písmenem L s palivem obchodní jakosti skupiny L (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19);
 c)
 u motorů označených písmeny HL s palivem obchodní jakosti s extrémním rozsahem faktoru posunu λ (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19).
 Na žádost výrobce lze však použít referenční palivo podle přílohy 5. To znamená provedení zkoušek, které jsou popsány v odstavci 4 tohoto předpisu.
 8.3.2.5.
 V případě sporu způsobeného nevyhověním plynových motorů při použití paliva obchodní jakosti se musí zkoušky provést s referenčním palivem, se kterým byl zkoušen základní motor, nebo popřípadě s dalším palivem 3 podle odstavců 4.1.3.1 a 4.2.1.1, se kterým mohla být provedena zkouška základního motoru. Výsledky se pak musí přepočítat za použití příslušného faktoru (faktorů)

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
r, ra nebo rb podle odstavců 4.1.4, 4.1.5.1 a 4.2.1.2. Jestliže r, ra nebo rb jsou menší než jedna, korekce se neprovádí. Změřené výsledky a vypočtené výsledky musí prokázat, že motor splňuje mezní hodnoty se všemi odpovídajícími palivy (paliva 1, 2 a popřípadě 3 u motorů na zemní plyn a paliva A a B u motorů na LPG).
 8.3.2.6.
 Zkoušky shodnosti výroby plynového motoru konstruovaného pro provoz s jedním specifickým složením paliva se provedou s palivem, pro které byl motor kalibrován.
 Obrázek 2
 Schéma zkoušek shodnosti výroby
 8.4. Palubní diagnostický systém (OBD)
 8.4.1.
 Má-li se provést ověření shodnosti výroby systému OBD, musí být toto ověření provedeno takto:
 8.4.2.
 Pokud schvalovací orgán zjistí, že se jakost produkce zdá být neuspokojivá, vybere se namátkou motor ze série a provedou se u něj zkoušky popsané v dodatku 1 příloze 9A tohoto předpisu. Zkoušky lze provést na motoru, který byl v záběhu po dobu nejvýše 100 hodin.
 8.4.3.
 Výroba je považována za vyhovující, pokud tento motor splňuje požadavky zkoušek popsaných v dodatku 1 přílohy 9A tohoto předpisu.
 8.4.4
 Jestliže motor, který byl vybrán ze série, nesplňuje požadavky v odstavci 8.4.2, je nutno vybrat další namátkový vzorek čtyř motorů z dané série a musí se provést zkoušky popsané v dodatku 1 přílohy 9A tohoto předpisu. Zkoušky lze provést na motorech, které byly v záběhu po dobu nejvýše 100 hodin.
 8.4.5.
 Výroba je považována za vyhovující, pokud nejméně tři motory z namátkového vzorku čtyř motorů splňují požadavky zkoušek popsaných v dodatku 1 přílohy 9A tohoto předpisu.
 9. SHODNOST VOZIDEL/MOTORŮ V PROVOZU
 9.1.
 Pro účely tohoto předpisu je nutno pravidelně kontrolovat shodnost vozidel/motorů v provozu po celou dobu životnosti motoru namontovaného ve vozidle.
 9.2.
 S ohledem na schválení udělená pro emise musí tato opatření také potvrzovat vyhovující funkčnost zařízení pro regulaci emisí během doby životnosti motoru namontovaného ve vozidle při běžných provozních podmínkách.
 9.3.
 Postupy, které je nutno dodržet, pokud jde o shodnost vozidel/motorů v provozu, jsou uvedeny v příloze 8 tohoto předpisu.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1.
 Schválení udělené typu motoru nebo vozidla podle tohoto předpisu může být odejmuto, nejsou-li splněny požadavky stanovené v odstavci 8.1, nebo jestliže vybraný motor/motory nebo vozidlo/vozidla neobstály úspěšně při zkouškách stanovených v odstavci 8.3.
 10.2.
 Pokud účastník dohody, který uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělil, musí o tom ihned ostatní účastníky uplatňující tento předpis informovat formulářem zprávy dle vzoru v příloze 2A nebo 2B k tomuto předpisu.
 11. ZMĚNA SCHVÁLENÉHO TYPU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 11.1.
 Každá změna schváleného typu se musí oznámit orgánu, který udělil tomuto typu schválení. Tento orgán může pak buď:
 11.1.1.
 dojít k závěru, že změny zřejmě nemají hodnotitelný negativní vliv a že změněný typ v každém případě ještě plní požadavky; nebo
 11.1.2.
 požadovat od technické zkušebny pro schvalovací zkoušky nový technický protokol.
 11.2.
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se postupem dle odstavce 4.5 výše zašle účastníkům dohody, které uplatňují tento předpis.
 11.3.
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři zprávy o takovém rozšíření pořadové číslo a informuje o tom


text:
formulářem zprávy dle vzoru v příloze 2A nebo 2B tohoto předpisu ostatní účastníky dohody z roku 1958, kteří uplatňují tento předpis.
 12. UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela zruší výrobu typu schváleného dle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení náležitého sdělení o této skutečnosti uvedený orgán informuje formulářem zprávy dle vzoru v příloze 2A nebo 2B k tomuto předpisu ostatní účastníky dohody z r. 1958, kteří uplatňují tento předpis.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 13.1. Obecně
 13.1.1.
 Od okamžiku, kdy vstoupí v platnost série změn 05, nesmí žádný účastník dohody uplatňující tento předpis odmítnout vydat schválení EHK dle tohoto předpisu ve znění série změn 05.
 13.1.2.
 Od data nabytí účinnosti série změn 05 udělí účastníci dohody, kteří uplatňují tento předpis, schválení EHK jen tehdy, jestliže motor splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 05.
 Motor podléhá příslušným zkouškám stanoveným v odstavci 5 a musí splňovat požadavky stanovené v odstavcích 13.2.1, 13.2.2 a 13.2.3.
 13.2. Nové schválení typu
 13.2.1.
 Nehledě na ustanovení v odstavcích 13.4. a 13.5 účastníci dohody, kteří uplatňují tento předpis, udělí od data nabytí účinnosti série změn 05 schválení EHK jen tehdy, splňuje-li motor tyto požadavky:
 a)
 příslušné mezní hodnoty emisí podle řádků B1, B2 nebo C tabulek v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu;
 b)
 požadavky na životnost stanovené v odstavci 5.3.;
 c)
 požadavky na OBD stanovené v odstavci 5.4.;
 d)
 doplňující ustanovení v odstavci 5.5.
 Písmeno
 Datum
 Nové typy – všechny typy
 Řádek (19)
 OBD
 Stupeň I (20)
 OBD
 Stupeň II
 Životnost a v provozu
 Regulace NOx
 (21)
 B
 01/10/05
 01/10/06
 B1 (2005)
 ANO
 —
 ANO
 —
 C
 09/11/06
 01/10/07
 B1(2005)
 ANO
 —
 ANO
 ANO
 D
 B2(2008)
 ANO
 —
 ANO
 —
 E
 B2(2008)
 ANO
 —
 ANO
 ANO
 F
 B2(2008)
 —
 ANO
 ANO
 —
 G
 B2(2008)
 —
 ANO
 ANO
 ANO
 H
 C
 ANO
 —
 ANO
 —
 I
 C
 ANO
 —
 ANO
 ANO
 J
 C
 —
 ANO
 ANO
 —
 K
 C
 —
 ANO
 ANO
 ANO
 13.2.2.
 Nehledě na ustanovení odstavců 13.4 a 13.5 účastníci dohody, kteří uplatňují tento předpis, od 9. listopadu 2006 udělí schválení EHK motoru pouze tehdy, splňuje-li tento motor všechny podmínky stanovené v odstavci 13.2.1 a doplňující ustanovení v odstavci 5.5 tohoto předpisu.
 13.2.3.
 Nehledě na ustanovení odstavců 13.4.1 a 13.5 udělí účastníci dohody, kteří uplatňují tento předpis, od 1. října 2008 schválení EHK motoru pouze tehdy, splňuje-li tento motor:
 a)
 příslušné mezní hodnoty emisí podle řádku B2 nebo C tabulek v odstavci 5.2.1;
 b)
 požadavky na životnost stanovené v odstavci 5.3;
 c)
 požadavky na OBD stanovené v odstavci 5.4 (OBD stupeň II);
 d)
 doplňující ustanovení v odstavci 5.5.
 13.3. Konec platnosti dřívějších schválení typu
 13.3.1.
 Od data nabytí účinnosti série změn 05 pozbývají platnosti schválení typu udělená podle tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 13.3.2.
 Od 1. října 2007 pozbývají platnosti schválení typu udělená podle tohoto předpisu ve znění série změn 05, které nesplňují požadavky v odstavci 13.2.2.
 13.3.3.
 Od 1 října 2009 pozbývají platnosti schválení typu udělená podle tohoto předpisu ve znění série změn 05, která nesplňují požadavky v


text:
odstavci 13.2.3.
 13.4. Plynové motory
 13.4.1.
 Plynové motory nemusí splňovat požadavky stanovené v odstavcích 5.5.
 13.4.2.
 Plynové motory nemusí splňovat požadavky stanovené v odstavci 5.4.1 (OBD stupeň I).
 13.5. Náhradní motory pro vozidla v provozu
 13.5.1.
 Účastníci dohody, kteří uplatňují tento předpis, mohou nadále udělovat schválení pro motory, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění kterékoli předchozí série změn nebo požadavky podle kteréhokoli stupně mezních hodnot tohoto předpisu ve znění série změn 05, za podmínky, že motor je určen jako náhradní součást pro vozidlo v provozu a že pro tento motor platilo dřívější znění předpisu k datu uvedení tohoto vozidla do provozu.
 14. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Účastníci dohody z r. 1958, kteří uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben pro schvalovací zkoušky a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a kterým se zasílají zprávy o schválení nebo o rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení vydané v jiných státech.
 (1) zemní plyn.
 (2) zkapalněný ropný plyn.
 (3) Předpis č. 83 se vztahuje pouze na vozidla s referenční hmotností 2 840 kg a vyšší a rozšiřuje tak schválení udělené vozidlu kategorie M1 nebo N1.
 (4) „R49 nebo R83“ znamená, že výrobci mohou v souladu s tímto předpisem nebo v souladu s předpisem č. 83 získat schválení typu, viz odstavec 1.2.
 (5) Vztahuje se pouze na stupeň C v tabulce 2 odstavce 5.2.1.
 (6) Data nabytí účinnosti v souladu s odstavcem 5.4.2.
 (7) Ostavec 5.4.1 tohoto nařízení stanoví monitorování celkového selhání funkce místo monitorování zhoršení nebo ztráty účinnosti katalyzátoru/filtru systému k následnému zpracování výfukových plynů. Příklady celkového selhání funkce jsou uvedeny v ostavcích 3.2.3.2 a 3.2.3.3. přílohy 9A tohoto předpisu.
 (8) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro dřívější Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy a užívají své příslušné EHK symboly), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko a 56 pro Černou horu. Dalším státům se přidělí následující čísla chronologicky v pořadí, v kterém budou ratifikovat nebo přistupovat k Dohodě o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na


text:
kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání homologací udělených na základě těchto pravidel a takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů účastníkům dohody.
 (9) Podle tabulek v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu.
 (10) Podle odstavce 5.4 tohoto předpisu jsou motory na plyn vyloučeny z OBD stupně I.
 (11) Podle odstavce 5.5 tohoto předpisu.
 (12) Až do 1. října 2008 platí: „okolní teplota v rozmezí 279 K až 303 K (6 oC až 30 oC)“.
 (13) Tento teplotní rozsah se znovu uváží v rámci opětovného posouzení tohoto předpisu, přičemž se zvláštní důraz bude klást na přiměřenost dolní hranice teplotního rozsahu.
 (14) Pro motory se zdvihovým objemem menším než 0,75 dm3 na válec a s otáčkami jmenovitého výkonu vyššími než 3 000 min-1.
 (15) Jen pro motory na NG.
 (16) Neplatí pro plynové motory stupně B1 a B2.
 (17) Pro motory se zdvihovým objemem menším než 0,75 dm3 na válec a s otáčkami jmenovitého výkonu vyššími než 3 000 min-1.
 (18) Jak je vymezeno v souhrnné rezoluci o konstrukci vozidel (R.E.3).
 (19) Podle tabulek v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu.
 (20) Podle odstavce 5.4 tohoto předpisu jsou motory na plyn vyloučeny z OBD stupně I.
 (21) Podle odstavce 5.5 tohoto předpisu.
 Dodatek 1
 Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby, pokud je směrodatná odchylka vyhovující
 1.
 V tomto dodatku je popsán postup, který se použije pro ověření shodnosti výroby z hlediska emisí znečišťujících látek, pokud je směrodatná odchylka výroby udaná výrobcem vyhovující.
 2.
 Při vzorku o velikosti nejméně tří motorů je postup výběru vzorku nastaven tak, aby byla pravděpodobnost, že série vyhoví zkoušce, při 40 % vadných motorů rovna 0,95 (riziko výrobce = 5 %), a pravděpodobnost, že série bude přijata, byla při 65 % vadných motorů rovna 0,1 (riziko spotřebitele = 10 %).
 3.
 Pro každou ze znečišťujících látek uvedených v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu se použije následující postup (viz obrázek 2):
 Nechť:
 L
 =
 přirozený logaritmus mezní hodnoty pro znečišťující látku;
 xi
 =
 přirozený logaritmus hodnoty naměřené u i-tého motoru vzorku (po uplatnění příslušného DF);
 s
 =
 odhadnutá směrodatná odchylka výroby (po stanovení přirozených logaritmů měřených hodnot);
 n
 =
 velikost vzorku.
 4.
 Pro každý soubor vzorků se vypočte součet směrodatných odchylek od mezní hodnoty podle tohoto vzorce:
 5.
 Pak:
 a)
 je-li statistický údaj zkoušky větší než hodnota kritéria vyhovění uvedená pro velikost vzorku v tabulce 3, bylo dosaženo kritéria vyhovění pro danou znečišťující látku;
 b)
 je-li statistický údaj zkoušky menší než hodnota kritéria nevyhovění uvedená pro velikost vzorku v tabulce 3, bylo dosaženo kritéria nevyhovění pro danou znečišťující látku;
 c)
 nastane-li jiný případ, přezkouší se další motor podle odstavce 8.3.1 a postup výpočtu se aplikuje na velikost vzorku o jeden motor větší.
 Tabulka 3
 Hodnoty kritérií vyhovění a nevyhovění pro plán odběru vzorků podle dodatku 1
 Nejmenší velikost vzorku: 3
 Kumulativní počet zkoušených motorů (velikost vzorku)
 Hodnota úspěšného výsledku An
 Hodnota neúspěšného výsledku Bn
 3
 3,327
 -4,724
 4
 3,261
 -4,790
 5
 3,195
 -4,856
 6
 3,129
 -4,922
 7
 3,063
 -4,988
 8
 2,997
 -5,054
 9
 2,931
 -5,120
 10
 2,865
 -5,185
 11
 2,799
 -5,251


text:
12
 2,733
 -5,317
 13
 2,667
 -5,383
 14
 2,601
 -5,449
 15
 2,535
 -5,515
 16
 2,469
 -5,581
 17
 2,403
 -5,647
 18
 2,337
 -5,713
 19
 2,271
 -5,779
 20
 2,205
 -5,845
 21
 2,139
 -5,911
 22
 2,073
 -5,977
 23
 2,007
 -6,043
 24
 1,941
 -6,109
 25
 1,875
 -6,175
 26
 1,809
 -6,241
 27
 1,743
 -6,307
 28
 1,677
 -6,373
 29
 1,611
 -6,439
 30
 1,545
 -6,505
 31
 1,479
 -6,571
 32
 -2,112
 -2,112
 Dodatek 2
 Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby, pokud je směrodatná odchylka nevyhovující nebo není k dispozici
 1.
 V tomto dodatku je popsán postup, který se použije pro ověření shodnosti výroby z hlediska emisí znečišťujících látek, pokud je směrodatná odchylka výroby udaná výrobcem buď nevyhovující, nebo není k dispozici.
 2.
 Při vzorku o velikosti nejméně tří motorů je postup výběru vzorku nastaven tak, aby byla pravděpodobnost, že série vyhoví zkoušce, při 40 % vadných motorů rovna 0,95 (riziko výrobce = 5 %), a pravděpodobnost, že série bude přijata, byla při 65 % vadných motorů rovna 0,1 (riziko spotřebitele = 10 %).
 3.
 Rozdělení měřených hodnot znečišťujících látek uvedených v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu se po uplatnění příslušného DF pokládá za logaritmicko-normální a tyto hodnoty se musí nejdříve transformovat stanovením jejich přirozených logaritmů. Písmenné značky m0 a m značí minimální a maximální velikosti vzorku (m0 = 3 a m = 32) a písmenná značka n značí velikost zpracovávaného vzorku.
 4.
 Jsou-li přirozené logaritmy hodnot (po uplatnění příslušného DF) měřených v sérii x1, x2, ... xi a L je přirozený logaritmus mezní hodnoty dané znečisťující látky, pak platí:
 di = xi - L
 5.
 Tabulka 4 udává hodnoty kritéria vyhovění An a nevyhovění Bn v závislosti na velikosti zpracovávaného vzorku. Statistický údaj zkoušek je poměr
 a užije se k rozhodnutí, zda série vyhověla nebo nevyhověla, takto:Pro m0 ≤ n ≤ m:
 a)
 série je vyhovující, jestliže
 /vn ≤ An ;
 b)
 série je nevyhovující, jestliže
 /vn ≥ Bn ;
 c)
 je nutné další měření, jestliže An <
 /vn < Bn .
 6.
 Poznámky
 Pro výpočet následujících hodnot statistického výsledku zkoušek jsou užitečné tyto rekurzivní vzorce:
 n = 2,3,...; ; v1 = 0
 Tabulka 4
 Hodnoty kritérií úspěšného a neúspěšného výsledku pro plán odběru vzorků podle dodatku 2
 Nejmenší velikost vzorku: 3
 Kumulativní počet zkoušených motorů (velikost vzorku)
 Hodnota úspěšného výsledku An
 Hodnota neúspěšného výsledku Bn
 3
 -0,80381
 16,64743
 4
 -0,76339
 7,68627
 5
 -0,72982
 4,67136
 6
 -0,69962
 3,25573
 7
 -0,67129
 2,45431
 8
 -0,64406
 1,94369
 9
 -0,61750
 1,59105
 10
 -0,59135
 1,33295
 11
 -0,56542
 1,13566
 12
 -0,53960
 0,97970
 13
 -0,51379
 0,85307
 14
 -0,48791
 0,74801
 15
 -0,46191
 0,65928
 16
 -0,43573
 0,58321
 17
 -0,40933
 0,51718
 18
 -0,38266
 0,45922
 19
 -0,35570
 0,40788
 20
 -0,32840
 0,36203
 21
 -0,30072
 0,32078
 22
 -0,27263
 0,28343
 23
 -0,24410
 0,24943
 24
 -0,21509
 0,21831
 25
 -0,18557
 0,18970
 26
 -0,15550
 0,16328
 27
 -0,12483
 0,13880
 28
 -0,09354
 0,11603
 29
 -0,06159
 0,09480
 30
 -0,02892
 0,07493
 31
 -0,00449
 0,05629
 32
 0,03876
 0,03876
 Dodatek 3
 Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby na žádost výrobce
 1.
 Tento dodatek popisuje postup, který se použije na žádost výrobce k ověření shodnosti výroby z hlediska emisí znečišťujících látek.
 2.
 Při vzorku o velikosti


text:
nejméně tří motorů je postup výběru vzorku nastaven tak, aby byla pravděpodobnost, že série vyhoví zkoušce, při 30 % vadných motorů rovna 0,90 (riziko výrobce = 10 %), a pravděpodobnost, že série bude přijata, byla při 65 % vadných motorů rovna 0,1 (riziko spotřebitele = 10 %).
 3.
 Pro každou ze znečišťujících látek uvedených v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu se použije následující postup (viz obrázek 2):
 Nechť:
 L
 =
 přirozený logaritmus mezní hodnoty pro znečišťující látku;
 xi
 =
 přirozený logaritmus hodnoty naměřené u i-tého motoru vzorku (po uplatnění příslušného DF);
 s
 =
 odhadnutá směrodatná odchylka výroby (po stanovení přirozených logaritmů měřených hodnot);
 n
 =
 velikost vzorku.
 4.
 Pro vzorek se vypočte statistický údaj zkoušek, který kvantifikuje počet nevyhovujících motorů, tj. xi ≥ L.
 5.
 Pak:
 a)
 je-li statistický údaj zkoušek menší nebo rovný hodnotě kritéria vyhovění uvedeného pro velikost vzorku v tabulce 5, bylo dosaženo kritéria vyhovění pro danou znečišťující látku;
 b)
 je-li statistický údaj zkoušek větší nebo rovný hodnotě kritéria nevyhovění uvedeného pro velikost vzorku v tabulce 5, bylo dosaženo kritéria nevyhovění pro danou znečišťující látku;
 c)
 nastane-li jiný případ, přezkouší se další motor podle odstavce 8.3.1 tohoto předpisu a postup výpočtu se aplikuje na velikost vzorku o jeden motor větší.
 V tabulce 5 jsou hodnoty kritéria vyhovění a kritéria nevyhovění vypočteny podle mezinárodní normy ISO 8422/1991.
 Tabulka 5
 Hodnoty kritérií úspěšného a neúspěšného výsledku pro plán odběru vzorků podle dodatku 3
 Nejmenší velikost vzorku: 3
 Kumulativní počet zkoušených motorů (velikost vzorku)
 Hodnota kritéria vyhovění
 Hodnota kritéria nevyhovění
 3
 —
 3
 4
 0
 4
 5
 0
 4
 6
 1
 5
 7
 1
 5
 8
 2
 6
 9
 2
 6
 10
 3
 7
 11
 3
 7
 12
 4
 8
 13
 4
 8
 14
 5
 9
 15
 5
 9
 16
 6
 10
 17
 6
 10
 18
 7
 11
 19
 8
 9
 Dodatek 4
 Určení rovnocennosti systémů
 Určení rovnocennosti systémů podle odstavce 5.2 tohoto předpisu je založeno na korelační studii zahrnující 7 párů vzorků (nebo více párů) a porovnávající uvažovaný systém s jedním z referenčních systémů uvedených v tomto předpise za použití příslušného cyklu/cyklů zkoušky. Jako kritéria rovnocennosti budou použity F-test a dvouvýběrový Studentův t-test.
 Tento statistický postup ověřuje hypotézu, že směrodatná odchylka souboru a střední hodnota naměřených emisí u uvažovaného systému se neliší od směrodatné odchylky a střední hodnoty souboru pro emise naměřené u referenčního systému. Hypotéza se musí ověřit na základě 5 % hladiny významnosti hodnot F a t. Kritické hodnoty F a t pro 7 až 10 párů vzorků jsou uvedeny v tabulce níže. Pokud jsou hodnoty F a t vypočtené podle níže uvedeného vzorce vyšší než kritické hodnoty F a t, uvažovaný systém není rovnocenný.
 Použije se tento postup. Indexy R a C označují referenční a uvažovaný systém:
 a)
 Provede se nejméně 7 zkoušek u uvažovaného a referenčního systému, pokud možno v souběžném provozu. Počet zkoušek je označen jako nR a nC.
 b)
 Vypočítají se střední hodnoty xR a xC a směrodatné odchylky sR a sC.
 c)
 Vypočte se hodnota F:
 (v čitateli musí být větší ze dvou


text:
směrodatných odchylek SR nebo SC)
 d)
 Vypočte se hodnota t:
 e)
 Srovnají se vypočtené hodnoty F a t s kritickými hodnotami F a t podle příslušného počtu zkoušek uvedeného v tabulce níže. Jsou-li vybrány větší velikosti vzorku, dohledají se ve statistických tabulkách údaje pro 5 % hladinu významnosti (95 % hladina spolehlivosti).
 f)
 Takto se určí stupně volnosti (df):
 pro F-test :
 df = nR – 1/nC – 1
 pro t-test :
 df = nC + nR – 2
 Hodnoty F a t pro zvolenou velikost vzorku:
 Velikost vzorku
 F-test
 t-test
 df
 Fkrit
 df
 tkrit
 7
 6/6
 4,284
 12
 2,179
 8
 7/7
 3,787
 14
 2,145
 9
 8/8
 3,438
 16
 2,120
 10
 9/9
 3,179
 18
 2,101
 g)
 Takto se určí rovnocennost:
 i)
 je-li F < Fkrit a t < tkrit , pak je uvažovaný systém s referenčním systémem tohoto předpisu rovnocenný;
 ii)
 je-li F ≥ Fkrit a t ≥ tkrit , pak uvažovaný systém s referenčním systémem tohoto předpisu rovnocenný není.
 PŘÍLOHA 1
 INFORMAČNÍ DOKUMENT
 Tento informační dokument se vztahuje ke schválení podle předpisu č. 49. Odkazuje na opatření proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových motorů vozidel a emisím plynných znečišťujících látek ze zážehových motorů vozidel poháněných zemním plynem nebo zkapalněným ropným plynem.
 Typ vozidla/základní motor/typ motoru (1)...
 0. OBECNÁ USTANOVENÍ
 0.1.
 Značka (obchodní firma): ...
 0.2.
 Typ a obchodní název (uveďte případné varianty): ...
 0.3.
 Způsob a umístění označení typu, je-li na vozidle vyznačen: ...
 0.4.
 Případná kategorie vozidla: ...
 0.5.
 Kategorie motoru: vznětový / na NG / na LPG / na ethanol (1) ...
 0.6.
 Název a adresa výrobce: ...
 0.7.
 Umístění povinných štítků a nápisů a způsob jejich připevnění: ...
 0.8.
 U konstrukčních částí a samostatných technických celků umístění a způsob připevnění značky schválení EHK: ...
 0.9.
 Adresa/adresy montážního závodu/závodů: ...
 Přílohy:
 1.
 Podstatné vlastnosti (základního) motoru a informace o provedení zkoušky (viz dodatek 1).
 2.
 Podstatné vlastnosti rodiny motorů (viz dodatek 2).
 3.
 Podstatné vlastnosti typu motoru v rodině motorů (viz dodatek 3).
 4.
 Vlastnosti konstrukčních částí vozidla případně spojených s motorem (viz dodatek 4).
 5.
 Fotografie a/nebo výkresy typu základního motoru a popřípadě motorového prostoru.
 6.
 Seznam dalších případných příloh.
 Datum a místo
 (1) Nehodící se škrtněte.
 Dodatek 1
 Podstatné vlastnosti (základního) motoru a informace o provedení zkoušky (1)
 1. Popis motoru
 1.1.
 Výrobce: ...
 1.2.
 Kód motoru podle výrobce: ...
 1.3.
 Cyklus: čtyřdobý / dvoudobý (2):
 1.4.
 Počet a uspořádání válců: ...
 1.4.1.
 Vrtání: ... mm
 1.4.2.
 Zdvih: ... mm
 1.4.3.
 Pořadí zapalování: ...
 1.5.
 Zdvihový objem motoru: ... cm3
 1.6.
 Kompresní poměr (3): ...
 1.7.
 Nákres / nákresy spalovacího prostoru a hlavy pístu: ...
 1.8.
 Nejmenší průřez sacích a výfukových kanálů: ... cm2
 1.9.
 Otáčky volnoběhu: ... min-1
 1.10.
 Maximální netto výkon: ... kW při ... min-1
 1.11.
 Maximální přípustné otáčky motoru: ... min-1
 1.12.
 Maximální netto točivý moment: ... Nm při ... min-1
 1.13.
 Systém spalování: vznětové / zážehové (2)
 1.14.
 Palivo: motorová nafta / LPG / NG-H / NG-L / NG-HL / ethanol (2)
 1.15.
 Systém chlazení
 1.15.1.


text:
Kapalinou
 1.15.1.1.
 Druh kapaliny: ...
 1.15.1.2.
 Oběhové čerpadlo / čerpadla: ano / ne (2)
 1.15.1.3.
 Popřípadě vlastnosti nebo značka / značky a typ / typy: ...
 1.15.1.4.
 Popřípadě převodový poměr / poměry pohonu: ...
 1.15.2.
 Vzduchem
 1.15.2.1.
 Ventilátor: ano / ne (2)
 1.15.2.2.
 Popřípadě vlastnosti nebo značka / značky a typ / typy: ...
 1.15.2.3.
 Popřípadě převodový poměr / poměry pohonu: ...
 1.16.
 Teplota přípustná podle výrobce
 1.16.1.
 Chlazení kapalinou: maximální teplota na výstupu: ... K
 1.16.2.
 Chlazení vzduchem: vztažný bod: ...
 Maximální teplota ve vztažném bodě: ... K
 1.16.3.
 Popřípadě maximální teplota vzduchu ve výstupu mezichladiče sání: ...
 1.16.4.
 Maximální teplota výfukových plynů ve výfukovém potrubí / potrubích v blízkosti výstupní příruby / přírub sběrného výfukového potrubí nebo přeplňovacího turbokompresoru / turbokompresorů: ... K
 1.16.5.
 Teplota paliva: min ... K, max ... K
 u vznětových motorů ve vstupu do vstřikovacího čerpadla, u plynových motorů na NG v koncovém stupni regulátoru tlaku
 1.16.6.
 Tlak paliva: min ... kPa, max. ... kPa
 v koncovém stupni regulátoru tlaku, jen u plynových motorů na NG
 1.16.7.
 Teplota maziva: min ... K, max ... K
 1.17.
 Přeplňování: ano / ne (2)
 1.17.1.
 Značka: ...
 1.17.2.
 Druh: ...
 1.17.3.
 Popis systému (např. maximální přeplňovací tlak, popřípadě odlehčovací ventil): ...
 1.17.4.
 Mezichladič: ano / ne (2)
 1.18.
 Systém sání
 Maximální přípustný podtlak v sání při jmenovitých otáčkách motoru a při 100 % zatížení podle provozních podmínek stanovených v předpisu č. 24 ve znění série změn 03:
 ... kPa
 1.19.
 Výfukový systém
 Maximální přípustný protitlak ve výfuku při jmenovitých otáčkách motoru a při 100 % zatížení podle provozních podmínek stanovených v předpisu č. 24 ve znění série změn 03.
 ... kPa
 Objem výfukového systému: ... dm3
 1.20.
 Elektronická řídicí jednotka motoru (EECU) (všechny typy motorů):
 1.20.1.
 Značka: ...
 1.20.2.
 Druh: ...
 1.20.3.
 Kalibrační číslo / čísla softwaru: ...
 2. Opatření proti znečišťování ovzduší
 2.1.
 Zařízení pro recyklaci plynů z klikové skříně (popis a nákresy): ...
 2.2.
 Přídavná zařízení proti znečišťování ovzduší
 (existují-li a nespadají-li do jiné rubriky) ...
 2.2.1.
 Katalyzátor: ano / ne (2)
 2.2.1.1.
 Značka / značky: ...
 2.2.1.2.
 Typ / typy: ...
 2.2.1.3.
 Počet katalyzátorů a jejich částí: ...
 2.2.1.4.
 Rozměry, tvar a objem katalyzátoru / katalyzátorů: ...
 2.2.1.5.
 Druh katalytické činnosti: ...
 2.2.1.6.
 Celková náplň drahých kovů: ...
 2.2.1.7.
 Poměrná koncentrace: ...
 2.2.1.8.
 Nosič (struktura a materiál): ...
 2.2.1.9.
 Hustota komůrek: ...
 2.2.1.10.
 Druh pouzdra katalyzátoru / katalyzátorů: ...
 2.2.1.11.
 Umístění katalyzátoru / katalyzátorů (místo a referenční vzdálenost ve výfukovém potrubí): ...
 2.2.1.12.
 Běžné rozmezí provozní teploty (K): ...
 2.2.1.13.
 Pomocná činidla (jsou-li použita):
 2.2.1.13.1.
 Druh a koncentrace činidla potřebného pro katalytickou činnost: ...
 2.2.1.13.2.
 Běžné rozmezí provozní teploty činidla: ...
 2.2.1.13.3.
 Popřípadě mezinárodní norma: ...
 2.2.1.13.4.
 Častost doplňování činidla: průběžně / při údržbě (4): ...
 2.2.2.
 Kyslíkové čidlo: ano / ne (2)
 2.2.2.1.
 Značka / značky: ...
 2.2.2.2.
 Druh: ...
 2.2.2.3.
 Umístění: ...
 2.2.3.
 Přípusť vzduchu: ano / ne (2)
 2.2.3.1.
 Druh (pulzující vzduch, vzduchové čerpadlo atd.): ...
 2.2.4.
 Recirkulace výfukových plynů: ano / ne (2)
 2.2.4.1.
 Vlastnosti (značka, typ, průtok atd.): ...


text:
2.2.5.
 Filtr částic: ano / ne (2):
 2.2.5.1.
 Rozměry, tvar a objem filtru částic: ...
 2.2.5.2.
 Druh a konstrukce filtru částic: ...
 2.2.5.3.
 Umístění (referenční vzdálenost ve výfukovém potrubí): ...
 2.2.5.4.
 Postup nebo systém regenerace, popis a / nebo nákres: ...
 2.2.5.5.
 Běžné rozmezí provozní teploty (K) a tlaku (kPa): ...
 2.2.5.6.
 V případě periodické regenerace:
 a)
 počet cyklů zkoušek ETC mezi 2 regeneracemi (n1): ...
 b)
 počet cyklů zkoušek ETC během regenerace (n2): ...
 2.2.6.
 Ostatní systémy: ano / ne (2)
 2.2.6.1.
 Popis a funkce: ...
 3. Dodávka paliva
 3.1.
 Vznětové motory
 3.1.1.
 Podávací palivové čerpadlo
 Tlak (3): ... kPa nebo charakteristický diagram (2): ...
 3.1.2.
 Vstřikovací systém
 3.1.2.1.
 Čerpadlo
 3.1.2.1.1.
 Značka / značky: ...
 3.1.2.1.2.
 Typ / typy: ...
 3.1.2.1.3.
 Dodávka paliva: ... mm3
 (3) na zdvih při otáčkách motoru............min-1
 při plném vstřiku nebo charakteristický diagram (2)
 (3)...
 Uveďte použitý postup: na motoru / na zkušebním stavu čerpadel (2)
 Jestliže se použije regulace přeplňovacího tlaku, uvede se charakteristická dodávka paliva a přeplňovací tlak v závislosti na otáčkách motoru.
 3.1.2.1.4.
 Předvstřik
 3.1.2.1.4.1.
 Křivka předvstřiku (3): ...
 3.1.2.1.4.2.
 Statické časování vstřiku (3): ...
 3.1.2.2.
 Vstřikovací potrubí
 3.1.2.2.1.
 Délka: ... mm
 3.1.2.2.2.
 Vnitřní průměr: ... mm
 3.1.2.2.3.
 Vstřikování se společným tlakovým potrubím, značka a typ: ...
 3.1.2.3.
 Vstřikovač / vstřikovače
 3.1.2.3.1.
 Značka / značky: ...
 3.1.2.3.2.
 Typ / typy: ...
 3.1.2.3.3.
 „Otevírací tlak“: ... kPa (3)
 ... nebo charakteristický diagram (2)
 (3): ...
 3.1.2.4.
 Regulátor otáček / výkonu
 3.1.2.4.1.
 Značka / značky: ...
 3.1.2.4.2.
 Typ / typy: ...
 3.1.2.4.3.
 Otáčky, při kterých začíná omezení při plném zatížení: ... min-1
 3.1.2.4.4.
 Nejvyšší otáčky bez zatížení: ... min-1
 3.1.2.4.5.
 Otáčky volnoběhu: ... min-1
 3.1.3.
 Systém pro studený start
 3.1.3.1.
 Značka / značky: ...
 3.1.3.2.
 Typ / typy: ...
 3.1.3.3.
 Popis: ...
 3.1.3.4.
 Pomocný startovací prostředek: ...
 3.1.3.4.1.
 Značka: ...
 3.1.3.4.2.
 Druh: ...
 3.2.
 Plynové motory (5)
 3.2.1.
 Palivo: zemní plyn / LPG (2)
 3.2.2.
 Regulátor / regulátory tlaku nebo odpařovač / regulátor / regulátory tlaku (3)
 3.2.2.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.2.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.2.3.
 Počet stupňů redukce tlaku: ...
 3.2.2.4.
 Tlak v koncovém stupni: min ... kPa, max: ... kPa
 3.2.2.5.
 Počet hlavních seřizovacích bodů:
 3.2.2.6.
 Počet seřizovacích bodů volnoběhu: ...
 3.2.2.7.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.3.
 Palivový systém: směšovač / přípusť plynu / vstřik kapaliny / přímý vstřik (2)
 3.2.3.1.
 Regulace poměru ve směsi: ...
 3.2.3.2.
 Popis systému a / nebo schéma a nákresy: ...
 3.2.3.3.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.4.
 Směšovací zařízení
 3.2.4.1.
 Počet: ...
 3.2.4.2.
 Značka / značky: ...
 3.2.4.3.
 Typ / typy: ...
 3.2.4.4.
 Umístění: ...
 3.2.4.5.
 Možnosti seřizování: ...
 3.2.4.6.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.5.
 Vstřik do sacího potrubí
 3.2.5.1.
 Vstřik: jednobodový / vícebodový (2)
 3.2.5.2.
 Vstřik: trvalý / simultánně časovaný / sekvenčně časovaný (2)
 3.2.5.3.
 Vstřikovací zařízení
 3.2.5.3.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.5.3.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.5.3.3.
 Možnosti seřizování: ...
 3.2.5.3.4.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.5.4.
 Podávací čerpadlo (pokud je):
 3.2.5.4.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.5.4.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.5.4.3.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.5.5.
 Vstřikovač / vstřikovače:
 3.2.5.5.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.5.5.2.
 Typ / typy:


text:
...
 3.2.5.5.3.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.6.
 Přímý vstřik
 3.2.6.1.
 Vstřikovací čerpadlo / regulátor tlaku (2)
 3.2.6.1.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.6.1.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.6.1.3.
 Časování vstřiku: ...
 3.2.6.1.4.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.6.2.
 Vstřikovač / vstřikovače
 3.2.6.2.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.6.2.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.6.2.3.
 Otevírací tlak nebo charakteristický diagram (3): ...
 3.2.6.2.4.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.7.
 Elektronická řídicí jednotka (ECU)
 3.2.7.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.7.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.7.3.
 Možnosti seřizování: ...
 3.2.8.
 Zvláštní zařízení pro pohon na zemní plyn
 3.2.8.1.
 Varianta 1
 (jen u schválení motorů pro několik specifických složení paliva)
 3.2.8.1.1.
 Složení paliva:
 methan (CH4):
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 ethan (C2H6):
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 propan (C3H8):
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 butan (C4H10):
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 C5 / C5+:
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 kyslík (O2):
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 inertní plyny (N2, He atd.)
 základní: ... % mol
 min ... % mol
 max ... % mol
 3.2.8.1.2.
 Vstřikovač / vstřikovače
 3.2.8.1.2.1.
 Značka / značky: ...
 3.2.8.1.2.2.
 Typ / typy: ...
 3.2.8.1.3.
 Popřípadě jiné
 3.2.8.2.
 Varianta 2
 (jen u schválení pro několik specifických složení paliva)
 4. Časování ventilů
 4.1.
 Maximální zdvih ventilů a úhly otevření a zavření vzhledem k úvratím nebo rovnocenné údaje: ...
 4.2.
 Referenční a / nebo seřizovací rozpětí (2): ...
 5. Systém zapalování (jen zážehové motory)
 5.1.
 Druh systému zapalování: společná cívka a svíčky / samostatná cívka a svíčky / cívka na svíčce / jiné (specifikujte) (2)
 5.2.
 Řídicí jednotka zapalování
 5.2.1.
 Značka / značky: ...
 5.2.2.
 Typ / typy: ...
 5.3.
 Křivka předstihu zapalování / zobrazení pole předstihu (2)
 (3): ...
 5.4.
 Časování zážehu (3): ... stupňů před horní úvratí při otáčkách ... min-1
 a při podtlaku v sání ... Pa
 5.5.
 Zapalovací svíčky
 5.5.1.
 Značka / značky: ...
 5.5.2.
 Typ / typy: ...
 5.5.3.
 Nastavení mezery: ... mm
 5.6.
 Zapalovací cívka / cívky
 5.6.1.
 Značka / značky: ...
 5.6.2.
 Typ / typy: ...
 6. Příslušenství poháněné motorem
 Motor se musí předat ke zkouškám se zařízeními potřebnými k provozu motoru (např. s ventilátorem, vodním čerpadlem atd.) vymezenými pro provozní podmínky v předpise č. 24 ve znění série změn 03, odstavci 5.1.1 přílohy 10.
 6.1.
 Zařízení, která se namontují při zkoušce
 Jestliže není možné nebo vhodné montovat zařízení na zkušební stav, určí se příkon těchto zařízení a odečte se od výkonu motoru, který byl změřen v celém provozním rozsahu zkušebního cyklu / cyklů.
 6.2.
 Zařízení, která se při zkoušce odmontují
 Zařízení, která jsou nutná jen k provozu vozidla (např. vzduchový kompresor, systém klimatizace vzduchu atd.), se musí při zkoušce odmontovat. Když zařízení není možno odmontovat, může se určit příkon těchto zařízení a připočítat k výkonu motoru, který byl změřen v celém provozním rozsahu zkušebního cyklu / cyklů.
 7. Doplňující informace o


text:
podmínkách zkoušky
 7.1.
 Užité mazivo
 7.1.1.
 Značka: ...
 7.1.2.
 Typ: ...
 (Uvést procento oleje v palivu, je-li palivo a mazivo smíšeno): ...
 7.2.
 Zařízení poháněná motorem (jsou-li použita)
 Příkon zařízení je nutno určit jen tehdy,
 a)
 jestliže zařízení potřebné k provozu motoru není do motoru namontováno a / nebo
 b)
 jestliže je do motoru namontováno zařízení, které k provozu motoru není nutné.
 7.2.1.
 Výčet a údaje pro identifikaci: ...
 7.2.2.
 Příkon při jednotlivých uvedených otáčkách motoru:
 Zařízení
 Příkon (kW) při různých otáčkách motoru
 Volnoběh
 Dolní otáčky
 Horní otáčky
 Otáčky A (6)
 Otáčky B (6)
 Otáčky C (6)
 Referenční otáčky (7)
 P (a)
 Pomocná zařízení potřebná k provozu motoru (odečte se od změřeného výkonu motoru), viz předpis č. 24 / 02, odstavec 5.1.1 přílohy 10.
 P (b)
 Pomocná zařízení, která nejsou k provozu motoru nutná (přičte se ke změřenému výkonu motoru), viz předpis č. 24 / 02, odstavec 5.1.2 přílohy 10.
 8. Výkon motoru
 8.1.
 Otáčky motoru (8)
 Dolní otáčky (nlo): ... min-1
 Horní otáčky (nhi): ... min-1
 pro cykly ESC a ELR
 Volnoběh: ... min-1
 Otáčky A: ... min-1
 Otáčky B: ... min-1
 Otáčky C: ... min-1
 pro cyklus ETC
 Referenční otáčky: ... min-1
 8.2.
 Výkon motoru v kW (měřený podle ustanovení předpisu č. 24 ve znění série změn 03)
 Otáčky motoru
 Volnoběh
 Otáčky A (9)
 Otáčky B (9)
 Otáčky C (9)
 Referenční otáčky (10)
 P(m)
 Výkon změřený na zkušebním stavu
 P(a)
 Příkon pomocných zařízení, která se namontují při zkoušce (předpis č. 24 / 02, odstavec 5.1.1 přílohy 10)
 a)
 jsou-li namontována
 b)
 nejsou-li namontována
 0
 0
 0
 0
 0
 P(b)
 Příkon pomocných zařízení, která se při zkoušce odmontují (předpis č. 24 / 02, odstavec 5.1.2 přílohy 10)
 a)
 jsou-li namontována
 b)
 nejsou-li namontována
 0
 0
 0
 0
 0
 P(n)
 Netto výkon motoru = P(m) – P(a) + P(b)
 8.3.
 Nastavení dynamometru (kW)
 Nastavení dynamometru pro zkoušky ESC a ELR a pro referenční cyklus zkoušky ETC musí být provedeno na základě netto výkonu motoru P(n) uvedeného v odstavci 8.2. Doporučuje se montovat motor na zkušební stav v netto podmínkách. V tomto případě jsou P(m) a P(n) totožné. Jestliže není provoz motoru v netto podmínkách možný nebo vhodný, upraví se nastavení dynamometru na netto podmínky podle výše uvedeného vzorce.
 8.3.1.
 Zkoušky ESC a ELR
 Nastavení dynamometru se vypočte podle vzorce v odstavci 1.2 dodatku 1 přílohy 4A.
 Procento zatížení
 Otáčky motoru
 Volnoběh
 Otáčky A
 Otáčky B
 Otáčky C
 10
 ––
 25
 ––
 50
 ––
 75
 ––
 100
 8.3.2.
 Zkouška ETC
 Jestliže se motor nezkouší za netto podmínek, musí výrobce motoru předložit korekční vzorec k přepočítání změřeného výkonu nebo změřené práce cyklu podle odstavce 2 dodatku 2 přílohy 4A na netto výkon nebo netto práci cyklu pro celý provozní rozsah cyklu a tento vzorec musí schválit technická zkušebna.
 9. Palubní diagnostický systém (OBD)
 9.1.
 Písemný popis a / nebo nákres MI 4: ...
 9.2.
 Seznam a účel všech součástí sledovaných systémem OBD: ...
 9.3.
 Písemný popis (obecné principy fungování OBD) pro:
 9.3.1.
 Vznětové / plynové motory
 9.3.1.1.
 Monitorování katalyzátoru ...
 9.3.1.2.
 Monitorování


text:
systému ke snížení emisí NOx ...
 9.3.1.3.
 Monitorování filtru částic u vznětových motorů ...
 9.3.1.4.
 Monitorování elektronického palivového systému ...
 9.3.1.5.
 Ostatní součásti, které systém OBD monitoruje ...
 9.4.
 Kritéria pro aktivaci MI (neměnný počet cyklů nebo statistický postup): ...
 9.5.
 Seznam všech výstupních kódů OBD a použitých formátů (vždy s vysvětlením): ...
 10. Omezovač točivého momentu
 10.1.
 Popis aktivace omezovače točivého momentu
 10.2.
 Popis omezení plného zatížení motoru
 (1) Pro nekonvenční motory a systémy dodá výrobce údaje rovnocenné údajům zde požadovaným.
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Uveďte povolenou odchylku.
 (4) Nehodící se škrtněte.
 (5) U jinak uspořádaných systémů předložte rovnocenné údaje (pro odstavec 3.2).
 (6) Zkouška ESC.
 (7) Pouze zkouška ETC.
 (8) Uveďte povolenou odchylku; musí být v rozmezí ± 3 % hodnot uvedených výrobcem.
 (9) Zkouška ESC.
 (10) Pouze zkouška ETC.
 Dodatek 2
 Základní vlastnosti rodiny motorů
 1. Společné parametry
 1.1.
 Spalovací cyklus: ...
 1.2.
 Chladicí médium: ...
 1.3.
 Počet válců (1): ...
 1.4.
 Zdvihový objem jednotlivého válce: ...
 1.5.
 Způsob plnění vzduchem: ...
 1.6.
 Druh/konstrukce spalovacího prostoru: ...
 1.7.
 Uspořádání ventilů a kanálů, rozměr a počet: ...
 1.8.
 Palivový systém: ...
 1.9.
 Systém zapalování (plynové motory): ...
 1.10.
 Další vybavení:
 a)
 chlazení přeplňovacího vzduchu (1): ...
 b)
 recirkulace výfukových plynů (1): ...
 c)
 vstřik vody/emulze (1): ...
 d)
 přípusť vzduchu (1): ...
 1.11.
 Následné zpracování výfukových plynů (1): ...
 Důkaz o identickém poměru (nebo u základního motoru o nejnižším poměru): kapacita systému/dodávka paliva na zdvih podle čísla/čísel na diagramu: ...
 2. Seznam údajů o rodině motorů
 2.1.
 Název rodiny vznětových motorů: ...
 2.1.1.
 Specifikace motorů v této rodině:
 Základní motor
 Typ motoru
 Počet válců
 Jmenovité otáčky (min-1)
 Dodávka paliva na zdvih (mm3)
 Jmenovitý netto výkon (kW)
 Otáčky maximálního točivého momentu (min-1)
 Dodávka paliva na zdvih (mm3)
 Maximální točivý moment (Nm)
 Dolní volnoběžné otáčky (min-1)
 Zdvihový objem (v % zdvihového objemu základního motoru)
 100
 2.2.
 Název rodiny plynových motorů: ...
 2.2.1.
 Specifikace motorů v této rodině:
 Základní motor
 Typ motoru
 Počet válců
 Jmenovité otáčky (min-1)
 Dodávka paliva na zdvih (mm3)
 Jmenovitý netto výkon (kW)
 Otáčky maximálního točivého momentu (min-1)
 Dodávka paliva na zdvih (mm3)
 Maximální točivý moment (Nm)
 Dolní volnoběžné otáčky (min-1)
 Zdvihový objem (v % zdvihového objemu základního motoru)
 100
 Časování zapalování
 Průtok recirkulace výfukových plynů
 Čerpadlo vzduchu ano/ne
 Skutečný výtlak čerpadla vzduchu
 (1) Nehodí-li se, uveďte „ne“.
 Dodatek 3
 ZÁKLADNÍ VLASTNOSTI TYPU MOTORU V RODINĚ MOTORŮ
 (1)
 1. Popis motoru
 1.1.
 Výrobce: ...
 1.2.
 Kód motoru podle výrobce:
 1.3.
 Cyklus: čtyřdobý / dvoudobý (2):
 1.4.
 Počet a uspořádání válců: ...
 1.4.1.
 Vrtání: ... mm
 1.4.2.
 Zdvih: ... mm
 1.4.3.
 Pořadí zapalování: ...
 1.5.
 Zdvihový objem motoru: ... cm3
 1.6.
 Kompresní poměr (3): ...
 1.7.
 Nákres/nákresy spalovacího prostoru a hlavy pístu: ...
 1.8.
 Nejmenší průřez sacích a výfukových kanálů: ... cm2
 1.9.
 Otáčky volnoběhu: ... min-1
 1.10.
 Maximální netto výkon: kW při ... min-1
 1.11.
 Maximální přípustné otáčky motoru: ... min-1
 1.12.
 Maximální netto točivý moment: ... Nm při ... min-1
 1.13.
 Systém spalování: vznětové / zážehové (2)
 1.14.
 Palivo: motorová nafta / LPG / NG-H /


text:
NG-L / NG-HL / ethanol (2)
 1.15.
 Systém chlazení
 1.15.1.
 Kapalinou
 1.15.1.1.
 Druh kapaliny: ...
 1.15.1.2.
 Oběhové čerpadlo / čerpadla: ano / ne (2)
 1.15.1.3.
 Popřípadě vlastnosti nebo značka / značky a typ/typy: ...
 1.15.1.4.
 Popřípadě převodový poměr / poměry pohonu: ...
 1.15.2.
 Vzduchem
 1.15.2.1.
 Ventilátor: ano / ne (2)
 1.15.2.2.
 Popřípadě vlastnosti nebo značka/značky a typ/typy: ...
 1.15.2.3.
 Popřípadě převodový poměr / poměry pohonu: ...
 1.16.
 Teplota přípustná podle výrobce
 1.16.1.
 Chlazení kapalinou: maximální teplota na výstupu: ... K
 1.16.2.
 Chlazení vzduchem: vztažný bod: ...
 Maximální teplota ve vztažném bodě: ... K
 1.16.3.
 Popřípadě maximální teplota vzduchu ve výstupu mezichladiče sání: ... K
 1.16.4.
 Maximální teplota výfukových plynů ve výfukovém potrubí/potrubích v blízkosti výstupní příruby/přírub sběrného výfukového potrubí nebo přeplňovacího turbokompresoru/turbokompresorů: ... K
 1.16.5.
 Teplota paliva: min. ... K, max. ... K
 u vznětových motorů ve vstupu do vstřikovacího čerpadla, u plynových motorů na NG v koncovém stupni regulátoru tlaku
 1.16.6.
 Tlak paliva: min. ... kPa,
 max. ... kPa
 v koncovém stupni regulátoru tlaku, jen u plynových motorů na NG
 1.16.7.
 Teplota maziva: min. ... K, max. ... K
 1.17.
 Přeplňování: ano / ne (2)
 1.17.1.
 Značka: ...
 1.17.2.
 Druh: ...
 1.17.3.
 Popis systému (např. maximální přeplňovací tlak, popřípadě odlehčovací ventil): ...
 1.17.4.
 Mezichladič: ano / ne (2)
 1.18.
 Systém sání
 Maximální přípustný podtlak v sání při jmenovitých otáčkách motoru a při 100 % zatížení podle provozních podmínek stanovených v předpisu č. 24 ve znění série změn 03: ... kPa
 1.19.
 Výfukový systém
 Maximální přípustný protitlak ve výfuku při jmenovitých otáčkách motoru a při 100 % zatížení podle provozních podmínek stanovených v předpisu č. 24 ve znění série změn 03: ... kPa
 Objem výfukového systému: ... dm3
 1.20.
 Elektronická řídicí jednotka motoru (EECU) (všechny typy motorů):
 1.20.1.
 Značka: ...
 1.20.2.
 Typ: ...
 1.20.3.
 Kalibrační číslo/čísla softwaru: ...
 2. Opatření proti znečišťování ovzduší
 2.1.
 Zařízení pro recyklaci plynů z klikové skříně (popis a nákresy): ...
 2.2.
 Další zařízení proti znečišťování (pokud existují a nejsou uvedena v jiných rubrikách): ...
 2.2.1.
 Katalyzátor: ano / ne (2)
 2.2.1.1.
 Značka / značky: ...
 2.2.1.2.
 Typ/typy: ...
 2.2.1.3.
 Počet katalyzátorů a jejich částí: ...
 2.2.1.4.
 Rozměry, tvar a objem katalyzátoru/katalyzátorů: ...
 2.2.1.5.
 Druh katalytické činnosti: ...
 2.2.1.6.
 Celková náplň drahých kovů:
 2.2.1.7.
 Poměrná koncentrace: ...
 2.2.1.8.
 Nosič (struktura a materiál): ...
 2.2.1.9.
 Hustota komůrek: ...
 2.2.1.10.
 Druh pouzdra katalyzátoru/katalyzátorů: ...
 2.2.1.11.
 Umístění katalyzátoru/katalyzátorů (místo a referenční vzdálenost ve výfukovém potrubí): ...
 2.2.1.12.
 Běžné rozmezí provozní teploty (K): ...
 2.2.1.13.
 Pomocná činidla (jsou-li použita): ...
 2.2.1.13.1.
 Druh a koncentrace činidla potřebného pro katalytickou činnost: ...
 2.2.1.13.2.
 Běžné rozmezí provozní teploty činidla: ...
 2.2.1.13.3.
 Popřípadě mezinárodní norma: ...
 2.2.1.13.4.
 Častost doplňování činidla: průběžně/při údržbě (4): ...
 2.2.2.
 Kyslíkové čidlo: ano / ne (2)
 2.2.2.1.
 Značka/značky: ...
 2.2.2.2.
 Druh: ...
 2.2.2.3.
 Umístění: ...
 2.2.3.
 Přípusť vzduchu: ano / ne (2)
 2.2.3.1.
 Druh (pulzující vzduch, vzduchové čerpadlo atd.): ...
 2.2.4.
 Recirkulace výfukových plynů: ano / ne (2)
 2.2.4.1.
 Vlastnosti (značka, typ, průtok atd.): ...
 2.2.5.
 Filtr částic: ano / ne (2): ...
 2.2.5.1.
 Rozměry, tvar a objem filtru


text:
částic: ...
 2.2.5.2.
 Druh a konstrukce filtru částic: ...
 2.2.5.3.
 Umístění (referenční vzdálenost ve výfukovém potrubí): ...
 2.2.5.4.
 Postup nebo systém regenerace, popis a/nebo nákres: ...
 2.2.5.5.
 Běžné rozmezí provozní teploty (K) a tlaku (kPa): ...
 2.2.5.6.
 V případě periodické regenerace:
 a)
 počet cyklů zkoušek ETC mezi 2 regeneracemi (n1),
 b)
 počet cyklů zkoušek ETC během regenerace (n2)
 2.2.6.
 Ostatní systémy: ano / ne (2)
 2.2.6.1.
 Popis a funkce: ...
 3. Dodávka paliva
 3.1.
 Vznětové motory
 3.1.1.
 Podávací palivové čerpadlo
 Tlak (3): ...kPa nebo charakteristický diagram (2): ...
 3.1.2.
 Vstřikovací systém
 3.1.2.1.
 Čerpadlo
 3.1.2.1.1.
 Značka / značky: ...
 3.1.2.1.2.
 Typ/typy: ...
 3.1.2.1.3.
 Dodávka paliva: ... mm3
 (3) na zdvih při otáčkách motoru ... min-1 při plném vstřiku nebo charakteristický diagram (2)
 (3): ...
 Uveďte použitý postup: na motoru / na zkušebním stavu čerpadel (2)
 Jestliže se použije regulace přeplňovacího tlaku, uvede se charakteristická dodávka paliva a přeplňovací tlak v závislosti na otáčkách motoru.
 3.1.2.1.4.
 Předvstřik
 3.1.2.1.4.1.
 Křivka předvstřiku (3): ...
 3.1.2.1.4.2.
 Statické časování vstřiku (3): ...
 3.1.2.2.
 Vstřikovací potrubí
 3.1.2.2.1.
 Délka: ... mm
 3.1.2.2.2.
 Vnitřní průměr: ... mm
 3.1.2.2.3.
 Vstřikování se společným tlakovým potrubím, značka a typ: ...
 3.1.2.3.
 Vstřikovač/vstřikovače
 3.1.2.3.1.
 Značka / značky: ...
 3.1.2.3.2.
 Typ/typy: ...
 3.1.2.3.3.
 „Otevírací tlak“: ... kPa (3) nebo charakteristický diagram (2)
 (3):
 3.1.2.4.
 Regulátor otáček/výkonu
 3.1.2.4.1.
 Značka/značky: ...
 3.1.2.4.2.
 Typ/typy: ...
 3.1.2.4.3.
 Otáčky, při kterých začíná omezení při plném zatížení: ... min-1
 3.1.2.4.4.
 Nejvyšší otáčky bez zatížení: ... min-1
 3.1.2.4.5.
 Otáčky volnoběhu: ... min-1
 3.1.3.
 Systém pro studený start
 3.1.3.1.
 Značka/značky: ...
 3.1.3.2.
 Typ/typy: ...
 3.1.3.3.
 Popis: ...
 3.1.3.4.
 Pomocný startovací prostředek: ...
 3.1.3.4.1.
 Značka: ...
 3.1.3.4.2.
 Druh: ...
 3.2.
 Plynové motory (5)
 3.2.1.
 Palivo: zemní plyn/LPG (2)
 3.2.2.
 Regulátor/regulátory tlaku nebo odpařovač/regulátor/regulátory tlaku (3)
 3.2.2.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.2.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.2.3.
 Počet stupňů redukce tlaku: ...
 3.2.2.4.
 Tlak v koncovém stupni: min. ... kPa, max. ... kPa
 3.2.2.5.
 Počet hlavních seřizovacích bodů: ...
 3.2.2.6.
 Počet seřizovacích bodů volnoběhu: ...
 3.2.2.7.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.3.
 Palivový systém: směšovač / přípusť plynu / vstřik kapaliny / přímý vstřik (2)
 3.2.3.1.
 Regulace poměru ve směsi: ...
 3.2.3.2.
 Popis systému a/nebo schéma a nákresy: ...
 3.2.3.3.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.4.
 Směšovací zařízení
 3.2.4.1.
 Počet: ...
 3.2.4.2.
 Značka/značky: ...
 3.2.4.3.
 Typ/typy: ...
 3.2.4.4.
 Umístění: ...
 3.2.4.5.
 Možnosti seřizování: ...
 3.2.4.6.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.5.
 Vstřik do sacího potrubí
 3.2.5.1.
 Vstřik: jednobodový / vícebodový (2)
 3.2.5.2.
 Vstřik: trvalý / simultánně časovaný / sekvenčně časovaný (2)
 3.2.5.3.
 Vstřikovací zařízení
 3.2.5.3.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.5.3.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.5.3.3.
 Možnosti seřizování: ...
 3.2.5.3.4.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.5.4.
 Podávací čerpadlo (pokud je): ...
 3.2.5.4.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.5.4.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.5.4.3.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.5.5.
 Vstřikovač / vstřikovače:
 3.2.5.5.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.5.5.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.5.5.3.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.6.
 Přímý vstřik
 3.2.6.1.
 Vstřikovací čerpadlo / regulátor tlaku (2)
 3.2.6.1.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.6.1.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.6.1.3.
 Časování vstřiku: ...
 3.2.6.1.4.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.6.2.
 Vstřikovač/vstřikovače
 3.2.6.2.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.6.2.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.6.2.3.
 Otevírací tlak nebo charakteristický diagram (3): ...
 3.2.6.2.4.
 Číslo osvědčení: ...
 3.2.7.
 Elektronická řídicí jednotka (ECU)
 3.2.7.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.7.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.7.3.


text:
Možnosti seřizování: ...
 3.2.8.
 Zvláštní zařízení pro pohon na zemní plyn
 3.2.8.1.
 Varianta 1
 (jen u schválení motorů pro několik specifických složení paliva)
 3.2.8.1.1.
 Složení paliva:
 methan (CH4):
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 ethan (C2H6):
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 propan (C3H8):
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 butan (C4H10):
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 C5 / C5 +:
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 kyslík (O2):
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 inertní plyny (N2, He atd.)
 základní: ... % mol
 min. ... % mol
 max. ... % mol
 3.2.8.1.2.
 Vstřikovač/vstřikovače
 3.2.8.1.2.1.
 Značka/značky: ...
 3.2.8.1.2.2.
 Typ/typy: ...
 3.2.8.1.3.
 Popřípadě jiné
 3.2.8.2.
 Varianta 2
 (jen u schválení pro několik specifických složení paliva)
 4. Časování ventilů
 4.1.
 Maximální zdvih ventilů a úhly otevření a zavření vzhledem k úvratím nebo rovnocenné údaje: ...
 4.2.
 Referenční a/nebo seřizovací rozpětí (2): ...
 5. Systém zapalování (jen zážehové motory)
 5.1.
 Druh systému zapalování: společná cívka a svíčky / samostatná cívka a svíčky / cívka na svíčce / jiné (specifikujte) (2)
 5.2.
 Řídicí jednotka zapalování
 5.2.1.
 Značka/značky: ...
 5.2.2.
 Typ/typy: ...
 5.3.
 Křivka předstihu zapalování / zobrazení pole předstihu (2)
 (3): ...
 5.4.
 Časování zážehu (3): ... stupňů před horní úvratí při otáčkách ... min-1
 a při podtlaku v sání ...kPa
 5.5.
 Zapalovací svíčky
 5.5.1.
 Značka/značky: ...
 5.5.2.
 Typ/typy: ...
 5.5.3.
 Nastavení mezery: ... mm
 5.6.
 Zapalovací cívka/cívky
 5.6.1.
 Značka/značky: ...
 5.6.2.
 Typ/typy: ...
 6. Palubní diagnostický systém (OBD)
 6.1.
 Písemný popis a/nebo nákres MI (4):
 6.2.
 Seznam a účel všech součástí sledovaných systémem OBD: ...
 6.3.
 Písemný popis (obecné principy fungování OBD) pro:
 6.3.1.
 Vznětové/plynové motory (4): ...
 6.3.1.1.
 Monitorování katalyzátoru (4): ...
 6.3.1.2.
 Monitorování systému ke snížení emisí Nox (4): ...
 6.3.1.3.
 Monitorování filtru částic u vznětových motorů (4): ...
 6.3.1.4.
 Monitorování elektronického palivového systému (4): ...
 6.3.1.5.
 Ostatní součásti, které systém OBD monitoruje (4): ...
 6.4.
 Kritéria pro aktivaci MI (neměnný počet cyklů nebo statistický postup): ...
 6.5.
 Seznam všech výstupních kódů OBD a použitých formátů (vždy s vysvětlením): ...
 7. Omezovač točivého momentu
 7.1.
 Popis aktivace omezovače točivého momentu
 7.2.
 Popis omezení plného zatížení motoru
 (1) Předložte pro každý motor rodiny.
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Uveďte povolenou odchylku.
 (4) Nehodící se škrtněte.
 (5) U jinak uspořádaných systémů předložte rovnocenné údaje (pro odstavec 3.2).
 Dodatek 4
 Vlastnosti částí vozidla majících vztah k motoru
 1.
 Podtlak v systému sání při jmenovitých otáčkách motoru a při zatížení 100 %: ... kPa
 2.
 Protitlak ve výfukovém systému při jmenovitých otáčkách motoru a při zatížení 100 %: ... kPa
 3.
 Objem výfukového systému: ... cm3
 4.
 Příkon pomocných zařízení poháněných motorem specifikovaný pro určité provozní podmínky v předpisu č. 24 ve znění série změn 03 v odstavci 5.1.1 přílohy 10 (1).
 Zařízení
 Příkon (kW) při různých otáčkách motoru
 Volnoběh
 Dolní otáčky
 Horní otáčky
 Otáčky A (2)
 Otáčky


text:
B (2)
 Otáčky C (2)
 Referenční otáčky (3)
 Příslušenství poháněné motorem
 (viz předpis č. 24/03, odstavec 5.1.1 přílohy 10)
 (1) Údaje musí být specifikovány pro každý motor rodiny.
 (2) Zkouška ESC.
 (3) Pouze zkouška ETC.
 Dodatek 5
 Informace o systémech OBD
 1.
 Podle ustanovení v odstavci 5 přílohy 9A tohoto předpisu musí výrobce vozidla poskytnout následující doplňkové informace, aby umožnil výrobu náhradních součástí a součástí pro údržbu kompatibilních s OBD a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení, jestliže se na takové informace nevztahují práva duševního vlastnictví nebo nepředstavují určitá know-how výrobce nebo dodavatele/dodavatelů zařízení původní výbavy (OEM). Informace uvedené v tomto odstavci musí být znovu uvedeny v příloze 2A tohoto předpisu.
 1.1.
 Popis druhu a počtu stabilizačních cyklů použitých při původním schválení typu vozidla.
 1.2.
 Popis typu prokazovacího cyklu OBD použitého pro původní schválení vozidla pro části monitorované systémem OBD.
 1.3.
 Vyčerpávající dokument, ve kterém jsou popsány všechny součásti sledované v rámci strategie zjišťování poruch a aktivace MI (neměnný počet cyklů nebo statistický postup), včetně seznamu odpovídajících parametrů sledovaných sekundárně pro každou součást monitorovanou systémem OBD. Seznam všech výstupních kódů OBD a použitý formát (vždy s vysvětlením) pro jednotlivé součásti systému přenášejícího výkon a souvisejícího s emisemi a pro jednotlivé součásti, které nesouvisejí s emisemi, pokud se monitorování dané součásti používá k určování aktivace MI.
 1.3.1.
 Informace požadované v tomto odstavci mohou být dodány např. ve formě následující tabulky, která se připojí k této příloze.
 Součást
 Chybový kód
 Strategie monitorování
 Kritéria zjištění chyb
 Kritéria pro aktivaci MI
 Sekundární parametry
 Stabilizace
 Předváděcí zkouška
 Katalyzátor SCR
 Pxxxx
 Signály čidla NOx 1 a 2
 Rozdíl mezi signály z čidla 1 a čidla 2
 3. cyklus
 Otáčky motoru, zatížení motoru, teplota katalyzátoru, působení činidla
 Tři cykly zkoušky OBD (3 krátké cykly ESC)
 Cyklus zkoušky OBD (krátký cyklus ESC)
 1.3.2.
 Informace vyžadované podle tohoto dodatku mohou být omezeny na úplný seznam chybových kódů zaznamenávaných systémem OBD, nelze-li uplatnit odstavec 5.1.2.1 přílohy 9A tohoto předpisu, např. v případě náhradních součástí a součástí pro údržbu. Tyto informace lze poskytnout např. vyplněním prvních dvou sloupců tabulky v odstavci 1.3.1.
 Úplný soubor údajů je nutno poskytnout schvalovacímu orgánu jako součást dodatečných podkladů požadovaných podle odstavce 5.1.7.1 „požadavky na dokumentaci“ tohoto předpisu.
 1.3.3.
 Informace požadované v tomto odstavci musí být znovu uvedeny v příloze 2A tohoto předpisu.
 Není-li uplatnitelný odstavec 5.1.2.1 přílohy 9A tohoto předpisu v případě náhradních součástí a součástí pro údržbu, mohou se údaje stanovené v příloze 2A omezit na údaje uvedené v odstavci 1.3.2.
 PRILOHA 2A
 ZPRÁVA
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 Dodatek 1
 Informace o systémech OBD
 Jak je uvedeno v dodatku 4 přílohy 1 tohoto předpisu, musí výrobce motoru/vozidla poskytnout informace obsažené v tomto dodatku, aby umožnil výrobu náhradních součástí a součástí pro údržbu kompatibilních s OBD a diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení. Výrobce motoru/vozidla nemusí takové informace poskytnout, jestliže se na ně vztahují práva duševního vlastnictví nebo představují určitá know-how výrobce nebo dodavatele/dodavatelů zařízení původní výbavy.
 Na vyžádání se zpřístupní tento dodatek nediskriminačním způsobem všem zúčastněným výrobcům konstrukčních částí, diagnostických přístrojů a zkušebních


text:
zařízení.
 V souladu s ustanoveními v odstavci 1.3.3 dodatku 4 přílohy 1 jsou informace vyžadované podle tohoto odstavce totožné s informacemi poskytnutými ve zmíněném dodatku.
 1.
 Údaje o typu a počtu stabilizačních cyklů použitých při původním schválení typu vozidla.
 2.
 Údaje o typu prokazovacího cyklu OBD použitého při původním schválení typu vozidla pro části monitorované systémem OBD.
 3.
 Vyčerpávající dokument, ve kterém jsou popsány všechny součásti sledované v rámci strategie zjišťování poruch a aktivace MI (neměnný počet cyklů nebo statistický postup), včetně seznamu odpovídajících parametrů sledovaných sekundárně pro každou součást monitorovanou systémem OBD. Seznam všech výstupních kódů OBD a použitý formát (vždy s vysvětlením) pro jednotlivé součásti systému přenášejícího výkon a souvisejícího s emisemi a pro jednotlivé součásti, které nesouvisejí s emisemi, pokud se monitorování dané součásti používá k určování aktivace MI.
 PRILOHA 2B
 ZPRÁVA
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 (Viz tabulka v odstavci 4.6.3 tohoto předpisu)
 I. SCHVÁLENÍ „B“ (Řádek B1, OBD stupeň I, bez regulace NOx).
 PŘÍKLAD 1
 Vznětové motory:
 PŘÍKLAD 2
 Motory na zemní plyn (NG):
 Znak připojený za kružnici, ve které je označení státu, jenž schválení udělil, udává skupinu paliva stanovenou podle odstavce 4.6.3.1 tohoto předpisu.
 Výše uvedené značky schválení, kterými je opatřen motor/vozidlo, udávají, že tento typ motoru/vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 49 a pod schvalovacím číslem 052439. Tato značka schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 49 ve znění série změn 05 a byly splněny příslušné emisní stupně stanovené v odstavci 4.6.3 tohoto předpisu.
 II. SCHVÁLENÍ „C“ (Řádek B1, OBD stupeň I, s regulací NOx).
 PŘÍKLAD 3
 Vznětové motory:
 Výše uvedená značka schválení, kterou je opatřen motor/vozidlo, udává, že tento typ motoru/vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 49 a pod schvalovacím číslem 052439. Tato značka schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 49 ve znění série změn 05 a byly splněny příslušné emisní stupně stanovené v odstavci 4.6.3 tohoto předpisu.
 III. SCHVÁLENÍ „F“ (Řádek B2, OBD stupeň II, bez regulace NOx).
 PŘÍKLAD 4
 Motory na zkapalněný ropný plyn (LPG):
 Výše uvedená značka schválení, kterou je opatřen motor/vozidlo, udává, že tento typ motoru/vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 49 a pod schvalovacím číslem 052439. Tato značka schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 49 ve znění série změn 05 a byly splněny příslušné emisní stupně stanovené v odstavci 4.6.3 tohoto předpisu.
 IV. SCHVÁLENÍ „G“ (Řádek B2, OBD stupeň II, bez regulace NOx).
 PŘÍKLAD 5
 Vznětový motor:
 Výše uvedená značka schválení, kterou je opatřen motor/vozidlo, udává, že tento typ motoru/vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 49 a pod schvalovacím číslem 052439. Tato značka schválení udává, že schválení byla udělena podle požadavků předpisu č. 49 ve znění série změn 05 a byly splněny příslušné emisní stupně stanovené v odstavci 4.6.3 tohoto předpisu.
 V. SCHVÁLENÍ „J“ (Řádek C, OBD stupeň II, bez regulace NOx).
 PŘÍKLAD 6
 Motor na zkapalněný ropný plyn (LPG):
 Výše uvedená značka


text:
schválení, kterou je opatřen motor/vozidlo, udává, že tento typ motoru/vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 49 a pod schvalovacím číslem 052439. Tato značka schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 49 ve znění série změn 05 a byly splněny příslušné emisní stupně stanovené v odstavci 4.6.3 tohoto předpisu.
 VI. MOTOR/VOZIDLO SCHVÁLENÉ PODLE JEDNOHO NEBO VÍCE PŘEDPISŮ (Viz odstavec 4.7 tohoto předpisu)
 PŘÍKLAD 7
 Výše uvedená značka schválení, kterou je opatřen motor/vozidlo na zemní plyn kalibrovaný pro skupinu plynů H a L, udává, že tento typ motoru/vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 49 (stupeň emisí G) a podle předpisu č. 24 (1). První dvě číslice schvalovacích čísel udávají, že v době udělení příslušných schválení předpis č. 49 zahrnoval sérii změn 05 a předpis č. 24 sérii změn 03.
 (1) Druhé číslo předpisu je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 4A
 Postup zkoušky
 1. ÚVOD
 1.1.
 Tato příloha popisuje způsoby stanovení emisí plynných znečišťujících látek, znečišťujících částic a kouře z motoru, který se má zkoušet. Jsou popsány tři zkušební cykly, které se použijí podle odstavce 5.2:
 a)
 ESC, který se skládá ze 13 režimů ustáleného stavu;
 b)
 ELR, který se skládá ze sledu stupňů neustáleného zatížení při různých otáčkách, přičemž tyto stupně tvoří jeden ucelený postup zkoušky a provádějí se postupně za sebou;
 c)
 ETC, který se skládá z neustálených, každou sekundu se střídajících režimů.
 1.2.
 Ke zkoušce se motor namontuje na zkušební stav a připojí se k dynamometru.
 1.3. Princip měření
 Měřenými emisemi znečišťujících látek z výfuku motoru jsou plynné složky (oxid uhelnatý, celek uhlovodíků u vznětových motorů, jen při zkoušce ESC; uhlovodíky jiné než methan u vznětových a plynových motorů, jen při zkoušce ETC; methan u plynových motorů, jen při zkoušce ETC a oxidy dusíku), částice (jen u vznětových motorů) a kouř (u vznětových motorů, jen při zkoušce ELR). Kromě toho se oxid uhličitý často používá jako indikační plyn ke stanovení poměru ředění u systémů s ředěním části toku a u systémů s ředěním plného toku. Podle osvědčené technické praxe se doporučuje, aby se měřil oxid uhličitý jako výborný prostředek k rozpoznání problémů měření v průběhu zkoušky.
 1.3.1.
 Zkouška ESC
 V průběhu předepsaného sledu provozních stavů zahřátého motoru se nepřetržitě analyzují emise z výfuku na vzorku surových nebo zředěných výfukových plynů. Zkušební cyklus se skládá z většího počtu režimů otáček a výkonu, které odpovídají typickému provoznímu rozsahu vznětových motorů. V průběhu každého režimu se měří koncentrace všech plynných znečišťujících látek, průtok výfukových plynů a výkon a změřené hodnoty se zváží. U měření částic se výfukové plyny zředí stabilizovaným okolním vzduchem buď při použití systému s ředěním části toku, nebo systému s ředěním plného toku. Částice se zachycují na vhodném filtru úměrně k váhovým faktorům každého režimu. Pro každou znečišťující látku se vypočtou emitované gramy na kilowatthodinu, jak je popsáno v dodatku 1 této přílohy. Kromě toho se změří NOx ve třech zkušebních bodech z oblasti kontroly, které vybere technická zkušebna, a změřené hodnoty se porovnají s hodnotami vypočtenými z režimů


text:
zkušebního cyklu, které zahrnují vybrané zkušební body. Kontrolou NOx se zajišťuje účinnost zařízení motoru k omezení emisí v typickém provozním rozsahu motoru.
 1.3.2.
 Zkouška ELR
 V průběhu předepsané zatěžovací zkoušky se opacimetrem analyzuje kouř zahřátého motoru. Zkouška se skládá ze zatěžování motoru při konstantních otáčkách z 10 % na 100 % zatížení, a to při třech různých otáčkách motoru. Kromě toho se provede čtvrtý zatěžovací stupeň vybraný technickou zkušebnou (1) a hodnota se porovná s hodnotami předcházejících zatěžovacích stupňů. Nejvyšší hodnota kouře se určí průměrovacím algoritmem, jak je popsáno v dodatku 1 této přílohy.
 1.3.3.
 Zkouška ETC
 S motorem zahřátým na provozní teplotu se v průběhu předepsaného neustáleného cyklu, který vystihuje s velmi dobrou přibližností silniční jízdní režimy specifické pro motory velkého výkonu montované do nákladních automobilů a autobusů, analyzují výše uvedené znečišťující látky po zředění celkového množství výfukových plynů stabilizovaným okolním vzduchem (systém CVS s dvojitým ředěním u částic) nebo určením plynných složek v surových výfukových plynech a částic při použití systému s ředěním části toku. Za použití signálů zpětné vazby pro točivý moment a otáček motoru přicházejících z dynamometru se integruje výkon v čase trvání cyklu a výsledkem je práce vykonaná motorem za cyklus. U systému CVS se koncentrace NOx a HC za cyklus určí integrací signálu analyzátoru, zatímco koncentrace CO, CO2 a NMHC se může určit integrací signálu analyzátoru nebo odběrem vzorku do vaku. Provádí-li se měření na surových výfukových plynech, určí se všechny plynné složky za cyklus integrací signálu analyzátoru. Pokud jde o částice, zachytí se vhodným filtrem úměrný vzorek. K provedení výpočtu hodnot hmotnosti emisí znečišťujících látek se určí průtok surových nebo zředěných výfukových plynů za cyklus. Z hodnot hmotnosti emisí ve vztahu k práci motoru se určí počet gramů každé znečišťující látky emitované na kilowatthodinu, jak je popsáno v dodatku 2 této přílohy.
 2. PODMÍNKY ZKOUŠEK
 2.1. Podmínky zkoušky motoru
 2.1.1.
 Změří se absolutní teplota Ta nasávaného vzduchu na vstupu do motoru vyjádřená v kelvinech a suchý atmosférický tlak ps vyjádřený v kPa a podle následujících ustanovení se určí parametr fa. Ve víceválcových motorech s rozvětveným sacím potrubím, např. při uspořádání motoru do tvaru V, se bere průměrná teplota jednotlivých větví.
 a)
 pro vznětové motory:
 Motory s atmosférickým sáním a motory mechanicky přeplňované:
 Motory přeplňované turbokompresorem s chlazením nasávaného vzduchu nebo bez tohoto chlazení:
 b)
 pro zážehové motory:
 2.1.2.
 Platnost zkoušky
 Aby byla zkouška uznána za platnou, musí parametr fa splňovat podmínku:
 0,96 ≤ fa ≤ 1,06
 2.2. Motory s chlazením přeplňovacího vzduchu
 Musí se zaznamenávat teplota přeplňovacího vzduchu, která se smí lišit při otáčkách deklarovaného maximálního výkonu a při plném zatížení o ± 5 K od maximální teploty přeplňovacího vzduchu uvedené v odstavci 1.16.3 dodatku 1 přílohy 1. Teplota chladicího média musí být nejméně 293 K (20 oC).
 Jestliže se použije systém ve zkušebně nebo vnější dmychadlo, smí se teplota přeplňovacího vzduchu lišit o ±5 K od maximální teploty přeplňovacího vzduchu uvedené v odstavci 1.16.3 dodatku 1 přílohy 1 při otáčkách deklarovaného maximálního výkonu a při plném zatížení. Nastavení chladiče přeplňovacího vzduchu, kterým


text:
se splňují výše uvedené podmínky, se musí použít pro celý zkušební cyklus.
 2.3. Systém sání motoru
 Musí se použít systém sání motoru, který má vstupní odpor vzduchu lišící se nejvýše o ±100 Pa od horní hranice motoru pracujícího při otáčkách maximálního deklarovaného výkonu a s plným zatížením.
 2.4. Výfukový systém motoru
 Musí se použít výfukový systém, který má protitlak ve výfuku lišící se nejvýše o ±1 000 Pa od horní hranice motoru pracujícího při otáčkách maximálního deklarovaného výkonu a s plným zatížením a jehož objem se neliší o více než ± 40 % od objemu uvedeného výrobcem. Může se použít systém zkušebny, pokud reprodukuje skutečné provozní podmínky motoru. Výfukový systém musí splňovat požadavky na odběr vzorků výfukových plynů stanovené v odstavci 3.4 dodatku 4 této přílohy a v odstavci 2.2.1 dodatku 7, pododstavci „EP výfuková trubka“ a odstavci 2.3.1, pododstavci „EP výfuková trubka“.
 Jestliže je motor vybaven zařízením k následnému zpracování výfukových plynů, musí mít výfuková trubka stejný průměr, jako se používá v praxi v místě vzdáleném proti směru proudění nejméně 4 průměry trubky od vstupu v začátku expanzní části, která obsahuje zařízení k následnému zpracování výfukových plynů. Vzdálenost mezi přírubou sběrného výfukového potrubí nebo výstupem z turbokompresoru a zařízením k následnému zpracování výfukových plynů musí být stejná jako v uspořádání na vozidle nebo musí mít hodnotu uvedenou výrobcem. Protitlak ve výfuku, popřípadě odpor, musí splňovat stejná kritéria, jak je uvedeno výše, a mohou být seřízeny ventilem. Nádrž obsahující zařízení k následnému zpracování výfukových plynů se může při orientační zkoušce a při mapování vlastností motoru vyjmout a může se nahradit rovnocennou nádrží s neaktivním nosičem katalyzátoru.
 2.5. Systém chlazení
 Musí se použít systém chlazení motoru s dostatečnou kapacitou k udržení běžných pracovních teplot motoru předepsaných výrobcem.
 2.6. Mazací olej
 Údaje o mazacím oleji použitém při zkoušce musí být zapsány a předloženy zároveň s výsledky zkoušky podle odstavce 7.1 přílohy 1.
 2.7. Palivo
 Zkušebním palivem musí být referenční palivo uvedené v příloze 5.
 Teplotu paliva a měřicí bod stanoví výrobce v rámci mezních hodnot uvedených v odstavci 1.16.5 přílohy 1. Teplota paliva nesmí být nižší než 306 K (33 oC). Jestliže není určena, musí mít na vstupu systému dodávky paliva hodnotu 311 K ± 5 K (38 oC ± 5 oC).
 U motorů na NG a LPG musí být teplota paliva a měřicí bod v rozmezí mezních hodnot stanovených v odstavci 1.16.5 přílohy 1 nebo u motorů, které nejsou základními motory, v odstavci 1.16.5 dodatku 3 přílohy 1.
 2.8
 Jestliže je motor vybaven systémem k následnému zpracování výfukových plynů, musí být emise změřené za zkušební cyklus reprezentativní pro emise ve skutečném provozu. Jestliže je motor vybaven systémem k následnému zpracování výfukových plynů, které vyžaduje činidlo, musí činidlo použité při všech zkouškách odpovídat odstavci 2.2.1.13 přílohy 1.
 2.8.1.
 U systému k následnému zpracování výfukových plynů, který je založen na procesu nepřetržité regenerace, se emise měří na stabilizovaném systému k následnému zpracování výfukových plynů.
 K procesu regenerace musí dojít během zkoušky ETC nejméně jednou a výrobce určí běžné podmínky, za nichž k regeneraci


text:
dochází (výfukové saze, teplota, protitlak výfukových plynů atd.).
 K ověření procesu regenerace je nutno provést nejméně 5 zkoušek ETC. Během zkoušek se zaznamenává teplota a tlak výfukových plynů (teplota před systémem k následnému zpracování výfukových plynů a za ním, protitlak výfukových plynů atd.).
 Systém k následnému zpracování výfukových plynů se považuje za vyhovující, nastanou-li během zkoušky po dostatečně dlouhou dobu podmínky uváděné výrobcem.
 Konečným výsledkem zkoušky je aritmetický průměr různých výsledků zkoušek ETC.
 Má-li systém k následnému zpracování výfukových plynů bezpečnostní režim, který se přepíná na režim periodické regenerace, zkouška se provádí podle odstavce 2.8.2 této přílohy. V tomto konkrétním případě je možno překročit mezní hodnoty emisí v tabulce 2 odstavce 5.2 a hodnoty se neváží.
 2.8.2.
 U systému k následnému zpracování výfukových plynů, který je založen na procesu periodické regenerace, se emise měří nejméně dvěma zkouškami ETC, jedné během regenerace a druhé mimo proces regenerace, na stabilizovaném systému k následnému zpracování výfukových plynů a výsledky se zváží.
 K procesu regenerace musí dojít během zkoušky ETC nejméně jednou. Motor může být vybaven přepínačem, který umožňuje zamezit procesu regenerace nebo ho umožnit za předpokladu, že toto nemá žádný vliv na původní kalibrování motoru.
 Výrobce určí běžné podmínky, za nichž k regeneraci dochází (výfukové saze, teplota, protitlak výfukových plynů atd.) a jejich dobu trvání (n2). Výrobce poskytne rovněž veškeré údaje k určení doby mezi dvěma regeneracemi (n1). Přesný postup se dohodne mezi výrobcem motoru a technickou zkušebnou na základě osvědčeného odborného úsudku.
 Výrobce poskytne systém k následnému zpracování výfukových plynů, který byl zatížen, aby bylo během zkoušky ETC dosaženo regenerace. K regeneraci nesmí dojít během stabilizační fáze motoru.
 Průměrné emise mezi fázemi regenerace se určí z aritmetického průměru několika rovnoměrně rozloženými zkouškami ETC. Doporučuje se provést nejméně jednu zkoušku ETC pokud možno co nejblíže před zkouškou regenerace a jednu zkoušku ETC bezprostředně po zkoušce regenerace. Lze zvolit i jiné řešení, kdy výrobce poskytne údaje, kterými prokáže, že emise jsou mezi fázemi regenerace konstantní (± 15 %). V tomto případě je možno použít emise pouze jedné zkoušky ETC.
 Během zkoušky regenerace se zaznamenávají všechny údaje, které jsou potřebné ke zjištění regenerace (emise CO nebo NOx, teplota před systémem k následnému zpracování výfukových plynů a za ním, protitlak výfukových plynů atd.).
 Během procesu regenerace mohou být překročeny mezní hodnoty emisí uvedené v tabulce 2 odstavce 5.2.
 Naměřené emise se zváží podle odstavců 5.5 a 6.3 dodatku 2 této přílohy a konečný výsledek nesmí překročit mezní hodnoty uvedené v tabulce 2 odstavce 5.2.
 (1) Zkušební body musí být vybrány za použití schválených statistických postupů náhodného výběru.
 Dodatek 1
 Zkušební cykly ESC a ELR
 1. SEŘÍZENÍ MOTORU A DYNAMOMETRU
 1.1 Určení otáček motoru A, B a C
 Otáčky motoru A, B a C udá výrobce podle těchto ustanovení:
 Horní otáčky nhi se určí výpočtem 70 % deklarovaného maximálního netto výkonu P(n), jak je stanoveno v odstavci 8.2 přílohy 1. Nejvyšší otáčky, při kterých má motor tuto hodnotu výkonu na křivce výkonu, jsou otáčky nhi.
 Dolní otáčky nlo se určí výpočtem 50 % deklarovaného maximálního netto výkonu


text:
P(n), jak je stanoveno v odstavci 8.2 přílohy 1. Nejnižší otáčky, při kterých má motor tuto hodnotu výkonu na křivce výkonu, jsou otáčky nlo.
 Otáčky motoru A, B a C se vypočtou takto:
 Otáčky A
 =
 nlo + 25 % (nhi - nlo)
 Otáčky B
 =
 nlo + 50 % (nhi - nlo)
 Otáčky C
 =
 nlo + 75 % (nhi - nlo)
 Otáčky motoru A, B a C lze ověřit jedním z následujících postupů:
 a)
 V průběhu schvalování výkonu motoru podle předpisu č. 85 se měří v doplňkových zkušebních bodech, aby se přesně určily hodnoty nhi a nlo. Maximální výkon, nhi a nlo se určí z křivky výkonu a otáčky motoru A, B a C se vypočtou podle výše uvedených ustanovení.
 b)
 Zmapují se vlastnosti motoru podél křivky plného zatížení z nejvyšších otáček bez zatížení do volnoběžných otáček, přičemž se použije nejméně 5 měřicích bodů v intervalech 1 000 min-1 a měřicích bodů v rozmezí ± 50 min-1 otáček deklarovaného maximálního výkonu. Maximální výkon, nhi a nlo se určí z této mapovací křivky vlastností a otáčky motoru A, B a C se vypočtou podle výše uvedených ustanovení.
 Jestliže změřené otáčky motoru A, B a C jsou v rozmezí ± 3 % otáček motoru deklarovaných výrobcem, použijí se pro zkoušku emisí deklarované otáčky motoru. Jestliže kterékoliv otáčky motoru překračují tuto mezní odchylku použijí se pro zkoušku emisí změřené otáčky motoru.
 1.2. Určení nastavení dynamometru
 Křivka točivého momentu při plném zatížení se určí experimentálně, aby se mohly vypočítat hodnoty točivého momentu pro vymezené zkušební režimy za netto podmínek, které jsou uvedeny v odstavci 8.2 přílohy 1. Popřípadě se může vzít v úvahu příkon zařízení poháněných motorem. Nastavení dynamometru pro každý zkušební režim se vypočte podle vzorce:
 s
 =
 Pn × (L/100), jestliže se zkouší za netto podmínek
 s
 =
 Pn × (L/100) + (P(a) - P(b)), jestliže se nezkouší za netto podmínek
 kde:
 s
 =
 nastavení dynamometru, kW
 P(n)
 =
 netto výkon motoru podle odstavce 8.2 přílohy 1, kW
 L
 =
 procento zatížení podle odstavce 2.7.1, %
 P(a)
 =
 příkon pomocných zařízení, která se namontují podle odstavce 6.1 přílohy 1
 P(b)
 =
 příkon pomocných zařízení, která se odmontují podle odstavce 6.2 přílohy 1
 2. PROVEDENÍ ZKOUŠKY ESC
 Na žádost výrobce se může provést před měřicím cyklem orientační zkouška ke stabilizování motoru a výfukového systému.
 2.1. Příprava odběrných filtrů
 Nejméně jednu hodinu před zkouškou se vloží každý filtr do částečně uzavřené Petriho misky, která je chráněna před znečištěním prachem, a umístí se do vážicí komory ke stabilizaci. Na konci stabilizace se každý filtr zváží a zaznamená se vlastní hmotnost filtru. Filtr se pak uloží do uzavřené Petriho misky nebo do utěsněného nosiče filtru do doby, kdy bude použit při zkoušce. Filtr se musí použít do osmi hodin po vyjmutí z vážicí komory. Zaznamená se vlastní hmotnost filtru.
 2.2. Montáž měřicího zařízení
 Požadovaným způsobem se namontují přístroje a odběrné sondy. Použije-li se k ředění výfukových plynů systém s ředěním plného toku, připojí se výfuková trubka k systému.
 2.3. Startování ředicího systému a motoru


text:
Ředicí systém a motor se nastartují a nechají se zahřát až do doby, kdy se všechny teploty a tlaky při maximálním výkonu stabilizují podle doporučení výrobce a osvědčené technické praxe.
 2.4. Startování odběrného systému částic
 Systém odběru vzorků částic se nastartuje a nechá se běžet s obtokem. Hladina pozadí částic v ředicím vzduchu se může určit vedením ředicího vzduchu přes filtry částic. Jestliže se použije filtrovaný ředicí vzduch, může se vykonat jedno měření před zkouškou nebo po ní. Jestliže ředicí vzduch není filtrován, mohou se vykonat měření na začátku a na konci cyklu a pak se z nich určí průměrné hodnoty.
 2.5. Nastavení ředicího poměru
 Ředicí vzduch se musí nastavit tak, aby teplota zředěných výfukových plynů měřená bezprostředně před filtrem v žádném režimu nepřesáhla 325 K (52 oC). Ředicí poměr (q) nesmí být menší než 4.
 U systémů, které používají CO2 nebo NOx k regulaci ředicího poměru, se musí měřit obsah CO2 nebo NOx v ředicím vzduchu na začátku a na konci každé zkoušky. Výsledky měření koncentrace CO2 nebo NOx v ředicím vzduchu před zkouškou a po ní se smějí lišit nejvíce o 100 ppm u prvního plynu a o 5 ppm u druhého plynu.
 2.6. Kontrola analyzátorů
 Analyzátory emisí se vynulují a kalibrují. Jestliže se použijí odběrné vaky, musí se vyprázdnit.
 2.7. Zkušební cyklus
 2.7.1.
 Se zkoušeným motorem se provede následující třináctirežimový cyklus na dynamometru
 Číslo režimu
 Otáčky motoru
 Procento zatížení
 Váhový faktor
 Trvání režimu
 1
 volnoběžné
 —
 0,15
 4 minuty
 2
 A
 100
 0,08
 2 minuty
 3
 B
 50
 0,10
 2 minuty
 4
 B
 75
 0,10
 2 minuty
 5
 A
 50
 0,05
 2 minuty
 6
 A
 75
 0,05
 2 minuty
 7
 A
 25
 0,05
 2 minuty
 8
 B
 100
 0,09
 2 minuty
 9
 B
 25
 0,10
 2 minuty
 10
 C
 100
 0,08
 2 minuty
 11
 C
 25
 0,05
 2 minuty
 12
 C
 75
 0,05
 2 minuty
 13
 C
 50
 0,05
 2 minuty
 2.7.2.
 Postup zkoušky
 Zahájí se postup zkoušky. Zkouška musí být provedena v pořadí čísel režimů, jak je stanoveno v odstavci 2.7.1.
 Motor musí pracovat v každém režimu po předepsanou dobu, přičemž otáčky a zatížení se mění v prvních 20 sekundách. Uvedené otáčky se musí udržovat v rozmezí ± 50 min-1 a uvedený točivý moment se musí udržovat v rozmezí ± 2 % maximálního točivého momentu při zkušebních otáčkách.
 Na žádost výrobce se může postup zkoušky opakovat v počtu dostatečném k zachycení většího množství částic na filtru. Výrobce musí předložit podrobný popis postupů vyhodnocování údajů a výpočtů. Plynné emise se určují jen při prvním cyklu.
 2.7.3.
 Odezva analyzátoru
 Výstup analyzátorů se zaznamenává zapisovačem nebo odpovídajícím systémem záznamu dat v průběhu zkušebního cyklu, kdy výfukové plyny prochází analyzátory.
 2.7.4.
 Odběr vzorku částic
 Během celého postupu zkoušky se použije jeden filtr. Váhové faktory pro jednotlivé režimy vymezené v postupu zkušebního cyklu se musí posuzovat tak, že se v každém jednotlivém režimu cyklu odebere vzorek úměrný hmotnostnímu průtoku výfukových plynů. Toho lze dosáhnout tím, že se seřídí průtok vzorku, doba odběru a/nebo ředicí poměr tak, aby se splnilo kritérium efektivních


text:
váhových faktorů podle odstavce 6.6.
 Doba odběru za jeden režim musí být nejméně 4 sekundy při váhovém faktoru 0,01. Odběr se musí provést v každém režimu co nejpozději. Odběr vzorku částic musí skončit nejdříve 5 sekund před koncem každého režimu.
 2.7.5.
 Stav motoru
 Během každého režimu se zaznamenávají otáčky a zatížení motoru, teplota a podtlak nasávaného vzduchu, teplota a protitlak ve výfuku, průtok paliva a průtok nasávaného vzduchu nebo výfukových plynů, teplota přeplňovacího vzduchu, teplota paliva a vlhkost, přičemž po dobu odběru částic, avšak v každém případě během poslední minuty každého režimu, musí být splněny požadavky na otáčky a zatížení (viz odstavec 2.7.2).
 Musí se zaznamenávat všechna doplňková data potřebná k výpočtu (viz odstavce 4 a 5).
 2.7.6.
 Ověření emisí NOx v kontrolní oblasti
 Ověření emisí NOx v kontrolní oblasti musí proběhnout bezprostředně po ukončení režimu 13.
 Před začátkem měření se motor stabilizuje v režimu 13 po dobu 3 minut. Měření se provedou v různých zkušebních bodech z oblasti kontroly, které vybere technická zkušebna (1). Každé měření trvá dvě minuty.
 Postup měření je totožný s měřením NOx při třináctirežimovém cyklu a provede se podle odstavců 2.7.3, 2.7.5 a 4.1 tohoto dodatku a podle odstavce 3 dodatku 4.
 Výpočet se provede podle odstavce 4.
 2.7.7.
 Nové ověření analyzátorů
 Po zkoušce emisí se k opakovanému ověření analyzátorů použije nulovací plyn rozpětí a shodný kalibrační plyn. Zkouška se pokládá za platnou, jestliže rozdíl mezi výsledky před zkouškou a po zkoušce je menší než 2 % hodnoty kalibračního plynu rozpětí.
 3. PROVEDENÍ ZKOUŠKY ELR
 3.1. Montáž měřicího zařízení
 Opacimetr a popřípadě odběrné sondy se musí namontovat za tlumičem výfuku nebo za každým zařízením k následnému zpracování výfukových plynů, pokud je namontováno, podle obecných postupů montáže uvedených výrobcem přístroje. Kromě toho se musí splnit požadavky odstavce 10 normy ISO 11614.
 Před provedením každé kontroly nuly a koncového údaje stupnice se opacimetr zahřeje a stabilizuje podle doporučení výrobce přístroje. Jestliže je opacimetr vybaven systémem proplachování vzduchem k zabránění znečišťování optiky přístroje, musí se tento systém také aktivovat a seřídit podle doporučení výrobce.
 3.2. Ověření opacimetru
 Ověření nuly a koncového údaje stupnice se provede v režimu čtení údajů opacimetru, protože stupnice opacity má dva přesně definované body kalibrace, a to opacitu 0 % a opacitu 100 %. Když se přístroj znovu nastaví na režim čtení údajů pro zkoušku, koeficient absorpce světla se správně vypočte na základě změřené opacity a hodnoty LA udané výrobcem opacimetru.
 Aniž by byl světelný paprsek opacimetru něčím blokován, nastaví se údaj opacity na 0,0 % ±1,0 %. Dráha světla směrem ke snímači se zcela zablokuje a nastaví se údaj opacity na 100,0 % ±1,0 %.
 3.3. Zkušební cyklus
 3.3.1. Stabilizování motoru
 Motor a systém se zahřejí odběrem maximálního výkonu tak, aby se stabilizovaly parametry motoru podle doporučení výrobce. Fáze stabilizace také zabrání tomu, aby bylo vlastní měření ovlivněno úsadami ve výfukovém systému pocházejícími z předchozí zkoušky.
 Když je motor stabilizován, zahájí se do 20 ± 2 s po fázi stabilizování zkušební cyklus. Na žádost výrobce je možné provést orientační zkoušku pro doplňkovou stabilizaci


text:
před měřicím cyklem.
 3.3.2. Postup zkoušky
 Zkouška se skládá ze sledu tří stupňů zatížení při každé ze tří hodnot otáček motoru A (cyklus 1), B (cyklus 2) a C (cyklus 3) určených podle odstavce 1.1 dodatku 1 přílohy 4A, po nichž následuje cyklus 4 při otáčkách, které jsou v kontrolní oblasti, a se zatížením mezi 10 % a 100 % vybraným technickou zkušebnou (1). Při zkoušce motoru na dynamometru se musí dodržet postup znázorněný na obrázku 3.
 Obrázek 3
 Postup zkoušky ELR
 a)
 Motor musí běžet při otáčkách A a zatížení 10 % po dobu 20 ± 2 s. Uvedené otáčky se musí dodržovat v rozmezí ± 20 min-1 a uvedený točivý moment v rozmezí ± 2 % maximálního točivého momentu při otáčkách zkoušky.
 b)
 Na konci předcházejícího úseku se ovládací páka otáček uvede rychle do zcela otevřené polohy a tam se udržuje po dobu 10 ± 1 s. Dynamometr musí působit zatížením potřebným k tomu, aby otáčky motoru kolísaly nejvýše o ± 150 min-1 během prvních 3 s a nejvýše o ± 20 min-1 v průběhu zbývajících částí úseku.
 c)
 Sled popsaný v a) a b) se opakuje dvakrát.
 d)
 Po ukončení třetího stupně zatížení se v průběhu 20 ± 2 s motor seřídí na otáčky B a na zatížení 10 %.
 e)
 Sled a) až c) se provede s motorem běžícím při otáčkách B.
 f)
 Po ukončení třetího stupně zatížení se v průběhu 20 ± 2 s motor seřídí na otáčky C a na zatížení 10 %.
 g)
 Sled a) až c) se provede s motorem běžícím při otáčkách C.
 h)
 Po ukončení třetího stupně zatížení se v průběhu 20 ± 2 s motor seřídí na zvolené otáčky a na jakékoli zatížení překračující 10 %.
 i)
 Sled a) až c) se provede s motorem běžícím při zvolených otáčkách.
 3.4. Potvrzení správnosti cyklu
 Relativní směrodatné odchylky středních hodnot kouře při každé stanovené hodnotě otáček zkoušky (SVA, SVB a SVC vypočtených podle odstavce 6.3.3 tohoto dodatku ze tří za sebou následujících stupňů zatížení při každé hodnotě otáček zkoušky) musí být nižší než 15 % průměrné hodnoty nebo nižší než 10 % mezní hodnoty uvedené v tabulce 1 v odstavci 5.2, podle toho, která je větší. Jestliže je rozdíl větší, musí se sled opakovat tak dlouho, až hodnoty tří za sebou následujících stupňů zatížení splní kritéria potvrzení správnosti.
 3.5. Nové ověření opacimetru
 Hodnota posunu nuly opacimetru po zkoušce nesmí překročit ±5,0 % mezní hodnoty uvedené v tabulce 1 v odstavci 5.2.
 4. VÝPOČET PRŮTOKU VÝFUKOVÝCH PLYNŮ
 4.1. Určení hmotnostního průtoku surových výfukových plynů
 K provedení výpočtu emisí v surových výfukových plynech je nutno znát průtok výfukových plynů. Hmotnostní průtok výfukových plynů se určí podle odstavce 4.1.1 nebo 4.1.2. Přesnost určení průtoku výfukových plynů musí být ±2,5 % udávaných hodnot nebo ±1,5 % maximální hodnoty motoru podle toho, která hodnota je vyšší. Je možno použít rovnocenné postupy (např. postupy popsané v odstavci 4.2 dodatku 2 této přílohy).
 4.1.1.
 Postup přímého měření
 Přímé měření průtoku výfukových plynů je možno provádět systémy, jako jsou: