text:
mohou mít významný negativní dopad na obchod nebo investice mezi stranami.
 ČLÁNEK 12.2
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 a)
 „hospodářskými činnostmi“ činnosti týkající se nabízení zboží a služeb na trhu;
 b)
 „subvencí“ opatření, které splňuje obdobně podmínky stanovené v článku 1.1 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, bez ohledu na to, zda se příjemci subvence zabývají zbožím, nebo službami, a
 c)
 „specifickou subvencí“ subvence, která je označena obdobně za specifickou podle článku 2 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
 ČLÁNEK 12.3
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se použije na specifické subvence, pokud souvisejí s hospodářskými činnostmi (63).
 2. Tato kapitola se nepoužije na subvence udělené podnikům, které vláda pověřila poskytováním služeb široké veřejnosti v zájmu plnění cílů veřejné politiky. Tyto výjimky z pravidel pro subvence musí být transparentní a nesmí přesahovat cíle veřejné politiky, na něž jsou zaměřeny.
 3. Tato kapitola se nepoužije na subvence udělené na vyrovnání za škody způsobené přírodními pohromami nebo jinými výjimečnými událostmi.
 4. Články 12.5 a 12.6 se nepoužijí na subvence, souhrnné částky nebo rozpočty, které představují méně než 450 000 zvláštních práv čerpání (dále jen „ZPČ“) na příjemce po tři po sobě následující roky.
 5. Články 12.6 a 12.7 se nepoužijí na subvence týkající se obchodu se zbožím, na které se vztahuje příloha 1 Dohody o zemědělství, a na subvence týkající se obchodu s rybami a rybími produkty.
 6. Článek 12.7 se nepoužije na subvence udělené dočasně v reakci na mimořádnou vnitrostátní nebo celosvětovou hospodářskou situaci (64). Tyto subvence musí být zacílené, hospodárné, účinné a účelné, aby mohly zjištěnou mimořádnou vnitrostátní nebo celosvětovou hospodářskou situaci napravit.
 7. Tato kapitola se nepoužije na audiovizuální služby.
 8. Článek 12.7 se nepoužije na subvence udělené orgány stran na nižší než ústřední úrovni. Při plnění svých povinností podle této kapitoly přijme každá strana přiměřená opatření, která má k dispozici, aby zajistila dodržování ustanovení této kapitoly orgány dané strany na nižší než ústřední úrovni.
 ČLÁNEK 12.4
 Vztah k Dohodě o WTO
 Žádným ustanovením této kapitoly nejsou dotčena práva a povinnosti kterékoli strany podle Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, článku XVI GATT 1994 a článku XV GATS.
 ČLÁNEK 12.5
 Oznámení
 1. Každá strana oznámí druhé straně v anglickém jazyce každé dva roky ode dne vstupu této dohody v platnost právní základ, formu, částku nebo rozpočet, a pokud je to možné, jméno příjemce jakékoli specifické subvence udělené nebo zachované (65) oznamující stranou. První oznámení se však učiní nejpozději tři roky ode dne vstupu této dohody v platnost.
 2. Pokud strana zpřístupní informace uvedené v odstavci 1 veřejnosti na oficiálních internetových stránkách, má se za to, že bylo učiněno oznámení ve smyslu odstavce 1. Pokud strana oznámí subvence podle článku 25.2 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, má se za to, že tato strana splnila požadavek odstavce 1 týkající se těchto subvencí.
 3. Pokud jde o subvence související se službami, tento článek se použije pouze na tato odvětví: architektonické a inženýrské služby, bankovní služby, počítačové služby, služby v oblasti stavebnictví, energetické služby, služby v oblasti životního prostředí, expresní doručovací


text:
služby, pojišťovací služby, telekomunikační služby a dopravní služby.
 ČLÁNEK 12.6
 Konzultace
 1. V případě, že se jedna strana domnívá, že subvence druhé strany má nebo by mohla mít významný negativní dopad na její obchodní nebo investiční zájmy podle této kapitoly, může první strana písemně požádat o konzultace. Strany zahájí konzultace s cílem vyřešit danou záležitost za předpokladu, že je v žádosti uvedeno vysvětlení, jakým způsobem subvence významně negativně ovlivňuje nebo by mohla ovlivňovat obchod nebo investice mezi stranami.
 2. Během konzultací strana, která žádost o konzultace obdržela, zváží, zda v případě, že o to druhá strana požádá, poskytne o subvenci informace jako:
 a)
 právní základ a politický cíl nebo účel subvence;
 b)
 forma subvence, např. grant, půjčka, záruka, vratná záloha, kapitálová injekce nebo daňová úleva;
 c)
 data a doba trvání subvence a jakákoli jiná lhůta, která se k ní vztahuje;
 d)
 požadavky na způsobilost pro subvenci;
 e)
 celková výše subvence nebo roční částka určená pro subvenci v rozpočtu a možnost výši subvence omezit;
 f)
 pokud je to možné, jméno příjemce subvence a
 g)
 všechny další informace včetně statistických údajů, jež umožňují posoudit účinky subvence na obchod nebo investice.
 3. Za účelem usnadnění konzultací poskytne dožádaná strana nejpozději do 90 dnů ode dne přijetí žádosti uvedené v odstavci 1 písemně relevantní informace o dané subvenci.
 4. V případě, že dožádaná strana některé informace uvedené v odstavci 2 neposkytne, vysvětlí tato strana neposkytnutí těchto informací ve své písemné odpovědi.
 5. Pokud se dožadující strana po konzultacích stále domnívá, že subvence má nebo by mohla mít významný negativní dopad na její obchodní nebo investiční zájmy podle této kapitoly, dožádaná strana zájmy žádající strany s porozuměním posoudí. Dožádaná strana musí považovat jakékoli řešení za možné a přijatelné.
 ČLÁNEK 12.7
 Zakázané subvence
 Zakazují se následující subvence stran, které mají nebo by mohly mít významný negativní dopad na obchod nebo investice mezi stranami:
 a)
 právní nebo jiná ujednání, jež zavazují vládu nebo veřejný subjekt k odpovědnosti za záruky za dluhy nebo závazky podniku a neomezují výši a trvání těchto záruk a
 b)
 subvence na restrukturalizaci nezdravého podniku nebo podniku v platební neschopnosti, který nemá vypracován důvěryhodný restrukturalizační plán. Tento restrukturalizační plán se vypracuje v přiměřené lhůtě po obdržení dočasné podpory likvidity tímto podnikem (66). Restrukturalizační plán je založen na realistických předpokladech s cílem zajistit v přiměřené lhůtě návrat nezdravého podniku nebo podniku v platební neschopnosti k dlouhodobé životaschopnosti. Podnik sám nebo jeho vlastníci přispějí k nákladům na restrukturalizaci významnými finančními prostředky nebo aktivy.
 ČLÁNEK 12.8
 Využití subvencí
 Každá strana zajistí, aby podniky využívaly subvence pouze pro plnění specifického cíle, pro který byly subvence poskytnuty.
 ČLÁNEK 12.9
 Obecné výjimky
 Pro účely této kapitoly se článek XX GATT 1994 a článek XIV GATS začleňují obdobně do této dohody a stávají se její nedílnou součástí.
 ČLÁNEK 12.10
 Řešení sporů
 Ustanovení čl. 12.6 odst. 5 není předmětem řešení sporů podle kapitoly 21.
 KAPITOLA 13
 STÁTNÍ PODNIKY, PODNIKY, KTERÝM BYLA PŘIZNÁNA ZVLÁŠTNÍ PRÁVA č. VÝSADY, A URČENÉ MONOPOLY
 ČLÁNEK 13.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 a)
 „ujednáním“ ujednání o

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
státem podporovaných vývozních úvěrech vypracované v rámci Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (dále jen „OECD“) nebo nástupnický závazek, ať vypracovaný v rámci OECD nebo mimo něj, přijatý nejméně dvanácti zakládajícími členy WTO, kteří byli účastníky ujednání k 1. lednu 1979;
 b)
 „obchodními činnostmi“ činnosti, které podnik vykonává za účelem vytváření zisku (67) a jejichž výsledkem je výroba zboží nebo poskytování služeb, které budou prodávány odběrateli na relevantním trhu v množství a za ceny stanovené podnikem;
 c)
 „obchodními úvahami“ úvahy týkající se ceny, kvality, dostupnosti, prodejnosti, dopravy a jiných podmínek nákupu č. prodeje nebo jiné faktory, které by se obvykle braly v úvahu při obchodních rozhodnutích soukromého podniku fungujícího podle zásad tržního hospodářství v příslušném obchodním nebo průmyslovém odvětví;
 d)
 „určením monopolu“ zřízení nebo povolení monopolu nebo rozšíření oblasti působnosti monopolu na další zboží č. službu;
 e)
 „určeným monopolem“ subjekt, včetně sdružení nebo vládní agentury, který je na relevantním trhu na území strany určen za jediného dodavatele nebo pořizovatele zboží nebo služby; není jím subjekt, jemuž bylo uděleno výlučné právo duševního vlastnictví, pouze v důsledku tohoto udělení;
 f)
 „podnikem, kterému byla přiznána zvláštní práva č. výsady“ veřejný nebo soukromý podnik, včetně dceřiných společností, jemuž strana přiznala zvláštní práva č. výsady; strana přizná zvláštní práva č. výsady, pokud stanoví omezený počet podniků oprávněných dodávat zboží nebo poskytovat službu jinak než na základě objektivních, přiměřených a nediskriminačních kritérií, čímž podstatným způsobem ovlivní schopnost jiného podniku dodávat totéž zboží nebo poskytovat tutéž službu ve stejné zeměpisné oblasti za v zásadě stejných podmínek;
 g)
 „službou poskytovanou při výkonu veřejné moci“ služba poskytovaná při výkonu veřejné moci podle definice uvedené v GATS, a je-li použitelná, v příloze GATS o finančních službách a
 h)
 „státním podnikem“ podnik, který se zabývá obchodními činnostmi a v němž strana:
 i)
 přímo vlastní více než 50 % základního kapitálu;
 ii)
 prostřednictvím vlastnických podílů přímo č. nepřímo ovládá výkon více než 50 % hlasovacích práv;
 iii)
 má pravomoc jmenovat většinu členů správní rady nebo jakéhokoliv rovnocenného řídícího orgánu nebo
 iv)
 má právo ze zákona řídit činnosti podniku nebo jiným způsobem uplatňuje v souladu se svými právními předpisy rovnocennou míru kontroly.
 ČLÁNEK 13.2
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, a určené monopoly, které se zabývají obchodními činnostmi. Pokud se zabývají obchodními i neobchodními činnostmi, tato kapitola se vztahuje pouze na jejich obchodní činnosti.
 2. Tato kapitola se vztahuje na státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, a určené monopoly na všech úrovních státní správy.
 3. Tato kapitola se nepoužije na situace, kdy státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určené monopoly jednají jako zadavatelé zahrnutí buď podle příloh jednotlivých stran k dodatku I k Dohodě o vládních zakázkách, nebo podle části 2 přílohy 10, kteří udílejí zakázky pro vládní účely, a nikoli s cílem dalšího komerčního prodeje č. použití při výrobě zboží nebo poskytnutí služby pro komerční prodej.
 4. Tato kapitola se nepoužije na služby poskytované při výkonu veřejné moci.
 5. Tato kapitola


text:
se nepoužije na státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určené monopoly, pokud roční příjmy z obchodních činností dotčeného podniku č. monopolu byly v některém z předchozích tří po sobě následujících fiskálních let nižší než 200 milionů ZPČ.
 6. Článek 13.5 se nepoužije na poskytování finančních služeb státním podnikem na základě vládního mandátu, pokud toto poskytování finančních služeb:
 a)
 podporuje vývoz nebo dovoz, jsou-li tyto služby:
 i)
 zamýšleny jinak než jako náhrada komerčního financování nebo
 ii)
 nabízeny za podmínek, které nejsou příznivější než ty, které lze získat pro srovnatelné finanční služby na obchodním trhu;
 b)
 podporuje soukromé investice mimo území strany, jsou-li tyto služby:
 i)
 zamýšleny jinak než jako náhrada komerčního financování nebo
 ii)
 nabízeny za podmínek, které nejsou příznivější než ty, které lze získat pro srovnatelné finanční služby na obchodním trhu, nebo
 c)
 je nabízeno za podmínek, které jsou v souladu s ujednáním, spadá-li do oblasti působnosti ujednání.
 7. Článek 13.5 se nepoužije na odvětví uvedená v čl. 8.6 odst. 2.
 8. Článek 13.5 se nepoužije, pokud státní podnik, podnik, kterému byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určený monopol některé strany nakupuje a prodává zboží nebo službu na základě:
 a)
 stávajícího nesouladného opatření podle čl. 8.12 odst. 1 a čl. 8.18 odst. 1, které strana zachovává, prodlužuje, obnovuje, upravuje nebo mění, jak je stanoveno v její listině závazků v příloze I přílohy 8-B, nebo
 b)
 nesouladného opatření některé strany podle čl. 8.12 odst. 2 a čl. 8.18 odst. 2 týkajícího se odvětví, pododvětví nebo činností uvedených v její listině závazků v příloze II přílohy 8-B.
 ČLÁNEK 13.3
 Vztah k Dohodě o WTO
 Strany potvrzují svá práva a povinnosti podle čl. XVII odst. 1 až 3 GATT 1994, Ujednání o výkladu článku XVII Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994, jakož i podle čl. VIII odst. 1, 2 a 5 GATS.
 ČLÁNEK 13.4
 Obecná ustanovení
 1. Aniž jsou dotčena práva a povinnosti každé strany podle této kapitoly, žádné ustanovení této kapitoly stranám nebrání ve zřízení nebo zachování státního podniku, přiznání zvláštních práv č. výsad podniku nebo určení monopolu.
 2. Žádná strana nesmí od státního podniku, podniku, kterému byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určeného monopolu vyžadovat, aby jednaly způsobem, který by byl v rozporu s touto kapitolou, ani je k takovému jednání vybízet.
 ČLÁNEK 13.5
 Nediskriminační zacházení a obchodní úvahy
 1. Každá strana zajistí, aby všechny její státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, a určené monopoly při provozování obchodních činností:
 a)
 jednaly při nákupu nebo prodeji zboží nebo služby podle obchodních úvah kromě případů, kdy sledují účel plnění podmínek jejich poslání veřejné služby, které nejsou v rozporu s písmenem b) nebo c);
 b)
 při nákupu zboží nebo služeb:
 i)
 zboží dodávanému nebo službě poskytované podnikem druhé strany poskytovaly zacházení neméně příznivé než zacházení, jaké poskytují obdobnému zboží dodávanému nebo obdobné službě poskytované vlastními podniky, a
 ii)
 zboží dodávanému nebo službě poskytované zahrnutým podnikem, jak je definován v čl. 8.2 písm. c), poskytovaly zacházení neméně příznivé než zacházení, jaké


text:
poskytují na příslušném trhu na vlastním území obdobnému zboží dodávanému nebo obdobné službě poskytované podniky podnikatelů této strany, a
 c)
 při nákupu zboží nebo služeb:
 i)
 poskytovaly podniku druhé strany zacházení neméně příznivé než zacházení, jaké poskytují vlastním podnikům, a
 ii)
 poskytovaly zahrnutým podnikům, jak jsou definovány v odst. 8.2 písm. c), zacházení neméně příznivé než zacházení, jaké poskytují na příslušném trhu na jejím území podnikům vlastních podnikatelů (68).
 2. Ustanovení odst. 1 písm. b) a c) nebrání státnímu podniku, podniku, kterému byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určenému monopolu v tom, aby:
 a)
 nakupovaly nebo prodávaly zboží nebo služby za odlišných podmínek, včetně podmínek týkajících se ceny, jsou-li tyto odlišné podmínky stanoveny v souladu s obchodními úvahami, nebo
 b)
 odmítly nákup nebo prodej zboží nebo služeb, je-li toto odmítnutí učiněno v souladu s obchodními úvahami.
 ČLÁNEK 13.6
 Regulační rámec
 1. Strany dodržují a co nejlépe využívají příslušné mezinárodní normy, mimo jiné Pokyny OECD pro řízení a správu státních podniků.
 2. Každá strana zajistí, aby jakýkoli regulační orgán nebo jiný orgán, který vykonává regulační funkci, jejž strana zřídí nebo zachová, nebyl závislý na žádném podniku regulovaném tímto orgánem, nebyl mu odpovědný a jednal nestranně (69) vůč. všem podnikům regulovaným tímto orgánem za obdobných okolností, včetně státních podniků, podniků, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, a určených monopolů (70).
 3. Každá strana uplatňuje své právní předpisy na státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, a určené monopoly konzistentním a nediskriminačním způsobem.
 ČLÁNEK 13.7
 Výměna informací
 1. Strana, která má důvod se domnívat, že obchodní činnosti státního podniku, podniku, kterému byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určeného monopolu (v tomto článku dále jen „subjekt“) druhé strany mají negativní dopad na její zájmy podle této kapitoly, může druhou stranu písemně požádat o informace týkající se obchodních činností subjektu, které souvisejí s prováděním ustanovení této kapitoly v souladu s odstavcem 2.
 2. Obsahuje-li žádost vysvětlení, jakým způsobem mohou činnosti subjektu ovlivňovat zájmy dožadující strany podle této kapitoly, a specifikuje-li, které z těchto informací mají být uvedeny, poskytne dožádaná strana:
 a)
 informace o organizační struktuře subjektu a složení jeho správní rady nebo jiného rovnocenného řídícího orgánu;
 b)
 informace o procentu akcií, které dožádaná strana, její státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určené monopoly souhrnně vlastní, a procentní podíl hlasovacích práv v subjektu, které společně drží;
 c)
 popis jakýchkoli zvláštních akcií nebo zvláštních hlasovacích č. jiných práv, které dožádaná strana, její státní podniky, podniky, kterým byla přiznána zvláštní práva č. výsady, nebo určené monopoly drží, pokud se tato práva liší od práv spojených s kmenovými akciemi subjektu;
 d)
 popis vládních úřadů nebo veřejných orgánů, které subjekt regulují, popis požadavků na podávání zpráv, které mu tyto vládní úřady nebo veřejné orgány uložily, a pokud je to možné, práv a postupů těchto vládních úřadů nebo veřejných orgánů při jmenování, odvolávání nebo odměňování vedoucích pracovníků a členů jeho správní rady nebo jiného rovnocenného řídícího orgánu;
 e)
 roční příjem a celková aktiva subjektu za poslední tři roky, pro které


text:
jsou tyto informace k dispozici;
 f)
 jakékoli výjimky, imunity a související opatření, jichž subjekt podle právních předpisů dožádané strany využívá, a
 g)
 všechny další veřejně přístupné informace týkající se subjektu, včetně výročních finančních zpráv a auditů prováděných třetí stranou.
 ČLÁNEK 13.8
 Obecné výjimky
 Pro účely této kapitoly se článek XX GATT 1994 a článek XIV GATS začleňují obdobně do této dohody a stávají se její nedílnou součástí.
 KAPITOLA 14
 DUŠEVNÍ VLASTNICTVÍ
 ODDÍL A
 Obecná ustanovení
 ČLÁNEK 14.1
 Úvodní ustanovení
 1. Aby usnadnily výrobu a uvádění na trh inovativních a kreativních výrobků a poskytování služeb mezi stranami a zvýšily zisky z obchodu a investic mezi stranami, poskytnou a zajistí strany odpovídající, účinnou a nediskriminační ochranu duševního vlastnictví a stanoví opatření pro prosazování práv duševního vlastnictví při jejich porušování, včetně boje proti padělání a pirátství, v souladu s ustanoveními této kapitoly a s mezinárodními dohodami, jejichž stranami jsou obě strany této dohody.
 2. Strana může, ale nemusí poskytovat rozsáhlejší ochranu nebo prosazování práv duševního vlastnictví podle svého práva, než vyžaduje tato kapitola, není-li tato ochrana nebo prosazování v rozporu s ustanoveními této kapitoly.
 3. Pro účely této kapitoly se „duševním vlastnictvím“ rozumí všechny kategorie duševního vlastnictví, na které se vztahují články 14.8 až 14.39 této kapitoly nebo část II oddíly 1 až 7 Dohody TRIPS. Ochrana duševního vlastnictví zahrnuje ochranu proti nekalé soutěži, jak je uvedena v článku 10bis Pařížské úmluvy na ochranu průmyslového vlastnictví uzavřené v Paříži dne 20. března 1883 (dále jen „Pařížská úmluva“) (71).
 4. Cíle a zásady stanovené v části I Dohody TRIPS, zejména článcích 7 a 8, se použijí obdobně na tuto kapitolu.
 ČLÁNEK 14.2
 Schválené zásady
 Strany s ohledem na základní cíle veřejné politiky domácích systémů uznávají nutnost:
 a)
 podporovat inovace a kreativitu;
 b)
 usnadňovat šíření informací, znalostí, technologií, kultury a umění a
 c)
 posílit hospodářskou soutěž a otevřené a účinné trhy
 prostřednictvím svých systémů v oblasti duševního vlastnictví při dodržování zásad, jako je transparentnost a nediskriminace, a se zohledněním zájmů relevantních zúčastněných stran včetně držitelů a uživatelů práv.
 ČLÁNEK 14.3
 Mezinárodní dohody
 1. Ustanovení této kapitoly doplňují práva a povinnosti stran podle dalších mezinárodních dohod v oblasti duševního vlastnictví, jejichž stranami jsou obě strany této dohody.
 2. Strany uznávají svůj závazek dodržovat své závazky stanovené v mezinárodních dohodách týkajících se práv duševního vlastnictví, jejichž stranami jsou obě strany ke dni vstupu této dohody v platnost (72), jako je:
 a)
 Dohoda TRIPS;
 b)
 Pařížská úmluva;
 c)
 Mezinárodní úmluva o ochraně výkonných umělců, výrobců zvukových záznamů a rozhlasových organizací uzavřená v Římě dne 26. října 1961 (dále jen „Římská úmluva“);
 d)
 Bernská úmluva o ochraně literárních a uměleckých děl ze dne 9. září 1886 uzavřená v Bernu 9. září 1886 (dále jen „Bernská úmluva“) (73);
 e)
 Smlouva Světové organizace duševního vlastnictví o právu autorském přijatá v Ženevě dne 20. prosince 1996;
 f)
 Smlouva Světové organizace duševního vlastnictví o výkonech výkonných umělců a o zvukových záznamech přijatá v Ženevě dne 20. prosince 1996;
 g)
 Budapešťská smlouva o mezinárodním uznávání uložení mikroorganismů k účelům patentového řízení uzavřená v Budapešti


text:
dne 28. dubna 1977;
 h)
 Mezinárodní úmluva na ochranu nových odrůd rostlin uzavřená v Paříži dne 2. prosince 1961 (dále jen „úmluva UPOV z roku 1991“) (74);
 i)
 Protokol k Madridské dohodě o mezinárodním zápisu ochranných známek přijatý v Madridu dne 27. června 1989 a
 j)
 Smlouva o patentové spolupráci přijatá ve Washingtonu dne 19. června 1970.
 3. Každá strana vyvine co největší úsilí za účelem ratifikace těchto mnohostranných ujednání nebo přistoupení k nim, není-li do dne vstupu této dohody v platnost jejich stranou (75):
 a)
 Smlouva o patentovém právu přijatá v Ženevě dne 1. června 2000;
 b)
 Smlouva o známkovém právu přijatá v Ženevě dne 27. října 1994;
 c)
 Singapurská smlouva o známkovém právu přijatá v Singapuru dne 27. března 2006;
 d)
 Ženevský akt Haagské dohody o mezinárodním zápisu průmyslových vzorů přijatý v Ženevě dne 2. července 1999;
 e)
 Pekingská smlouva o ochraně uměleckých výkonů v audiovizi přijatá v Pekingu dne 24. června 2012 a
 f)
 Marrákešská smlouva o usnadnění přístupu k publikovaným dílům nevidomým a zrakově postiženým osobám č. osobám s jinými poruchami čtení přijatá v Marrákeši dne 27. června 2013.
 ČLÁNEK 14.4
 Národní zacházení
 1. Pokud jde o všechny kategorie duševního vlastnictví zahrnuté v této kapitole, každá strana poskytne státním příslušníkům (76) druhé strany při ochraně (77) duševního vlastnictví zacházení, které není méně příznivé než zacházení s jejími vlastními státními příslušníky, s výhradou výjimek stanovených v Pařížské úmluvě, Bernské úmluvě, Římské úmluvě a Smlouvě o duševním vlastnictví v oboru integrovaných obvodů přijaté ve Washingtonu dne 26. května 1989. Pokud jde o výkonné umělce, výrobce zvukových záznamů a vysílací organizace, tato povinnost se vztahuje pouze na práva stanovená touto dohodou.
 2. Na povinnosti podle odstavce 1 se rovněž vztahují výjimky stanovené v článku 5 Dohody TRIPS.
 ČLÁNEK 14.5
 Zacházení podle nejvyšších výhod
 Pokud jde o ochranu duševního vlastnictví, každá strana neprodleně a bezpodmínečně poskytne státním příslušníkům druhé strany zacházení, které není méně příznivé než zacházení se státními příslušníky třetí země, s výhradou výjimek stanovených v článcích 4 a 5 Dohody TRIPS.
 ČLÁNEK 14.6
 Procesní záležitosti a transparentnost
 1. Každá strana vyvine co největší úsilí za účelem podpory účinnosti a transparentnosti při správě svého systému duševního vlastnictví.
 2. Za účelem zajištění účinné správy svého systému duševního vlastnictví přijme každá strana v souladu s mezinárodními normami vhodná opatření ke zlepšení účinnosti svých správních postupů týkajících se práv duševního vlastnictví.
 3. Za účelem další podpory transparentnosti při správě svého systému duševního vlastnictví vyvine každá strana co největší úsilí za účelem přijetí vhodných opatření s cílem:
 a)
 zveřejnit a zpřístupnit veřejnosti informace obsažené ve spisech, které se týkají:
 i)
 žádostí o patenty a udělování patentů;
 ii)
 zápisů průmyslových vzorů;
 iii)
 zápisů a přihlášek ochranných známek;
 iv)
 zápisů nových odrůd rostlin a
 v)
 zápisů zeměpisných označení;
 b)
 zpřístupnit veřejnosti informace o opatřeních přijatých příslušnými orgány pro účely pozastavení propuštění zboží porušujícího práva duševního vlastnictví jako opatření na hranicích podle článku 14.51;
 c)
 zpřístupnit veřejnosti informace o svém úsilí o zajištění účinného prosazování práv duševního vlastnictví a další informace související s jejím systémem duševního


text:
vlastnictví a
 d)
 zpřístupnit veřejnosti informace o příslušných právních předpisech, konečných soudních rozhodnutích a obecně použitelných správních rozhodnutích vztahujících se na prosazování práv duševního vlastnictví.
 ČLÁNEK 14.7
 Podpora informovanosti veřejnosti v oblasti ochrany duševního vlastnictví
 Každá strana přijme nezbytná opatření k tomu, aby i nadále podporovala informovanost veřejnosti o ochraně duševního vlastnictví, včetně vzdělávacích projektů a projektů šířících informace o využívání duševního vlastnictví, jakož i prosazování práv duševního vlastnictví.
 ODDÍL B
 Normy týkající se duševního vlastnictví
 PODODDÍL 1
 Autorské právo a práva s ním související
 ČLÁNEK 14.8
 Autoři
 Každá strana poskytne autorům výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 přímé nebo nepřímé rozmnožování jejich děl v celku nebo zčásti jakýmikoli prostředky a v jakékoli formě;
 b)
 jakoukoliv formu veřejného šíření originálu jejich děl nebo jejich rozmnoženin prodejem č. jinak; každá strana může stanovit podmínky, za nichž se po prvním prodeji nebo jiném převodu vlastnictví originálu nebo rozmnoženiny díla, uskutečněného se svolením autora, uplatní vyčerpání práva uvedeného v tomto ustanovení, a
 c)
 jakékoliv sdělování jejich děl veřejnosti po drátě nebo bezdrátově, včetně zpřístupnění jejich děl veřejnosti tak, aby k nim kdokoliv měl přístup z místa a v čase podle vlastní volby.
 ČLÁNEK 14.9
 Výkonní umělci
 Každá strana poskytne výkonným umělcům výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 záznam jejich uměleckých výkonů;
 b)
 přímé nebo nepřímé rozmnožování záznamů jejich výkonů v celku nebo zčásti jakýmikoli prostředky a v jakékoli formě;
 c)
 veřejné šíření záznamů jejich výkonů na zvukových záznamech prodejem nebo jinak; každá strana může stanovit podmínky, za nichž se po prvním prodeji nebo jiném převodu vlastnictví originálu nebo rozmnoženiny zaznamenaného výkonu, uskutečněného se svolením výkonného umělce, uplatní vyčerpání práva uvedeného v tomto ustanovení;
 d)
 zpřístupnění záznamů jejich výkonů veřejnosti po drátě nebo bezdrátově tak, aby k nim kdokoliv měl přístup z místa a v čase podle vlastní volby, a
 e)
 bezdrátové vysílání a sdělování jejich výkonů veřejnosti, s výjimkou případů, kdy výkon sám je již výkonem vysílaným nebo kdy se tak děje ze záznamu.
 ČLÁNEK 14.10
 Výrobci zvukových záznamů
 Každá strana poskytne výrobcům zvukových záznamů výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 přímé nebo nepřímé rozmnožování jejich zvukových záznamů v celku nebo zčásti jakýmikoli prostředky a v jakékoli formě;
 b)
 veřejné šíření jejich zvukových záznamů včetně jejich rozmnoženin prodejem nebo jinak; každá strana může stanovit podmínky, za nichž se po prvním prodeji nebo jiném převodu vlastnictví originálu nebo rozmnoženiny zvukového záznamu, uskutečněného se svolením výrobce zvukového záznamu, uplatní vyčerpání práva uvedeného v tomto ustanovení, a
 c)
 zpřístupnění jejich zvukových záznamů veřejnosti po drátě nebo bezdrátově tak, aby k nim kdokoliv měl přístup z místa a v čase podle vlastní volby.
 ČLÁNEK 14.11
 Vysílací organizace
 Každá strana poskytne vysílacím organizacím výlučné právo povolit nebo zakázat:
 a)
 záznam jejich vysílání;
 b)
 rozmnožování záznamů jejich vysílání;
 c)
 zpřístupnění záznamů jejich vysílání veřejnosti (78) po drátě nebo bezdrátově na základě žádosti veřejnosti (79);
 d)
 opakované vysílání jejich vysílání bezdrátově a
 e)
 sdělování jejich vysílání veřejnosti, pokud je takové sdělování prováděno na místech přístupných veřejnosti po zaplacení vstupného; každá strana může stanovit podmínky pro výkon tohoto výlučného práva.
 ČLÁNEK


text:
14.12
 Užití zvukových záznamů
 Strany se dohodly, že budou pokračovat v diskusi o odpovídající ochraně užití zvukových záznamů pro veškeré sdělování veřejnosti s patřičným ohledem na význam mezinárodních norem týkajících se ochrany užití zvukových záznamů.
 ČLÁNEK 14.13
 Doba ochrany
 1. Doba ochrany práv autora literárního nebo uměleckého díla ve smyslu článku 2 Bernské úmluvy trvá po dobu autorova života a 70 let po smrti autora bez ohledu na den, kdy bylo dílo oprávněně zpřístupněno veřejnosti. Pokud se doba ochrany těchto práv počítá na jiném základě než na základě života fyzické osoby, toto období nesmí být kratší než 70 let od doby, kdy bylo dílo oprávněně zpřístupněno veřejnosti. Pokud v průběhu 70 let od vytvoření díla nedojde k takovému zpřístupnění, doba ochrany nesmí být kratší než 70 let od vytvoření díla.
 2. Doba ochrany práv výkonných umělců nesmí být kratší než 50 let od výkonu.
 3. Doba ochrany práv výrobců zvukových záznamů nesmí být kratší než 70 let od zveřejnění zvukového záznamu. Pokud v průběhu nejméně 50 let od pořízení zvukového záznamu nedojde k takovému zveřejnění, doba ochrany nesmí být kratší než 50 let od pořízení záznamu (80).
 4. Doba ochrany práv ve vysílání nesmí být kratší než 50 let ode dne prvního vysílání.
 5. Doby stanovené v tomto článku se počítají od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k události, od které běží.
 ČLÁNEK 14.14
 Omezení a výjimky
 Každá strana může stanovit omezení nebo výjimky týkající se práv uvedených v článcích 14.8 až 14.12 pouze v určitých zvláštních případech, které ani nejsou v rozporu s obvyklým použitím předmětu ochrany, ani nepoškozují nepřiměřeně oprávněné zájmy držitelů práv, a to v souladu s úmluvami a mezinárodními dohodami, jichž je stranou.
 ČLÁNEK 14.15
 Právo umělce na opětný prodej uměleckého díla
 Strany se dohodly na výměně názorů a informací o otázkách souvisejících s právem na podíl na opětném prodeji originálu uměleckého díla a se situací v této oblasti v Evropské unii a v Japonsku.
 ČLÁNEK 14.16
 Kolektivní správa
 Strany:
 a)
 uznávají význam podpory spolupráce mezi svými příslušnými organizacemi kolektivní správy;
 b)
 se dohodly na prosazování transparentnosti v organizacích kolektivní správy a
 c)
 se snaží organizacím kolektivní správy usnadňovat nediskriminující zacházení s držiteli práv, které zastupují, ať přímo č. prostřednictvím jiné organizace kolektivní správy.
 ČLÁNEK 14.17
 Ochrana existujících předmětů
 1. Každá strana použije obdobně článek 18 Bernské úmluvy a čl. 14 odst. 6 Dohody TRIPS na díla, výkony a zvukové záznamy, jakož i související práva a ochranu těchto předmětů, jak je požadováno podle tohoto pododdílu.
 2. Strana nemusí obnovit ochranu předmětu, který ode dne vstupu této dohody v platnost spadá na jejím území do veřejného vlastnictví.
 PODODDÍL 2
 Ochranné známky
 ČLÁNEK 14.18
 Práva vyplývající z ochranné známky
 Každá strana zajistí, aby majitel zapsané ochranné známky měl výlučné právo zabránit všem třetím stranám v tom, aby při obchodní činnosti používaly (81) bez souhlasu majitele shodná nebo podobná označení jako označení pro zboží nebo služby, které jsou shodné nebo podobné jako ty, pro které byla ochranná známka zapsána, jestliže by takové užívání mělo za


text:
následek pravděpodobnost záměny. V případě používání shodného označení pro shodné zboží nebo služby se předpokládá, že existuje pravděpodobnost záměny. Výše uvedenými právy nejsou dotčena existující dřívější práva, ani nemají dopad na možnost stran poskytovat práva na základě užívání.
 ČLÁNEK 14.19
 Výjimky
 Každá strana stanoví omezené výjimky z práv vyplývajících z ochranné známky, jako je správné užití popisných výrazů (82), a může stanovit další omezené výjimky za předpokladu, že takové výjimky budou brát zřetel na oprávněné zájmy majitelů ochranných známek a třetích stran.
 ČLÁNEK 14.20
 Přípravné úkony považované za porušení práv
 V případě štítků a obalů každá strana zajistí, aby byl za porušení zapsané ochranné známky považován alespoň každý z těchto přípravných aktů, byl-li proveden bez souhlasu majitele zapsané ochranné známky:
 a)
 výroba;
 b)
 dovoz a
 c)
 obchodní úprava (83)
 štítků nebo obalů nesoucích (84) označení, které je shodné nebo podobné jako zapsaná ochranná známka, pro účely použití tohoto označení nebo způsobení jeho použití v obchodním styku se zbožím nebo službami, které jsou shodné nebo podobné jako ty, pro něž je ochranná známka zapsána.
 ČLÁNEK 14.21
 Všeobecně známé ochranné známky
 Za účelem uplatnění ochrany všeobecně známých ochranných známek, jak je uvedeno v článku 6bis Pařížské úmluvy a v čl. 16 odst. 2 a 3 Dohody TRIPS, strany potvrzují význam společného doporučení týkajícího se ustanovení o ochraně všeobecně známých ochranných známek přijatých shromážděním Pařížské unie na ochranu průmyslového vlastnictví a valným shromážděním Světové organizace duševního vlastnictví (WIPO) v rámci třicáté čtvrté série zasedání shromáždění členských států WIPO v roce 1999.
 PODODDÍL 3
 Zeměpisná označení
 ČLÁNEK 14.22
 Oblast působnosti
 1. Tento pododdíl se použije na uznávání a ochranu zeměpisných označení pro vína, lihoviny a jiné alkoholické nápoje (85), jakož i pro zemědělské produkty (86) pocházející ze stran dohody.
 2. Pro účely této kapitoly se „zeměpisnými označeními“ rozumí označení, která identifikují zboží jakožto pocházející z území strany nebo z regionu č. lokality na území strany, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jiné charakteristické znaky zboží připsat především jeho zeměpisnému původu.
 3. Zeměpisná označení jedné strany uvedená v příloze 14-B jsou chráněna druhou stranou podle této dohody, jestliže se vztahují na druhy zboží, které druhá strana chrání v souladu se svými právními předpisy uvedenými v příloze 14-A.
 ČLÁNEK 14.23
 Systém ochrany zeměpisných označení
 1. Každá strana zavede nebo zachová systém zápisu (87) a ochrany zeměpisných označení na svém území.
 2. Systém uvedený v odstavci 1 obsahuje nejméně tyto prvky:
 a)
 úřední prostředky pro zpřístupnění seznamu zapsaných zeměpisných označení veřejnosti;
 b)
 správní postup pro ověření, zda zeměpisné označení, jež má být zapsáno podle písmene a), identifikuje zboží jakožto pocházející z území jedné strany nebo regionu č. lokality na území strany, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jiné charakteristické znaky zboží připsat především jeho zeměpisnému původu;
 c)
 námitkové řízení, jež umožňuje vzít v úvahu oprávněné zájmy třetích stran, a
 d)
 postup pro zrušení (88) ochrany zeměpisného označení s přihlédnutím k oprávněným zájmům třetích stran a uživatelů daných zapsaných zeměpisných označení (89).
 ČLÁNEK 14.24
 Seznamy zeměpisných označení
 1. V návaznosti na dokončení námitkového řízení a přezkoumání zeměpisných označení


text:
Evropské unie uvedených v části 1 oddíle A a části 2 oddíle A přílohy 14-B Japonsko uzná, že tato označení jsou zeměpisnými označeními ve smyslu čl. 22 odst. 1 Dohody TRIPS a že byla zapsána Evropskou unií v rámci systému uvedeného v článku 14.23. Japonsko chrání tato zeměpisná označení v souladu s tímto pododdílem.
 2. V návaznosti na dokončení námitkového řízení a přezkoumání zeměpisných označení Japonska uvedených v části 1 oddíle B a části 2 oddíle B přílohy 14-B Evropská unie uzná, že tato označení jsou zeměpisnými označeními ve smyslu čl. 22 odst. 1 Dohody TRIPS a že byla zapsána Japonskem v rámci systému uvedeného v článku 14.23. Evropská unie chrání tato zeměpisná označení v souladu s tímto pododdílem.
 ČLÁNEK 14.25
 Rozsah ochrany zeměpisných označení
 1. S výhradou článku 14.29 poskytne každá strana v souvislosti se zeměpisnými označeními druhé strany uvedenými v příloze 14-B zúčastněným stranám právní prostředky, aby na jejím území zabránily (90):
 a)
 užívání zeměpisného označení, které zboží identifikuje jako obdobné zboží (91) nesplňující použitelné požadavky specifikace zeměpisného označení, a to i když:
 i)
 je uveden skutečný původ zboží;
 ii)
 je zeměpisné označení použito (92) v překladu nebo přepisu (93) nebo
 iii)
 je zeměpisné označení uvedeno společně s výrazy jako „druh“, „typ“, „způsob“, „imitace“ nebo podobnými výrazy;
 b)
 užívání jakýchkoli způsobů označení nebo obchodní úpravy zboží, které uvádějí nebo naznačují, že dotyčné zboží pochází z jiné zeměpisné oblasti, než je skutečné místo původu, způsobem, který uvádí veřejnost v omyl, pokud jde o zeměpisný původ nebo povahu zboží, a
 c)
 jakémukoli jinému užívání, které představuje nekalosoutěžní jednání ve smyslu článku 10bis Pařížské úmluvy.
 2. Každá strana může stanovit praktické podmínky, za nichž od sebe budou homonymní zeměpisná označení na jejím území rozlišována, přičemž vezme v úvahu, že je třeba zajistit spravedlivé zacházení s dotčenými výrobci a zabránit uvádění spotřebitelů v omyl.
 3. Pokud strana zamýšlí zavést podle mezinárodní dohody ochranu zeměpisného označení třetí země, které je homonymní se zeměpisným označením druhé strany chráněným podle této dohody, informuje prvně uvedená strana nejpozději v den zveřejnění pro účely námitkového řízení druhou stranu, že může podat připomínky, pokud je námitkové řízení týkající se příslušného zeměpisného označení třetí země, které má být chráněno, zahájeno po dni vstupu této dohody v platnost.
 4. V rámci námitkového řízení a přezkoumání uvedeného v článku 14.24 může každá strana zvážit následující důvody, na jejichž základě nesmí být strana povinna chránit určitý název jako zeměpisné označení v příloze 14-B:
 a)
 název by byl v rozporu s názvem odrůdy rostlin nebo plemene zvířat, a v důsledku toho by spotřebitel byl pravděpodobně uváděn v omyl ohledně skutečného původu zboží, a
 b)
 název je výrazem používaným v obecném jazyce jako běžný název takového zboží.
 5. Bez ohledu na specifikaci zeměpisného označení uvedenou v odst. 1 písm. a) nebrání ochrana podle tohoto pododdílu vztahující se na konkrétní zeměpisné označení Evropské unie uvedené v seznamu v příloze 14-B tomu, aby po dobu sedmi let ode dne vstupu této dohody v platnost byly u zboží identifikovaného tímto zeměpisným označením prováděny na území Japonska úkony


text:
spočívající ve strouhání, krájení a balení, včetně krájení na porce a balení do vnitřního obalu, pokud je toto zboží určeno pro japonský trh, a nikoli pro účely zpětného vývozu.
 6. Strany nejpozději do tří let ode dne vstupu této dohody v platnost přezkoumají provádění ustanovení odstavce 5 s cílem dosáhnout vzájemně přijatelného řešení před koncem sedmiletého období v něm uvedeného.
 ČLÁNEK 14.26
 Rozsah využití zeměpisných označení
 1. Jakákoli osoba může používat jakékoli zeměpisné označení chráněné podle tohoto pododdílu, pokud takové použití souvisí se zbožím identifikovaným tímto zeměpisným označením a je v souladu s rozsahem ochrany podle této dohody.
 2. Je-li zeměpisné označení jedné strany podle této dohody chráněno v druhé straně, oprávněné použití takového chráněného názvu nesmí být na území druhé strany podmíněno registrací uživatelů ani dalšími poplatky.
 ČLÁNEK 14.27
 Vztah k ochranným známkám
 1. Je-li zeměpisné označení chráněno podle tohoto pododdílu, každá strana odmítne zapsat ochrannou známku, jejíž použití by pravděpodobně uvádělo v omyl ohledně jakosti zboží, pokud je žádost o zápis této ochranné známky podána po použitelném datu ochrany daného zeměpisného označení na dotčeném území (94), jak je uvedeno v odstavcích 2 a 3. Ochranné známky zapsané v rozporu s tímto odstavcem se prohlásí za neplatné.
 2. V případě zeměpisných označení uvedených v článku 14.24 a v příloze 14-B ke dni vstupu této dohody v platnost je datem rozhodným pro ochranu datum vstupu této dohody v platnost.
 3. V případě zeměpisných označení uvedených v článku 14.30 ke dni vstupu této dohody v platnost a neuvedených v příloze 14-B je datem rozhodným pro ochranu datum vstupu změny přílohy 14-B v platnost.
 4. Strany uznávají, že existence dřívější konfliktní ochranné známky v jedné straně by zcela nebránila ochraně následného zeměpisného označení obdobného zboží v této straně (95) podle této dohody.
 5. Pokud byla v jedné straně před dnem, od něhož je podle této dohody v dané straně chráněno zeměpisné označení, přihlášena nebo zapsána v dobré víře ochranná známka nebo bylo nabyto práva k užívání ochranné známky používáním v dobré víře, není opatřeními přijatými k provedení tohoto pododdílu dotčena způsobilost k zápisu ochranné známky nebo platnost takového zápisu ani právo ochrannou známku používat na základě toho, že je takováto ochranná známka shodná nebo podobná jako dané zeměpisné označení.
 ČLÁNEK 14.28
 Prosazování ochrany
 Každá strana povolí svým příslušným orgánům, aby z moci úřední nebo na žádost zúčastněné strany přijaly vhodná opatření v souladu s jejími právními předpisy na ochranu zeměpisných označení uvedenými v příloze 14-B.
 ČLÁNEK 14.29
 Výjimky
 1. Bez ohledu na čl. 14.25 odst. 1 zabrání strana tomu, aby bylo zachováno předchozí používání určitého zeměpisného označení druhé strany uvedeného v příloze 14-B, které identifikuje zemědělský produkt jako obdobné zboží, na jejím území v souvislosti se zbožím č. službami po uplynutí přechodného období nejvýše sedmi let ode dne, kdy prvně uvedená strana ochranu daného zeměpisného označení zavedla. Na zboží vyrobeném v prvně uvedené straně, jehož se toto použití týká, musí být uvedeno jasné a viditelné označení skutečného zeměpisného původu.
 2. Bez ohledu na čl. 14.25 odst. 1 s výjimkou případů, kdy se


text:
použije čl. 24 odst. 4 Dohody TRIPS, zabrání strana tomu, aby bylo zachováno předchozí používání určitého zeměpisného označení druhé strany uvedeného v příloze 14-B, které identifikuje víno, lihovinu nebo jiný alkoholický nápoj jako obdobné zboží, na jejím území v souvislosti se zbožím č. službami po uplynutí přechodného období nejvýše pěti let ode dne, kdy prvně uvedená strana ochranu daného zeměpisného označení zavedla. Na zboží vyrobeném v prvně uvedené straně, jehož se toto použití týká, musí být uvedeno jasné a viditelné označení skutečného zeměpisného původu.
 3. Každá strana může stanovit praktické podmínky, za nichž bude takové použití uvedené v odstavcích 1 a 2 odlišeno od zeměpisného označení na jejím území, přičemž zohlední potřebu zajistit, aby spotřebitelé nebyli uváděni v omyl.
 4. Přechodné období uvedené v odstavci 1 se nepoužije v případě, že použití zeměpisného označení na dotčené zboží vyrobené na území druhé strany podle odstavce 1 není v souladu s příslušnými právními předpisy použitelnými na území této strany uvedenými v příloze 14-A.
 5. Žádným ustanovením tohoto pododdílu není dotčeno právo jakékoli osoby na obchodní použití vlastního jména nebo jména jejího předchůdce v obchodu, není-li toto jméno použito způsobem, který by mohl veřejnost uvést v omyl.
 ČLÁNEK 14.30
 Změny seznamů zeměpisných označení
 1. Strany souhlasí s tím, že po dokončení námitkového řízení a po přezkoumání zeměpisných označení podle článku 14.24 je možné ke spokojenosti obou stran změnit seznamy zeměpisných označení v příloze 14-B v souladu s čl. 14.53 odst. 3 a 4.
 2. Pokud jde o doplnění názvu, který má být chráněn jako zeměpisné označení v příloze 14-B, použije se stanovení čl. 14.25 odst. 4.
 3. Žádné ustanovení tohoto pododdílu nezavazuje žádnou stranu chránit zeměpisné označení druhé strany, které není nebo přestane být chráněno v souladu s právními předpisy druhé strany. Pokud některé zeměpisné označení přestane být na území strany původu chráněno, strany se o tom vzájemně informují.
 4. Na žádost některé strany vedou strany konzultace o změnách přílohy 14-B, jež se týkají jakékoli záležitosti ovlivňující pokračování ochrany zeměpisných označení uvedených v této příloze, s cílem dosáhnout vzájemně přijatelného řešení.
 PODODDÍL 4
 Průmyslové vzory (96)
 ČLÁNEK 14.31
 Průmyslové vzory
 1. Každá strana zajistí ochranu nezávisle vytvořených průmyslových vzorů, které jsou nové a původní, včetně vzorů části výrobku (97), bez ohledu na to, zda je možné tuto část od výrobku oddělit, č. nikoli. Tato ochrana je zajišťována zápisem a uděluje výlučné právo jejich držitelům v souladu s tímto článkem.
 2. (Průmyslový) vzor použitý u některého výrobku nebo ztělesněný ve výrobku, který je součástí složeného výrobku, je uznán za nový a původní za těchto okolností (98):
 a)
 pokud součást začleněná do složeného výrobku zůstává při obvyklém použití (99) složeného výrobku viditelná a
 b)
 pokud tyto viditelné znaky součásti samy splňují předpoklady novosti a původnosti.
 3. Každá strana může stanovit omezené výjimky z ochrany (průmyslových) vzorů způsobem, který je v souladu s čl. 26 odst. 2 Dohody TRIPS.
 4. Ustanoveními tohoto článku nejsou dotčena žádná ustanovení této kapitoly ani právní předpisy jednotlivých stran související s jiným duševním vlastnictvím, jako jsou nezapsaný vzhled výrobků, ochranné známky


text:
nebo další rozlišovací znaky a patenty.
 5. Každá strana zajistí, aby majitel chráněného průmyslového vzoru měl alespoň právo zabránit třetím osobám, aby bez souhlasu majitele vyráběly, prodávaly, dovážely nebo vyvážely výrobky, které nesou nebo ztělesňují (průmyslový) vzor, který je shodný nebo podobný jako chráněný (průmyslový) vzor, pokud se takové jednání uskutečňuje pro komerční účely.
 6. Každá strana zajistí, aby žadatel o zápis průmyslového vzoru mohl požádat příslušný orgán o nezveřejnění vzoru po žadatelem určenou dobu, která nepřesahuje dobu stanovenou v příslušných právních předpisech.
 7. Každá strana zajistí, aby celková možná doba ochrany průmyslových vzorů byla nejméně 20 let.
 PODODDÍL 5
 Nezapsaný vzhled výrobků
 ČLÁNEK 14.32
 Nezapsaný vzhled výrobků
 1. Strany uznávají, že vzhled výrobků lze chránit právními předpisy v oblasti průmyslových vzorů, autorského právo nebo předcházení nekalé soutěži.
 2. Každá strana v rozsahu stanoveném v jejích právních předpisech zajistí právní prostředky, jimiž zabrání užití nezapsaného vzhledu výrobku, pokud toto užití vyplývá z kopírování nezapsaného vzhledu takového výrobku. Takové užití zahrnuje přinejmenším nabízení k prodeji, uvádění na trh, dovoz nebo vývoz výrobku (100).
 3. Možná doba ochrany nezapsaného vzhledu výrobku činí podle právních předpisů stran nejméně tři roky.
 PODODDÍL 6
 Patenty
 ČLÁNEK 14.33
 Patenty
 1. Každá strana zajistí, aby z patentu vyplývala jeho majiteli výlučná práva:
 a)
 pokud je předmětem patentu výrobek, zabránit třetím stranám v tom, aby bez souhlasu majitele vyráběly, používaly, nabízely k prodeji (101), prodávaly nebo dovážely tento výrobek pro tyto účely, a
 b)
 pokud je předmětem patentu postup, zabránit třetím stranám v tom, aby bez souhlasu majitele používaly tento postup a používaly, nabízely k prodeji, prodávaly nebo dovážely pro tyto účely alespoň výrobek získaný přímo tímto postupem.
 2. Každá strana může stanovit omezené výjimky z výlučných práv vyplývajících z patentu za předpokladu, že takové výjimky nejsou nepřiměřeně v rozporu s obvyklým využíváním patentu a že s přihlédnutím k oprávněným zájmům třetích stran nepřiměřeně nepoškozují oprávněné zájmy majitele patentu.
 3. Strany uznávají význam zřízení systému jednotné patentové ochrany včetně jednotného soudního systému na jejich území.
 4. Strany budou nadále spolupracovat s cílem zvýšit mezinárodní harmonizaci hmotného patentového práva, mimo jiné pokud jde o dobu odkladu, práva předchozího uživatele a zveřejňování dosud nevyřízených patentových přihlášek.
 5. Strany náležitě zváží spolupráci v zájmu podpory vzájemného využívání výsledků rešerše a posuzování patentů, např. na základě Smlouvy o patentové spolupráci a jakéhokoli jiného využívání (102), aby mohli žadatelé získat patenty účinně a rychle, aniž je dotčeno věcné posuzování jejich patentu.
 ČLÁNEK 14.34
 Patenty a veřejné zdraví
 1. Strany uznávají význam prohlášení z Dohá o Dohodě TRIPS a veřejném zdraví přijatého dne 14. listopadu 2001 na ministerské konferenci WTO. Při výkladu a provádění práv a povinností podle této kapitoly zajistí strany soulad s uvedeným prohlášením.
 2. Strany dodržují rozhodnutí Generální rady WTO ze dne 30. srpna 2003 o provádění odstavce 6 prohlášení z Dohá o Dohodě TRIPS a veřejném zdraví a podílejí se na jeho provádění.
 ČLÁNEK 14.35
 Prodloužení doby ochrany vyplývající z patentu na farmaceutické výrobky (103) a zemědělské chemické výrobky (104)
 V případě patentů udělených vynálezům souvisejícím s farmaceutickými výrobky nebo


text:
zemědělskými chemickými výrobky stanoví každá strana za podmínek uvedených v jejích platných právních předpisech vyrovnávací dobu ochrany na období, během něhož z důvodu postupu schvalování k uvedení na trh nelze patentovaný vynález využívat. Ode dne podpisu této dohody se v příslušných právních předpisech každé strany stanoví, že maximální vyrovnávací lhůta bude činit pět let (105).
 PODODDÍL 7
 Obchodní tajemství a nezveřejněné údaje ze zkoušek nebo jiné údaje
 ČLÁNEK 14.36
 Rozsah ochrany obchodních tajemství
 1. Každá strana zajistí ve svých právních předpisech přiměřenou a účinnou ochranu obchodního tajemství v souladu s čl. 39 odst. 2 Dohody TRIPS.
 2. Pro účely tohoto článku a oddílu C pododdílu 3 se rozumí:
 a)
 „obchodním tajemstvím“ informace, které:
 i)
 jsou tajné v tom smyslu, že nejsou jako celek nebo jako přesná sestava a souhrn jejich částí obecně známy nebo běžně přístupné osobám v kruzích, které se běžně dotyčným druhem informací zabývají;
 ii)
 mají komerční hodnotu proto, že jsou tajné, a
 iii)
 osoba, která je má právoplatně ve své moci, podnikla za daných okolností, aby je udržela v tajnosti, a
 b)
 „vlastníkem obchodního tajemství“ jakákoli osoba, která má obchodní tajemství právoplatně ve své moci.
 3. Pro účely tohoto článku a oddílu C pododdílu 3 stanoví každá strana v souladu se svými právními předpisy, že se přinejmenším tyto formy jednání považují za jednání v rozporu se zásadami poctivého obchodního styku:
 a)
 získání obchodního tajemství bez souhlasu jeho vlastníka, pokud k němu dojde neoprávněným způsobem nebo případně neoprávněným přístupem k dokumentům, předmětům, materiálům, látkám nebo elektronickým souborům, které jsou oprávněně v držení vlastníka obchodního tajemství a které obsahují obchodní tajemství nebo z nichž lze obchodní tajemství odvodit, č. jejich přisvojením nebo zkopírováním;
 b)
 využití nebo zpřístupnění obchodního tajemství, pokud se ho dopustí bez souhlasu jeho vlastníka osoba, u níž bylo shledáno, že splňuje jednu z následujících podmínek:
 i)
 získala obchodní tajemství způsobem uvedeným v písmenu a);
 ii)
 s cílem získat neoprávněný zisk nebo způsobit škodu vlastníku obchodního tajemství porušila dohodu o zachování důvěrnosti č. jinou povinnost nezpřístupnit obchodní tajemství nebo
 iii)
 s cílem získat neoprávněný zisk nebo způsobit škodu vlastníku obchodního tajemství porušila smluvní nebo jinou povinnost týkající se omezení využití obchodního tajemství a
 c)
 získání, využití nebo zpřístupnění obchodního tajemství, pokud osoba v době jeho získání, využití nebo zpřístupnění věděla nebo měla za daných okolností vědět (106), že obchodní tajemství bylo přímo č. nepřímo získáno od jiné osoby, která obchodní tajemství zpřístupnila způsobem uvedeným v písmenu b), a to i tehdy, když bylo jednání osoby uvedené v písmenu b) vyvoláno jinou osobou.
 4. Žádné ustanovení tohoto pododdílu nezavazuje žádnou stranu, aby považovala za odporující zásadám poctivého obchodního styku nebo podrobovala opatřením, postupům a prostředkům nápravy uvedeným v oddíle C pododdíle 3 kterékoli z těchto jednání:
 a)
 nezávislé nalezení nebo vytvoření příslušné informace určitou osobou;
 b)
 reverzní inženýrství produktu osobou, která je jeho oprávněným držitelem a která není vázána žádnou závaznou právní povinností ve smyslu omezení získávání relevantních informací;
 c)
 získání, využití nebo zpřístupnění informací, pokud to vyžadují nebo povolují její příslušné právní předpisy;
 d)
 využívání zkušeností a


text:
dovedností, které zaměstnanci poctivě získali v rámci své obvyklé pracovní činnosti, těmito zaměstnanci nebo
 e)
 zpřístupňování informací při výkonu práva na svobodu projevu a informací.
 ČLÁNEK 14.37
 Zacházení s údaji ze zkoušek v rámci postupu schvalování k uvedení výrobku na trh
 1. Každá strana zamezí tomu, aby žadatelé o schválení uvedení na trh farmaceutických výrobků (107), které využívají nové účinné složky léčivých přípravků, spoléhali nebo odkazovali na nezveřejněné údaje ze zkoušek nebo jiné údaje, které jejímu příslušnému orgánu předložil první žadatel, po určitou dobu ode dne schválení takové žádosti. Ode dne vstupu této dohody v platnost stanoví příslušné právní předpisy každé strany, že tato lhůta bude činit minimálně šest let.
 2. Pokud strana požaduje jako podmínku ke schválení uvedení na trh zemědělských chemických výrobků (108), které využívají nové chemické látky, předložení nezpřístupněných údajů ze zkoušek nebo jiných údajů, jejichž získání vyžaduje značné úsilí, tato strana zajistí, aby v souladu s jejími příslušnými právními předpisy žadatelé o takové schválení buď:
 a)
 nemohli spoléhat nebo odkazovat na tyto údaje předložené jejímu příslušnému orgánu prvním žadatelem po dobu minimálně 10 let ode dne schválení jeho žádosti, nebo
 b)
 obecně museli předložit úplný soubor údajů ze zkoušek, a to i v případech, kdy pro tentýž výrobek byla již dříve podána žádost; tento požadavek se použije po dobu nejméně 10 let ode dne schválení této předchozí žádosti.
 PODODDÍL 8
 Nové odrůdy rostlin
 ČLÁNEK 14.38
 Nové odrůdy rostlin
 Každá strana stanoví ochranu nových odrůd všech rodů a druhů rostlin v souladu se svými právy a povinnostmi podle úmluvy UPOV z roku 1991.
 PODODDÍL 9
 Nekalá soutěž
 ČLÁNEK 14.39
 Nekalá soutěž
 1. Každá strana zajistí v souladu s Pařížskou úmluvou účinnou ochranu proti nekalé soutěži (109).
 2. V souvislosti se systémy Evropské unie a Japonska pro správu doménových jmen, pokud jde o národní domény nejvyšší úrovně (ccTLD) (110), musí být k dispozici přiměřené prostředky nápravy (111) v souladu s jejich příslušnými právními předpisy alespoň v případech, kdy si někdo se zlým úmyslem obohatit se zaregistruje nebo drží doménové jméno, které je shodné jako ochranná známka nebo je s ní zaměnitelné.
 3. Každá strana zajistí účinnou ochranu proti neoprávněnému užívání ochranných známek prostřednictvím provádění čl. 6septies odst. 2 Pařížské úmluvy.
 ODDÍL C
 Prosazování práva
 PODODDÍL 1
 Obecná ustanovení
 ČLÁNEK 14.40
 Prosazování práva – obecně
 1. Strany potvrzují své závazky vyplývající z Dohody TRIPS, a zejména z části III uvedené dohody. Každá strana stanoví následující doplňková opatření, řízení a prostředky nápravy (112) potřebné k zajištění prosazování práv duševního vlastnictví. Tato opatření, řízení a prostředky nápravy musí být spravedlivé a nestranné a nesmí být nadměrně složité nebo nákladné, nesmí obsahovat nepřiměřené lhůty ani nesmí mít za následek bezdůvodná zdržení.
 2. Tato opatření, řízení a prostředky nápravy uvedené v odstavci 1 musí být účinné, přiměřené a odrazující (113) a uplatňovat se způsobem, který vylouč. vytváření překážek zákonnému obchodu a poskytne ochranu proti jejich zneužití.
 3. Každá strana vyvine co největší úsilí za účelem:
 a)
 podpory vytváření veřejných nebo soukromých poradních skupin, které budou řešit alespoň záležitosti související s paděláním a pirátstvím,


text:
a
 b)
 zajištění vnitřní koordinace svých příslušných orgánů zabývajících se prosazováním práv duševního vlastnictví a usnadnění jejich společných postupů v rámci jejich dostupných zdrojů.
 ČLÁNEK 14.41
 Způsobilí žadatelé
 Každá strana uznává jako osoby oprávněné žádat o použití opatření, řízení a prostředků nápravy uvedených v tomto oddíle:
 a)
 držitele práv duševního vlastnictví v souladu s jejími právními předpisy;
 b)
 vlastníka obchodního tajemství podle článku 14.36 a
 c)
 všechny ostatní osoby a subjekty v rozsahu, v němž jí to umožňují její právní předpisy, a v souladu s těmito předpisy.
 PODODDÍL 2
 Prosazování práva – občanskoprávní prostředky nápravy (114) (115)
 ČLÁNEK 14.42
 Opatření k zajištění důkazů
 1. Soudní orgány každé strany mají pravomoc nařídit okamžitá a účinná předběžná opatření k zajištění relevantních důkazů údajného porušování, a to v příslušných případech v souladu s postupy pro zajištění ochrany důvěrných informací.
 2. Soudní orgány každé strany mají pravomoc v případě potřeby přijmout předběžná opatření bez slyšení protistrany, zvláště když by jakýkoli odklad pravděpodobně způsobil nenapravitelnou újmu držiteli práv nebo když hrozí prokazatelné nebezpečí, že důkaz bude zničen.
 3. V případech porušení práv duševního vlastnictví každá strana zajistí, aby její soudní orgány v občanskoprávním soudním řízení měly pravomoc nařídit zabavení nebo jiné zajištění zboží, materiálů a nástrojů, které se vztahují k porušení práv, jakož i listinných důkazů, ať originálů nebo jejich rozmnoženin, které se vztahují k porušení práv.
 ČLÁNEK 14.43
 Právo na informace
 Aniž jsou dotčeny právní předpisy stran upravující výsady, ochranu důvěrnosti zdrojů informací nebo zpracovávání osobních údajů, každá strana zajistí, aby v občanskoprávním soudním řízení týkajícím se prosazování práv duševního vlastnictví měly její soudní orgány pravomoc na odůvodněnou žádost držitele práv nařídit porušiteli nebo údajnému porušiteli, aby poskytl držiteli práv nebo soudním orgánům, alespoň pro účely shromažďování důkazů, relevantní informace podle platných právních předpisů, které má porušitel nebo údajný porušitel k dispozici nebo pod svou kontrolou. K těmto informacím mohou patřit informace týkající se jakékoli osoby zúčastněné na jakémkoli prvku protiprávního jednání nebo údajného protiprávního jednání a týkající se výrobních prostředků nebo distribučních sítí zboží nebo služeb porušujících nebo údajně porušujících právo, včetně identifikace třetích osob údajně spojených s výrobou a distribucí tohoto zboží nebo těchto služeb a jejich distribučních sítí.
 ČLÁNEK 14.44
 Předběžná a zajišťovací opatření
 1. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány mohly na návrh navrhovatele vydat proti údajnému porušiteli prozatímní soudní zákaz s cílem zamezit hrozícímu porušení práva duševního vlastnictví nebo prozatímně zakázat, případně pod hrozbou opakovaného uložení pokuty, pokud to její právní předpisy umožňují, pokračování v údajném porušování tohoto práva nebo podmínit toto pokračování složením záruky k zajištění vyrovnání držitele práv. Prozatímní soudní zákaz lze v případě potřeby vydat za stejných podmínek i vůč. třetí osobě (116), nad níž příslušný soudní orgán vykonává soudní pravomoc a jejíchž služeb je využito k porušování práva duševního vlastnictví.
 2. Prozatímní soudní zákaz lze rovněž vydat za účelem nařízení zabavení nebo vydání zboží, u kterého je podezření, že je jím porušováno právo duševního vlastnictví, aby se zabránilo jeho vstupu do obchodních kanálů nebo oběhu v nich.
 3. V případě údajného porušení spáchaného v


text:
obchodním měřítku, a prokáže-li navrhovatel okolnosti, které by mohly ohrozit získání náhrady škody, každá strana zajistí, aby její soudní orgány mohly nařídit předběžné zabavení movitého a nemovitého majetku údajného porušitele, včetně zmrazení bankovních účtů nebo jiného majetku údajného porušitele.
 ČLÁNEK 14.45
 Nápravná opatření
 1. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány mohly na návrh navrhovatele, a aniž je dotčeno vyrovnání za škody, které držiteli práv vznikly z důvodu porušení, s výjimkou mimořádných okolností nařídit alespoň konečné odstranění z obchodních kanálů nebo zničení zboží, u něhož zjistily, že porušuje právo duševního vlastnictví, a to bez jakéhokoli vyrovnání. Soudní orgány mohou rovněž, je-li to vhodné, nařídit zničení hlavních materiálů a nástrojů použitých při vytváření nebo výrobě tohoto zboží.
 2. Soudní orgány každé strany mají pravomoc nařídit, aby tato opatření byla provedena na náklady porušitele, ledaže tomu odporují zvláštní důvody.
 ČLÁNEK 14.46
 Soudní zákazy
 Každá strana zajistí, aby v případě vydání soudního rozhodnutí, jímž bylo shledáno porušení práva duševního vlastnictví, mohly její soudní orgány vydat proti porušiteli a případně i proti třetí straně (117), nad níž příslušný soudní orgán vykonává soudní pravomoc a jejichž služeb tato třetí strana využívá k porušování práva duševního vlastnictví, soudní zákaz dalšího porušování.
 ČLÁNEK 14.47
 Náhrada škody
 1. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány v občanskoprávním soudním řízení měly pravomoc nařídit porušiteli, jenž věděl nebo měl dostatečné důvody vědět, že se dopustil činností porušujících práva duševního vlastnictví, aby odpovídajícím způsobem nahradil držiteli práv škodu, kterou držitel práv utrpěl v důsledku tohoto porušení.
 2. Při stanovování výše náhrady škody za porušení práv duševního vlastnictví mohou soudní orgány každé strany uvážit mimo jiné legitimní míru hodnoty, kterou uvádí držitel práv, jež může zahrnovat ušlý zisk.
 3. Strana může ve svých právních předpisech stanovit domněnky (118) pro stanovení výše náhrady škody uvedené v odstavci 1.
 ČLÁNEK 14.48
 Náklady
 Každá strana zajistí, aby její soudní orgány měly v případě potřeby pravomoc nařídit na konci občanskoprávního soudního řízení týkajícího se porušení práv duševního vlastnictví, aby neúspěšná strana uhradila straně, která ve věci uspěla, náklady soudních výloh nebo poplatků a příslušné náklady právního zastoupení č. jiné výdaje na základě jejích právních předpisů.
 ČLÁNEK 14.49
 Domněnka autorství nebo vlastnictví
 1. Každá strana zajistí, aby stačilo, aby bylo jméno autora literárního nebo uměleckého díla uvedeno na díle obvyklým způsobem k tomu, aby byl někdo za autora považován, neexistuje-li důkaz o opaku, a v důsledku toho byl oprávněn zahájit řízení o porušení práv.
 2. Strana může použít odstavec 1 obdobně i na držitele práv souvisejících s autorským právem, pokud jde o jejich předmět ochrany.
 PODODDÍL 3
 Prosazování ochrany před zneužíváním obchodních tajemství
 ČLÁNEK 14.50
 Občanskoprávní řízení a prostředky nápravy
 1. Každá strana zajistí odpovídající občanskoprávní soudní řízení a prostředky nápravy, které vlastníku obchodního tajemství umožní zabránit získání, využití nebo zpřístupnění obchodního tajemství způsobem, který je v rozporu se zásadou poctivého obchodního styku, a dosáhnout náhrady škody vzniklé takovýmto jednáním.
 2. Každá strana v souladu se svými právními předpisy zajistí, aby její soudní orgány měly po obdržení řádně odůvodněného návrhu některého z účastníků soudního řízení pravomoc nařídit,


text:
aby účastníkům řízení, jejich právním zástupcům a dalším dotčeným osobám v občanskoprávním soudním řízení nebylo povoleno využít nebo zpřístupnit obchodní tajemství č. údajné obchodní tajemství, které soudní orgány označily za důvěrné (119) a o němž se tyto účastníci, právní zástupci a další osoby dozvěděli v důsledku své účasti v občanskoprávním soudním řízení.
 3. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány měly v příslušném občanskoprávním soudním řízení alespoň pravomoc:
 a)
 nařídit zdržovací opatření, aby se zabránilo získání, využití nebo zpřístupnění obchodního tajemství způsobem, který je v rozporu se zásadou poctivého obchodního styku;
 b)
 nařídit osobě, která věděla nebo měla vědět (120), že získala, využila nebo zpřístupnila obchodní tajemství způsobem, který je v rozporu se zásadou poctivého obchodního styku, aby vlastníku obchodního tajemství zaplatila náhradu škody přiměřenou skutečné újmě způsobené v důsledku tohoto získání, využití nebo zpřístupnění obchodního tajemství;
 c)
 přijmout zvláštní opatření k zachování důvěrnosti jakéhokoli obchodního tajemství nebo údajného obchodního tajemství předloženého v občanskoprávním soudním řízení týkajícím se údajného získání, využití nebo zpřístupnění obchodního tajemství způsobem, který je v rozporu se zásadou poctivého obchodního styku. Tato zvláštní opatření mohou v souladu s právními předpisy dané strany zahrnovat možnost zcela nebo z části omezit přístup k určitým dokumentům, omezit přístup na slyšení a k souvisejícím záznamům nebo přepisům a zpřístupnit znění soudního rozhodnutí bez důvěrných údajů, v níž jsou vynechány nebo jinak upraveny části obsahující obchodní tajemství, a
 d)
 uložit účastníkům řízení, jejich právním zástupcům a dalším dotčeným osobám v občanskoprávním soudním řízení sankce za porušení soudních příkazů uvedených v odstavci 2 týkajících se ochrany obchodního tajemství nebo údajného obchodního tajemství předloženého v těchto řízeních.
 4. Strana nemá povinnost stanovit občanskoprávní soudní řízení a prostředky nápravy podle odstavce 1, pokud jednání, které je v rozporu se zásadami poctivého obchodního styku, má v souladu s jejími relevantními právními předpisy za cíl odhalení pochybení, protiprávního jednání nebo nelegální činnosti nebo ochranu právem uznaného oprávněného zájmu.
 PODODDÍL 4
 Prosazování práva – opatření na hranicích
 ČLÁNEK 14.51
 Prosazování práva – opatření na hranicích
 1. Pokud jde o dovážené nebo vyvážené zboží (121), každá strana přijme č. zachová postupy, které umožní držiteli práv předložit jejímu celnímu orgánu žádost o dočasné pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží, u něhož je podezření z porušování ochranných známek, autorských práv a práv s nimi souvisejících, zeměpisných označení, patentů (122), užitných vzorů, průmyslových vzorů a odrůdových práv (v tomto článku dále jen „podezřelé zboží“) na jejím celním území.
 2. Každá strana musí mít zavedeny elektronické systémy pro správu žádostí uvedených v odstavci 1 celními orgány poté, co byly vydány nebo zaznamenány.
 3. Celní orgán každé strany rozhodne o vyhovění nebo zaznamenání žádostí podle odstavce 1 v přiměřené lhůtě od podání žádostí.
 4. Každá strana zajistí, aby se žádosti podle odstavce 1 mohly vztahovat na více zásilek.
 5. Pokud jde o dovážené nebo vyvážené zboží, celní orgány každé strany mají pravomoc jednat z vlastní iniciativy a pozastavit propuštění podezřelého zboží nebo je zadržet na celním území dané strany (123).
 6. Článek 4.9 zahrnuje i odhalování podezřelého zboží uvedeného v tomto článku.
 7.


text:
Aniž jsou dotčeny její právní předpisy týkající se soukromí nebo důvěrnosti informací, může strana svému celnímu orgánu povolit, aby držiteli práv poskytl informace o zboží včetně jeho popisu a množství, a pokud jsou známy, jména a adresy odesílatele, dovozce, vývozce nebo příjemce a země původu zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo.
 8. Strana může přijmout č. zachovat postupy, kterými mohou její příslušné orgány v přiměřené lhůtě po zahájení postupů popsaných v odstavcích 1 a 5 rozhodnout, zda podezřelé zboží porušuje právo. V takovém případě mají příslušné orgány na základě rozhodnutí, že se jedná o zboží porušující právo, pravomoc nařídit zničení tohoto zboží. Strana může mít zavedeny postupy umožňující zničení podezřelého zboží, aniž by bylo třeba oficiálně stanovit, že došlo k porušení práva, pokud dotčené osoby se zničením souhlasí nebo proti němu nemají námitky.
 9. Pokud strana žádá po držiteli práv náhradu skutečně vynaložených nákladů na skladování nebo zničení zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo podle odstavců 1 a 5, musí tyto náklady odpovídat službám poskytnutým při skladování nebo zničení zboží.
 10. Není stanovena povinnost, podle níž by se tento článek musel uplatňovat na dovoz zboží uváděného na trh v jiné zemi držitelem práv nebo s jeho souhlasem. Strana může z uplatňování tohoto článku vyjmout malé množství zboží nekomerční povahy, které se nachází v osobních zavazadlech cestujících.
 11. Konzultace uvedené v čl. 4.3 odst. 4 se týkají rovněž opatření na hranicích prováděných celními orgány každé strany podle tohoto článku.
 12. Celní orgány stran mohou spolupracovat při opatřeních na hranicích proti porušování práv duševního vlastnictví, na něž se vztahuje tento pododdíl.
 13. Aniž je dotčena odpovědnost Výboru pro práva duševního vlastnictví uvedeného v článku 14.53, Výbor pro pravidla původu a celní otázky uvedený v článku 4.14 může zvážit možnost spolupráce v těchto otázkách:
 a)
 výměna obecných informací týkajících se zabavení zboží porušujícího právo nebo podezřelého zboží a
 b)
 vedení dialogu o konkrétních tématech společného zájmu, pokud jde o:
 i)
 obecné informace ohledně použití systémů řízení rizik při odhalování podezřelého zboží a
 ii)
 obecné informace týkající se analýzy rizik v oblasti boje proti zboží porušujícímu právo.
 ODDÍL D
 Spolupráce a institucionální ujednání
 ČLÁNEK 14.52
 Spolupráce
 1. Strany, uznávajíce rostoucí význam ochrany duševního vlastnictví v další podpoře obchodu a investic mezi stranami, spolupracují v souladu s jejich příslušnými právními předpisy a v rámci dostupných zdrojů v oblasti duševního vlastnictví, včetně výměny informací o vztazích stran s třetími zeměmi v záležitostech týkajících se duševního vlastnictví.
 2. Pro účely odstavce 1 může tato spolupráce zahrnovat výměnu informací, sdílení zkušeností a dovedností a další formy spolupráce nebo činnosti, na nichž se strany dohodnou. Tato spolupráce může zahrnovat oblasti, jako je:
 a)
 vývoj domácí a mezinárodní politiky v oblasti duševního vlastnictví;
 b)
 systémy správy a registrace v oblasti duševního vlastnictví,
 c)
 vzdělávání a povědomí o duševním vlastnictví;
 d)
 záležitosti duševního vlastnictví významné pro:
 i)
 malé a střední podniky;
 ii)
 činnosti v oblasti vědy, technologií a inovací a
 iii)
 vývoj, přenos a šíření technologií;
 e)
 politiky zahrnující využívání duševního vlastnictví pro výzkum, inovace


text:
a hospodářský růst;
 f)
 provádění mnohostranných dohod v oblasti duševního vlastnictví, jako jsou dohody uzavřené nebo spravované pod záštitou WIPO;
 g)
 technická pomoc rozvojovým zemím;
 h)
 osvědčené postupy, projekty a programy související s bojem proti porušování práv duševního vlastnictví a
 i)
 zkoumání možností dalšího společného úsilí v boji proti porušování práv duševního vlastnictví na celém světě.
 3. Strany se snaží spolupracovat při činnostech zlepšujících mezinárodní regulační rámec v oblasti duševního vlastnictví, mimo jiné podporou další ratifikace stávajících mezinárodních dohod a podporou mezinárodní harmonizace, správy a prosazování práv duševního vlastnictví a činností v mezinárodních organizacích včetně WTO a WIPO.
 ČLÁNEK 14.53
 Výbor pro duševní vlastnictví
 1. Za účinné provádění a fungování této kapitoly je odpovědný Výbor pro duševní vlastnictví zřízený podle článku 22.3 (dále v tomto článku jen „výbor“).
 2. Výbor plní tyto úkoly:
 a)
 provádí přezkum a sleduje provádění a fungování této kapitoly;
 b)
 uskutečňuje výměnu informací o vývoji právních předpisů a politik týkajících se zeměpisných označení a dalších záležitostí společného zájmu v oblasti zeměpisných označení, včetně všech záležitostí vyplývajících z platných požadavků na specifikace zeměpisných označení uvedených v příloze 14-B, pokud jde o jejich ochranu v rámci této dohody;
 c)
 projednává veškeré otázky týkající se duševního vlastnictví s cílem posílit ochranu duševního vlastnictví a prosazování práv duševního vlastnictví a podpořit účinnou a transparentní správu systémů v oblasti duševního vlastnictví;
 d)
 předkládá svá zjištění a výsledky svých diskusí Smíšenému výboru a
 e)
 vykonává další úkoly, kterými jej pověří Smíšený výbor podle čl. 22.1 odst. 5 písm. b).
 3. Výbor předkládá Smíšenému výboru na žádost některé strany doporučení ohledně změn příloh 14-A a 14-B.
 4. Každá strana přezkoumá případnou žádost druhé strany o změnu přílohy 14-B v souladu s článkem 14.30.
 5. Výbor může přizvat zástupce jiných příslušných subjektů, než jsou strany, a to i ze soukromého sektoru, kteří mají nezbytné odborné znalosti týkající se záležitostí, jež mají být předmětem diskuse.
 ČLÁNEK 14.54
 Bezpečnostní výjimky
 Pro účely této kapitoly se článek 73 Dohody TRIPS začleňuje do této dohody a stává se obdobně její součástí.
 ČLÁNEK 14.55
 Řešení sporů
 Ustanovení článku 14.52 nejsou předmětem řešení sporů podle kapitoly 21.
 KAPITOLA 15
 SPRÁVA A ŘÍZENÍ SPOLEČNOSTI
 ČLÁNEK 15.1
 Cíle
 1. Strany uznávají význam účinného rámce správy a řízení společnosti pro dosažení hospodářského růstu prostřednictvím dobře fungujících trhů a zdravých finančních systémů založených na transparentnosti, účinnosti, důvěře a integritě.
 2. Každá strana přijme vhodná opatření s cílem vytvořit účinný rámec správy a řízení společnosti na svém území, přičemž uznává, že tato opatření přilákají a podpoří investice díky zvýšení důvěry investorů a zlepšení konkurenceschopnosti, což umožní co nejlépe využít příležitostí, jež poskytují její závazky týkající se přístupu na trh.
 3. Aniž je omezena schopnost stran rozvíjet vlastní právní, institucionální a regulační rámec týkající se správy a řízení veřejně obchodovaných společností, strany se zavazují respektovat zásady a dodržovat ustanovení této kapitoly, jež stranám usnadňují vzájemný přístup na své trhy podle této dohody.
 4. Strany spolupracují v záležitostech týkajících se rozvoje účinného rámce správy a řízení společnosti, které spadají do oblasti působnosti této kapitoly.
 ČLÁNEK 15.2
 Definice


text:
Pro účely této kapitoly se rozumí:
 a)
 „správní radou“ řídicí orgán veřejně obchodované společnosti, který má pravomoc rozhodovat o dohledu nad jejími činnostmi a jehož členové jsou obvykle voleni akcionáři dané společnosti, aby řídili její chod;
 b)
 „správou a řízením společnosti“ soubor vztahů mezi vedením společnosti, její správní radou, akcionáři a dalšími zúčastněnými stranami; rovněž stanoví strukturu, jejímž prostřednictvím je společnost řízena a kontrolována, zejména určuje, jakým způsobem se stanoví cíle společnosti a jaké prostředky se k dosažení těchto cílů použijí, a sleduje výsledky;
 c)
 „rámcem správy a řízení společnosti“ některé strany závazné i nezávazné zásady a pravidla týkající se správy a řízení veřejně obchodovaných společností, použitelné v souladu s pravomocemi a právními předpisy této strany, a
 d)
 „veřejně obchodovanou společností“ právnická osoba, jejíž akcie jsou veřejně obchodované nebo kótované k veřejnému obchodování na akciovém trhu nebo regulovaném trhu některé strany, jak je definováno v právních předpisech této strany.
 ČLÁNEK 15.3
 Obecné zásady
 1. Strany uznávají významnou úlohu, kterou má v jejich jurisdikci rámec správy a řízení společnosti při poskytování včasných a přesných informací o všech podstatných záležitostech týkajících se veřejně obchodovaných společností, včetně jejich finanční situace, výsledků, vlastníků a správy a řízení.
 2. Strany rovněž uznávají význam, který má rámec správy a řízení společnosti při zajišťování řádné odpovědnosti vedení a správní rady vůč. akcionářům, odpovědné rozhodování správní rady na základě nezávislých a objektivních hledisek a rovné zacházení s akcionáři stejné třídy.
 3. V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že ustanovení článků 15.4 a 15.5 týkající se rámce správy a řízení společnosti stran se mohou provádět buď prostřednictvím právně závazných mechanismů, nebo prostřednictvím nezávazných nástrojů, například podle pravidla „dodržuj, nebo vysvětli“.
 4. Strana může stanovit, že v případech odůvodněných na základě objektivních a nediskriminačních kritérií, jako je raná fáze vývoje nebo velikost společnosti, se některé zásady nebo pravidla správy a řízení společnosti nepoužijí na některé společnosti (124).
 ČLÁNEK 15.4
 Práva akcionářů a vlastnické funkce
 1. Rámec správy a řízení společnosti každé strany musí zahrnovat ustanovení zaměřená na ochranu a usnadnění účinného výkonu práv akcionářů ve veřejně obchodovaných společnostech. Tato práva případně zahrnují účast a hlasování na valné hromadě, jakož i volbu a odvolávání členů správní rady podle struktury správy a řízení dané společnosti s cílem umožnit akcionářům dohlížet na činnost správní rady (125) a účastnit se přijímání důležitých rozhodnutí společnosti.
 2. Rámec správy a řízení společnosti každé strany zahrnuje ustanovení zaměřená na podporu zveřejňování informací o kontrole společnosti, které mohou být cenné a užitečné pro investory. Tyto informace zahrnují například kapitálovou strukturu, případně s uvedením různých druhů akcií, přímé a nepřímé podíly, které jsou považovány za významné, a zvláštní kontrolní práva.
 ČLÁNEK 15.5
 Úloha správní rady
 Rámec správy a řízení společnosti každé strany zahrnuje ustanovení, jejichž účelem v zájmu podpory odpovědného rozhodování správní rady je:
 a)
 účinné sledování správní rady při řízení na základě nezávislých a objektivních hledisek, čehož lze dosáhnout například prostřednictvím účinného využívání dostatečného počtu nezávislých členů správní rady (126);
 b)
 zajištění odpovědnosti správní rady vůč. akcionářům a
 c)
 zajištění zveřejňování dostatečných informací relevantních pro investory, například


text:
o složení správní rady, jejích výborech a nezávislosti členů správní rady.
 ČLÁNEK 15.6
 Převzetí
 Každá strana stanoví pravidla a postupy, kterými se řídí převzetí ve veřejně obchodovaných společnostech. Tato pravidla a postupy se zaměří na umožnění provádění těchto transakcí za transparentní ceny a za spravedlivých podmínek.
 ČLÁNEK 15.7
 Řešení sporů
 Ustanovení této kapitoly nejsou předmětem řešení sporů podle kapitoly 21.
 KAPITOLA 16
 OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ
 ČLÁNEK 16.1
 Souvislosti a cíle
 1. Strany uznávají význam podpory rozvoje mezinárodního obchodu způsobem, který přispívá k udržitelnému rozvoji pro blaho současných a budoucích generací, s ohledem na Agendu 21 přijatou na Konferenci OSN o životním prostředí a rozvoji dne 14. června 1992, Deklaraci Mezinárodní organizace práce o základních principech a právech v práci a následné dokumenty přijaté Mezinárodní konferencí práce dne 18. června 1998, prováděcí plán přijatý na světovém summitu o udržitelném rozvoji dne 4. září 2002, ministerské prohlášení nazvané „Vytvoření prostředí příznivého pro dosažení plné a produktivní zaměstnanosti a důstojné práce pro všechny na vnitrostátní a mezinárodní úrovni a jeho vliv na udržitelný rozvoj“ přijaté Hospodářskou a sociální radou OSN dne 5. července 2006 a Deklaraci Mezinárodní organizace práce OP o sociální spravedlnosti pro spravedlivou globalizaci přijatou na Mezinárodní konferenci práce dne 10. června 2008, výsledný dokument konference OSN o udržitelném rozvoji nazvaný „Budoucnost, jakou chceme“, který přijalo Valné shromáždění OSN dne 27. července 2012, a výsledný dokument summitu OSN pro přijetí programu rozvoje po roce 2015 s názvem „Přeměna našeho světa: Agenda pro udržitelný rozvoj 2030“ přijatý Valným shromážděním OSN dne 25. září 2015.
 2. Strany uznávají přínos této dohody k podpoře udržitelného rozvoje, jehož jsou hospodářský rozvoj, sociální rozvoj a ochrana životního prostředí vzájemně se posilujícími součástmi. Strany dále uznávají, že účelem této kapitoly je posílit vzájemné obchodní vztahy a spolupráci způsoby, které podporují udržitelný rozvoj, a nikoli harmonizovat normy v oblasti životního prostředí nebo pracovní normy stran.
 ČLÁNEK 16.2
 Právo regulovat a úroveň ochrany
 1. Každá strana uznává právo druhé strany určovat své politiky a priority pro udržitelný rozvoj, stanovit vlastní úroveň ochrany v oblasti životního prostředí a práce na svém území a přijímat č. náležitě měnit příslušné právní předpisy a v souladu se svými závazky k plnění mezinárodně uznávaných norem a mezinárodních dohod, jichž je stranou, a snaží se zajistit, aby její právní předpisy a související politiky poskytovaly vysokou úroveň ochrany v oblasti životního prostředí a práce, a usilují o průběžné zdokonalování těchto právních předpisů a s tím souvisejících úrovní ochrany.
 2. Strany nebudou podporovat obchod nebo investice prostřednictvím zmírnění nebo snížení úrovně ochrany poskytované jejich předpisy v oblasti životního prostředí nebo pracovněprávními předpisy. Za tímto účelem strany neupustí ani se jinak neodchýlí od těchto právních předpisů a nepřestanou účinně prosazovat jejich dodržování setrvalou nebo opakující se činností č. nečinností způsobem, jenž by měl dopad na obchod nebo investice mezi stranami.
 3. Strany nepoužijí své předpisy v oblasti životního prostředí ani pracovněprávní předpisy způsobem, který by představoval prostředek svévolné č. neoprávněné diskriminace druhé strany nebo zastřené omezování mezinárodního obchodu.
 ČLÁNEK 16.3
 Mezinárodní pracovní normy a úmluvy
 1. Strany


text:
uznávají plnou a produktivní zaměstnanost a důstojnou práci pro všechny jako klíčové prvky reakce na hospodářské, pracovní a sociální výzvy. Strany dále uznávají význam podpory rozvoje mezinárodního obchodu způsobem, který vede k plné a produktivní zaměstnanosti a důstojné práci pro všechny. V této souvislosti si strany na zasedáních Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj zřízeného podle článku 22.3 a v příslušných případech i na jiných fórech vyměňují názory a informace ohledně pracovních otázek společného zájmu souvisejících s obchodem.
 2. Strany znovu potvrzují své závazky plynoucí z členství v Mezinárodní organizaci práce (dále jen „MOP“) (127). Strany dále znovu potvrzují své příslušné závazky plynoucí z Deklarace MOP o základních principech a právech v práci a z navazujících opatření. V souladu s tím strany ve svých právních předpisech a postupech dodržují, prosazují a uplatňují mezinárodně uznávané zásady týkající se základních práv v práci, tedy zásady:
 a)
 svobody sdružování a účinného uznání práva na kolektivní vyjednávání;
 b)
 odstranění všech forem nucené práce;
 c)
 skutečného zrušení dětské práce a
 d)
 odstranění diskriminace, pokud jde o zaměstnání a povolání.
 3. Každá strana z vlastního podnětu vynaloží neutuchající a soustavné úsilí o pokračování v ratifikaci základních úmluv MOP a dalších úmluv MOP, jejichž ratifikaci považuje za vhodnou.
 4. Strany si vyměňují informace o tom, v jakém stavu je jejich ratifikace úmluv a protokolů MOP, včetně základních úmluv MOP.
 5. Každá strana znovu potvrzuje svůj závazek účinně provádět ve svých právních předpisech a postupech úmluvy MOP, které Japonsko a členské státy Evropské unie ratifikovaly.
 6. Strany uznávají, že na porušování mezinárodně uznávaných zásad týkajících se základních práv v práci uvedených v odstavci 2 se nelze odvolávat č. jinak je využívat coby legitimní komparativní výhodu a že pracovní normy by se neměly využívat k protekcionistickým účelům v oblasti obchodu.
 ČLÁNEK 16.4
 Mnohostranné dohody o životním prostředí
 1. Strany zdůrazňují význam mnohostranných dohod o životním prostředí, zejména těch, jejichž stranami jsou obě strany, jako nástroje mnohostranné správy záležitostí týkajících se životního prostředí,aby mohlo mezinárodní společenství řešit celosvětové i regionální environmentální problémy. Strany dále zdůrazňují význam, který má dosažení vzájemné podpory mezi obchodem a životním prostředím. V této souvislosti si strany v rámci zasedání Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj a v příslušných případech i na jiných fórech vyměňují názory a informace ohledně environmentálních otázek společného zájmu souvisejících s obchodem.
 2. Každá strana znovu potvrzuje svůj závazek účinně provádět ve svých právních předpisech a postupech mnohostranné dohody o životním prostředí, jichž je stranou.
 3. Strany si vzájemně vyměňují informace o své situaci a dosaženém pokroku, pokud jde o ratifikaci, přijetí nebo schválení mnohostranných dohod o životním prostředí nebo přistoupení k nim, včetně jejich změn, kterými každá strana považuje za vhodné být vázána, jakož i o provádění těchto dohod.
 4. Strany uznávají důležitost dosažení konečného cíle Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu uzavřené dne 9. května 1992 v New Yorku (dále jen „UNFCCC“) pro řešení naléhavé výzvy, kterou představuje změna klimatu, a úlohy obchodu v tomto úsilí. Strany znovu potvrzují své závazky účinně provádět UNFCCC a Pařížskou dohodu uzavřenou na 21.


text:
zasedání konference smluvních stran UNFCCC v Paříži dne 12. prosince 2015. Strany spolupracují s cílem podpořit pozitivní příspěvek obchodu k přechodu k rozvoji s nízkými emisemi skleníkových plynů, odolnému vůč. změně klimatu. Strany se zavazují spolupracovat s cílem přijmout opatření k řešení změny klimatu na cestě k dosažení konečného cíle UNFCCC a účelu Pařížské dohody.
 5. Žádné ustanovení této dohody nebrání straně v přijímání nebo zachování opatření, jimiž se provádějí mnohostranné dohody o životním prostředí, jichž je stranou, za předpokladu, že tato opatření nejsou uplatňována způsobem, který by představoval prostředek svévolné nebo neoprávněné diskriminace druhé strany nebo zastřené omezování obchodu.
 ČLÁNEK 16.5
 Obchod a investice podporující udržitelný rozvoj
 Strany uznávají význam zvyšování příspěvku obchodu a investic k plnění cíle udržitelného rozvoje v jeho hospodářském, sociálním a environmentálním rozměru. V souladu s tím strany:
 a)
 uznávají význam zásad týkajících se základních práv v práci, důstojné práce pro všechny a základních hodnot jako svoboda, lidská důstojnost, sociální spravedlnost, bezpečnost a nediskriminace pro udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a účinnost, stejně jako význam úsilí o lepší začlenění těchto zásad do obchodní a investiční politiky;
 b)
 usilují způsobem, který je v souladu s touto dohodou, o usnadnění a podporu obchodu s ekologickým zbožím a službami a investic do nich;
 c)
 usilují způsobem, který je v souladu s touto dohodou, o usnadnění obchodu se zbožím a službami, jež mají zvláštní význam pro zmírňování změny klimatu, například souvisejícími s udržitelnou energií z obnovitelných zdrojů a energeticky účinným zbožím a službami, a investic do tohoto zboží a služeb;
 d)
 usilují o podporu obchodu se zbožím, které přispívá ke zlepšování sociálních podmínek a používání postupů šetrných k životnímu prostředí, a investic do něj, včetně zboží, na něž se vztahují systémy označování, a uznávají přínos dalších dobrovolných iniciativ, a to i soukromých, k udržitelnosti a
 e)
 podporují sociální odpovědnost podniků a vyměňují si názory a informace o této tematice v rámci Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj a v příslušných případech prostřednictvím jiných fór. Strany v tomto ohledu uznávají význam relevantních mezinárodně uznávaných zásad a pokynů, včetně pokynů OECD pro nadnárodní společnosti, které jsou součástí prohlášení OECD o mezinárodních investicích a nadnárodních podnicích přijatých OECD dne 21. června 1976 a tripartitní deklarace týkající se nadnárodních společností a sociální politiky přijaté řídícím orgánem Mezinárodního úřadu práce v listopadu 1977.
 ČLÁNEK 16.6
 Biologická rozmanitost
 1. Každá strana uznává význam a úlohu obchodu a investic při zajišťování zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti v souladu s příslušnými mezinárodními dohodami, jichž je smluvní stranou, zejména Úmluvou o biologické rozmanitosti podepsanou v Rio de Janeiru dne 5. června 1992 a jejími protokoly a Úmluvou o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin podepsanou ve Washingtonu dne 3. března 1973 (dále jen „CITES“).
 2. V této souvislosti každá strana:
 a)
 podporuje používání produktů, které byly získány prostřednictvím udržitelného využívání přírodních zdrojů a které přispívají k zachování a udržitelnému využívání biologické rozmanitosti, např. prostřednictvím systémů označování, s přihlédnutím k významu obchodu s těmito produkty;
 b)
 provádí účinná opatření, jako jsou opatření v