text:
Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 16
 Účast na činnostech Agentury pro evropský GNSS
 Švýcarsko je oprávněno účastnit se činností Agentury pro evropský GNSS v souladu s podmínkami, jež budou stanoveny v dohodě mezi Evropskou unií a Švýcarskem. Příslušná jednání budou zahájena, jakmile Švýcarsko podá žádost za tímto účelem a Evropská unie dokončí nezbytné postupy.
 Článek 17
 Účast ve výborech
 Zástupci Švýcarska jsou přizváni jako pozorovatelé, v souladu s příslušnými pravidly a postupy a bez hlasovacího práva, k účasti ve výborech zřízených za účelem řízení, rozvoje a provádění činností v rámci programů týkajících se evropských GNSS. Jedná se zejména o účast ve výboru pro programy GNSS a ve skupině pro bezpečnost GNSS, včetně účasti v jejich pracovních skupinách a pracovních týmech.
 ČÁST III
 FINANČNÍ USTANOVENÍ
 Článek 18
 Financování
 Švýcarsko přispívá k financování programů týkajících se evropských GNSS. Výše příspěvku Švýcarska se vypočítá na základě koeficientu úměrnosti, který je dán poměrem mezi hrubým domácím produktem Švýcarska v tržních cenách a součtem hrubých domácích produktů členských států v tržních cenách.
 Pro období 2008–2013 činí výše příspěvku Švýcarska na programy týkající se evropských GNSS 80 050 870 EUR.
 Uvedená částka bude zaplacena takto:
 v roce 2013: 60 000 000 EUR
 v roce 2014: 20 050 870 EUR
 V období od roku 2014 bude Švýcarsko svůj příspěvek platit ročně.
 ČÁST IV
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 19
 Odpovědnost
 Vzhledem k tomu, že Švýcarsko nebude vlastníkem evropských GNSS, nenese žádnou odpovědnost vyplývající z postavení vlastníka.
 Článek 20
 Smíšený výbor
 1. Zřizuje se smíšený výbor s názvem Smíšený výbor Evropské unie a Švýcarska pro GNSS; skládá se ze zástupců smluvních stran a odpovídá za řízení a řádné provádění této dohody. Za tímto účelem vypracovává doporučení. Přijímá rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě; smluvní strany tato rozhodnutí provádějí v souladu se svými vlastními pravidly. Smíšený výbor přijímá rozhodnutí vzájemnou dohodou.
 2. Smíšený výbor přijme svůj jednací řád, který mimo jiné obsahuje ustanovení o svolávání zasedání, jmenování předsedy výboru a jeho funkčním období.
 3. Smíšený výbor zasedá podle potřeby. Evropská unie nebo Švýcarsko mohou požádat o svolání zasedání. Smíšený výbor se sejde do patnácti dnů od žádosti o svolání zasedání podle čl. 22 odst. 2.
 4. Smíšený výbor může rozhodnout o zřízení pracovních skupin a skupin odborníků, o nichž soudí, že jsou vhodné pro pomoc při plnění jeho úkolů.
 5. Smíšený výbor může rozhodnout o změně přílohy I.
 Článek 21
 Konzultace
 1. Za účelem řádného provádění této dohody si smluvní strany pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné z nich se konzultují v rámci smíšeného výboru.
 2. Smluvní strany na žádost jedné z nich neodkladně vzájemně konzultují jakoukoli otázku týkající se výkladu nebo provádění této dohody.
 Článek 22
 Ochranná opatření
 1. Po konzultacích v rámci smíšeného výboru může každá smluvní strana přijmout vhodná ochranná opatření, včetně přerušení jedné nebo více činností spolupráce, pokud se domnívá, že mezi smluvními stranami již není zajištěna rovnocenná úroveň kontroly vývozu nebo bezpečnosti. Pokud by jakékoli prodlení mohlo ohrozit řádné fungování GNSS, mohou být přijata prozatímní ochranná opatření bez předchozí konzultace pod podmínkou, že


text:
konzultace budou zahájeny neprodleně po přijetí uvedených opatření.
 2. Rozsah a trvání opatření uvedených v odstavci 1 musí být omezeny na to, co je nezbytné k vyřešení situace a k zajištění spravedlivé rovnováhy mezi právy a povinnostmi vyplývajícími z této dohody. Druhá smluvní strana může smíšený výbor požádat, aby zahájil konzultace o přiměřenosti těchto opatření. Pokud není možné spor vyřešit do šesti měsíců, může být předložen kteroukoli ze smluvních stran závaznému rozhodčímu řízení v souladu s postupem stanoveným v příloze I. V tomto rámci nelze řešit otázky výkladu ustanovení této dohody, která jsou totožná s odpovídajícími ustanoveními právních předpisů Evropské unie.
 Článek 23
 Řešení sporů
 Aniž je dotčen článek 22, veškeré spory týkající se výkladu nebo provádění této dohody se řeší konzultacemi v rámci smíšeného výboru.
 Článek 24
 Přílohy
 Přílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.
 Článek 25
 Přezkum
 Tuto dohodu lze kdykoli změnit a rozšířit vzájemnou dohodou smluvních stran.
 Článek 26
 Vypovězení dohody
 1. Evropská unie nebo Švýcarsko mohou tuto dohodu vypovědět oznámením svého rozhodnutí druhé smluvní straně. Tato dohoda pozbývá platnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.
 2. Vypovězení této dohody nemá vliv na platnost ani trvání případných ujednání uzavřených na základě této dohody ani na konkrétní práva a povinnosti, jež vznikly v oblasti práva duševního vlastnictví.
 3. V případě vypovězení této dohody smíšený výbor navrhne, aby bylo smluvním stranám umožněno vyřešit veškeré nevyřešené otázky, včetně finančních dopadů, přičemž se zohlední zásada pro rata temporis.
 Článek 27
 Vstup v platnost
 1. Tuto dohodu schválí smluvní strany v souladu se svými vnitřními postupy. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni uložení poslední listiny o schválení.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 se Švýcarsko a Evropská unie dohodly, že budou prvky dohody spadající do pravomoci Evropské unie prozatímně provádět od prvního dne měsíce následujícího po dni druhého oznámení, které potvrzuje dokončení postupů nezbytných pro tento účel.
 Smíšený výbor podle článku 20 je během prozatímního provádění dohody složen ze zástupců Švýcarska a Evropské unie.
 3. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.
 4. Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Voor het Koninkrijk België
 Pour le Royaume de Belgique
 Für das Königreich Belgien
 За Релублика България
 Za Českou republiku
 For Kongeriget Danmark
 Für die Bundesrepublik Deutschland
 Eesti Vabariigi nimel
 Thar cheann Na hÉireann
 For Ireland
 Για την Ελληνική Δημοκρατία
 Por el Reino de España
 Pour la République française
 Za Republiku Hrvatsku
 Per la Repubblica italiana
 Για την Κυπριακή Δημοκρατία
 Latvijas Republikas vārdā –
 Lietuvos Respublikos vardu
 Pour le Grand-Duché de Luxembourg
 Magyarország részéről
 Gћar-Repubblika ta' Malta
 Voor het Koninkrijk der Nederlanden
 Für die Republik Österreich
 W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej
 Pela República Portuguesa
 Pentru România
 Za Republiko Slovenijo
 Za Slovenskú republiku
 Suomen tasavallan puolesta
 För Republiken Finland
 För Konungariket Sverige
 For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland
 За Европейския съюз
 Por la

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Za Europsku uniju
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
 Pour la Confédération suisse
 Per la Confederazione Svizzera
 (1) Úř. věst. L 196, 24.7.2008, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 276, 20.10.2010, s. 11.
 (3) Úř. věst. L 287, 4.11.2011, s. 1.
 PŘÍLOHA I
 ROZHODČÍ ŘÍZENÍ
 Je-li spor předložen k rozhodnutí v rozhodčím řízení, jsou jmenováni tři rozhodci, nerozhodnou-li smluvní strany jinak.
 Každá smluvní strana jmenuje ve lhůtě 30 dnů jednoho rozhodce.
 Oba jmenovaní rozhodci jmenují společnou dohodou rozhodce, který nemá státní příslušnost žádné ze smluvních stran. Nemohou-li se rozhodci dohodnout do dvou měsíců od svého jmenování, vyberou rozhodce ze sedmi osob na seznamu vypracovaném smíšeným výborem. Smíšený výbor vypracuje a aktualizuje tento seznam v souladu se svým jednacím řádem.
 Nerozhodnou-li smluvní strany jinak, rozhodčí soud přijme svůj jednací řád. Rozhodnutí přijímá většinou.
 PŘÍLOHA II
 FINANČNÍ PŘÍSPĚVEK ŠVÝCARSKA NA PROGRAMY TÝKAJÍCÍ SE EVROPSKÝCH GNSS
 1.
 Pro období 2008–2013 bude finanční příspěvek Švýcarska do rozpočtu Evropské unie za účelem účasti na programech týkajících se evropských GNSS zaplacen takto (v eurech):
 v roce 2013
 v roce 2014
 60 000 000
 20 050 870
 V období od roku 2014 bude Švýcarsko svůj příspěvek platit ročně.
 2.
 Pro správu příspěvku Švýcarska se použije finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Unie (1) a jeho prováděcí pravidla (2).
 3.
 Náklady na cestu a pobyt zástupců a odborníků ze Švýcarska v rámci jejich účasti na jednáních pořádaných Komisí v souvislosti s prováděním programů budou hrazeny Komisí na stejném základě a podle postupů platných pro odborníky z členských států.
 4.
 Komise předloží Švýcarsku v souladu s touto dohodou žádost o poskytnutí finančních prostředků ve výši odpovídající jeho příspěvku do rozpočtu programů.
 Tento příspěvek se vyjadřuje v eurech a platí se na bankovní účet Komise vedený v eurech.
 5.
 Způsoby plateb jsou tyto:
 a)
 v roce 2013 Švýcarsko po prozatímním provádění této dohody zaplatí svůj příspěvek do 30 dnů od obdržení žádosti o poskytnutí finančních prostředků,
 b)
 v roce 2014 Švýcarsko zaplatí svůj příspěvek (na období 2008–2013 a na rok 2014) nejpozději do 30 dnů od obdržení žádosti o poskytnutí finančních prostředků. Tato žádost nebude předložena dříve než 1. července,
 c)
 v roce 2015 a v následujících letech Švýcarsko zaplatí svůj příspěvek do 1. dubna, pokud žádost o poskytnutí finančních prostředků obdrží do 1. března. Pokud Švýcarsko obdrží žádost o poskytnutí finančních prostředků po 1. březnu, zaplatí svůj příspěvek nejpozději do 30 dnů od jeho obdržení.
 Každé prodlení s platbou příspěvku znamená pro Švýcarsko povinnost zaplatit úrok z částky dlužné ke dni splatnosti. Úrokovou sazbou je sazba, kterou uplatňuje Evropská centrální banka na své hlavní refinanční operace, zveřejněná v řadě C Úředního věstníku Evropské


text:
unie a platná v první kalendářní den měsíce splatnosti, zvýšená o tři a půl procentních bodů.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Úř. věst. L 298, 26.10.2012, s. 1).
 (2) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 ze dne 29. října 2012 o prováděcích pravidlech k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (Úř. věst. L 362, 31.12.2012, s. 1).


text:
 24.6.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 171/1
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek.
 Je nutné ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis č. 49 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení o opatřeních proti emisím plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic ze vznětových a zážehových motorů vozidel
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 sérii změn 06 – datum vstupu v platnost: 27. ledna 2013
 Doplněk 1 k sérii změn 06 – datum vstupu v platnost: 15. července 2013
 Oprava doplňku 1 k sérii změn 06 – datum vstupu v platnost: 15. července 2013
 OBSAH
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Požadavky a zkoušky
 6.
 Instalace do vozidla
 7.
 Rodina motorů
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Shodnost vozidel nebo motorů v provozu
 10.
 Postihy za neshodnost výroby
 11.
 Změna schváleného typu a rozšíření schválení
 12.
 Definitivní ukončení výroby
 13.
 Přechodná ustanovení
 14.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu a orgánů schválení typu
 DODATKY
 1
 Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby, pokud je směrodatná odchylka vyhovující
 2
 Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby, pokud je směrodatná odchylka nevyhovující nebo není k dispozici
 3
 Postup zkoušek kontroly shodnosti výroby na žádost výrobce
 4
 Shrnutí postupu schvalování u motorů na zemní plyn, motorů na LPG a dvoupalivových motorů na zemní plyn / biomethan nebo LPG
 PŘÍLOHY
 1
 Vzory informačního dokumentu
 2A
 Sdělení o schválení typu motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku z hlediska emisí znečišťujících látek podle předpisu č. 49, série změn 06
 2B
 Sdělení o schválení typu vozidla se schváleným motorem z hlediska emisí znečišťujících látek podle předpisu č. 49, série změn 06
 2C
 Sdělení o schválení typu vozidla z hlediska emisí znečišťujících látek podle předpisu č. 49, série změn 06
 3
 Uspořádání značek schválení typu
 4
 Zkušební postup
 5
 Specifikace referenčních paliv
 6
 Údaje o emisích požadované při schvalování typu pro účely technické prohlídky – Měření emisí oxidu uhelnatého při volnoběžných otáčkách
 7
 Ověření životnosti systémů motoru
 8
 Shodnost vozidel nebo motorů v provozu
 9A
 Palubní diagnostické systémy (OBD)
 9B
 Technické požadavky na palubní diagnostické systémy (OBD)
 9C
 Technické požadavky na zhodnocení výkonnosti palubních diagnostických systémů (OBD) v provozu
 10
 Požadavky na omezování emisí mimo cyklus (OCE) a emisí v provozu
 11
 Požadavky na zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx
 12
 Emise CO2 a spotřeba paliva
 13
 Schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek jako samostatného technického celku
 14
 Přístup k informacím OBD
 15
 Technické požadavky na dvoupalivové motory a vozidla na naftu a plyn
 1. Oblast působnosti
 1.1. Tento předpis platí pro motorová vozidla kategorií M1, M2, N1 a N2 s referenční hmotností přesahující 2 610 kg a pro všechna motorová vozidla kategorií M3 a N3
 (1).
 Na žádost výrobce se schválení typu dokončeného vozidla udělené podle tohoto předpisu rozšíří na jeho nedokončené vozidlo s referenční hmotností menší


text:
než 2 610 kg. Schválení typu se rozšíří, jestliže výrobce může prokázat, že všechny kombinace karoserií, o nichž se předpokládá, že budou postaveny na nedokončené vozidlo, zvětší referenční hmotnost vozidla nad 2 610 kg.
 Na žádost výrobce se schválení typu vozidla udělené podle tohoto předpisu rozšíří na jeho varianty a verze s referenční hmotnostní vyšší než 2 380 kg, splňuje-li rovněž požadavky týkající se měření emisí skleníkových plynů a spotřeby paliva v souladu s odstavcem 4.2. tohoto předpisu.
 1.2. Rovnocenná schválení
 Podle tohoto předpisu se nemusí schvalovat motory namontované ve vozidlech s referenční hmotností do 2 840 kg, pro které bylo uděleno schválení podle předpisu č. 83 jako rozšíření.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1.
 „cyklem stárnutí“ provoz vozidla a motoru (rychlost, otáčky a výkon) prováděný během doby akumulace provozu;
 2.2.
 „schválením motoru (rodiny motorů)“ schválení typu motoru (rodiny motorů) s ohledem na úroveň emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, kouř a palubní diagnostický systém (OBD);
 2.3.
 „schválením vozidla“ schválení typu vozidla s ohledem na úroveň emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic a kouř z jeho motoru, na jeho palubní diagnostický systém (OBD), a montáž motoru do vozidla;
 2.4.
 „pomocnou strategií pro emise“ (AES) strategie pro emise, která se aktivuje nebo která nahrazuje či mění základní strategii pro emise za specifickým účelem nebo v reakci na specifický soubor okolních a/nebo provozních podmínek a která je aktivní pouze za těchto provozních podmínek;
 2.5.
 „základní strategií pro emise“ (BES) strategie pro emise, která je aktivní v celém rozsahu otáček a zatížení motoru, dokud se neaktivuje AES;
 2.6.
 „nepřetržitou regenerací“ proces regenerace systému následného zpracování výfukových plynů, k němuž dochází buď nepřetržitě nebo alespoň jednou během zkoušky WHTC se startem za tepla;
 2.7.
 „klikovou skříní“ prostory uvnitř nebo vně motoru, které jsou spojeny s jímkou oleje vnitřními nebo vnějšími kanály, z kterých mohou vycházet plyny a páry;
 2.8.
 „kritickými součástmi souvisejícími s emisemi“ následující součásti určené především k regulaci emisí: jakýkoli systém následného zpracování výfukových plynů, ECU a s ní související čidla a ovládací členy a systém recirkulace výfukových plynů (EGR) včetně všech příslušných filtrů, chladičů, regulačních ventilů a potrubí;
 2.9.
 „kritickou údržbou související s emisemi“ údržba prováděná na kritických součástech souvisejících s emisemi;
 2.10.
 „odpojovací strategií“ strategie pro emise, která nesplňuje provozní požadavky základní a/nebo pomocné strategie pro emise, jak stanoví tato příloha;
 2.11.
 „systémem ke snížení emisí NOx
 “ systém následného zpracování výfukových plynů, který má snížit emise oxidů dusíku (NOx) (např. pasivní a aktivní katalyzátory chudých NOx, adsorbenty NOx a systémy selektivní katalytické redukce (SCR));
 2.12.
 „diagnostickým chybovým kódem (DTC)“ numerický nebo alfanumerický identifikátor, který identifikuje nebo označuje chybnou funkci;
 2.13.
 „naftovým režimem“ normální provozní režim dvoupalivového motoru, během něhož motor nepoužívá pro žádné podmínky provozu žádné plynné palivo;
 2.14.
 „jízdním cyklem“ sled, který sestává z nastartování motoru, doby provozu (vozidla), vypnutí motoru a doby do příštího nastartování motoru;
 2.15.
 „dvoupalivovým motorem“ systém motoru, který je navržen tak, aby byl provozován souběžně na motorovou naftu a plynné palivo, přičemž obě paliva se měří odděleně, a


text:
u kterého se množství spotřebovaného paliva v poměru k druhému palivu může v závislosti na provozu měnit;
 2.16.
 „dvoupalivovým režimem“ normální provozní režim dvoupalivového motoru, během kterého motor za některých provozních podmínek používá souběžně motorovou naftu a plynné palivo;
 2.17.
 „dvoupalivovým vozidlem“ vozidlo, které je poháněno dvoupalivovým motorem a které dodává paliva používaná motorem z oddělených palubních systémů pro skladování;
 2.18.
 „konstrukčním prvkem“ s ohledem na vozidlo nebo motor:
 a)
 prvek systému motoru;
 b)
 řídicí systém, včetně: počítačového programového vybavení, elektronických řídicích systémů a počítačové logiky;
 c)
 kalibrace řídicího systému; nebo
 d)
 výsledky jakéhokoli vzájemného působení systémů;
 2.19.
 „monitorovacím systémem regulace emisí“ systém, který zajišťuje správnou funkci opatření k regulaci emisí NOx a který je uskutečňován v systému motoru podle požadavků odstavce 5.5;
 „systémem regulace emisí“ konstrukční prvky a strategie pro emise vypracované nebo kalibrované za účelem regulace emisí;
 2.20.
 „údržbou související s emisemi“ údržba, která podstatně ovlivňuje emise či pravděpodobně ovlivní zhoršení emisí vozidla či motoru během běžných podmínek provozu;
 2.21.
 „strategií pro emise“ konstrukční prvek nebo soubor konstrukčních prvků, které jsou součástí celkové koncepce systému motoru nebo vozidla za účelem regulace emisí;
 2.22.
 „rodinou motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů“ výrobcem stanovená skupina motorů odpovídající definici rodiny motorů, která se však dále seskupuje podle motorů používajících stejný systém následného zpracování výfukových plynů;
 2.23.
 „rodinou motorů“ výrobcem stanovená skupina motorů, která má vzhledem ke své konstrukci vymezené v odstavci 7 tohoto předpisu podobné emisní vlastnosti;
 2.24.
 „systémem motoru“ motor, systém regulace emisí a komunikační rozhraní (technické vybavení a hlášení) mezi elektronickou řídicí jednotkou nebo jednotkami motoru (dále jen „ECU“) a jinou hnací jednotkou nebo řídicí jednotkou vozidla;
 2.25.
 „spuštěním motoru“ zapnutí zapálení, roztáčení a spuštění spalování, které je dokončeno v okamžiku, kdy otáčky motoru klesnou na hodnotu 150 ot/min pod normální otáčky volnoběhu zahřátého motoru;
 2.26.
 „typem motoru“ kategorie motorů, které se neliší v zásadních vlastnostech motoru vymezených v příloze 1;
 2.27.
 „systémem následného zpracování výfukových plynů“ katalyzátor (oxidační, třícestný nebo jiný), filtr částic, systém ke snížení emisí NOx, systém ke snížení emisí NOx kombinovaný s filtrem částic nebo jiné zařízení ke snížení emisí, které je namontováno za motorem;
 2.28.
 „plynnými znečišťujícími látkami“ emise oxidu uhelnatého, NOx, vyjádřené ekvivalentem NO2, a uhlovodíky (tj. celkové uhlovodíky, uhlovodíky jiné než methan a methan) ve výfukových plynech;
 2.29.
 „obecným jmenovatelem“ údaj počitadla udávající kolikrát bylo vozidlo provozováno za obecných podmínek;
 2.30.
 „skupinou monitorovacích funkcí“ pro účely vyhodnocení výkonu rodiny motorů s OBD v provozu skupina monitorovacích funkcí OBD použitá pro určení správné funkce systému regulace emisí;
 2.31.
 „počitadlem cyklů zapalování“ počitadlo uvádějící počet startů motoru, ke kterým u vozidla došlo;
 2.32.
 „podílem výkonu v provozu“ (IUPR) podíl počtu období, během kterých existovaly podmínky, v rámci kterých monitorovací funkce či skupina monitorovacích funkcí mohly vzhledem k počtu jízdních cyklů, který je relevantní pro provoz této monitorovací funkce nebo skupiny monitorovacích funkcí, zjistit chybnou funkci;
 2.33.
 „dolními otáčkami (nlo)“ nejnižší otáčky, při kterých má motor 50 % maximálního deklarovaného výkonu;
 2.34.
 „chybnou funkcí“ selhání nebo zhoršení činnosti systému motoru, včetně systému OBD,


text:
u kterého se dá důvodně očekávat, že povede buď ke zvýšení hladiny kterékoli regulované znečišťující látky emitované systémem motoru nebo ke snížení účinnosti systému OBD;
 2.35.
 „indikátorem chybné funkce“ (MI) indikátor, který je součástí varovného systému a který zřetelně informuje řidiče vozidla v případě chybné funkce;
 2.36.
 „výrobcem“ osoba nebo subjekt, který je orgánu schválení typu odpovědný za všechna hlediska schvalování typu nebo postupu schválení a za zajištění shodnosti výroby. Osoba nebo subjekt přitom nemusí být nutně přímo zapojeny do všech fází výroby vozidla, systému, součásti nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schvalování;
 2.37.
 „maximálním netto výkonem“ maximální hodnota netto výkonu naměřená při plném zatížení motoru;
 2.38.
 „netto výkonem“ výkon získaný na zkušebním stavu na konci klikového hřídele nebo rovnocenného orgánu při odpovídajících otáčkách motoru nebo vozidla spolu s pomocným zařízením v souladu s předpisem EHK/OSN č. 85 a stanovený za referenčních atmosférických podmínek;
 2.39.
 „údržbou nesouvisející s emisemi“ údržba, která neovlivňuje podstatným způsobem emise a která nemá trvalý vliv na zhoršení emisí vozidla nebo motoru během běžných podmínek v okamžiku, kdy je údržba provedena;
 2.40.
 „palubním diagnostickým systémem (OBD)“ systém na palubě vozidla nebo na motoru, který je schopen:
 a)
 zjistit chybné funkce ovlivňující emisní vlastnosti systému motoru;
 b)
 indikovat jejich přítomnost prostřednictvím varovného systému; a
 c)
 určit pravděpodobnou oblast chybné funkce prostřednictvím informací ukládaných do paměti počítače a přenosem těchto informací mimo vozidlo;
 2.41.
 „rodinou motorů s OBD“ výrobcem stanovená skupina systémů motorů, které používají stejné metody monitorování a diagnostiky chybných funkcí souvisejících s emisemi;
 2.42.
 „sledem operací“ sled, který sestává z nastartování motoru, doby provozu (motoru), vypnutí motoru a doby do příštího nastartování motoru, je-li monitorování OBD spuštěno a pokud by se vyskytla chybná funkce, byla by odhalena;
 2.43.
 „původním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo soustava takových zařízení, na které se vztahuje schválení typu vozidla;
 2.44.
 „základním motorem“ motor vybraný z rodiny motorů tak, aby jeho emisní vlastnosti byly reprezentativní pro tuto rodinu motorů;
 2.45.
 „systémem následného zpracování částic“ systém následného zpracování výfukových plynů určený ke snížení emisí znečišťujících částic pomocí mechanické, aerodynamické, difúzní nebo inerční separace;
 2.46.
 „částicemi (PM)“ jakýkoli materiál, který se zachytí na stanoveném filtračním médiu po zředění výfukových plynů čistým ředicím médiem při teplotě v rozmezí 315 K (42 °C) a 325 K (52 °C); jedná se především o uhlík, kondenzované uhlovodíky a sírany s přidruženou vodou;
 2.47.
 „poměrným zatížením“ procentuální podíl maximálního využitelného momentu při daných otáčkách;
 2.48.
 „monitorováním činnosti“ monitorování chybných funkcí, které sestává z kontrol funkčnosti a z monitorování parametrů, které nejsou přímo usouvztažňovány s mezními hodnotami emisí a provádí se u součástí nebo systémů za účelem ověření, zda pracují v příslušném rozsahu;
 2.49.
 „periodickou regenerací“ proces regenerace zařízení pro regulaci emisí, k němuž dochází pravidelně v době kratší než 100 hodin běžného chodu motoru;
 2.50.
 „přenosným systémem pro měření emisí“ (PEMS) přenosný systém pro měření emisí splňující požadavky stanovené v dodatku 2 přílohy 8 tohoto předpisu;
 2.51.
 „jednotkou odběru výkonu“ motorem poháněné zařízení k pohonu pomocných a přídavných zařízení na vozidle;


text:
2.52.
 „vhodnou poškozenou součástí nebo systémem“ (QDC) součást nebo systém, který byl záměrně poškozen například prostřednictvím zrychleného stárnutí nebo se kterým bylo manipulováno řízeným způsobem a který byl přijat orgánem schválení typu v souladu s ustanoveními odstavce 6.3.2 přílohy 9B a odstavce A.8.2.2 dodatku 8 přílohy 9B tohoto předpisu, který se používá během prokazování správné činnosti systému OBD u systému motoru;
 2.53.
 „činidlem“ médium, které je uloženo v nádrži ve vozidle a je dodáváno systémem následného zpracování výfukových plynů (v případě potřeby) podle požadavku systému regulace emisí;
 2.54.
 „rekalibrováním“ jemné seřízení motoru na zemní plyn, aby se zajistila stejná výkonnost (výkon, spotřeba paliva) v jiné skupině zemního plynu;
 2.55.
 „referenční hmotností“ hmotnost vozidla v pohotovostním stavu zmenšená o jednotnou hmotnost řidiče 75 kg a zvětšená o jednotnou hmotnost 100 kg;
 2.56.
 „náhradním zařízením k regulaci znečišťujících látek“ zařízení k regulaci znečišťujících látek nebo soubor takových zařízení, který je určen jako náhrada původního zařízení k regulaci znečišťujících látek a může být schválen jako samostatný technický celek;
 2.57.
 „čtecím nástrojem“ externí zkušební zařízení používané pro normovanou komunikaci se systémem OBD mimo vozidlo v souladu s požadavky tohoto předpisu;
 2.58.
 „programem akumulace doby provozu“ cyklus stárnutí a akumulace doby provozu pro stanovení faktorů zhoršení u rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů;
 2.59.
 „servisním režimem“ zvláštní režim dvoupalivového motoru, který je aktivován pro účely oprav, nebo režim pro opuštění silničního provozu, pokud není provoz v dvoupalivovém režimu možný (2);
 2.60.
 „emisemi z výfuku“ emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic;
 2.61.
 „nedovolenými zásahy“ deaktivace nebo takové úpravy nebo změny systému regulace emisí nebo pohonného systému vozidla, včetně jakýchkoli softwarových či jiných logických ovládacích prvků, které zhorší emisní vlastnosti vozidla, ať již to bylo jejich záměrem či nikoli;
 2.62.
 „hmotností v nenaloženém stavu“ provozní hmotnost vozidla bez jednotné hmotnosti řidiče 75 kg, bez cestujících nebo nákladu, avšak s palivovou nádrží naplněnou na 90 % celkového objemu, s obvyklou sadou nářadí a případně s náhradním kolem;
 2.63.
 „životností“ příslušná ujetá vzdálenost a/nebo časový interval, v rámci kterých musí být dodrženy příslušné mezní hodnoty pro emise plynných látek a emise částic;
 2.64.
 „typem vozidla z hlediska emisí“ skupina vozidel, které se neliší v zásadních vlastnostech motoru a vozidla vymezených v příloze 1;
 2.65.
 „filtrem částic vznětového motoru typu wall–flow“ filtr částic vznětového motoru (DPF), ve kterém jsou výfukové plyny tlačeny proudem skrze stěnu, která filtruje pevné látky;
 2.66.
 „Wobbeho indexem (dolním Wl nebo horním Wu)“ poměr odpovídající výhřevnosti plynu na jednotku objemu k druhé odmocnině poměrné hustoty plynu za stejných referenčních podmínek:
 2.67.
 „faktorem posunu λ (Sλ)“ výraz, který popisuje požadovanou pružnost systému řízení motoru z hlediska změny poměru přebytku vzduchu λ, jestliže motor pracuje s plynem rozdílného složení, než má čistý methan (výpočet Sλ viz dodatek 5 přílohy 4).
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Žádost o schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku
 3.1.1.
 Výrobce nebo jeho oprávněný zástupce předloží orgánu schválení typu žádost o schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku.
 3.1.2.
 Žádost uvedená


text:
v odstavci 3.1.1 musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu, který je uveden v příloze 1. Pro tento účel se použije část 1 přílohy 1.
 3.1.3.
 Výrobce dodá společně s žádostí soubor dokumentace, který plně osvětluje jakékoliv konstrukční prvky ovlivňující emise, strategii regulace emisí systému motoru a prostředky, kterými tento systém řídí své výstupní veličiny, které souvisejí s emisemi, ať již je toto řízení přímé nebo nepřímé, a který plně osvětluje systém varování a upozornění tak, jak je požadováno v odstavcích 4 a 5 přílohy 11. Soubor dokumentace se skládá z následujících částí včetně informací stanovených v odstavci 5.1.4:
 a)
 souboru formální dokumentace, který je uložen u orgánu schválení typu. Soubor formální dokumentace může být na požádání zpřístupněn zúčastněným stranám;
 b)
 souboru doplňkové dokumentace, který zůstává důvěrný. Soubor doplňkové dokumentace může být uložen u orgánu schválení typu či u výrobce, a to po zvážení orgánu schválení typu, nicméně má být zpřístupněn k inspekci orgánem schválení typu při schvalování nebo kdykoli během doby platnosti schválení. V případě, že je soubor dokumentace uložen u výrobce, provede orgán schválení typu nezbytná opatření, aby zajistil, že dokumentace nebude po schválení pozměněna.
 3.1.4.
 K informacím uvedeným v odstavci 3.1.3 výrobce dále přiloží následující informace:
 a)
 v případě zážehových motorů prohlášení výrobce o minimálním procentu selhání zapalování z celkového počtu zážehů, které by buď vedly k překročení emisních limitů stanovených v příloze 9A, pokud by uvedené procento selhání bývalo bylo přítomno od začátku zkoušky emisí, jak stanoví příloha 4, nebo by mohly způsobit přehřátí jednoho či více katalyzátorů, což by vedlo k nevratnému poškození;
 b)
 popis opatření přijatých v zájmu toho, aby se zabránilo nedovoleným úpravám a zásahům do počítače či počítačů pro regulaci emisí včetně zařízení pro aktualizaci využívající výrobcem schválený program či kalibraci;
 c)
 dokumentace systému OBD v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 8 přílohy 9B;
 d)
 informace týkající se OBD za účelem přístupu do OBD v souladu s požadavky přílohy 14 tohoto předpisu;
 e)
 prohlášení o dodržení emisí mimo cyklus podle požadavků stanovených v odstavci 5.1.3 a odstavci 10 přílohy 10;
 f)
 prohlášení o dodržení výkonu OBD v provozu podle požadavků stanovených v dodatku 2 přílohy 9A;
 g)
 prvotní plán na zkoušení v provozu v souladu s odstavcem 2.4 přílohy 8;
 h)
 případně kopie dalších schválení typu s příslušnými údaji, které umožní rozšířit schválení a stanovit faktory zhoršení.
 3.1.5.
 Výrobce předloží technické zkušebně odpovídající za zkoušky schválení typu motor či základní motor reprezentující typ, který má být schválen.
 3.1.6.
 Změny značky systému, součásti nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení typu automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
 3.2. Žádost o schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí
 3.2.1.
 Výrobce nebo jeho oprávněný zástupce předloží orgánu schválení typu žádost o schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí.
 3.2.2.
 Žádost uvedená v odstavci 3.2.1 musí být vyhotovena podle vzoru informačního dokumentu v části 2 přílohy 1.


text:
K této žádosti se přiloží kopie certifikátu schválení typu systému motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku.
 3.2.3.
 Výrobce dodá soubor dokumentace, který plně osvětluje konstrukční prvky systému varování a upozornění, který je umístěn na palubě vozidla tak, jak je požadováno v příloze 11. Tento soubor dokumentace se poskytne v souladu s odstavcem 3.1.3.
 3.2.4.
 K informacím uvedeným v odstavci 3.2.3 výrobce dále přiloží následující informace:
 a)
 popis opatření přijatých s cílem zabránit nedovoleným úpravám a zásahům do řídicích jednotek vozidla, na které se tento předpis vztahuje, včetně zařízení pro aktualizaci využívající výrobcem schválený program či kalibraci;
 b)
 popis součástí OBD na palubě vozidla v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 8 přílohy 9B;
 c)
 informace týkající se součástí OBD na palubě vozidla pro účely přístupu k OBD;
 d)
 případně kopie dalších schválení typu s příslušnými údaji, které umožní rozšířit schválení.
 3.2.5.
 Změny značky systému, součásti nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
 3.3. Žádost o schválení typu vozidla z hlediska emisí
 3.3.1.
 Výrobce nebo jeho oprávněný zástupce předloží orgánu schválení typu žádost o schválení typu vozidla z hlediska emisí.
 3.3.2.
 Žádost uvedená v odstavci 3.3.1 musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu, který je uveden v příloze 1. Pro tento účel se použijí části 1 a 2 uvedené přílohy.
 3.3.3.
 Výrobce poskytne soubor dokumentace, který plně osvětluje jakékoliv konstrukční prvky ovlivňující emise, strategii regulace emisí systému motoru a prostředky, kterými tento systém řídí své výstupní veličiny, ať již je toto řízení přímé nebo nepřímé, a který plně osvětluje systém varování a upozornění tak, jak je požadováno v příloze 11. Tento soubor dokumentace se poskytne v souladu s odstavcem 3.1.3.
 3.3.4.
 K informacím podle odstavce 3.3.3 výrobce dále předloží informace požadované v odst. 3.1.4 písm. a) až h) a v odst. 3.2.4 písm. a) až d).
 3.3.5.
 Výrobce předloží technické zkušebně odpovídající za zkoušky schválení typu motor reprezentující typ, který má být schválen.
 3.3.6.
 Změny značky systému, součásti nebo samostatného technického celku, k nimž dojde po schválení typu, platnost tohoto schválení automaticky neruší, pokud nedojde ke změně původních vlastností či technických parametrů takovým způsobem, který ovlivní funkčnost motoru či systému k regulaci emisí.
 3.4. Žádost o schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek jako samostatného technického celku
 3.4.1.
 Výrobce předloží orgánu schválení typu žádost o schválení typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek jako samostatného technického celku.
 3.4.2.
 Žádost musí být vypracována podle vzoru informačního dokumentu uvedeného v dodatku 1 přílohy 13.
 3.4.3.
 Výrobce předloží prohlášení o dodržení požadavků týkajících se přístupu k informacím OBD.
 3.4.4.
 Výrobce předloží technické zkušebně odpovídající za zkoušky schválení typu:
 a)
 typ systému nebo systémů motorů schválených v souladu s tímto předpisem a vybavených novým původním zařízením k regulaci znečišťujících látek;
 b)
 jeden vzorek typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek;
 c)
 další vzorek typu náhradního zařízení k regulaci znečišťujících látek v případě náhradního zařízení


text:
k regulaci znečišťujících látek určeného k montáži na vozidlo vybavené systémem OBD.
 3.4.5.
 Pro účely odst. 3.4.4 písm. a) vybere žadatel po dohodě se orgánem schválení typu zkušební motory.
 Zkušební podmínky musí splňovat požadavky stanovené v oddílu 6 přílohy 4.
 Zkušební motory musejí vyhovovat těmto požadavkům:
 a)
 nesmí mít závady na systému regulace emisí;
 b)
 všechny vadné nebo nadměrně opotřebované původní díly související s emisemi musí být opraveny nebo vyměněny;
 c)
 musí být před zkouškami emisí řádně seřízeny a nastaveny podle pokynů výrobce.
 3.4.6.
 Pro účely odst. 3.4.4 písm. b) a c) musí být tento vzorek zřetelně a nesmazatelně označen obchodním názvem žadatele nebo jeho značkou a obchodním označením.
 3.4.7.
 Pro účely odst. 3.4.4 písm. c) vzorek představuje vhodnou poškozenou součást.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Za účelem získání schválení typu systému motoru nebo rodiny motoru jako samostatného technického celku, schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí či schválení typu vozidla z hlediska emisí výrobce v souladu s ustanoveními tohoto předpisu prokáže, že se na vozidla či systémy motoru vztahují zkoušky a splňují požadavky stanovené v odstavci 5 a přílohách 4, 6, 7, 9A, 9B, 9C, 10, 11 a 12. Výrobce rovněž zajistí shodu se specifikacemi referenčních paliv uvedenými v příloze 5.
 Za účelem získání schválení typu vozidla se schváleným systémem motoru z hlediska emisí či schválení typu vozidla z hlediska emisí zajistí výrobce shodu s požadavky na montáž stanovenými v odstavci 6.
 4.2. Za účelem získání rozšíření schválení typu vozidla z hlediska emisí schváleného v rámci tohoto předpisu, jehož referenční hmotnost je vyšší než 2 380 kg, ale nepřesahuje 2 610 kg, musí výrobce splňovat požadavky stanovené v dodatku 1 přílohy 12.
 4.3. Za účelem získání schválení typu dvoupalivového motoru nebo rodiny motorů jako samostatného technického celku, schválení typu dvoupalivového vozidla se schváleným dvoupalivovým motorem z hlediska emisí nebo schválení typu dvoupalivového vozidla z hlediska emisí výrobce vozidla kromě splnění požadavků odstavce 4.1 prokáže, že dvoupalivová vozidla nebo motory byly podrobeny zkouškám a splňují požadavky stanovené v příloze 15.
 4.4. Vyhrazeno (3)
 4.5. Za účelem získání schválení typu systému motoru nebo rodiny motoru jako samostatného technického celku či schválení typu vozidla z hlediska emisí výrobce zajistí shodu s požadavky na použitelnost paliv pro univerzální schválení pro všechna paliva, nebo v případě zážehového motoru na zemní plyn a zkapalněný ropný plyn (LPG) zajistí schválení omezené použitelnosti paliv, jak je stanoveno v odstavci 4.6.
 4.5.1. Tabulky shrnující požadavky pro schválení motorů na zemní plyn, LPG a dvoupalivových motorů jsou uvedeny v dodatku 4.
 4.6. Požadavky na schválení typu s univerzální použitelností paliv
 Schválení typu s univerzální použitelností paliv se udělí, jsou-li splněny požadavky uvedené v odstavcích 4.6.1. až 4.6.6.1.
 4.6.1. Základní motor musí splňovat požadavky tohoto předpisu na odpovídající referenční paliva uvedená v příloze 5. Zvláštní požadavky se vztahují na motory na zemní plyn / biomethan (včetně dvoupalivových motorů), jak je uvedeno v odstavci 4.6.3.
 4.6.2. Pokud výrobce umožní u dané rodiny motorů používání paliv z prodejní sítě, která nejsou jako referenční paliva zařazena v příloze 5 nebo v příslušných


text:
normách pro paliva z prodejní sítě (např. norma EN 228 CEN v případě bezolovnatého benzinu a norma EN 590 CEN v případě motorové nafty), jako je například používání B100, musí výrobce vedle požadavků uvedených v odstavci 4.6.1:
 a)
 uvést paliva, na která je daná rodina motorů schopna provozu, v odstavci 3.2.2.2.1 části 1 přílohy 1;
 b)
 prokázat schopnost základního motoru splnit požadavky tohoto předpisu na uvedená paliva;
 c)
 splnit požadavky kontroly shodnosti uvedených paliv v provozu uvedené v odstavci 9 včetně veškerých směsí uvedených paliv a paliv z prodejní sítě a norem.
 4.6.3. V případě motoru na zemní plyn / biomethan je výrobce povinen prokázat schopnost základního motoru přizpůsobit se jakémukoli složení paliva, které může být nabízeno na trhu.
 4.6.3.1 U stlačeného zemního plynu / biomethanu (CNG) obecně existují dva druhy paliva: palivo s velkou výhřevností (plyn H) a palivo s malou výhřevností (plyn L), avšak s velkým rozptylem v obou skupinách; liší se výrazně svým obsahem energie vyjádřeným Wobbeho indexem a svým faktorem Sλ posunu λ. Zemní plyny s faktorem posunu λ mezi 0,89 a 1,08 (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,08) se považují za paliva s velkou výhřevností (skupina H), zatímco zemní plyny s faktorem posunu λ mezi 1,08 a 1,19 (1,08 ≤ Sλ ≤ 1,19) se považují za paliva s malou výhřevností (skupina L). Složení referenčních paliv odráží extrémní proměnlivost Sλ.
 Základní motor musí splňovat požadavky na referenční paliva GR (palivo 1) a G25 (palivo 2) tohoto předpisu uvedené v příloze 5, aniž by se provedlo jakékoli nové ruční nastavení systému přívodu paliva do motoru mezi oběma zkouškami (je vyžadována samočinná adaptace). Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací průběh jedním horkým cyklem WHTC bez měření. Po tomto přizpůsobovacím průběhu bude motor zchlazen v souladu s odstavcem 7.6.1 přílohy 4.
 4.6.3.1.1
 Na žádost výrobce se motor může zkoušet s třetím palivem (palivo 3), jestliže se faktor Sλ posunu λ pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší skupina paliva GR) a 1,19 (tj. vyšší skupina paliva G25), například tehdy, je-li palivo 3 palivem z prodejní sítě. Výsledky této zkoušky se mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby.
 4.6.3.2. V případě zkapalněného zemního plynu / zkapalněného biomethanu (LNG) splňuje základní motor požadavky tohoto předpisu týkající se referenčních paliv GR (palivo 1) a G20 (palivo 2), jak je uvedeno v příloze 5, aniž by se provedlo jakékoli nové ruční nastavení systému přívodu paliva do motoru mezi oběma zkouškami (je vyžadována samočinná adaptace). Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací průběh jedním horkým cyklem WHTC bez měření. Po tomto přizpůsobovacím průběhu se motor zchladí v souladu s odstavcem 7.6.1 přílohy 4.
 4.6.4. U motoru na stlačený zemní plyn / biomethan (CNG), který se může samočinně přizpůsobit jednak pro skupinu plynů H a jednak pro skupinu plynů L a u něhož se mezi skupinou H a skupinou L přepíná přepínačem, se musí základní motor zkoušet s odpovídajícím referenčním palivem uvedeným v příloze 5 pro každou skupinu při všech polohách přepínače. Tato paliva jsou GR (palivo 1) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů H


text:
a G25 (palivo 2) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů L. Základní motor musí splňovat požadavky tohoto předpisu v obou polohách přepínače bez jakéhokoli nového nastavení přívodu paliva mezi oběma zkouškami provedenými při jedné a druhé poloze přepínače. Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací průběh jedním horkým cyklem WHTC bez měření. Po tomto přizpůsobovacím průběhu bude motor zchlazen v souladu s odstavcem 7.6.1 přílohy 4.
 4.6.4.1. Na žádost výrobce se motor může zkoušet s třetím palivem místo paliva G23 (palivo 3), jestliže se faktor Sλ posunu λ pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší skupina paliva GR) a 1,19 (tj. vyšší skupina paliva G25), například tehdy, je-li palivo 3 palivem z prodejní sítě. Výsledky této zkoušky se mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby.
 4.6.5. U motorů na zemní plyn se určí poměr výsledků měření emisí „r“ pro každou znečišťující látku takto:
 nebo
 a
 4.6.6. U LPG je výrobce povinen prokázat schopnost základního motoru přizpůsobit se jakémukoli složení paliva, které může být nabízeno na trhu.
 U LPG kolísá složení C3/C4. Tato kolísání se odrážejí v referenčních palivech. Základní motor musí splňovat požadavky na emise s referenčními palivy A a B uvedenými v příloze 5, aniž by se provedlo jakékoli nové nastavení přívodu paliva mezi oběma zkouškami. Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací průběh jedním horkým cyklem WHTC bez měření. Po tomto přizpůsobovacím průběhu bude motor zchlazen v souladu s odstavcem 7.6.1 přílohy 4.
 4.6.6.1. Poměr výsledků měření emisí „r“ se určí pro každou znečišťující látku takto:
 4.7. Požadavky na schválení typu s omezenou použitelností paliv u zážehových motorů vozidel na stlačený zemní plyn / biomethan (CNG) nebo LPG.
 4.7.1. Schválení typu z hlediska emisí z výfuku pro motor na zemní plyn a konstruovaný pro provoz jak se skupinou plynů H, tak se skupinou plynů L
 4.7.1.1. Základní motor se zkouší s odpovídajícím referenčním palivem uvedeným v příloze 5 pro danou skupinu. Tato paliva jsou GR (palivo 1) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů H a G25 (palivo 2) a G23 (palivo 3) pro skupinu plynů L. Základní motor musí splňovat požadavky tohoto předpisu bez jakéhokoli nového nastavení přívodu paliva mezi oběma zkouškami. Po změně paliva je přípustný jeden přizpůsobovací průběh jedním horkým cyklem WHTC bez měření. Po tomto přizpůsobovacím průběhu bude motor zchlazen v souladu s odstavcem 7.6.1 přílohy 4.
 4.7.1.2. Na žádost výrobce se motor může zkoušet s třetím palivem místo paliva G23 (palivo 3), jestliže se faktor Sλ posunu λ pohybuje mezi 0,89 (tj. nižší skupina paliva GR) a 1,19 (tj. vyšší skupina paliva G25), například tehdy, je-li palivo 3 palivem z prodejní sítě. Výsledky této zkoušky se mohou použít jako základ pro hodnocení shodnosti výroby.
 4.7.1.3. Poměr výsledků měření emisí „r“ se určí pro každou znečišťující látku takto:
 nebo
 a
 4.7.1.4. Při dodání zákazníkovi musí být na motoru štítek podle požadavků odstavce 4.12.8 udávající, pro kterou skupinu plynů je motor schválen.
 4.7.2. Schválení typu z hlediska emisí z výfuku pro motor na zemní plyn nebo LPG a konstruovaný pro provoz s jedním specifickým složením


text:
paliva
 4.7.2.1. Základní motor musí splňovat požadavky na emise s referenčními palivy GR a G25 v případě zemního plynu nebo s referenčními palivy A a B v případě LPG podle požadavků přílohy 5. Mezi zkouškami je přípustné jemné seřízení palivového systému. Toto jemné seřízení se skládá z překalibrování databáze palivového systému, aniž by přitom došlo ke změně základní strategie řízení nebo základní struktury databáze. V případě potřeby se připouští výměna částí, které mají přímý vztah k průtočnému množství paliva, jako jsou vstřikovací trysky.
 4.7.2.2. Na žádost výrobce se motor může zkoušet s referenčními palivy GR a G23 nebo G25 a G23, přičemž schválení typu platí pouze pro skupinu plynů H nebo v druhém případě pro skupinu plynů L.
 4.7.2.3. Při dodání zákazníkovi musí být na motoru štítek podle požadavků odstavce 4.12.8 udávající, pro jaké složení paliva je motor kalibrován.
 4.8. Požadavky na schválení typu pro konkrétní palivo v případě motorů na zkapalněný zemní plyn / zkapalněný biomethan (LNG)
 V případě zkapalněného zemního plynu / zkapalněného biomethanu lze udělit schválení typu pro konkrétní palivo, pokud jsou splněny požadavky uvedené v oddílech 4.8.1 až 4.8.2.
 4.8.1. Podmínky žádosti o schválení typu pro konkrétní palivo v případě motorů na zkapalněný zemní plyn / zkapalněný biomethan (LNG).
 4.8.1.1. Výrobce může požádat pouze o schválení typu pro konkrétní palivo u motoru kalibrovaného pro specifické složení plynu LNG (4) vedoucí k faktoru posunu λ, který se neliší o více než 3 procenta od faktoru posunu λ paliva G20 uvedeného v příloze 5 s obsahem ethanu nepřesahujícím 1,5 procenta.
 4.8.1.2. Ve všech ostatních případech žádá výrobce o univerzální schválení typu pro více paliv podle specifikací odstavce 4.6.3.2.
 4.8.2. Zvláštní požadavky na zkoušky v případě schválení typu pro konkrétní palivo (LNG).
 4.8.2.1. U rodiny dvoupalivových motorů, kde jsou motory kalibrovány pro specifické složení plynu LNG2, jež vede k faktoru posunu k faktoru posunu λ, který se neliší o více než 3 procenta od faktoru posunu λ paliva G20 uvedeného v příloze 5, a jehož obsah ethanu nepřesahuje 1,5 procenta, se základní motor zkouší pouze na referenční plynné palivo G20, jak je uvedeno v příloze 5.
 4.9 Schválení typu z hlediska emisí z výfuku pro člena rodiny motorů
 4.9.1. S výjimkou případu uvedeného v odstavci 4.8.2 se schválení typu základního motoru rozšíří bez dalšího zkoušení na všechny členy rodiny motorů pro všechna složení paliva ve skupině, pro kterou byl schválen základní motor (v případě motorů popsaných v odstavci 4.7.2), nebo pro tutéž skupinu paliv (v případě motorů popsaných buď v odstavci 4.6, nebo v odstavci 4.7), pro kterou byl základní motor schválen jako typ.
 4.9.2. Pokud technická zkušebna zjistí, že z hlediska vybraného základního motoru předložená žádost ne zcela reprezentuje rodinu motorů definovanou v části 1 přílohy 1, může technická zkušebna vybrat a zkoušet alternativní referenční zkušební motor, případně další referenční zkušební motor.
 4.10. Požadavky pro schvalování palubních diagnostických systémů
 4.10.1. Výrobce zajistí, aby veškeré systémy motoru a veškerá vozidla byla vybavena systémem OBD.
 4.10.2. Systém OBD musí být navržen, konstruován a instalován ve vozidle v souladu s přílohou


text:
9A tak, aby umožnil identifikovat, zaznamenávat a sdělovat druhy zhoršení výkonu nebo chybných funkcí uvedené v dané příloze, a to během celé doby životnosti vozidla.
 4.10.3. Výrobce zajistí, aby systém OBD splňoval požadavky stanovené v příloze 9A včetně požadavků týkajících se výkonu palubní diagnostiky v provozu, a to za všech běžných a důvodně předvídatelných podmínek jízdy včetně běžných podmínek užívání stanovených v příloze 9B.
 4.10.4. Při zkoušení vhodné poškozené součásti je indikátor chybné funkce systému OBD aktivován v souladu s přílohou 9B. Indikátor chybné funkce systému OBD může být aktivován také tehdy, pokud jsou emise pod mezními hodnotami emisí uvedenými v příloze 9A.
 4.10.5. Výrobce zajistí, že jsou dodržována ustanovení pro výkon rodiny motorů s OBD v provozu stanovená v příloze 9A.
 4.10.6. Údaje týkající se výkonu OBD v provozu jsou systémem OBD uchovávány a zpřístupněny v nešifrované formě prostřednictvím standardního komunikačního protokolu OBD, a to v souladu s ustanoveními přílohy 9A.
 4.10.7. Pokud se tak výrobce rozhodne, mohou v případě nových schválení typu do doby uvedené v odstavci 13.2.3 systémy OBD splňovat alternativní ustanovení uvedená v příloze 9A a odkazující na tento odstavec.
 4.10.8. Pokud se tak výrobce rozhodne, může ke sledování DPF v případě nových schválení typu do doby uvedené v odstavci 13.2.2 použít alternativní ustanovení uvedená v odstavci 2.3.2.2 přílohy 9A.
 4.11. Požadavky pro schvalování náhradních zařízení k regulaci znečišťujících látek
 4.11.1. Výrobce zajistí, aby náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, jež mají být namontována do systému motoru nebo do vozidel se schválením typu spadajících do oblasti působnosti tohoto předpisu, měla schválení typu jakožto samostatné technické celky, a to v souladu s požadavky odstavců 4.11.2 až 4.11.5.
 Katalyzátory, zařízení na snižování emisí NOx a filtry částic se pro účely tohoto předpisu považují za zařízení k regulaci znečišťujících látek.
 4.11.2. Původní náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek, která patří k typu, na nějž se vztahuje odstavec 3.2.12 části 1 přílohy 1, a která jsou určena k montáži na vozidlo, k němuž odkazuje příslušný dokument o schválení typu, nemusejí splňovat všechny požadavky přílohy 13 za podmínky, že splňují požadavky odstavců 2.1, 2.2 a 2.3 uvedené přílohy.
 4.11.3. Výrobce zajistí, aby původní zařízení k regulaci znečišťujících látek nesla identifikační značení.
 4.11.4. Identifikační značení uvedená v odstavci 4.11.3 musí zahrnovat:
 a)
 název či výrobní značku výrobce vozidla nebo motoru;
 b)
 značku a identifikační číslo původního zařízení k regulaci znečišťujících látek uvedeného v informacích podle odstavce 3.2.12.2 části 1 přílohy 1.
 4.11.5. Náhradní zařízení k regulaci znečišťujících látek má schválení typu v souladu s tímto předpisem až v okamžiku, kdy konkrétní požadavky na zkoušení budou uvedeny v příloze 13 tohoto předpisu (5).
 4.12. Značky schválení a štítky pro systémy motorů a vozidla
 4.12.1. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. První dvě číslice (v současnosti 06 odpovídající sérii změn 06) budou označovat sérii změn včleňujících do předpisu poslední technické změny v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu motoru nebo jinému typu vozidla.
 4.12.2. Sdělení o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení nebo o definitivním


text:
ukončení výroby typu motoru nebo typu vozidla podle tohoto předpisu musí být na formuláři dle vzoru v příloze 2A, 2B nebo 2C tohoto předpisu zaslána smluvním stranám Dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis. Uvedeny musí být rovněž hodnoty naměřené při schvalovací zkoušce typu.
 4.12.3. Každý motor shodný s typem motoru schváleným dle tohoto předpisu nebo každé vozidlo shodné s typem vozidla schváleným dle tohoto předpisu se opatří, na nápadném a snadno přístupném místě, mezinárodní značkou schválení skládající se z:
 4.12.3.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (6),
 4.12.3.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice předepsané v odstavci 4.12.3.1.
 4.12.3.3.
 Součástí značky schválení je též pomlčka a další znak za číslem schválení, jehož účelem je odlišit, pro kterou fázi bylo schválení v souladu s odstavcem 13.2. uděleno, a který je uveden v tabulce 1 v příloze 3.
 4.12.3.3.1.
 U vznětových motorů na motorovou naftu musí značka schválení obsahovat za označením státu písmeno „D“, jehož účelem je rozlišit, pro který typ motorů bylo schválení uděleno.
 4.12.3.3.2.
 U vznětových motorů na ethanol (ED95) musí značka schválení obsahovat za označením státu písmena „ED“, jejichž účelem je rozlišit, pro který typ motorů bylo schválení uděleno.
 4.12.3.3.3.
 U zážehových motorů na ethanol (E85) musí značka schválení obsahovat za označením státu „E85“, jehož účelem je rozlišit, pro který typ motorů bylo schválení uděleno.
 4.12.3.3.4.
 U benzinových zážehových motorů musí značka schválení obsahovat za označením státu písmeno „P“, jehož účelem je rozlišit, pro který typ motorů bylo schválení uděleno.
 4.12.3.3.5.
 U zážehových motorů na LPG musí značka schválení obsahovat za označením státu písmeno „Q“, jehož účelem je rozlišit, pro který typ motorů bylo schválení uděleno.
 4.12.3.3.6.
 U motorů na zemní plyn musí značka schválení obsahovat za označením státu písmeno či písmena, jejichž účelem je rozlišit, pro kterou skupinu plynů bylo schválení uděleno. Jedná se o toto písmeno či písmena:
 a)
 H u motoru schváleného a kalibrovaného pro skupinu plynů H;
 b)
 L u motoru schváleného a kalibrovaného pro skupinu plynů L;
 c)
 HL u motoru schváleného a kalibrovaného jak pro skupinu plynů H, tak pro skupinu plynů L;
 d)
 Ht u motoru schváleného a kalibrovaného pro specifické složení plynu ve skupině plynů H a přestavitelného jemným seřízením palivového systému motoru pro jiný specifický plyn ve skupině plynů H;
 e)
 Lt u motoru schváleného a kalibrovaného pro specifické složení plynu ve skupině plynů L a přestavitelného jemným seřízením palivového systému motoru pro jiný specifický plyn ve skupině plynů L;
 f)
 HLt u motoru schváleného a kalibrovaného pro specifické složení plynu ve skupině plynů H nebo ve skupině plynů L a přestavitelného jemným seřízením palivového systému motoru pro jiný specifický plyn ve skupině plynů H nebo ve skupině plynů L.
 g)
 LNG20 u motoru schváleného a kalibrovaného pro specifické složení zkapalněného zemního plynu / zkapalněného biomethanu, jež vede k faktoru posunu λ, který se neliší o více než 3 procenta od faktoru posunu λ paliva G20 uvedeného v příloze 5, a jehož


text:
obsah ethanu nepřesahuje 1,5 procenta;
 h)
 LNG u motoru schváleného a kalibrovaného pro jakékoliv jiné složení zkapalněného zemního plynu / zkapalněného biomethanu.
 4.12.3.3.7.
 U dvoupalivových motorů musí značka schválení za označením státu obsahovat řadu znaků, jejichž účelem je rozlišit, pro který dvoupalivový motor a se kterým rozsahem plynů bylo schválení uděleno.
 Tato řada znaků bude tvořena dvěma znaky označujícími typ dvoupalivového motoru a písmenem/písmeny uvedeným/uvedenými v příslušných odstavcích 4.12.3.3.1 až 4.12.3.3.6.
 a)
 1A pro dvoupalivové motory typu 1A;
 b)
 1B pro dvoupalivové motory typu 1B;
 c)
 2A pro dvoupalivové motory typu 2A;
 d)
 2B pro dvoupalivové motory typu 2B;
 e)
 3B pro dvoupalivové motory typu 3B.
 4.12.4. Jsou-li vozidlo nebo motor shodné s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, nemusí se symbol předepsaný v odstavci 4.12.3.1 opakovat. V takovém případě se čísla předpisu a schválení a doplňkových symbolů všech předpisů, podle nichž byla udělena schválení podle tohoto předpisu, uvedou ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v odstavci 4.12.3.1.
 4.12.5. Značka schválení se umístí poblíž tabulky s údaji, připevněné výrobcem ke schválenému typu, nebo přímo na ni.
 4.12.6. V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 4.12.7. Na motoru schváleném jako samostatný technický celek se kromě značky schválení musí uvést:
 4.12.7.1.
 výrobní značka nebo obchodní název výrobce motoru;
 4.12.7.2.
 obchodní označení výrobce.
 4.12.8. Štítky
 U motorů na zemní plyn a na LPG se schválením typu s omezenou použitelností paliv se použijí následující štítky:
 4.12.8.1. Údaje
 Je třeba uvést následující údaje:
 V případě odstavce 4.7.1.4 musí být na štítku uvedeno „POUŽÍVAT JEN SE ZEMNÍM PLYNEM SKUPINY H“. V případě potřeby se „H“ nahradí „L“.
 V případě odstavce 4.7.2.3 musí být na štítku uvedeno „POUŽÍVAT JEN SE ZEMNÍM PLYNEM SPECIFIKACE ...“ nebo případně „POUŽÍVAT JEN SE ZKAPALNĚNÝM ROPNÝM PLYNEM SPECIFIKACE ...“. Musí se uvést všechny údaje z příslušné tabulky/tabulek v příloze 5 spolu s jednotlivými složkami a mezními hodnotami uvedenými výrobcem motoru.
 Písmena a číslice musí mít výšku nejméně 4 mm.
 Poznámka: Jestliže takové označení není možné z důvodu nedostatku místa, může se použít zjednodušený kód. V takovém případě musí být vysvětlení obsahující všechny výše uvedené údaje snadno dostupné každému, kdo plní palivovou nádrž nebo provádí údržbu nebo opravu motoru a jeho příslušenství, a také příslušným orgánům. Umístění a obsah tohoto vysvětlení budou stanoveny dohodou mezi výrobcem a orgánem schválení typu.
 4.12.8.2. Vlastnosti
 Štítky musí mít trvanlivost po dobu životnosti motoru. Štítky musí být snadno čitelné a jejich písmena a číslice musí být nesmazatelné. Kromě toho musí být připevnění štítků trvanlivé po dobu životnosti motoru a nesmí být možné, aby se daly odstranit, aniž by byly přitom zničeny nebo se jejich nápis stal nečitelným.
 4.12.8.3. Umístění
 Štítky musí být umístěny na části motoru, která je nezbytná pro běžný provoz motoru a která obvykle nevyžaduje výměnu v průběhu života motoru. Kromě toho musí být tyto štítky umístěny tak, aby byly dobře viditelné poté, co byla na motor namontována všechna pomocná zařízení nutná pro provoz motoru.
 4.13. Při


text:
žádosti o schválení typu vozidla z hlediska jeho motoru musí být označení uvedené v odstavci 4.12.8 také umístěno těsně u otvoru k plnění paliva.
 4.14. Při žádosti o schválení typu vozidla se schváleným motorem musí být označení uvedené v odstavci 4.12.8 umístěno také těsně u otvoru k plnění paliva.
 5. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 5.1. Obecně
 5.1.1. Výrobci vybaví vozidla a motory tak, aby součásti, které by mohly mít vliv na emise, byly navrženy, konstruovány a namontovány tak, aby vozidlo či motor při běžném použití vyhovoval tomuto předpisu a prováděcím opatřením k němu.
 5.1.2. Výrobce přijme v souladu s tímto předpisem technická opatření k účinnému snížení emisí z výfuku, a to během běžné životnosti vozidla a za běžných podmínek používání.
 5.1.2.1.
 Opatření uvedená v odstavci 5.1.2 se rovněž týkají provozní bezpečnosti hadic, spojek a přípojek užívaných v systému regulace emisí, které musí být konstruovány tak, aby odpovídaly původnímu konstrukčnímu záměru.
 5.1.2.2.
 Výrobce zajistí, aby výsledky zkoušek emisí splňovaly danou mezní hodnotu podle konkrétních zkušebních podmínek stanovených tímto předpisem.
 5.1.2.3.
 Jakýkoliv systém motoru a konstrukční prvek, který by mohl ovlivnit emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, je navržen, konstruován, montován a instalován tak, aby motor za běžného užívání mohl splňovat ustanovení uvedená v tomto předpisu. Výrobce rovněž zajistí shodu s požadavky na emise mimo cyklus stanovenými v odstavci 5.1.3 a příloze 10.
 5.1.2.4.
 Použití odpojovacích strategií snižujících účinnost zařízení k regulaci emisí se zakazuje.
 5.1.2.5.
 Za účelem získání schválení typu v případě motoru na benzin nebo E85 výrobce zajistí, že jsou splněny zvláštní požadavky pro hrdla palivových nádrží vozidel na benzin a E85 stanovené v odstavci 6.3.
 5.1.3. Požadavky na omezování emisí mimo cyklus
 5.1.3.1.
 Mají-li přijatá technická opatření splňovat požadavky odstavce 5.1.2, musí zohlednit:
 a)
 obecné požadavky včetně požadavků týkajících se výkonu a zákazu odpojovacích strategií v souladu s přílohou 10;
 b)
 požadavky na účinné snížení emisí z výfuku za různých okolních podmínek, o kterých se předpokládá, že by v nich vozidlo mohlo být provozováno, a dále za různých provozních podmínek, které mohou být předvídány;
 c)
 požadavky s ohledem na laboratorní zkoušení emisí mimo cyklus při schvalování typu;
 d)
 požadavky týkající se prokazovací zkoušky PEMS při schvalování typu a jakékoliv dodatečné požadavky s ohledem na zkoušení emisí vozidla v provozu mimo cyklus, jak je stanoveno v tomto předpisu;
 e)
 požadavek, aby výrobce předložil prohlášení o dodržení požadavků omezujících emise mimo cyklus.
 5.1.3.2.
 Výrobce splní konkrétní požadavky společně se souvisejícími zkušebními postupy, stanovenými v příloze 10.
 5.1.4. Požadavky na dokumentaci
 5.1.4.1.
 Soubor dokumentace požadovaný v odstavci 3, který umožňuje orgánu schválení typu vyhodnotit strategie regulace emisí, palubní systémy ve vozidle a motor s cílem zajistit správnou funkci opatření k regulaci emisí NOx, se skládá z těchto dvou částí:
 a)
 „složka formální dokumentace“, která může být na požádání poskytnuta zúčastněným stranám;
 b)
 „rozšířená složka dokumentace“, která zůstane přísně důvěrná.
 5.1.4.2.
 Složka formální dokumentace může být stručná za předpokladu, že je z ní zřejmé, že byly identifikovány všechny výstupy, které připouští matice vytvořená z průběhu kontrol signálů jednotlivých vstupních jednotek. Dokumentace musí popisovat


text:
provozní funkce systému upozornění, který vyžaduje příloha 11, včetně parametrů nezbytných pro získávání informací spojených s tímto systémem. Tyto materiály uchovává orgán schválení typu.
 5.1.4.3.
 Rozšířená složka dokumentace musí zahrnovat informace o činnosti všech pomocných strategií pro emise a základních strategií pro emise včetně popisu parametrů, které jsou měněny kteroukoli pomocnou strategií pro emise, dále mezní podmínky činnosti pomocných strategií pro emise a údaje o tom, které pomocné strategie pro emise a základní strategie pro emise jsou schopny činnosti v podmínkách postupu zkoušek podle přílohy 10. Rozšířená složka dokumentace zahrnuje popis řídicí jednotky palivového systému, způsob časování a okamžiky sepnutí v obou pracovních režimech. Musí zahrnovat rovněž úplný popis systému upozornění, který vyžaduje příloha 11, včetně souvisejících monitorovacích strategií.
 5.1.4.4.
 Rozšířená složka dokumentace zůstane přísně důvěrná. Orgán schválení typu si ji může ponechat, případně si ji může se svolením orgánu schválení typu ponechat výrobce. V případě, že si složku dokumentace ponechá výrobce, musí ji orgán schválení typu po kontrole a schválení identifikovat a datovat. Musí ji poskytnout orgánu schválení typu k přezkoumání během schvalování nebo kdykoli během doby platnosti schválení.
 5.1.5. Ustanovení pro bezpečnost elektronického systému
 5.1.5.1.
 Obecné požadavky včetně zvláštních požadavků na bezpečnost elektronického systému jsou stanoveny v odstavci 4 přílohy 9B tohoto předpisu a jsou popsány v odstavci 2 přílohy 9A.
 5.2. Požadavky týkající se emisí plynných znečišťujících látek a znečisťujících částic
 5.2.1. Při provádění zkoušek stanovených v příloze 4 nesmí emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic překročit částky uvedené v tabulce 1.
 5.2.2. Pro zážehové motory, na které se vztahují zkoušky stanovené v příloze 6, je maximální povolený obsah oxidu uhelnatého ve výfukových plynech při volnoběžných otáčkách takový, jaký uvádí výrobce vozidla. Maximální obsah oxidu uhelnatého nicméně nepřekročí 0,3 % obj.
 Při vysokých volnoběžných otáčkách, kdy rychlost motoru dosahuje minimálně 2 000 ot/min a lambda je 1 ± 0,03 nebo odpovídá specifikacím výrobce, objem oxidu uhelnatého ve výfukových plynech nepřekročí 0,2 % obj.
 5.2.3. Jestliže se jedná o uzavřenou klikovou skříň, výrobci zajistí, aby při zkouškách stanovených v odstavcích 6.10 a 6.11 přílohy 4 větrací systém motoru zabraňoval úniku emisí jakýchkoli plynů z klikové skříně do atmosféry. Jestliže je kliková skříň otevřeného typu, emise jsou měřeny a připočteny k emisím z výfuku, a to v návaznosti na ustanovení odstavce 6.10 přílohy 4.
 5.3. Mezní hodnoty emisí
 Tabulka 1 stanoví mezní hodnoty emisí pro tento předpis.
 Tabulka 1
 Mezní hodnoty emisí
 Mezní hodnoty
 CO
 (mg/kWh)
 THC
 (mg/kWh)
 NMHC
 (mg/kWh)
 CH4
 (mg/kWh)
 NOX
 (mg/kWh)
 NH3
 (ppm)
 hmotnost PM
 (mg/kWh)
 počet PM
 (#/kWh)
 WHSC (CI)
 1 500
 130
 400
 10
 10
 8,0 × 1011
 WHTC (CI)
 4 000
 160
 460
 10
 10
 6,0 × 1011
 WHTC (PI)
 4 000
 160
 500
 460
 10
 10
 Poznámky:
 PI
 =
 zážehový motor
 CI
 =
 vznětový motor
 5.4. Životnost a faktory zhoršení
 Výrobce stanoví faktory zhoršení, které se budou používat k prokázání, zda emise plynných látek a emise částic rodiny motorů nebo rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů jsou v souladu s příslušnými mezními hodnotami emisí stanovenými v odstavci 5.3


text:
během níže stanovené běžné doby životnosti.
 Postupy k prokázání shodnosti rodiny motorů nebo rodiny motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů během běžné doby životnosti jsou stanoveny v příloze 7.
 Na zkoušky životnosti zařízení k regulaci znečišťujících látek prováděných pro účely schvalování typu a na zkoušky shodnosti vozidel či motorů v provozu se použijí tyto hodnoty týkající se najetých kilometrů či období:
 a)
 160 000 km nebo pět let podle toho, co nastane dříve, v případě motorů montovaných do vozidel kategorie M1, N1 a M2;
 b)
 300 000 km nebo šest let podle toho, co nastane dříve, v případě motorů montovaných do vozidel kategorie N2, N3 s nejvyšší technicky přípustnou hmotností nepřesahující 16 tun a kategorie M3 třídy I, II a třídy A a B s nejvyšší technicky přípustnou hmotností nepřesahující 7,5 tuny;
 c)
 700 000 km nebo sedm let podle toho, co nastane dříve, v případě motorů montovaných do vozidel kategorie N3 s nejvyšší technicky přípustnou hmotností nad 16 tun a kategorie M3 třídy III a B s nejvyšší technicky přípustnou hmotností přesahující 7,5 tuny.
 5.5. Požadavky na zajištění správné funkce opatření k regulaci emisí NOx
 5.5.1. Při žádosti o schválení typu výrobci orgánu schválení typu předkládají informace, které dokládají, že systém ke snížení emisí NOx zachoval svoji funkci regulace emisí všech podmínek pravidelně se vyskytujících v regionu (např. Evropské unii), zejména při nízkých teplotách prostředí.
 Kromě toho výrobci orgánu schválení typu poskytnou informace o strategii fungování systému recirkulace výfukových plynů (ERG) včetně jeho fungování za nízkých okolních teplot.
 Tyto informace rovněž zahrnou popis veškerých dopadů na emise během fungování systému za nízkých okolních teplot.
 Informace o zkouškách a postupech pro splnění těchto požadavků jsou uvedeny v příloze 11.
 6. INSTALACE DO VOZIDLA
 6.1. Instalace motoru do vozidla bude provedena tak, aby bylo zajištěno splnění požadavků na schválení typu. Budou zohledněny následující požadavky z hlediska schválení typu motoru:
 6.1.1.
 podtlak v sání nesmí být vyšší než podtlak uvedený pro schválení typu motoru v části 1 přílohy 1;
 6.1.2.
 protitlak ve výfuku nesmí být vyšší než protitlak uvedený pro schválení typu motoru v části 1 přílohy 1;
 6.1.3.
 výkon absorbovaný pomocnými zařízeními nezbytnými pro provoz motoru nesmí přesáhnout výkon uvedený pro schválení typu motoru v části 1 přílohy 1;
 6.1.4.
 vlastnosti následného zpracování výfukových plynů se musí shodovat s vlastnostmi uvedenými pro schválení typu motoru v části 1 přílohy 1.
 6.2. Instalace motoru schváleného typu do vozidla
 Instalace motoru, jehož typ byl schválen jako samostatný technický celek, do vozidla musí navíc splňovat tyto požadavky:
 a)
 pokud jde o zajištění shodnosti systému OBD, musí instalace v souladu s dodatkem 1 přílohy 9B splňovat požadavky výrobce na instalaci uvedené v části 1 přílohy 1;
 b)
 pokud jde o zajištění shodnosti systému zajišťujícího správnou funkci opatření k regulaci emisí NOx, musí instalace v souladu s dodatkem 4 přílohy 11 splňovat požadavky výrobce na instalaci uvedené v části 1 přílohy 1.
 6.2.1.
 Instalace dvoupalivového motoru, jehož typ byl schválen jako samostatný technický celek, do vozidla musí navíc splňovat požadavky oddílu 6.3 přílohy 15


text:
a, podle oddílu 8.2 přílohy 15, požadavky výrobce na instalaci uvedené v části 1 přílohy 1.
 6.3. Plnicí hrdlo palivových nádrží u motoru na benzin nebo E85
 6.3.1.
 Plnicí hrdlo palivové nádrže na benzin nebo E85 musí být konstruováno tak, aby se zabránilo plnění nádrže z palivového čerpadla hadicí s nátrubkem, který má vnější průměr 23,6 mm nebo větší.
 6.3.2.
 Odstavec 6.3.1 se nepoužije pro vozidlo, u něhož jsou splněny obě následující podmínky:
 a)
 vozidlo je navrženo a konstruováno tak, že žádné zařízení určené k regulaci emisí plynných znečišťujících látek nebude nepříznivě ovlivněno olovnatým benzinem;
 b)
 vozidlo je v místě bezprostředně viditelném pro osobu, která plní palivovou nádrž, nápadně, zřetelně a nesmazatelně označeno symbolem pro bezolovnatý benzin podle normy ISO 2575:2004. Připouštějí se doplňková značení.
 6.3.3.
 Musejí se učinit opatření k zamezení nadměrných emisí způsobených vypařováním a úniku paliva působeného chybějícím víčkem plnicího hrdla palivové nádrže. To je dosaženo jedním z následujících opatření:
 a)
 neodnímatelné, automaticky se otvírající a zavírající víčko plnicího hrdla palivové nádrže;
 b)
 konstrukční opatření, která zabrání nadměrným emisím způsobeným vypařováním v případě, že chybí víčko plnicího hrdla palivové nádrže;
 c)
 nebo v případě vozidel M1 nebo N1 jakékoliv jiné opatření, které má stejný účinek. Jako příklad může kromě jiného sloužit připoutané víčko plnicího hrdla, víčko připevněné řetízkem nebo využití stejného klíčku pro víčko plnicího hrdla a zapalování vozidla. V tomto případě musí být možno klíček z víčka plnicího hrdla vyjmout jen v poloze zamknuto.
 7. RODINA MOTORŮ
 7.1. Parametry vymezující rodinu motorů
 Rodina motorů určená výrobcem motoru musí být v souladu s odstavcem 5.2 přílohy 4.
 U dvoupalivového motoru musí rodina motorů rovněž splňovat další požadavky uvedené v odstavci 3.1.1 přílohy 15.
 7.2. Volba základního motoru
 Výběr základního motoru rodiny se řídí požadavky uvedenými v odstavci 5.2.4 přílohy 4.
 U dvoupalivového motoru musí rodina motorů rovněž splňovat další požadavky uvedené v odstavci 3.1.2 přílohy 15.
 7.3. Rozšíření k zahrnutí nového systému motoru do rodiny motorů
 7.3.1.
 Na žádost výrobce a po schválení schvalovacím orgánem může být do schválené rodiny motorů zařazen nový systém motoru jako její další člen, pokud jsou splněna kritéria uvedená v odstavci 7.1.
 7.3.2.
 Jestliže jsou konstrukční prvky systému základního motoru reprezentativní i pro nový systém motoru podle odstavce 7.2 nebo u dvoupalivových motorů podle odstavce 3.1.2 přílohy 15, zůstává systém základního motoru beze změny a výrobce pozmění informační dokument uvedený v příloze 1.
 7.3.3.
 Jestliže nový systém motoru vykazuje konstrukční prvky, které nejsou reprezentovány systémem základního motoru podle odstavce 7.2 nebo u dvoupalivových motorů podle odstavce 3.1.2 přílohy 15, avšak zároveň by reprezentoval celou rodinu podle uvedených odstavců, stává se nový systém motoru novým základním motorem. V tomto případě musí být prokázáno, že nové konstrukční prvky splňují ustanovení tohoto předpisu a informační dokument uvedený v příloze 1 se změní.
 7.4. Parametry vymezující rodinu motorů s OBD
 Rodinu motorů s OBD je možno vymezit základními konstrukčními parametry, které musí být společné systémům motorů této rodiny v souladu s odstavcem 6.1 přílohy 9B.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1. Každý motor nebo vozidlo opatřené značkou schválení


text:
předepsanou tímto předpisem musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem z hlediska popisu uvedeného ve formuláři o schválení a v jeho přílohách. Postupy pro shodnost výroby se musí shodovat s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a dále musí splňovat požadavky uvedené v odstavcích 8.2 až 8.5.
 8.1.1.
 Shodnost výroby se případně kontroluje na základě údajů v certifikátech schválení typu, jejichž vzor je uveden v přílohách 2A, 2B a 2C.
 8.1.2.
 Shodnost výroby je posuzována v souladu se zvláštními podmínkami stanovenými v tomto odstavci a příslušnými statistickými metodami stanovenými v dodatcích 1, 2 a 3.
 8.2. Obecné požadavky
 8.2.1.
 S použitím dodatků 1, 2 nebo 3 se naměřené emise plynných znečišťujících látek nebo znečišťujících částic z motorů, které podléhají kontrole shodnosti výroby, upraví použitím příslušných faktorů zhoršení (DF) u těchto motorů, jak je uvedeno v doplňku k certifikátu schválení typu uděleném v souladu s tímto předpisem.
 8.2.2.
 Není-li schvalovací orgán spokojen s postupem kontroly u výrobce, použijí se ustanovení dodatku 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2).
 8.2.3.
 Všechny motory, které budou podrobeny zkouškám, budou vybrány namátkově ze sériové výroby.
 8.3. Emise znečišťujících látek
 8.3.1.
 Jestliže se měří emise znečišťujících látek a schválení typu motoru byla jednou nebo vícekrát rozšířena, provedou se zkoušky na motorech popsaných ve schvalovací dokumentaci, která se týká příslušného rozšíření.
 8.3.2.
 Shodnost motoru, který byl podroben zkoušce emisí znečišťujících látek:
 Po předání motoru schvalovacímu orgánu nesmí výrobce provádět na vybraných motorech žádná seřízení.
 8.3.2.1.
 Z dané sériové výroby se namátkově vyberou tři dané motory. Motory budou pro kontrolu shodnosti výroby podrobeny zkouškám na WHTC a případně i na WHSC. Jako mezní hodnoty budou použity hodnoty uvedené v odstavci 5.3.
 8.3.2.2.
 Pokud orgán schválení typu souhlasí se směrodatnou odchylkou výroby udanou výrobcem v souladu s dodatkem 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2), provedou se zkoušky podle dodatku 1.
 Pokud orgán schválení typu nesouhlasí se směrodatnou odchylkou výroby udanou výrobcem v souladu s dodatkem 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2), provedou se zkoušky podle dodatku 2.
 Na žádost výrobce se mohou zkoušky provést podle dodatku 3.
 8.3.2.3.
 Na základě zkoušek vybraných motorů podle odstavce 8.3.2.2 se sériová výroba daných motorů pokládá za shodnou, pokud podle zkušebních kritérií v příslušném dodatku bylo splněno kritérium vyhovění pro všechny znečisťující látky, a za neshodnou, pokud bylo splněno kritérium nevyhovění pro jednu znečisťující látku.
 Jestliže bylo dosaženo kritéria vyhovění u jedné znečišťující látky, nelze toto rozhodnutí změnit na základě výsledku jakýchkoli doplňkových zkoušek určených k dosažení určitého kritéria pro ostatní znečišťující látky.
 Jestliže nebylo dosaženo kritéria vyhovění pro všechny znečišťující látky a nebylo dosaženo kritéria nevyhovění pro jednu znečišťující látku, podrobí se zkoušce jiný motor (viz obrázek 1).
 Výrobce může kdykoli rozhodnout o zastavení zkoušek, jestliže nebylo dosaženo žádného kritéria. V takovém případě se zaznamená kritérium nevyhovění.
 Obrázek 1
 Schéma zkoušek shodnosti výroby
 8.3.3.
 Zkoušky se provedou na nově vyrobených motorech.
 8.3.3.1.
 Na žádost výrobce se však mohou zkoušky provést na motorech, které byly v záběhu po dobu nejvýše 125 hodin. V


text:
tomto případě záběh provede výrobce, který však nesmí motory jakkoli seřizovat.
 8.3.3.2.
 Pokud výrobce žádá o souhlas se záběhem podle odstavce 8.3.3.1, může se tento záběh provést buď na:
 a)
 všech motorech, které se zkoušejí;
 b)
 na prvním zkoušeném motoru, s určením součinitele vývoje emisí takto:
 i)
 emise znečišťujících látek se změří jak na nově vyrobeném motoru, tak před dosažením maximální doby 125 hodin na prvním motoru, který se zkouší, v souladu s odstavcem 8.3.3.1,
 ii)
 součinitel vývoje emisí mezi oběma zkouškami se vypočte pro každou znečišťující látku:
 Emise u druhé zkoušky / Emise u první zkoušky;
 Hodnota součinitele vývoje emisí může být menší než jedna.
 Další motory určené ke zkoušce se nezabíhají, avšak jejich hodnoty emisí naměřené u nově vyrobených motorů se upraví součinitelem vývoje emisí.
 V tomto případě se uvažují tyto hodnoty:
 a)
 hodnoty z druhé zkoušky pro první motor;
 b)
 u ostatních motorů hodnoty nově vyrobených motorů násobené součinitelem vývoje emisí.
 8.3.3.3.
 U motorů na motorovou naftou, ethanol (ED95), benzin, E85 a LPG mohou všechny tyto zkoušky proběhnout s příslušným palivem z prodejní sítě. Na žádost výrobce lze však použít referenční paliva podle přílohy 5. To znamená, že zkoušky, které jsou popsány v odstavci 4, se provedou s nejméně dvěma z referenčních paliv pro každý plynový motor.
 8.3.3.4.
 U motorů na zemní plyn se mohou všechny tyto zkoušky provést s palivem z prodejní sítě takto:
 a)
 u motorů označených písmenem H s palivem z prodejní sítě skupiny H (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,00);
 b)
 u motorů označených písmenem L s palivem z prodejní sítě skupiny L (1,00 ≤ Sλ ≤ 1,19);
 c)
 u motorů označených písmenem HL s palivem z prodejní sítě s extrémním rozsahem faktoru posunu (0,89 ≤ Sλ ≤ 1,19).
 Na žádost výrobce lze však použít referenční paliva podle přílohy 5. To znamená provedení zkoušek, které jsou popsány v odstavci 4.
 8.3.3.5.
 V případě sporu způsobeného nevyhověním motorů na plyn, při použití paliva z prodejní sítě, se zkoušky musí provést s referenčním palivem, s kterým byl zkoušen základní motor, nebo popřípadě s dalším palivem 3 podle odstavce 4.6.4.1 a 4.7.1.2 a s kterým mohla být provedena zkouška základního motoru. Výsledky se pak musí přepočítat s použitím příslušných faktorů „r“, „ra“ nebo „rb“ podle odstavců 4.6.5, 4.6.6.1. a 4.7.1.3. Jestliže r, ra nebo rb jsou menší než jedna, korekce se neprovádí. Naměřené výsledky a vypočtené výsledky musí prokázat, že motor splňuje mezní hodnoty se všemi odpovídajícími palivy (paliva 1, 2 a popřípadě 3 u motorů na zemní plyn nebo paliva A a B u motorů na LPG).
 8.3.3.6.
 Zkoušky shodnosti výroby motoru na plyn konstruovaného pro provoz s jedním specifickým složením paliva se provedou s palivem, pro které byl motor kalibrován.
 8. 4. Palubní diagnostický systém (OBD)
 8.4.1.
 Pokud orgán schválení typu usoudí, že jakost výroby je neuspokojivá, může si vyžádat ověření shodnosti výroby systému OBD. Toto ověření bude provedeno v souladu s následujícími pokyny:
 Ze sériové výroby bude namátkou vybrán motor, který bude podroben zkouškám uvedeným v příloze 9B. Zkoušky lze provést na motoru, který


text:
byl v záběhu po dobu nejvýše 125 hodin.
 8.4.2.
 Výroba se pokládá za shodnou, pokud tento motor splňuje požadavky zkoušek popsaných v příloze 9B.
 8.4.3.
 Jestliže motor, který byl vybrán ze sériové výroby, nesplňuje požadavky odstavce 8.4.1, je nutno ze sériové výroby vybrat další namátkový vzorek čtyř motorů a provést zkoušky popsané v příloze 9B. Zkoušky lze provést na motoru, který byl v záběhu po dobu nejvýše 125 hodin.
 8.4.4.
 Výroba se pokládá za shodnou, pokud nejméně tři motory z tohoto dalšího namátkového vzorku čtyř motorů splňují požadavky zkoušek popsaných v příloze 9B.
 8.5. Informace ECU požadované pro zkoušky vozidel v provozu
 8.5.1.
 Dostupnost informací datového toku vyžadovaných v odstavci 9.4.2.1 v souladu s požadavky stanovenými v odstavci 9.4.2.2 bude prokázána využitím vnějšího čtecího nástroje OBD popsaného v příloze 9B.
 8.5.2.
 Pokud nelze tyto informace řádně získat s využitím řádně fungujícího čtecího nástroje v souladu s přílohou 9B, bude motor považován za neshodný.
 8.5.3.
 Shodnost signálu točivého momentu ECU s požadavky uvedenými v odstavcích 9.4.2.2 a 9.4.2.3 bude prokázána při provádění zkoušky WHSC podle přílohy 4.
 8.5.4.
 Pokud zkušební zařízení nesplňuje požadavky na pomocná zařízení uvedené v předpise č. 85, bude měřený točivý moment upraven v souladu s metodou úprav stanovenou v příloze 4.
 8.5.5.
 Shodnost signálu točivého momentu ECU je považována za dostatečnou, pokud vypočtený točivý moment zůstane v rámci tolerancí uvedených v odstavci 9.4.2.5.
 8.5.6.
 Poskytování a kontrolu shodnosti informací ECU nezbytných pro zkoušky vozidel v provozu bude pravidelně zajišťovat výrobce pro každý vyrobený typ motoru v rámci každé vyrobené rodiny motorů.
 8.5.7.
 Výsledky průzkumu výrobce budou na vyžádání zpřístupněny orgánu schválení typu.
 8.5.8.
 Výrobce musí na základě žádosti orgánu schválení typu prokázat dostupnost nebo shodnost informací ECU v sériové výrobě provedením příslušných zkoušek uvedených v odstavcích 8.5.1 až 8.5.4 na vzorku motorů vybraných ze stejného typu motoru. Při výběru vzorků včetně velikosti vzorku a statistických kritérií vyhovění/nevyhovění při kontrole shodnosti emisí se použijí pravidla uvedená v odstavcích 8.1 až 8.3.
 9. SHODNOST VOZIDEL NEBO MOTORŮ V PROVOZU
 9.1. Úvod
 Tento odstavec stanoví požadavky na shodnost v provozu u vozidel, jejichž typ je schválen podle tohoto předpisu.
 9.2. Shodnost v provozu
 9.2.1. Opatření k zajištění shodnosti v provozu u vozidel nebo systémů motoru, jejichž typ byl schválen podle tohoto předpisu, jsou přijímána v souladu s dodatkem 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324//E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a vozidla nebo systémy motoru, jejichž typ byl schválen podle tohoto předpisu, splňují požadavky přílohy 8 tohoto předpisu.
 9.2.2. Výrobce přijme technická opatření k účinnému snížení emisí z výfuku, a to během běžné životnosti vozidla a za běžných podmínek používání. Shodnost s ustanoveními tohoto předpisu je kontrolována během běžné doby životnosti systému motoru instalovaného ve vozidle za běžných podmínek používání, jak uvádí příloha 8 tohoto předpisu.
 9.2.3. Výrobce předloží orgánu schválení typu, který udělil původní schválení typu, zprávu s výsledky zkoušení v provozu, a to v souladu s prvotním plánem předloženým při schvalování typu. Jakékoliv odchylky od prvotního plánu musí být orgánu schválení typu uspokojivě zdůvodněny.
 9.2.4. Jestliže orgán schválení typu, který udělil původní schválení


text:
typu, není spokojen se zprávou výrobce v souladu s odstavcem 10 přílohy 8 nebo s oznámeným důkazem o neuspokojivé shodnosti v provozu, může výrobci nařídit, aby provedl zkoušku za účelem potvrzení. Orgán schválení typu přezkoumá potvrzující zkušební protokol, který výrobce předloží.
 9.2.5. Jestliže orgán schválení typu, který udělil původní schválení typu, není spokojen s výsledky zkoušek v provozu či potvrzujících zkoušek podle kritérií definovaných v příloze 8 nebo na základě zkoušek v provozu provedených smluvní stranou, požádá výrobce, aby mu předložil plán nápravných opatření, jimiž se stav neshodnosti odstraní v souladu s odstavcem 9.3 tohoto předpisu a odstavcem 9 přílohy 8.
 9.2.6. Jakákoli smluvní strana může provést a oznámit své kontrolní zkoušky na základě postupu pro zkoušení shodnosti v provozu, jak je popsáno v příloze 8. Zaznamenají se informace o pořízení, údržbě a účasti výrobce na činnostech. Orgán schválení typu, který udělil původní schválení typu, poskytne na požádání orgánu schválení typu nezbytné informace o schválení typu, které umožní zkoušení v souladu s postupem uvedeným v příloze 8.
 9.2.7. Jestliže smluvní strana zjistila, že typ motoru či vozidla není v souladu s příslušnými požadavky tohoto odstavce (tj. odstavce 9.2) a přílohy 8, musí to prostřednictvím svého orgánu schválení typu neprodleně oznámit orgánu schválení typu, který udělil původní schválení typu. Po obdržení takové žádosti dotčený orgán schválení typu přijme nezbytná opatření co nejdříve a v každém případě do šesti měsíců ode dne podání žádosti.
 Po uvedeném oznámení orgán schválení typu smluvní strany, který udělil původní schválení typu, neprodleně informuje výrobce, že typ motoru či vozidla nesplňuje požadavky uvedených ustanovení.
 9.2.8. Po oznámení popsaném v odstavci 9.2.7 a v případech, kdy dřívější zkoušení v provozu ukázalo shodnost, orgán schválení typu, který udělil původní schválení typu, může vyzvat výrobce, aby provedl dodatečnou potvrzující zkoušku, a to po konzultaci s odborníky smluvní strany, která oznámila, že vozidlo nesplňuje požadavky.
 Jestliže takové údaje o zkoušení nejsou k dispozici, výrobce nejpozději do 60 pracovních dnů od obdržení oznámení popsaného v odstavci 9.2.7 buď předloží orgánu schválení typu, který udělil původní schválení typu, plán nápravných opatření v souladu s odstavcem 9.3 nebo provede dodatečné zkoušení v provozu s rovnocenným vozidlem za účelem ověření, zda typ motoru či vozidla nesplňuje požadavky. Pokud však výrobce příslušnému orgánu schválení typu uspokojivě prokáže, že k provedení dodatečné zkoušky je třeba více času, může být povoleno prodloužení.
 9.2.9. Odborníci smluvní strany, která oznámila nesplňující typ motoru či vozidla v souladu s odstavcem 9.2.7, budou přizváni k dodatečným zkouškám v provozu, popsaným v odstavci 9.2.8. Výsledky zkoušek budou dále předloženy této smluvní straně a schvalovacím orgánům.
 Jestliže tyto zkoušky shodnosti v provozu či potvrzující zkoušky potvrdí neshodnost typu motoru či vozidla, orgán schválení typu požádá výrobce, aby předložil plán nápravných opatření, jimiž se stav neshodnosti odstraní. Plán nápravných opatření musí splňovat ustanovení uvedená v odstavci 9.3 tohoto předpisu a v odstavci 9 přílohy 8.
 Jestliže zkoušky shodnosti v provozu či potvrzující zkoušky potvrdí shodnost, výrobce předloží zprávu orgánu schválení typu, který udělil původní schválení typu. Orgán schválení typu, který udělil původní schválení typu, předloží


text:
zprávu smluvní straně, která oznámila, že typ vozidla nesplňuje požadavky, a orgánům schválení typu. Zpráva musí obsahovat výsledky zkoušek v souladu s odstavcem 10 přílohy 8.
 9.2.10. Orgán schválení typu, který udělil původní schválení typu, nadále informuje smluvní stranu, která zjistila, že typ motoru či vozidla není v souladu s příslušnými požadavky, o postupu a výsledcích diskuzí s výrobcem, ověřovacích zkouškách a nápravných opatřeních.
 9.3. Nápravná opatření
 9.3.1. Na žádost orgánu schválení typu a v návaznosti na zkoušení v provozu předloží výrobce orgánu schválení typu v souladu s odstavcem 9.2 plán nápravných opatření, a to nejpozději do 60 pracovních dnů od data obdržení oznámení vydaného orgánem schválení typu. Pokud však výrobce příslušnému orgánu schválení typu uspokojivě prokáže, že je třeba více času k prozkoumání důvodu neshodnosti, aby mohl být předložen plán nápravných opatření, může být povoleno prodloužení.
 9.3.2. Nápravná opatření se uplatňují na všechny motory v provozu, které patří ke stejné rodině motorů nebo rodině motorů s OBD, a mohou být rozšířena také na rodinu motorů a rodinu motorů s OBD, u kterých se může vyskytnout obdobná závada. Výrobce musí vyhodnotit, zda je potřeba změnit dokumentaci schválení typu, a výsledek předloží orgánu schválení typu.
 9.3.3. Orgán schválení typu konzultuje výrobce s cílem zajistit dohodu o plánu nápravných opatření a provedení tohoto plánu. Pokud orgán schválení typu, který udělil původní schválení typu, zjistí, že dohody nelze dosáhnout, přijme nezbytná opatření, a to případně včetně odejmutí schválení typu, aby zajistil soulad vozidel ze sériové výroby, systémů, součástí nebo samostatných technických celků se schváleným typem. Orgán schválení typu uvědomí o přijatých opatřeních orgány schválení typu ostatních smluvních stran. V případě odejmutí schválení typu orgán schválení typu informuje o odejmutí a o důvodech tohoto odejmutí schvalovací orgány ostatních smluvních stran do 20 pracovních dnů.
 9.3.4. Orgán schválení typu do 30 pracovních dnů od data obdržení plánu nápravných opatření od výrobce plán nápravných opatření schválí nebo zamítne. Orgán schválení typu ve stejné lhůtě rovněž oznámí výrobci a všem smluvním stranám, zda se plán nápravných opatření rozhodl schválit či zamítnout.
 9.3.5. Výrobce je odpovědný za provádění schváleného plánu nápravných opatření.
 9.3.6. Výrobce uchová záznam o každém navráceném, opraveném či upraveném systému motoru nebo vozidle a dílně, ve které byla oprava provedena. Orgán schválení typu má k těmto záznamům přístup na požádání, a to během provádění plánu a po dobu pěti let po jeho ukončení.
 9.3.7. Jakákoli oprava či změna uvedená v odstavci 9.3.6 je zaznamenána v certifikátu, který výrobce předloží majiteli motoru nebo vozidla.
 9.4. Požadavky a zkoušky pro zkoušení vozidel v provozu
 9.4.1. Úvod
 Tento odstavec (odstavec 9.4) stanoví požadavky a zkoušky dat ECU při schvalování typu pro účely zkoušek vozidel v provozu.
 9.4.2. Obecné požadavky
 9.4.2.1.
 Pro účely zkoušek vozidel v provozu musí systém OBD v reálném čase poskytnout informace o vypočítaném zatížení (točivý moment motoru jako procentuální hodnota maximálního točivého momentu a maximální točivý moment při momentálních otáčkách motoru), otáčkách motoru, teplotě chladiva motoru, momentální spotřebě paliva a maximálním referenčním točivém momentu motoru jako funkci otáček motoru s frekvencí nejméně 1Hz, jako povinné