text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0051
 Úřední věstník L 238 , 05/09/2002 S. 0008 - 0009
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 51/2002ze dne 31. května 2002,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 32/2002 ze dne 19. dubna 2002 [1].(2) Směrnice Komise 2001/15/ES ze dne 15. února 2001 o látkách, které mohou být pro zvláštní výživové účely přidávány do potravin pro zvláštní výživu [2], by měla být začleněna do Dohody.(3) Směrnice Komise 2001/22/ES ze dne 8. března 2001, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu dodržování maximálních limitů olova, kadmia, rtuti a 3-MCPD v potravinách [3], by měla být začleněna do Dohody.(4) Směrnice Komise 2001/61/ES ze dne 8. srpna 2001 o použití některých epoxyderivátů v materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami [4] by měla být začleněna do Dohody.(5) Směrnice 2001/15/ES obsahuje odkaz na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 258/97 [5], které není začleněno do Dohody, ale jehož začlenění se zvažuje.(6) Směrnice 2001/22/ES obsahuje odkaz na nařízení Komise (ES) č. 466/2001 [6], které není začleněno do Dohody, ale jehož začlenění se zvažuje,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole XII přílohy II Dohody se za bod 54zh (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/36/ES) vkládají nové body, které znějí:"54zi. 32001 L 0015: Směrnice Komise 2001/15/ES ze dne 15. února 2001 o látkách, které mohou být pro zvláštní výživové účely přidávány do potravin pro zvláštní výživu (Úř. věst. L 52, 22.2.2001, s. 19).54zj. 32001 L 0022: Směrnice Komise 2001/22/ES ze dne 8. března 2001, kterou se stanoví metody odběru vzorků a metody analýzy pro úřední kontrolu dodržování maximálních limitů olova, kadmia, rtuti a 3-MCPD v potravinách (Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 14).54zk. 32001 L 0061: Směrnice Komise 2001/61/ES ze dne 8. srpna 2001 o použití některých epoxyderivátů v materiálech a předmětech určených pro styk s potravinami (Úř. věst. L 215, 9.8.2001, s. 26)."Článek 2Znění směrnic 2001/15/ES, 2001/22/ES a 2001/61/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. června 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [7].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 31. května 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 154, 13.6.2002, s. 12.[2] Úř. věst. L 52, 22.2.2001, s. 19.[3] Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 14.[4] Úř. věst. L 215, 9.8.2001, s. 26.[5] Úř. věst. L 43, 14.2.1997, s. 1.[6] Úř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1.[7] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/265
 PROTOKOL (č. 6)
 O UMÍSTĚNÍ SÍDEL ORGÁNŮ A NĚKTERÝCH INSTITUCÍ, SUBJEKTŮ A ÚTVARŮ EVROPSKÉ UNIE
 ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,
 S OHLEDEM na článek 341 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 189 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,
 MAJÍCE NA PAMĚTI A POTVRZUJÍCE rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965, a aniž jsou dotčena rozhodnutí o sídlech budoucích orgánů, institucí, subjektů a útvarů,
 SE DOHODLI na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 Jediný článek
 a)
 Evropský parlament má sídlo ve Štrasburku, kde se konají plenární zasedání, která trvají 12 měsíců, včetně zasedání o rozpočtu. Doplňující plenární zasedání se konají v Bruselu. Výbory Evropského parlamentu zasedají v Bruselu. Generální sekretariát Evropského parlamentu a jeho útvary sídlí v Lucemburku.
 b)
 Rada má sídlo v Bruselu. Během měsíců dubna, června a října zasedá v Lucemburku.
 c)
 Komise má sídlo v Bruselu. Útvary vyjmenované v článcích 7, 8 a 9 rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965 sídlí v Lucemburku.
 d)
 Soudní dvůr Evropské unie má sídlo v Lucemburku.
 e)
 Účetní dvůr má sídlo v Lucemburku.
 f)
 Hospodářský a sociální výbor má sídlo v Bruselu.
 g)
 Výbor regionů má sídlo v Bruselu.
 h)
 Evropská investiční banka má sídlo v Lucemburku.
 i)
 Evropská centrální banka má sídlo ve Frankfurtu.
 j)
 Evropský policejní úřad (Europol) má sídlo v Haagu.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 25.5.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 184/62
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis OSN č. 159 – Jednotná ustanovení pro schvalování motorových vozidel z hlediska informačního systému k detekci chodců a cyklistů při rozjezdu vozidla [2021/829]
 Datum vstupu v platnost: 10. června 2021
 Tento dokument slouží výhradně jako dokumentační nástroj. Rozhodné a právně závazné znění je: ECE/TRANS/WP.29/2020/122.
 OBSAH
 PŘEDPIS
 0.
 Úvod
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Specifikace
 6.
 Zkušební postup
 7.
 Změna typu vozidla a rozšíření schválení typu
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Definitivní ukončení výroby
 11.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 PŘÍLOHY
 1.
 Sdělení
 2.
 Uspořádání značek schválení typu
 3.
 Zkušební metoda pro stanovení hranice mrtvého úhlu
 0. ÚVOD (pro informaci)
 0.1.
 Pomalé rozjezdy, při nichž dochází k srážkám vozidel kategorií M2, M3, N2 a N3 (zkoušená vozidla) s chodci a cyklisty, mívají pro tyto zranitelné účastníky silničního provozu vážné následky. Bezpečnost zranitelných účastníků silničního provozu se již podařilo zlepšit zvýšením počtu zrcátek, která poskytují lepší přehled o prostoru před vozidlem. Vzhledem k tomu, že ke zmíněnému typu nehod stále dochází a že u mnoha druhů vozidel byly zavedeny pokročilé asistenční systémy pro řidiče, nabízí se využití těchto systémů i k předcházení nehodám mezi vozidly uvedených kategorií a zranitelnými účastníky silničního provozu.
 0.2.
 Z teoretických úvah vyplývá, že dopravní situace, v nichž figurují vozidla uvedených kategorií a zranitelní účastníci silničního provozu, mohou být velmi nebezpečné kvůli špatnému vyhodnocení situace řidiči těchto vozidel. V některých případech může nebezpečná situace vzniknout tak náhle, že vysoce naléhavé výstražné signály, které mají řidiče přimět k reakci, se nestihnou aktivovat s takovým předstihem, aby řidič stačil včas zareagovat. Obecně lze konstatovat, že řidičovu reakci na jakoukoli informaci (více či méně naléhavé výstražné signály) lze očekávat až po určité prodlevě. Tato doba odezvy je mnohdy, zejména při těsnějších manévrech, výrazně delší než doba potřebná k tomu, aby se předešlo nehodě – nehodě tak navzdory výstraze nelze zabránit.
 0.3.
 Vysoce naléhavé výstražné signály při řízení jsou opodstatněné, pouze pokud je pravděpodobnost nehody vysoká, jinak řidiči výstrahy vydávané systémem obvykle ignorují. Pokud se však informační signály o menší naléhavosti aktivují s dostatečným předstihem, mohou být řidičům spíše ku prospěchu než na obtíž. Předpokládá se, že u asistenčních systémů při rozjezdu je možné rozhraní člověk-stroj (HMI) navrhnout tak, aby řidiče neobtěžovalo, jestliže informace nejsou zapotřebí, například tak, že signál bude muset mít méně rušivý mód.
 0.4.
 Tento předpis proto vyžaduje, aby se daný informační signál aktivoval v případě, že se chodci nebo cyklisté dostanou do kritického prostoru mrtvého úhlu před vozidlem, pokud se zkoušené vozidlo z klidového stavu rozjíždí přímým směrem nebo se pohybuje přímo dopředu nízkou rychlostí. Tento signál se musí automaticky deaktivovat v případě poruchy systému


text:
nebo znečištění čidel a ruční deaktivaci musí mít řidič možnost provést takovým sledem úkonů, aby nemohlo dojít k neúmyslné deaktivaci.
 0.5.
 Tento předpis dále vyžaduje, aby byl v okamžiku hrozící srážky vydán dodatečný signál, např. když se stojící vozidlo rozjíždí a chodec nebo cyklista se nachází přímo před ním. Strategii aktivace a deaktivace tohoto protisrážkového výstražného signálu může stanovit výrobce; v případě poruchy systému nebo znečištění čidel se však tento signál musí deaktivovat společně se signálem upozorňujícím na přiblížení.
 0.6.
 Tento předpis definuje zkušební postup u daných kategorií vozidel v těchto situacích: v klidu, při rozjezdu a při přímém pohybu vpřed nízkou rychlostí nepřevyšující 10 km/h. Údaje z analýzy kolizí ukazují, že poskytovat při těchto manévrech informace a výstražné signály je vhodné, je-li informační signál vydán s dostatečným předstihem, aby řidiče upozornil, že se v bezprostřední blízkosti před vozidlem nacházejí chodci a cyklisté.
 0.7.
 V postupu schválení typu nemohou být na základě tohoto předpisu zahrnuty všechny podmínky provozu a vlastnosti infrastruktury. Uznává se, že účinnosti požadované tímto předpisem nelze dosáhnout za veškerých podmínek (na účinnost systému může mít vliv stav vozidla a silnice, povětrnostní podmínky, dopravní scénáře atd.). Skutečné podmínky a vlastnosti reálného prostředí by neměly vést k falešným výstražným signálům do té míry, že by přiměly řidiče k deaktivaci systému.
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.1.
 Tento předpis se vztahuje na schvalování vozidel kategorií M2, M3, N2 a N3 z hlediska palubního systému, který detekuje přítomnost chodců a cyklistů v mrtvém úhlu bezprostředně před vozidlem a který řidiče o jejich blízkosti informuje a, pokud je to na základě strategie výrobce považováno za nezbytné, varuje řidiče před možnou srážkou.
 1.2.
 Požadavky tohoto předpisu jsou formulovány pro vozidla konstruovaná pro pravostranný provoz. U vozidel konstruovaných pro levostranný provoz se tyto požadavky použijí v příslušných případech s obrácenými kritérii.
 1.3.
 Z působnosti tohoto předpisu jsou vyňata tato vozidla kategorií M a N:
 Podle rozhodnutí schvalovacího orgánu mohou být z působnosti tohoto předpisu částečně nebo zcela vyňata vozidla, u nichž montáž zařízení pro detekci při rozjezdu není slučitelná s jejich použitím na silnici.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1.
 „informačním systémem při rozjezdu (systémem MOIS)“ systém, který detekuje přítomnost chodců a cyklistů v mrtvém úhlu bezprostředně před vozidlem a který řidiče o jejich blízkosti informuje a, pokud je to na základě strategie výrobce považováno za nezbytné, varuje řidiče před možnou srážkou;
 2.2.
 „schválením typu vozidla“ úplný postup, jímž smluvní strana dohody potvrzuje, že typ vozidla splňuje technické požadavky tohoto přepisu;
 2.3.
 „typem vozidla, pokud jde o jeho informační systém při rozjezdu“ kategorie vozidel, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci systému MOIS;
 c)
 typ a konstrukce systému MOIS;
 2.4.
 „zkoušeným vozidlem“ vozidlo, které je zkoušeno;
 2.5.
 „zranitelným účastníkem silničního provozu“ dospělý nebo dětský chodec nebo dospělý nebo dětský cyklista;
 2.6.
 „informačním signálem“ signál vydaný systémem MOIS řidiči, aby jej informoval, že se bezprostředně před vozidlem nacházejí zranitelní účastníci silničního provozu;
 2.7.
 „protisrážkovým výstražným signálem“ signál vydaný


text:
systémem MOIS řidiči vozidla v případě, že systém zjistil, že hrozí čelní srážka se zranitelným účastníkem silničního provozu nacházejícím se bezprostředně před vozidlem;
 2.8.
 „hlavním spínačem ovládání vozidla“ zařízení, jímž se palubní elektronický systém vozidla přepne z vypnutého stavu – jako v případě, kdy je vozidlo zaparkované a řidič není přítomen – do běžného provozního režimu.
 2.9.
 „inicializací“ proces náběhu systému MOIS po aktivaci hlavního spínače ovládání vozidla, dokud systém není plně funkční;
 2.10.
 „společnou plochou“ plocha, na níž mohou být zobrazeny nejméně dvě informační funkce (např. symboly), nikoliv však současně;
 2.11.
 „referenčním zorným bodem“ střed mezi dvěma body vzdálenými od sebe 65 mm a umístěnými 635 mm svisle nad referenčním bodem na sedadle řidiče, který je specifikován v příloze 1 dokumentu ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6. (1) Přímka spojující oba tyto body je kolmá ke střední podélné svislé rovině vozidla. Střed úsečky spojující oba body leží v podélné svislé rovině, která prochází středem určeného místa sezení řidiče podle údajů výrobce vozidla;
 2.12.
 „přídí vozidla“ rovina kolmá ke střední podélné rovině vozidla a dotýkající se jeho nejpřednějšího bodu, přičemž se neberou v úvahu přesahy zařízení pro nepřímý výhled a veškerých částí vozidla umístěných výše než 2,0 m nad vozovkou;
 2.13.
 „vnější stranou“ se při pravostranném provozu rozumí pravá strana vozidla;
 2.14.
 „vnější rovinou vozidla“ rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla a dotýkající se jeho nejzevnějšího bodu ve směru vnější strany před referenčním zorným bodem řidiče, přičemž se neberou v úvahu přesahy zařízení pro nepřímý výhled a veškerých částí vozidla umístěných výše než 2,0 m nad vozovkou;
 2.15.
 „vnitřní stranou“ se při pravostranném provozu rozumí levá strana vozidla;
 2.16.
 „vnitřní rovinou vozidla“ rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla a dotýkající se jeho nejzevnějšího bodu ve směru vnitřní strany před referenčním zorným bodem řidiče, přičemž se neberou v úvahu přesahy zařízení pro nepřímý výhled a veškerých částí vozidla umístěných výše než 2,0 m nad vozovkou;
 2.17.
 „šířkou vozidla“ vzdálenost mezi vnější a vnitřní rovinou vozidla;
 2.18.
 „jízdní dráhou vozidla“ linie spojující všechny body v rámci šířky vozidla, v nichž se při zkouškách ocitla nebo ocitne příď vozidla;
 2.19.
 „měkkým cílem“ cíl, který v případě srážky utrpí minimální škodu a způsobí minimální škodu zkoušenému vozidlu.
 2.20.
 „zkušebním cílem – chodcem“ chodec velikosti dospělého nebo dítěte simulovaný zařízením představujícím měkký cíl podle normy ISO 19206-2:2018;
 2.21.
 „zkušebním cílem – cyklistou“ cyklista velikosti dospělého člověka na jízdním kole simulovaný zařízením představujícím měkký cíl na jízdním kole podle normy ISO (CD) 19206-4;
 2.22.
 „hranicí mrtvého úhlu“ čára popsaná v souladu s přílohou 3, která spojuje všechny body umístěné na okraji viditelných ploch před přídí vozidla a v bezprostřední blízkosti zkoušeného vozidla;
 2.23.
 „bodem srážky“ poloha, v níž by se dráha kteréhokoliv bodu přídě vozidla protnula s kterýmkoli vztažným bodem zranitelného účastníka silničního provozu simulovaného měkkým cílem, pokud by se vozidlo začalo rozjíždět nebo manévrovat při nízké rychlosti;
 2.24.
 „přední separační vzdáleností“ vzdálenost směrem dopředu mezi přídí vozidla a nejbližším bodem měkkého cíle;
 2.25.
 „maximální přední separační rovinou“ rovina kolmá k podélné rovině vozidla, která představuje nejdelší přední separační


text:
vzdálenost, na niž musí systém MOIS dokázat detekovat přítomnost zranitelného účastníka silničního provozu. Jako vzdálenost této roviny od přídě vozidla zvolí výrobce buď hodnotu 3,7 m, nebo nejpřednější bod hranice mrtvého úhlu, tato vzdálenost však nesmí být kratší než 1,0 m;
 2.26.
 „minimální přední separační rovinou“ rovina kolmá k podélné rovině vozidla, která představuje nejkratší přední separační vzdálenost, na niž musí systém MOIS dokázat detekovat přítomnost zranitelného účastníka silničního provozu. Vzdálenost této roviny od přídě vozidla je 0,8 m.
 2.27.
 „vnější separační rovinou“ rovina rovnoběžná s podélnou rovinou vozidla a nacházející se 0,5 m vně od vnější roviny vozidla;
 2.28.
 „vnitřní separační rovinou“ rovina rovnoběžná s podélnou rovinou vozidla a nacházející se 0,5 m vně od vnitřní roviny vozidla;
 2.29.
 „režimem jízdy vpřed“ režim, při němž hnací ústrojí pohybuje vozidlem dopředu, a to při uvolnění brzdového systému nebo tlakem na pedál akcelerátoru (nebo aktivací rovnocenného ovládacího prvku);
 2.30.
 „potenciálním rozjezdem“ stav, kdy zkoušené vozidlo stojí, hlavní spínač jeho ovládání je aktivován, vozidlo je v normálním provozním režimu a má nastaven režim jízdy vpřed nebo zařazen/zvolen rychlostní stupeň pro jízdu vpřed;
 2.31.
 „nízkorychlostním manévrem“ situace, kdy je vozidlo v normálním provozním režimu a pohybuje se dopředu v přímém směru rychlostí nižší než 10 km/h;
 2.32.
 „posledním informačním bodem“ bod, ve kterém musí být vydán informační signál.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1.
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska jeho informačního systému při rozjezdu (MOIS) předkládá výrobce vozidla nebo jím pověřený zástupce.
 3.2.
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží níže uvedené doklady. Žádost obsahuje tyto údaje:
 3.2.1.
 Popis typu vozidla z hlediska kritérií uvedených v bodě 5 s připojenými rozměrovými výkresy a dokumentací uvedenou v bodě 6.1. Uvádějí se čísla a/nebo symboly identifikující typ vozidla.
 3.3.
 Technické zkušebně provádějící schvalovací zkoušky se předá vozidlo, které představuje typ vozidla, jenž má být schválen.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1.
 Typ vozidla se schválí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 5.
 4.2.
 Soulad s požadavky uvedenými v bodě 5 se ověří zkušebním postupem definovaným v bodě 6, jeho provoz však nesmí být omezen na tyto konkrétní zkušební podmínky.
 4.3.
 Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení typu; jeho první dvě číslice (00 pro původní znění předpisu) označují sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí udělit stejné číslo témuž typu vozidla vybavenému jiným typem systému MOIS, nebo jinému typu vozidla.
 4.4.
 Oznámení o schválení nebo zamítnutí či odnětí schválení podle tohoto předpisu se sdělí stranám dohody uplatňujícím tento předpis prostřednictvím formuláře, který je v souladu se vzorem v příloze 1, a fotografií a/nebo výkresů poskytnutých žadatelem ve formátu nepřesahujícím A4 (210 × 297 mm) nebo složených v tomto formátu a ve vhodném měřítku.
 4.5.
 Na každé vozidlo, jež odpovídá typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se na viditelném a snadno přístupném místě uvedeném na formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení typu, která odpovídá vzoru popsanému v příloze 2 a sestává buď z:
 4.5.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje:


text:
a)
 rozlišovací číslo země, která schválení udělila, (2) a
 b)
 číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v tomto bodě,
 nebo
 4.5.2.
 písmen „UI“ v oválu, za nimiž následuje jedinečný identifikátor.
 4.6.
 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů OSN připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.5 opakovat; v takovém případě se číslo předpisu OSN, číslo schválení a doplňkové symboly uvedou ve svislých sloupcích umístěných vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.5.
 4.7.
 Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.8.
 Značka schválení musí být umístěna v blízkosti štítku, na němž jsou uvedeny údaje o vozidle, nebo na tomto štítku.
 5. SPECIFIKACE
 5.1.
 Obecné požadavky
 5.1.1.
 Každé vozidlo opatřené systémem MOIS, který odpovídá definici v bodě 2.1, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 5.2 až 5.8 tohoto předpisu.
 5.1.2.
 Účinnost systému MOIS nesmí být nepříznivě ovlivňována působením magnetických nebo elektrických polí. To je nutno prokázat splněním technických požadavků a přechodných ustanovení předpisu OSN č. 10 ve znění série změn 05 nebo jakékoli pozdější série změn.
 5.2.
 Požadavky na výkonnost
 5.2.1.
 Systém MOIS musí fungovat přinejmenším při všech potenciálních rozjezdech a nízkorychlostních manévrech, při okolních světelných podmínkách nad 15 luxů a se zapnutými či vypnutými potkávacími světlomety.
 5.2.2.
 Systém MOIS musí řidiče informovat, že se v bezprostřední blízkosti přídě vozidla nacházejí zranitelní účastníci silničního provozu, které by mohl ohrozit potenciální rozjezd vozidla nebo jeho nízkorychlostní manévr. Tato informace musí být řidiči poskytnuta tak, aby mohl zabránit střetu vozidla s dráhou zranitelného účastníka silničního provozu.
 5.2.2.1.
 Informační signál musí trvat alespoň tak dlouho, dokud jsou splněny podmínky uvedené v bodě 5.2.2.2 a 5.2.2.3.
 5.2.2.2.
 Potenciální rozjezdový manévr
 5.2.2.2.1.
 Při potenciálním rozjezdovém manévru musí signál systému MOIS informovat o zranitelných účastnících silničního provozu pohybujících se z vnější strany vozidla na jeho vnitřní stranu rychlostí 3 až 5 km/h ve směru kolmém na střední podélnou rovinu vozidla a nacházejících se v pásmu ohraničeném maximální a minimální přední separační rovinou a vnější a vnitřní separační rovinou.
 5.2.2.3.
 Nízkorychlostní manévr
 5.2.2.3.1.
 Při nízkorychlostním manévru musí signál systému MOIS informovat o dospělých a dětských cyklistech, kteří stojí nebo se pohybují dopředu rychlostí 0 až 10 km/h ve směru rovnoběžném se střední podélnou rovinou vozidla a nacházejí se v pásmu ohraničeném vnější a vnitřní rovinou vozidla a maximální a minimální přední separační rovinou.
 5.2.2.3.2.
 Pokud vozidlo provádějící nízkorychlostní manévr již detekovalo dospělého nebo dětského cyklistu a vydalo informační signál podle bodu 5.2.2.3.1, musí informační signál systému MOIS trvat, i když vozidlo zastaví. Informační signál musí trvat tak dlouho, dokud se cyklista nachází v pásmu ohraničeném vnější a vnitřní rovinou vozidla a maximální a minimální přední separační rovinou.
 5.2.2.3.3.
 Při zatáčení se detekční strategie systému MOIS může lišit. Není nutné, aby čidla sledovala úhel rejdu. Strategie úpravy detekce musí být vysvětlena v informacích uvedených v bodě 6.1. Technická zkušebna ověří funkci systému v souladu s uvedenou strategií.
 5.2.2.4.
 Informační signál musí splňovat požadavky


text:
bodu 5.6.
 5.2.3.
 Dokumentací, simulací nebo jinými prostředky musí výrobce ke spokojenosti technické zkušebny a schvalovacího orgánu prokázat, že systém MOIS funguje v souladu se svou specifikací pro cyklisty a jízdní kola menší velikosti, jež odpovídá dětskému cyklistovi.
 5.2.4.
 Dokumentací, simulací nebo jinými prostředky musí výrobce ke spokojenosti technické zkušebny a schvalovacího orgánu prokázat, že při příslušných manévrech vozidla je na co nejmenší míru omezen počet falešných reakcí kvůli detekci zranitelných účastníků silničního provozu a statických objektů (jako jsou kužely, dopravní značky, živé ploty a zaparkované automobily) nacházejících se za hranicemi vymezenými v bodech 5.2.2.2 a 5.2.2.3.
 5.3.
 Automatická deaktivace
 5.3.1.
 Systém MOIS se musí automaticky deaktivovat, pokud vykazuje poruchy nebo nemůže správně fungovat, protože jsou jeho senzorová zařízení pokryta ledem, sněhem, bahnem, nečistotami nebo podobným materiálem. Systém MOIS se může rovněž automaticky deaktivovat, dostanou-li se okolní světlené podmínky pod úroveň specifikovanou v bodě 5.2.1.
 5.3.2.
 Na automatickou deaktivaci musí upozornit výstražný signál při poruše uvedený v bodě 5.8.
 5.3.3.
 Systém MOIS se musí automaticky reaktivovat, jakmile je ověřeno, že čidla fungují normálně. Toto se zkouší v souladu s ustanoveními v bodě 6.8 (zkouška detekce poruchy) a 6.9 (zkouška automatické deaktivace).
 5.4.
 Ruční deaktivace
 5.4.1.
 Systém MOIS musí být možné deaktivovat ručně.
 5.4.2.
 K ruční deaktivaci musí řidič provést sled záměrných úkonů, například jeden úkon trvající určitou dobu, nebo dvojité zmáčknutí, nebo dva samostatné, avšak simultánní úkony.
 5.4.3.
 Nesmí být možné, aby se současně s ruční deaktivací systému MOIS nebo stejným sledem úkonů deaktivoval jiný systém.
 5.4.4.
 Pokud byl systém MOIS ručně deaktivován, musí mít řidič možnost jej snadno opět aktivovat.
 5.4.5.
 Pokud byl systém MOIS ručně deaktivován, musí se opět aktivovat, jakmile je zapnut hlavní spínač ovládání vozidla.
 5.5.
 Inicializace systému
 5.5.1.
 Pokud po kumulované době jízdy 15 sekund při rychlosti vyšší než 0 km/h (včetně stacionárních fází) nebyl systém MOIS kalibrován, musí o tom být řidič informován. Tato informace se musí zobrazovat, dokud se systém zdárně nezkalibruje.
 5.6.
 Informační signál
 5.6.1.
 Informační signál MOIS uvedený v bodě 5.2.2 musí mít podobu optického informačního signálu, který je pro řidiče rozpoznatelný a snadno ověřitelný z jeho sedadla.
 5.6.2.
 Tento informační signál musí být viditelný za denního světla i v noci.
 5.7.
 Protisrážkový výstražný signál
 5.7.1.
 Na nebezpečí bezprostřední srážky musí systém MOIS řidiče upozornit vydáním protisrážkového výstražného signálu.
 5.7.2.
 Protisrážkový výstražný signál musí být vydán v kombinaci alespoň dvou typů z těchto tří: optický, zvukový, hmatový.
 Jedná-li se o optický protisrážkový výstražný signál, musí mít odlišnou aktivační strategii, než informační signál specifikovaný v bodech 5.2.2 a 5.6.
 5.7.3.
 Pro řidiče musí být protisrážkový výstražný signál snadno srozumitelný, aby si jej dokázal spojit s rizikem srážky. Je-li výstražný signál optický, musí být viditelný za denního světla i v noci.
 5.7.4.
 Protisrážkový výstražný signál se aktivuje podle strategie stanovené výrobcem. Strategie výstrah je popsána v informacích uvedených v bodě 6.1.
 Technická zkušebna ověří funkci systému v souladu s uvedenou strategií.
 5.7.5.
 Protisrážkový výstražný signál může být deaktivován ručně nebo automaticky. V případě ruční deaktivace se musí znovu aktivovat při každé aktivaci hlavního


text:
spínače ovládání vozidla.
 5.8.
 Výstražné signály při poruše
 5.8.1.
 Výstražný signál při poruše uvedený v bodě 5.3.2 musí být optickým signálem a musí být jiný než informační signál, nebo od něj musí být zřetelně rozlišitelný. Výstražný signál při poruše musí být viditelný za denního světla i v noci a musí být pro řidiče snadno ověřitelný z jeho sedadla.
 5.8.2.
 Výstražný signál při poruše musí být aktivní po celou dobu, kdy systém MOIS není k dispozici.
 5.8.3.
 Výstražný signál při poruše systému MOIS se musí aktivovat, jakmile je zapnut hlavní spínač ovládání vozidla. Tento požadavek se nevztahuje na protisrážkové výstražné signály zobrazované na společné ploše s výstražným signálem při poruše.
 5.9.
 Ustanovení o pravidelných technických prohlídkách
 5.9.1.
 Při pravidelné technické prohlídce musí být možné ověřit řádný provozní stav systému MOIS vizuální kontrolou stavu výstražného signálu při poruše.
 V případě, že se výstražný signál při poruše nachází na společné ploše, je před kontrolou jeho stavu nutné zkontrolovat, zda funguje společná plocha.
 6. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 6.1.
 Výrobce musí poskytnout soubor dokumentace obsahující údaje o základní konstrukci systému a v příslušném případě o způsobu napojení na jiné systémy vozidla. Musí být vysvětleno fungování systému, včetně jeho strategie snímání a výstrah, a dokumentace musí obsahovat popis způsobu kontroly funkčního stavu systému, informaci, zda existuje vliv na jiné systémy vozidla, a také popis metody/metod používané/používaných pro zjištění situací vedoucích k zobrazení výstražného signálu při poruše. Soubor dokumentace musí schvalovacímu orgánu poskytnout dostatečné informace k určení typu vozidla a usnadnit mu rozhodování, pokud jde o výběr nejméně příznivých podmínek.
 6.2.
 Zkušební podmínky
 6.2.1.
 Zkouška se provádí na plochém a suchém asfaltovém nebo betonovém povrchu.
 6.2.2.
 Okolní teplota musí být v rozmezí 0 °C až 45 °C.
 6.2.3.
 Zkouška se provádí za podmínek viditelnosti, za nichž je možné sledovat cíl po celou dobu zkoušky a zajistit bezpečnou jízdu při požadovaných zkušebních rychlostech.
 6.2.4.
 Přirozené okolní osvětlení ve zkušebním prostoru musí být homogenní a přesahovat hodnotu 1 000 luxů. Mělo by být zajištěno, aby zkoušky nebyly prováděny za jízdy směrem ke slunci nebo směrem od slunce pod nízkým úhlem.
 6.3.
 Stav vozidla
 6.3.1.
 Hmotnost při zkoušce
 Vozidlo se zkouší se zatížením dohodnutým mezi výrobcem a technickou zkušebnou, přičemž rozložení hmotnosti na nápravy stanoví výrobce. Po zahájení zkoušky se již nesmí provádět žádné změny. Výrobce musí prostřednictvím dokumentace prokázat, že systém funguje při každém zatížení.
 6.3.2.
 V případě, že je systém MOIS vybaven uživatelsky nastavitelným načasováním podávání informačního signálu, provedou se zkoušky uvedené v bodech 6.5, 6.6 a 6.7 pro každý zkušební případ s prahem pro informační signál nastavený tak, aby byl tento signál podán co nejblíže k bodu nárazu, tzn. při nastavení nejméně příznivých podmínek. Po zahájení zkoušky se nesmí provést žádná změna.
 6.3.3.
 Stabilizace před zkouškou
 6.3.3.1.
 Za účelem inicializace systému čidel může zkoušené vozidlo na žádost výrobce vozidla najet nejvýše 100 km na kombinaci městských a venkovských silnic s různým provozem a silničním vybavením.
 6.4.
 Ověřovací zkouška signálů při poruše
 6.4.1.
 U stojícího vozidla se kontroluje, jsou-li optické výstražné signály při poruše v souladu s požadavky uvedenými


text:
v bodě 5.6.
 6.5.
 Statické zkoušky zkřížení
 6.5.1.
 Zkoušené vozidlo je ve stavu potenciálního rozjezdového manévru, systém MOIS je aktivní a zkušební prostor je vyznačen podle obrázku 1 v dodatku 1. S příslušným zkušebním cílem (T) se manipuluje tak, aby dráha jeho pohybu byla kolmá k střední podélné rovině zkoušeného vozidla ve vzdálenosti pro příslušnou zkoušku (dTC
 ) od přední části vozidla a od příslušného směru zkřížení (c) (tabulka 1 dodatku 1). Vztažným bodem zkušebního cíle – chodce je bod H (podle definice v normě ISO 19206-2:2018) nejblíže zkoušenému vozidlu. Vztažný bod zkušebního cíle – cyklisty musí být v průsečíku roviny kolmé ke středové ose zkušebního cíle umístěné v nejpřednějším bodě jízdního kola a roviny rovnoběžné se středovou osou zkušebního cíle umístěné v bodu H zkušebního cíle, který je nejblíže zkoušenému vozidlu (podle definice v normě ISO (CD) 19206-4).
 6.5.2.
 Pohyb zkušebního cíle se zrychlí tak, aby dosáhl rychlosti zkušebního cíle (v) ve vzdálenosti přinejmenším 15 m od roviny té strany vozidla, která je nejblíže směru zkřížení. Zkušební rychlost se udržuje tak dlouho, dokud zkušební cíl nemine alespoň o 5 m rovinu protilehlé strany vozidla.
 6.5.3.
 V souladu s bodem 5.2.2.2 ověří technická zkušebna, že se informační signál MOIS aktivoval předtím, než zkušební cíl (T) dosáhl vzdálenosti odpovídající poslednímu informačnímu bodu (dLPI
 ) v tabulce 1 dodatku 1, a že informační signál MOIS trval, dokud zkušební cíl nepřekročil alespoň separační rovinu na opačné straně vozidla, než je směr křížení. Nesmí se aktivovat protisrážkový výstražný signál.
 6.5.4.
 Technická zkušebna musí opakovat postupy podle bodů 6.5.1 až 6.5.3 pro dva zkušební případy uvedené v tabulce 1 dodatku 1 tohoto předpisu a pro jeden další zkušební případ, jehož parametry se zvolí z možností definovaných v bodě 5.2.2.2 pro kombinace měkkých cílů a rozsahů jejich rychlosti, směrů pohybu a detekčních mezí.
 Považuje-li to za odůvodněné, může technická zkušebna vybrat i další zkušební případy, jejichž parametry se zvolí z možností definovaných v bodě 5.2.2.2 pro kombinace měkkých cílů, rozsahů jejich rychlosti, směrů pohybu a detekčních mezí.
 6.6.
 Zkoušky s podélným zastavením při výjezdu cyklisty
 6.6.1.
 Zkušební cíl – cyklista (T) se umístí ve zkušebním prostoru vyznačeném podle obrázku 2 dodatku 1. Zkušební cíl – cyklista se umístí do jeho výchozího zkušebního bodu (pcyc
 ) podle tabulky 2 dodatku 1 a směřuje ve směru jízdy rovnoběžně se střední podélnou rovinou zkoušeného vozidla. Vztažným bodem zkušebního cíle – cyklisty je průsečík středové osy převodu se střednicí jízdního kola. Je-li volná vzdálenost mezi přídí vozidla a nejzazším bodem zkušebního cíle – cyklisty menší než 100 mm, lze bod pcyc
 posunout od přídě vozidla o dodatečnou volnou vzdálenost (dclear
 ) ve směru rovnoběžném s podélnou rovinou tak, aby vzdálenost mezi přídí vozidla a nejzazším bodem zkušebního cíle – cyklisty činila 100 + 10/–0 mm.
 6.6.2.
 Než zkoušené vozidlo vstoupí do brzdného koridoru, zrychlí se v přímém směru na konstantní rychlost 10 + 0/–0,5 km/h. Zkoušené vozidlo tuto konstantní rychlost udržuje tak dlouho, dokud jeho příď nepřekročí brzdnou rovinu (pbrake
 ) znázorněnou na obrázku 2 dodatku 1, než dobrzdí do


text:
zastavení tak, aby se příď vozidla nacházela na rovině zastavení (pstop
 ). Má se za to, že zkoušené vozidlo zastavilo, když je v klidovém stavu a volič jízdního režimu nebo rychlostního stupně již není v poloze pro jízdu vpřed.
 6.6.3.
 Po uplynutí nejméně 10 sekund od bodu, v němž se zkoušené vozidlo považuje za zastavené, se zkušební cíl zrychlí po přímé dráze rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla na rychlost 10 + 0/–0,5 km/h na vzdálenost 5 m a následně se zastaví. Při zrychlování nesmí boční odchylka pohybu zkušebního cíle překročit ± 0,05 m.
 6.6.4.
 Technická zkušebna v souladu s bodem 5.2.2.3 ověří, zda se informační signál MOIS aktivoval předtím, než zkoušené vozidlo dosáhlo vzdálenosti od roviny zastavení (pstop
 ) odpovídající poslednímu informačnímu bodu (dLPI
 ) v tabulce 2 dodatku 1, a že informační signál MOIS trval, dokud se zkušební cíl nedostal od přídě vozidla alespoň do vzdálenosti odpovídající maximální přední separační vzdálenosti (dFSP) na obrázku 2 dodatku 1. Může se případně aktivovat protisrážkový výstražný signál.
 6.6.5.
 Technická zkušebna musí zopakovat postupy podle bodů 6.6.1 až 6.6.4 pro dva zkušební případy uvedené v tabulce 2 dodatku 1 tohoto předpisu a pro jeden další zkušební případ tak, že z rozmezí detekčních mezí definovaných v bodě 5.2.2.3 vybere zkušební cíl – cyklistu a jeho výchozí bod.
 Považuje-li to za odůvodněné, může technická zkušebna vybrat i další zkušební případy, jejichž parametry se zvolí z možností definovaných v bodě 5.2.2.3 pro zkušební cíle – cyklisty a detekční meze.
 6.7.
 Zkoušky s podélným výjezdem cyklisty
 6.7.1.
 Zkušební cíl – cyklista (T) se umístí ve zkušebním prostoru vyznačeném podle obrázku 2 dodatku 1. Zkušební cíl – cyklista se umístí do jeho výchozího zkušebního bodu (pcyc
 ) podle tabulky 2 dodatku 1 a směřuje ve směru jízdy rovnoběžně se střední podélnou rovinou zkoušeného vozidla. Vztažným bodem zkušebního cíle – cyklisty je průsečík středové osy převodu se střednicí jízdního kola. Je-li volná vzdálenost mezi přídí vozidla a nejzazším bodem zkušebního cíle – cyklisty menší než 100 mm, lze bod pcyc
 posunout od přídě vozidla o dodatečnou volnou vzdálenost (dclear
 ) ve směru rovnoběžném s podélnou rovinou tak, aby vzdálenost mezi přídí vozidla a nejzazším bodem zkušebního cíle – cyklisty činila 100 + 10/–0 mm.
 6.7.2.
 Než zkoušené vozidlo vstoupí do brzdného koridoru, zrychlí se v přímém směru na konstantní rychlost 10 + 0/–0,5 km/h. Zkoušené vozidlo udržuje konstantní rychlost tak dlouho, dokud jeho příď nepřekročí brzdnou rovinu (pbrake
 ) znázorněnou na obrázku 2 dodatku 1, než dobrzdí do zastavení tak, aby se příď vozidla nacházela na rovině zastavení (pstop
 ). Má se za to, že zkoušené vozidlo zastavilo, když je v klidovém stavu a volič jízdního režimu nebo rychlostního stupně již není v poloze pro jízdu vpřed.
 6.7.3.
 Po uplynutí nejméně 10 sekund od bodu, v němž se zkoušené vozidlo považuje za zastavené, se zkušební cíl a zkoušené vozidlo současně zrychlí po přímé dráze rovnoběžné se střední podélnou rovinou zkoušeného vozidla na konstantní rychlost 10 + 0/–0,5 km/h na vzdálenost maximálně 5 m. Zkoušené vozidlo a zkušební cíl


text:
udržují tuto konstantní rychlost, dokud zkoušené vozidlo neurazí z bodu zastavení celkovou vzdálenost nejméně 15 m. Boční odchylky při pohybu zkoušeného vozidla a zkušebního cíle nesmí překročit ± 0,05 m. Přední separační vzdálenost mezi přídí vozidla a pohybujícím se zkušebním cílem se musí udržovat tak, aby byla v mezích určených maximální a minimální přední separační rovinou.
 6.7.4.
 Technická zkušebna v souladu s bodem 5.2.2.3 ověří, zda se informační signál MOIS aktivoval předtím, než zkoušené vozidlo dosáhlo vzdálenosti od roviny zastavení (pstop
 ) odpovídající poslednímu informačnímu bodu (dLPI
 ) v tabulce 2 dodatku 1, a že informační signál MOIS trval, dokud zkoušené vozidlo neujelo vzdálenost 15 m od bodu zastavení. Může se případně aktivovat protisrážkový výstražný signál.
 6.7.5.
 Technická zkušebna musí zopakovat postupy podle bodů 6.7.1 až 6.7.4 pro dva zkušební případy uvedené v tabulce 2 dodatku 1 tohoto předpisu a pro jeden další zkušební případ tak, že z rozmezí detekčních mezí definovaných v bodě 5.2.2.3 vybere zkušební cíl – cyklistu a jeho výchozí bod.
 Považuje-li to za odůvodněné, může technická zkušebna vybrat i další zkušební případy, jejichž parametry se zvolí z možností definovaných v bodě 5.2.2.3 pro zkušební cíle – cyklisty a detekční meze.
 6.8.
 Zkouška odhalení poruchy
 6.8.1.
 Simulujte poruchu systému MOIS, například přerušením dodávky energie do jakékoliv konstrukční části systému MOIS nebo přerušením jakéhokoliv elektrického spojení mezi konstrukčními částmi tohoto systému. Elektrická spojení výstražného signálu při poruše podle bodu 5.8 nesmí být při simulaci poruchy systému MOIS odpojena.
 6.8.2.
 Výstražný signál při poruše uvedený v bodě 5.8 se aktivuje a musí zůstat aktivovaný po dobu jízdy vozidla a při každém zapnutí hlavního spínače ovládání vozidla se musí znovu aktivovat, dokud simulovaná porucha trvá.
 6.9.
 Zkouška automatické deaktivace
 6.9.1.
 Když je systém MOIS aktivní, zcela znečistěte některé z jeho čidel látkou (např. na bázi vody) srovnatelnou se sněhem, ledem nebo blátem. Systém MOIS se musí automaticky deaktivovat a tento stav musí být signalizován, jak je popsáno v bodě 5.8.
 6.9.2.
 Z čidel systému zcela odstraňte znečištění a reaktivujte hlavní spínač ovládání vozidla. Systém MOIS se musí automaticky znovu aktivovat nejpozději po 60 sekundách jízdy.
 7. ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU
 7.1.
 Každá změna typu vozidla uvedená v bodě 2.3 tohoto předpisu se oznámí schvalovacímu orgánu, který udělil schválení typu vozidla. Schvalovací orgán pak může buď:
 7.1.1.
 usoudit, že provedené změny nemají nepříznivý účinek na podmínky udělení schválení, a udělit rozšíření schválení, nebo
 7.1.2.
 usoudit, že provedené změny mají vliv na podmínky udělení schválení a před udělením rozšíření schválení je tedy zapotřebí provést další zkoušky nebo kontroly.
 7.2.
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.4.
 7.3.
 Schvalovací orgán informuje ostatní smluvní strany o rozšíření prostřednictvím formuláře sdělení uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu. Každému rozšíření přiřadí pořadové číslo, které se označuje jako číslo rozšíření.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1.
 Postupy týkající se shodnosti výroby odpovídají obecným ustanovením stanoveným v článku 2 a dodatku 1 dohody z roku 1958 (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) a splňují tyto požadavky:
 8.2.
 Každé


text:
vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem vozidla, tj. splňovalo požadavky uvedené v bodě 5.
 8.3.
 Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu, může kdykoliv ověřit shodnost kontrolních metod používaných v jednotlivých výrobních jednotkách. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1.
 Schválení typu vozidla udělené podle tohoto předpisu lze odejmout v případě, že nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 8.
 9.2.
 Pokud smluvní strana odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně to zasláním formuláře sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu oznámí ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, informuje o tom schvalovací orgán, který udělil schválení, a ten o tom prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu informuje ostatní smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provedení schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a jimž se zasílají formuláře potvrzující schválení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odejmutí schválení.
 (1) Viz příloha 1 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 Dodatek 1
 Použijí se tyto definice:
 dw
 šířka vozidla
 d25 %
 vzdálenost odpovídající 25 % šířky vozidla
 dNSP
 vzdálenost mezi vnější rovinou vozidla a vnější separační rovinou, stanovená na 0,5 m
 dOSP
 vzdálenost mezi vnitřní rovinou vozidla a vnitřní separační rovinou, stanovená na 0,5 m
 dTC
 přední separační vzdálenost pro každý zkušební případ
 dFSP
 vzdálenost mezi přídí vozidla a maximální přední separační rovinou
 dLPI
 vzdálenost odpovídající poslednímu informačnímu bodu (LPI).
 Tabulka 1
 Zkušební případy pro statické zkoušky zkřížení
 Zkušební případ
 Měkký cíl (T)
 Vzdálenost v daném zkušebním případě (dTC)/m
 Směr křížení (c)
 Rychlost měkkého cíle (v)/km/h
 Vzdálenost k poslednímu informačnímu bodu (dLPI)/m
 1
 dětský chodec
 0,8
 vnější
 3
 dNSP
 2
 dospělý chodec
 dFSP
 vnější
 3
 dNSP
 3
 dospělý cyklista
 0,8
 vnitřní
 3
 dOSP
 4
 dospělý cyklista
 dFSP
 vnější
 5
 dNSP
 5
 dospělý chodec
 0,8
 vnitřní
 5
 dOSP
 6
 dětský chodec
 dFSP
 vnitřní
 5
 dOSP
 Použijí se tyto definice:
 d50 %
 vzdálenost odpovídající 50 % šířky vozidla
 pbrake
 brzdná rovina vozidla
 pstop
 rovina zastavení vozidla
 dFSP
 vzdálenost mezi rovinou zastavení vozidla a maximální přední separační rovinou
 dclear
 dodatečná volná vzdálenost, o kterou se zkušební cíl – cyklista posune tak, aby vzdálenost mezi přídí vozidla a nejzazším bodem zkušebního cíle – cyklisty činila nejméně 100 mm
 pcyc
 výchozí bod zkušebního cíle – cyklisty, ze vztažného bodu zkušebního cíle – cyklisty
 px
 vzdálenost mezi rovinou zastavení a výchozím bodem zkušebního cíle – cyklisty
 py
 vzdálenost mezi střední podélnou rovinou vozidla a výchozím bodem zkušebního cíle – cyklisty, přičemž pozitivním směrem


text:
je vnější strana vozidla
 dLPI
 vzdálenost mezi čárou posledního informačního bodu (LPI) a rovinou zastavení vozidla
 Tabulka 2
 Zkušební případy pro podélné zkoušky s cyklistou
 Zkušební případ
 Zkušební cíl (T)
 Vzdálenost k přednímu výchozímu bodu zkušebního cíle – cyklisty (px)/m
 Vzdálenost k bočnímu výchozímu bodu zkušebního cíle – cyklisty (py)/m
 Vzdálenost k poslednímu informačnímu bodu (dLPI)/m
 1
 dospělý cyklista
 0,8 + dclear
 +d50 %
 dFSP – 0,8 – dclear
 2
 dospělý cyklista
 0,8 + dclear
 0,0
 dFSP – 0,8 – dclear
 3
 dospělý cyklista
 0,8 + dclear
 -d50 %
 dFSP – 0,8 – dclear
 4
 dospělý cyklista
 dFSP – 0,1
 +d50 %
 0,1
 5
 dospělý cyklista
 dFSP – 0,1
 0,0
 0,1
 6
 dospělý cyklista
 dFSP – 0,1
 -d50 %
 0,1
 PŘÍLOHA 1
 Sdělení
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 vydal:
 (Název správního orgánu)
 ...
 ...
 ...
 ve věci: (2)
 udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odejmutí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla z hlediska informačního systému při rozjezdu (MOIS) podle předpisu OSN č. 159
 Schválení č.: ...
 1.
 Ochranná známka: ...
 2.
 Typ a obchodní název (názvy): ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Případně název a adresa zástupce výrobce: ...
 5.
 Stručný popis vozidla: ...
 6.
 Datum předání vozidla ke schválení: ...
 7.
 Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek:...
 8.
 Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 9.
 Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 10.
 Důvod (důvody) případného rozšíření: ...
 11.
 Schválení, pokud jde o systém MOIS, uděleno/zamítnuto2:...
 12.
 Místo: ...
 13.
 Datum: ...
 14.
 Podpis: ...
 15.
 K tomuto sdělení jsou přiloženy tyto dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení: ...
 16.
 Poznámky: ...
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odejmula (viz ustanovení o schválení v tomto předpise).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 Uspořádání značek schválení typu
 (viz body 4.5 až 4.5.2 tohoto předpisu)
 a = min. 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že dotčený typ vozidla byl z hlediska informačního systému při rozjezdu (MOIS) podle předpisu č. 159 schválen v Belgii (E 6). První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu OSN č. 159 v jeho původním znění.
 a ≥ 8 mm
 Výše uvedený jedinečný identifikátor značí, že tento typ vozidla byl schválen a že příslušné informace o tomto schválení typu jsou k dispozici v zabezpečené internetové databázi OSN pod jedinečným identifikátorem 270650. Případné předřazené nuly v jedinečném identifikátoru mohou být na značce schválení vynechány.
 PŘÍLOHA 3
 Zkušební metoda pro stanovení hranice mrtvého úhlu
 1. HRANICE MRTVÉHO ÚHLU
 Hranici mrtvého úhlu definovanou v bodě 2.22 tohoto předpisu lze určit postupem popsaným v této příloze.
 2. ZKUŠEBNÍ METODY
 2.1.
 Zkušebním předmětem je válec o vnějším průměru 50 ± 2 mm s kroužkem o výšce 10 ± 2 mm, jenž barevně kontrastuje se zbytkem zkušebního předmětu a umístěný tak, aby se jeho nejnižší okraj nacházel 900 ± 2 mm od základny zkušebního předmětu.
 2.2.
 Zkušební podmínky musí odpovídat ustanovením bodu 6.2 tohoto předpisu.
 2.3.
 Stav vozidla musí odpovídat ustanovením bodu 6.3 tohoto předpisu.
 2.4.


text:
Zkušební prostor se vyznačí tak, jak je znázorněno na obrázku 1 této přílohy.
 Použijí se tyto definice:
 dw
 šířka vozidla
 dNSP
 vzdálenost mezi vnější rovinou vozidla a vnější separační rovinou, stanovená na 0,5 m
 dOSP
 vzdálenost mezi vnitřní rovinou vozidla a vnitřní separační rovinou, stanovená na 0,5 m
 dFSP
 vzdálenost mezi přídí vozidla a maximální přední separační rovinou
 2.5.
 Referenční zorný bod musí odpovídat ustanovením bodu 2.11 tohoto předpisu.
 2.6.
 Zkušební postup
 2.6.1.
 Umístěte fotoaparát s formátem nejméně 35 mm, videokameru nebo rovnocenný digitální přístroj tak, aby se střed obrazové roviny kamery nacházel v referenčním zorném bodě.
 Kamera musí být schopna zobrazovat zkušební předmět ve všech možných zkušebních polohách. Pokud se kamera přemisťuje, aby zobrazovala všechny potenciální zkušební polohy, je třeba zajistit, aby se střed obrazové roviny kamery ve všech možných polohách kamery nacházel v referenčním zorném bodě.
 2.6.2.
 Viditelnost celého kroužku zkušebního předmětu z referenčního zorného bodu se zaznamená pro polohy zkušebního předmětu nacházející se v pásmu ohraničeném minimální a maximální přední separační rovinou a vnější a vnitřní separační rovinou.
 2.6.3.
 Z minimální přední separační roviny oddalujte zkušební předmět od přídě vozidla v posuzované rovině rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla, dokud se nedosáhne maximální přední separační roviny.
 2.6.4.
 Viditelnost kroužku zkušebního předmětu se zaznamenává v intervalech, které odpovídají na posuzované rovině vzdálenosti maximálně 150 mm.
 2.6.5.
 Tento postup se opakuje pro posuzované roviny ležící mezi vnější a vnitřní separační rovinou, přičemž vzdálenost mezi jednotlivými posuzovanými rovinami je maximálně 150 mm.
 2.6.6.
 Kromě výše uvedených může technická zkušebna uznat za rovnocenné i jiné metody, jako jsou postupy založené na CAD nebo LASER, pokud bylo na základě dokumentace ověřeno, že byly splněny požadavky na zkušební postupy popsané v této příloze.
 3. DEFINICE HRANICE MRTVÉHO ÚHLU
 3.1.
 Oblast mrtvého úhlu se vymezí podle všech poloh zkušebního předmětu, v nichž nebyl z referenčního zorného bodu vidět celý kroužek zkušebního předmětu.
 3.2.
 Hranice mrtvého úhlu se stanoví v první poloze mimo oblast mrtvého úhlu, z níž je z referenčního zorného úhlu vidět celý kroužek zkušebního předmětu.


text:
 12.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 263/8
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 299/2015
 ze dne 11. prosince 2015,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2017/1810]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2015/1101 ze dne 8. července 2015, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro difenokonazol, fluopikolid, fluopyram, isopyrazam a pendimethalin v některých produktech a na jejich povrchu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2015/1200 ze dne 22. července 2015, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro amidosulfuron, fenhexamid, kresoxim-methyl, thiakloprid a trifloxystrobin v některých produktech a na jejich povrchu (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o krmivech a potravinách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I a v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o krmivech a potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (4)
 Přílohy I a II Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32015 R 1101: nařízení Komise (EU) 2015/1101 ze dne 8. července 2015 (Úř. věst. L 181, 9.7.2015, s. 27),
 —
 32015 R 1200: nařízení Komise (EU) 2015/1200 ze dne 22. července 2015 (Úř. věst. L 195, 23.7.2015, s. 1).“
 Článek 2
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32015 R 1101: nařízení Komise (EU) 2015/1101 ze dne 8. července 2015 (Úř. věst. L 181, 9.7.2015, s. 27),
 —
 32015 R 1200: nařízení Komise (EU) 2015/1200 ze dne 22. července 2015 (Úř. věst. L 195, 23.7.2015, s. 1).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU) 2015/1101 a (EU) 2015/1200 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. prosince 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 11. prosince 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda SLETNES
 (1) Úř. věst. L 181, 9.7.2015, s. 27.
 (2) Úř. věst. L 195, 23.7.2015, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné


text:
 13.4.2022
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 115/45
 DOHODA ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou o prodloužení platnosti protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou o partnerství v odvětví rybolovu
 A. Dopis Evropské unie
 Vážený pane, vážená paní,
 mám tu čest potvrdit, že Evropská unie a Mauricijská republika souhlasí s následujícími prozatímními ujednáními, kterými se prodlužuje platnost Protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou o partnerství v odvětví rybolovu (dále jen „protokol“), který byl v platnosti od 8. prosince 2017 do 7. prosince 2021, a to až do dokončení jednání o obnovení protokolu.
 V této souvislosti se Evropská unie a Mauricijská republika dohodly takto:
 1)
 Od 1. ledna 2022 nebo ode dne podpisu této výměny dopisů, nastane-li později, se ujednání platná během posledního roku platnosti protokolu obnoví za stejných podmínek do doby, než bude schválen nový protokol a stane se použitelným, avšak nejdéle na dobu šesti měsíců.
 2)
 Finanční příspěvek Evropské unie pro přístup plavidel do mauricijských vod podle této výměny dopisů odpovídá polovině roční částky stanovené v čl. 4 odst. 2 písm. a) protokolu, tedy 110 000 EUR, což odpovídá referenčnímu množství 2 000 tun. Tato platba se provede v jedné tranši do tří měsíců ode dne začátku prozatímního provádění této výměny dopisů. Ustanovení čl. 4 odst. 5 a 6 protokolu se použijí obdobně.
 3)
 Podle této výměny dopisů činí podpora mauricijské odvětvové rybářské politiky 110 000 EUR a podpora rozvoje námořní politiky a oceánské ekonomiky 67 500 EUR. Smíšený výbor zřízený článkem 9 dohody o partnerství v odvětví rybolovu schválí programování této částky v souladu s čl. 5 odst. 1 protokolu do tří měsíců ode dne začátku provádění této výměny dopisů. Finanční příspěvek na odvětvovou podporu se vyplácí v jediné splátce na základě dohodnutého programového plánu.
 4)
 V případě, že jednání o obnovení protokolu povedou k podpisu nového protokolu a jeho následnému (prozatímnímu) uplatňování před uplynutím šestiměsíční lhůty stanovené v bodě 1 výše, sníží se výše finančního příspěvku uvedeného v bodech 2 a 3 pro rata temporis. Pokud byla částka odpovídající použitelnému snížení již vyplacena, odečte se od prvního finančního příspěvku splatného podle nového protokolu.
 5)
 Během období uplatňování této výměny dopisů se oprávnění k rybolovu vydávají v souladu s kapitolou II přílohy protokolu. Zálohová platba pro plavidla lovící košelkovými nevody a plavidla lovící na dlouhou lovnou šňůru odpovídá polovině poplatků stanovených v kapitole II bodě 3 podbodě 3 písm. a) až c) přílohy protokolu za poslední rok uplatňování protokolu a odpovídá polovině příslušného množství tuňáka a příbuzných druhů uvedených v bodě 3 podbodě 3 písm. a) až c) přílohy protokolu. Licenční poplatek použitelný na zásobovací plavidla odpovídá polovině poplatku stanoveného v kapitole II bodě 4 přílohy protokolu, a činí proto 2 000 EUR.
 6)
 Oprávnění k rybolovu vydaná podle této výměny dopisů jsou platná po dobu trvání tohoto prodlouženého období.
 7)
 Pokud jde o hlášení o úlovcích podle kapitoly III přílohy protokolu,


text:
Unie poskytne Mauriciu před koncem každého trimestru údaje o úlovcích za každé plavidlo Unie s oprávněním k rybolovu; Mauricius poskytuje souhrnné údaje o úlovcích oprávněných plavidel Unie získané prostřednictvím lodních deníků.
 8)
 Za každé plavidlo lovící košelkovými nevody a plavidlo pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru zašle Unie konečné vyúčtování poplatků splatných plavidlem za jeho rybolovné činnosti během prodlouženého období Mauriciu a příslušnému majiteli plavidla nejpozději do tří měsíců od skončení prodlouženého období. Je-li částka uvedená v závěrečném vyúčtování vyšší než zálohová platba uvedená v bodě 5, majitel plavidla uhradí neuhrazený zůstatek nejpozději tři měsíce od obdržení konečného vyúčtování. Částka zaplacená za zálohovou platbu přesahující konečné vyúčtování se nevrací. Pokud jde o vypracování konečného vyúčtování, pro postup, který Mauricius uplatní po jeho obdržení a pro napadení konečného vyúčtování, použije se obdobně kapitola III bod 5 přílohy protokolu.
 9)
 Pokud jde o najímání námořníků podle kapitoly VIII přílohy protokolu, loďstvo Unie najme během své činnosti v mauricijských vodách šest kvalifikovaných mauricijských námořníků.
 10)
 Tato výměna dopisů se provádí prozatímně ode dne 1. ledna 2022 nebo ode dne podpisu, nastane-li později, až do svého vstupu v platnost. Vstupuje v platnost dnem, kdy si strany navzájem oznámí splnění postupů nezbytných k tomuto účelu.
 Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdili obdržení tohoto dopisu a souhlas Mauricijské republiky s jeho obsahem.
 Přijměte prosím, vážený pane, vážená paní, ujištění o mé nejhlubší úctě.
 B. Dopis Mauricijské republiky
 Vážený pane, vážená paní,
 mám tu čest potvrdit, že jsem obdržel Váš dopis z dnešního dne tohoto znění:
 „Mám tu čest potvrdit, že Evropská unie a Mauricijská republika souhlasí s následujícími prozatímními ujednáními, kterými se prodlužuje platnost Protokolu, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropskou unií a Mauricijskou republikou o partnerství v odvětví rybolovu (dále jen „protokol“), který byl v platnosti od 8. prosince 2017 do 7. prosince 2021, a to až do dokončení jednání o obnovení protokolu.
 V této souvislosti se Evropská unie a Mauricijská republika dohodly takto:
 1)
 Od 1. ledna 2022 nebo ode dne podpisu této výměny dopisů, nastane-li později, se ujednání platná během posledního roku platnosti protokolu obnoví za stejných podmínek do doby, než bude schválen nový protokol a stane se použitelným, avšak nejdéle na dobu šesti měsíců.
 2)
 Finanční příspěvek Evropské unie pro přístup plavidel do mauricijských vod podle této výměny dopisů odpovídá polovině roční částky stanovené v čl. 4 odst. 2 písm. a) protokolu, tedy 110 000 EUR, což odpovídá referenčnímu množství 2 000 tun. Tato platba se provede v jedné tranši do tří měsíců ode dne začátku prozatímního provádění této výměny dopisů. Ustanovení čl. 4 odst. 5 a 6 protokolu se použijí obdobně.
 3)
 Podle této výměny dopisů činí podpora mauricijské odvětvové rybářské politiky 110 000 EUR a podpora rozvoje námořní politiky a oceánské ekonomiky 67 500 EUR. Smíšený výbor zřízený článkem 9 dohody o partnerství v odvětví rybolovu schválí programování této částky v souladu s čl. 5 odst. 1 protokolu do tří měsíců ode dne začátku provádění této výměny dopisů. Finanční příspěvek na odvětvovou podporu


text:
se vyplácí v jediné splátce na základě dohodnutého programového plánu.
 4)
 V případě, že jednání o obnovení protokolu povedou k podpisu nového protokolu a jeho následnému (prozatímnímu) uplatňování před uplynutím šestiměsíční lhůty stanovené v bodě 1 výše, sníží se výše finančního příspěvku uvedeného v bodech 2 a 3 pro rata temporis. Pokud byla částka odpovídající použitelnému snížení již vyplacena, odečte se od prvního finančního příspěvku splatného podle nového protokolu.
 5)
 Během období uplatňování této výměny dopisů se oprávnění k rybolovu vydávají v souladu s kapitolou II přílohy protokolu. Zálohová platba pro plavidla lovící košelkovými nevody a plavidla lovící na dlouhou lovnou šňůru odpovídá polovině poplatků stanovených v kapitole II bodě 3 podbodě 3 písm. a) až c) přílohy protokolu za poslední rok uplatňování protokolu a odpovídá polovině příslušného množství tuňáka a příbuzných druhů uvedených v bodě 3 podbodě 3 písm. a) až c) přílohy protokolu. Licenční poplatek použitelný na zásobovací plavidla odpovídá polovině poplatku stanoveného v kapitole II bodě 4 přílohy protokolu, a činí proto 2 000 EUR.
 6)
 Oprávnění k rybolovu vydaná podle této výměny dopisů jsou platná po dobu trvání tohoto prodlouženého období.
 7)
 Pokud jde o hlášení o úlovcích podle kapitoly III přílohy protokolu, Unie poskytne Mauriciu před koncem každého trimestru údaje o úlovcích za každé plavidlo Unie s oprávněním k rybolovu; Mauricius poskytuje souhrnné údaje o úlovcích oprávněných plavidel Unie získané prostřednictvím lodních deníků.
 8)
 Za každé plavidlo lovící košelkovými nevody a plavidlo pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru zašle Unie konečné vyúčtování poplatků splatných plavidlem za jeho rybolovné činnosti během prodlouženého období Mauriciu a příslušnému majiteli plavidla nejpozději do tří měsíců od skončení prodlouženého období. Je-li částka uvedená v závěrečném vyúčtování vyšší než zálohová platba uvedená v bodě 5, majitel plavidla uhradí neuhrazený zůstatek nejpozději tři měsíce od obdržení konečného vyúčtování. Částka zaplacená za zálohovou platbu přesahující konečné vyúčtování se nevrací. Pokud jde o vypracování konečného vyúčtování, pro postup, který Mauricius uplatní po jeho obdržení a pro napadení konečného vyúčtování, použije se obdobně kapitola III bod 5 přílohy protokolu.
 9)
 Pokud jde o najímání námořníků podle kapitoly VII přílohy protokolu, loďstvo Unie najme během své činnosti v mauricijských vodách šest kvalifikovaných mauricijských námořníků.
 10)
 Tato výměna dopisů se provádí prozatímně ode dne 1. ledna 2022 nebo ode dne podpisu, nastane-li později, až do svého vstupu v platnost. Vstupuje v platnost dnem, kdy si strany navzájem oznámí splnění postupů nezbytných k tomuto účelu.
 Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdili obdržení tohoto dopisu a souhlas Mauricijské republiky s jeho obsahem.“
 Přijměte prosím, vážený pane, vážená paní, ujištění o mé nejhlubší úctě. Mám tu čest potvrdit, že výše uvedené je pro Mauricijskou republiku přijatelné a že Váš dopis a tento dopis představují dohodu v souladu s Vaším návrhem.
 Přijměte prosím, vážený pane, vážená paní, ujištění o mé nejhlubší úctě.


text:
 4.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 270/39
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 116/2012
 ze dne 15. června 2012,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 97/2012 ze dne 30. dubna 2012 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 100/2012 ze dne 3. února 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 748/2009 o seznamu provozovatelů letadel, kteří ke dni 1. ledna 2006 nebo po tomto datu vykonávali činnost v oblasti letectví uvedenou v příloze I směrnice 2003/87/ES, s uvedením členského státu správy u jednotlivých provozovatelů letadel a rovněž s ohledem na rozšíření systému Unie pro obchodování s emisemi na země EHP-ESVO (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 21as (nařízení Komise (ES) č. 748/2009) přílohy XX Dohody se vkládá nová odrážka, která zní:
 „—
 32012 R 0100: nařízení Komise (EU) č. 100/2012 ze dne 3. února 2012 (Úř. věst. L 39, 11.2.2012, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 100/2012 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 16. června 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 15. června 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 248, 13.9.2012, s. 35.
 (2) Úř. věst. L 39, 11.2.2012, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.5.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 133/23
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 172/2004
 ze dne 3. prosince 2004,
 kterým se mění Příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 135/2004 ze dne 24. září 2004 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2004/224/ES ze dne 20. února 2004, kterým se stanoví pravidla pro podávání informací o plánech nebo programech požadovaných směrnicí Rady 96/62/ES, pokud se jedná o mezní hodnoty pro některé znečisťující látky ve vnějším ovzduší (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 21ah (rozhodnutí Komise 2004/279/ES) přílohy XX Dohody se vkládá nový bod, který zní:
 „21ai.
 32004 D 0224: Rozhodnutí Komise 2004/224/ES ze dne 20. února 2004, kterým se stanoví pravidla pro podávání informací o plánech nebo programech požadovaných směrnicí Rady 96/62/ES, pokud se jedná o mezní hodnoty pro některé znečisťující látky ve vnějším ovzduší (Úř. věst. L 68, 6.3.2004, s. 27).
 Pro účely Dohody se rozhodnutí upravuje takto:
 V poznámkách k formuláři 1 v příloze rozhodnutí se za kód ‚Spojené království: UK‘ doplňují nové kódy, které znějí ‚, Island: IS, Lichtenštejnsko: LI, Norsko: NO‘.“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2004/224/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v Dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 4. prosince 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v Dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. prosince 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 64, 10.3.2005, s. 76.
 (2) Úř. věst. L 68, 6.3.2004, s. 27.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D0425(05)
 Úřední věstník L 102 , 25/04/1996 S. 0051 - 0051
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 8/96ze dne 29. února 1996,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 60/95 ze dne 18. července 1995 [1];vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 2479/95 ze dne 25. října 1995, kterým se přizpůsobuje technickému pokroku nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 21 (nařízení Rady (EHS) č. 3821/85) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 395 R 2479: nařízení Komise (ES) č. 2479/95 ze dne 25. října 1995 (Úř. věst. L 256, 26.10.1995, s. 8)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 2479/95 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. března 1996 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 29. února 1996.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Benavides[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Úř. věst. L 256, 26.10.1995, s. 8.--------------------------------------------------


text:
 10.3.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 64/55
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 129/2004
 ze dne 24. září 2004,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 109/2004 ze dne 9. července 2004 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2003/127/ES ze dne 23. prosince 2003, kterou se mění směrnice Rady 1999/37/ES o registračních dokladech vozidel (2), by měla být začleněna do Dohody.
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 24c (směrnice Rady 1999/37/ES) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 L 0127: směrnice Komise 2003/127/ES ze dne 23. prosince 2003 (Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 29).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2003/127/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 25. září 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 24. září 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 376, 23.12.2004, s. 43.
 (2) Úř. věst. L 10, 16.1.2004, s. 29.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0008
 Úřední věstník L 088 , 04/04/2002 S. 0018 - 0019
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 8/2002ze dne 1. února 2002,kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 163/2001 ze dne 11. prosince 2001 [1].(2) Rozhodnutí Rady 2001/204/ES ze dne 8. března 2001, kterým se doplňuje směrnice 90/219/EHS o kritéria pro stanovení bezpečnosti typů geneticky modifikovaných mikroorganismů pro lidské zdraví a životní prostředí [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 24 (směrnice Rady 90/219/EHS) přílohy XX Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32001 D 0204: rozhodnutí Rady 2001/204/ES ze dne 8. března 2001 (Úř. věst. L 73, 15.3.2001, s. 32)."Článek 2Znění rozhodnutí 2001/204/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 2. února 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 1. února 2002.Za Smíšený výborpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 65, 7.3.2002, s. 44.[2] Úř. věst. L 73, 15.3.2001, s. 32.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 10.7.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 182/5
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 22/2008
 ze dne 14. března 2008,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 132/2007 ze dne 26. října 2007 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví pravidla pro jmenovitá množství výrobků v hotovém balení, zrušují směrnice Rady 75/106/EHS a 80/232/EHS a mění směrnice Rady 76/211/EHS (2), by měla být zahrnuta do Dohody.
 (3)
 Směrnice 2007/45/ES ruší od 11. dubna 2009 směrnice Rady 75/106/EHS (3) a 80/232/EHS (4), které jsou začleněny do Dohody a které je proto třeba od 11. dubna 2009 v Dohodě zrušit,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola IX přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 V bodě 15 (směrnice Rady 76/211/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32007 L 0045: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 17).“
 2)
 Za bod 27b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/22/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „27c.
 32007 L 0045: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/45/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví pravidla pro jmenovitá množství výrobků v hotovém balení, zrušují směrnice Rady 75/106/EHS a 80/232/EHS a mění směrnice Rady 76/211/EHS (Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 17).“
 3)
 Body 12 (směrnice Rady 75/106/EHS) a 25 (směrnice Rady 80/232/EHS) se zrušují od 11. dubna 2009.
 Článek 2
 Znění směrnice 2007/45/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. března 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. března 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 100, 10.4.2008, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 17.
 (3) Úř. věst. L 42, 15.2.1975, s. 1.
 (4) Úř. věst. L 51, 25.2.1980, s. 1.
 (5) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22004D0034
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 34/2004 ze dne 23. dubna 2004, kterým se mění příloha I – (veterinární a fytosanitární otázky) k Dohodě o EHP – nařízení Komise (ES) č. 1801/2003 (mikroorganismy), nařízení Komise (ES) č. 1847/2003 (nové použití přísady), směrnice Komise 2003/100/ES (nežádoucí látky), směrnice Komise 2003/104/ES (isopropylester), nařízení Komise (ES) č. 2154/2003 (mikroorganismy)
 Úřední věstník L 277 , 26/08/2004 S. 0001 - 0002
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 34/2004ze dne 23. dubna 2004,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 168/2003 ze dne 5. prosince 2003 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 1801/2003 ze dne 14. října 2003, kterým se dočasně povoluje nové použití některých mikroorganismů v krmivech [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Nařízení Komise (ES) č. 1847/2003 ze dne 20. října 2003 o dočasném povolení nových doplňkových látek a trvalém povolení již povolené doplňkové látky v krmivech [3] by mělo být začleněno do Dohody.(4) Směrnice Komise 2003/100/ES ze dne 31. října 2003, kterou se mění příloha I směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES o nežádoucích látkách v krmivech [4], by měla být začleněna do Dohody.(5) Směrnice Komise 2003/104/ES ze dne 12. listopadu 2003 o povolení isopropylesteru hydroxyanalogu methioninu [5] by měla být začleněna do Dohody.(6) Nařízení Komise (ES) č. 2154/2003 ze dne 10. prosince 2003, kterým se dočasně povolují některé mikroorganismy v krmivech (Enterococcus faecium a Lactobacillus acidophilus) [6], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze I Dohody se kapitola II mění takto:1. V bodě 33 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32003 L 0100: směrnice Komise 2003/100/ES ze dne 31. října 2003 (Úř. věst. L 285, 1.11.2003, s. 33)."2. Za bod 1zg (nařízení Komise (ES) č. 877/2003) se vkládají nové body, které znějí:"1zh. 32003 R 1801: Nařízení Komise (ES) č. 1801/2003 ze dne 14. října 2003, kterým se dočasně povoluje nové použití některých mikroorganismů v krmivech (Úř. věst. L 264, 15.10.2003, s. 16).1zi. 32003 R 1847: Nařízení Komise (ES) č. 1847/2003 ze dne 20. října 2003 o dočasném povolení nových doplňkových látek a trvalém povolení již povolené doplňkové látky v krmivech (Úř. věst. L 269, 21.10.2003, s. 3).1zj. 32003 R 2154: Nařízení Komise (ES) č. 2154/2003 ze dne 10. prosince 2003, kterým se dočasně povolují některé mikroorganismy v krmivech (Enterococcus faecium a Lactobacillus acidophilus) (Úř. věst. L 324, 11.12.2003, s. 11)."3. Za bod 17 (rozhodnutí Komise 85/382/EHS) se vkládá nový bod, který zní:"17.a 32003 L 0104: Směrnice Komise 2003/104/ES ze dne 31. října 2003 ze dne 12. listopadu 2003 o povolení isopropylesteru hydroxyanalogu methioninu (Úř. věst. L 295, 13.11.2003, s. 83)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 1801/2003, (ES) č. 1847/2003 a (ES) č. 2154/2003 a směrnic 2003/100/ES a 2003/104/ES v islandském a norském jazyce, která


text: mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. dubna 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [7].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 23. dubna 2004.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 88, 25.3.2004, s. 37.[2] Úř. věst. L 264, 15.10.2003, s. 16.[3] Úř. věst. L 269, 21.10.2003, s. 3.[4] Úř. věst. L 285, 1.11.2003, s. 33.[5] Úř. věst. L 295, 13.11.2003, s. 83.[6] Úř. věst. L 324, 11.12.2003, s. 11.[7] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21975A0529(07)
 Úřední věstník L 106 , 26/04/1975 S. 0020 - 0020 Finské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 2 S. 0052 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 2 Svazek 2 S. 0052 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 7 S. 0022 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 5 S. 0171 Portugalské zvláštní vydání Kapitola 11 Svazek 5 S. 0171
 Dodatkový Protokolk dodatkové dohodě o platnosti dohody mezi evropským hospodářským společenstvím a švýcarskou konfederací pro lichtenštejnské knížectvíEVROPSKÉ HOSPODÁŘSKÉ SPOLEČENSTVÍ,ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE,LICHTENŠTEJNSKÉ KNÍŽECTVÍ,SE DOHODLY na této změně Dodatkové dohody ze dne 22. července 1972:Článek 1Vypouštějí se slova:- "Utfertiget i Brussel, tjueandre juli nitten hundre og syttito",- "For Rådet for De Europeiske Felleskap".Článek 2Dodatkový protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, francouzském, italském, německém a nizozemském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22006A0321(01)
 Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Kanady o zpracovávání a předávání předběžných informací o cestujících a záznamů o knihování cestujících
 Úřední věstník L 082 , 21/03/2006 S. 0015 - 0019 Úřední věstník L 270 , 29/09/2006 S. 0345 - 0349
 Dohodamezi Evropským společenstvím a vládou Kanady o zpracovávání a předávání předběžných informací o cestujících a záznamů o knihování cestujícíchEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ A VLÁDA KANADY (dále jen "strany"),UZNÁVAJÍCE důležitost dodržování základních práv a svobod, zejména práva na soukromí, a důležitost respektování těchto hodnot při předcházení terorismu a souvisejícím trestným činům a jiné závažné trestné činnosti nadnárodní povahy, včetně organizovaného zločinu, a při boji proti nim;S OHLEDEM NA požadavek vlády Kanady, aby letečtí dopravci přepravující osoby do Kanady poskytovali kanadským příslušným orgánům předběžné informace o cestujících (Advanced Passenger Information, dále jen "API") a záznamy o knihování cestujících (Passenger Name Record, dále jen "PNR") v rozsahu, v jakém je dopravci shromažďují a uchovávají ve svých automatizovaných rezervačních systémech a systémech řízení odletů;S OHLEDEM na směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [1] 1, a zejména na čl. 7 písm. c) této směrnice;S OHLEDEM na závazky učiněné různými příslušnými orgány ohledně způsobu zpracování údajů API/PNR, které získaly od leteckých dopravců (dále jen "závazky");S OHLEDEM na příslušné rozhodnutí Komise podle čl. 25 odst. 6 směrnice 95/46/ES (dále jen "rozhodnutí"), podle kterého kanadský příslušný orgán poskytuje odpovídající úroveň ochrany údajů API/PNR předávaných z Evropského společenství (dále jen "Společenství") a týkajících se osobní letecké dopravy směřující do Kanady, v souladu s příslušnými závazky přiloženými k příslušnému rozhodnutí;S OHLEDEM na upravené pokyny pro API, které byly přijaty Světovou celní organizací (WCO), Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IATA) a Mezinárodní organizací pro civilní letectví (ICAO);ODHODLÁNY spolupracovat, aby podpořily ICAO v rozvoji mnohostranných norem pro předávání údajů PNR získaných od komerčních leteckých společností;S OHLEDEM na možnost budoucích změn přílohy I této dohody prostřednictvím zjednodušených postupů, zejména pro zajištění vzájemnosti mezi stranami,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1Účel1. Účelem této dohody je zajistit, aby při poskytování údajů API/PNR o osobách cestujících příslušnými lety byla plně dodržována základní práva a svobody, zejména právo na soukromí.2. Příslušným letem se rozumí trasa uskutečněná leteckým dopravcem z území jedné strany na území žádající strany.Článek 2Příslušné orgányPříslušným orgánem žádající strany je orgán, který je v Kanadě nebo v Evropské unii odpovědný za zpracování údajů API/PNR o osobách cestujících příslušnými lety a který je uveden v příloze I této dohody, jež je její nedílnou součástí.Článek 3Zpracování údajů API/PNR1. Strany se dohodly, že údaje API/PNR o osobách cestujících příslušnými lety budou zpracovány tak, jak je uvedeno v závazcích příslušného orgánu, který údaje API/PNR získává.2. Závazky stanoví pravidla a postupy pro předávání a ochranu údajů API/PNR o osobách cestujících příslušnými lety poskytnutých příslušnému orgánu.3. Příslušný orgán zpracovává doručené údaje API/PNR a zachází s osobami cestujícími příslušnými lety, kterých se údaje API/PNR týkají, v souladu s použitelnými právními předpisy a ústavními požadavky a bez diskriminace, zejména na


text: základě státní příslušnosti nebo země trvalého pobytu.Článek 4Přístup, oprava a záznam1. Příslušný orgán poskytne osobám, které se nenacházejí na území, na kterém daný orgán vykonává pravomoc, a jichž se údaje API/PNR zpracované podle této dohody týkají, přístup k údajům a možnost opravy případných chybných údajů nebo přidání záznamu o tom, že byla podána žádost o opravu.2. S ohledem na tyto údaje poskytne příslušný orgán možnost přístupu, opravy a záznamu za stejných okolností, za kterých by tato možnost byla k dispozici osobě nacházející se na území, na kterém daný orgán vykonává pravomoc.Článek 5Povinnost zpracování údajů API/PNR1. Ve vztahu k uplatňování této dohody ve Společenství, pokud jde o zpracování osobních údajů, zpracovávají letečtí dopravci provozující příslušné lety ze Společenství do Kanady údaje API/PNR obsažené v jejich automatizovaných rezervačních systémech a systémech řízení odletů v souladu s požadavky příslušných kanadských orgánů podle kanadského práva. Seznam prvků údajů PNR, které letečtí dopravci provozující příslušné lety předají příslušným kanadským orgánům, je obsažen v příloze II této dohody, jež je její nedílnou součástí.2. Povinnost uvedená v odstavci 1 se použije po dobu platnosti dohody a pozbude účinku dnem, ke kterému bude dohoda zrušena, její platnost pozastavena nebo její platnost skončí bez dalšího prodloužení.Článek 6Smíšený výbor1. Zřizuje se smíšený výbor složený ze zástupců každé strany, jejichž jména budou druhé straně oznámena diplomatickou cestou. Smíšený výbor zasedá v místě, v den a s programem jednání stanovenými vzájemnou dohodou. První zasedání se uskuteční do šesti měsíců ode dne vstupu této dohody v platnost.2. Smíšený výbor mimo jinéa) působí ve vztahu k provádění této dohody a souvisejícím záležitostem jako komunikační spoj;b) v možné míře řeší všechny spory, které mohou vzniknout ve vztahu k provádění této dohody a souvisejícím záležitostem;c) organizuje společné přezkumy podle článku 8 a stanoví prováděcí pravidla společného přezkumu;d) přijme svůj jednací řád.3. Strany zastoupené ve smíšeném výboru se mohou dohodnout na změnách přílohy I této dohody, které jsou použitelné ode dne takové dohody.Článek 7Řešení sporůStrany na žádost kterékoli z nich vedou neprodleně konzultace ohledně veškerých sporů, které nebyly vyřešeny smíšeným výborem.Článek 8Společný přezkumV souladu s přílohou III této dohody, jež je její nedílnou součástí, uskutečňují strany každoročně nebo na základě dohody společný přezkum provádění této dohody a souvisejících záležitostí, včetně vývoje, jakým je vymezení příslušných pokynů pro PNR ze strany ICAO.Článek 9Vstup v platnost, změny a vypovězení dohody1. Tato dohoda vstoupí v platnost poté, co si strany navzájem předají oznámení o dokončení postupů nezbytných pro její vstup v platnost. Tato dohoda vstoupí v platnost dnem druhého oznámení.2. Aniž je dotčen čl. 6 odst. 3, může být tato dohoda změněna dohodou stran. Taková změna vstoupí v platnost 90 dní poté, co si strany navzájem předají oznámení o dokončení příslušných vnitřních postupů.3. Tato dohoda může být kteroukoli stranou kdykoliv vypovězena na základě písemného oznámení s výpovědní lhůtou nejméně 90 dní.Článek 10Tato dohoda nemá za účel odchýlit se od právních předpisů stran nebo tyto předpisy měnit.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Lucemburku dne třetího října dva tisíce pět ve dvojím vyhotovení v jazyce


text: anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě odchylek mají přednost anglické a francouzské znění.Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoza Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por el Gobierno de CanadáZa vládu KanadyFor Canadas regeringFür die Regierung KanadasKanada valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηση του ΚαναδάFor the Government of CanadaPour le gouvernement du CanadaPer il governo del CanadaKanādas Valdības vārdāKanados Vyriausybės varduKanada kormánya részérőlGħall-Gvern tal-KanadaVoor de Regering van CanadaW imieniu rządu KanadyPelo Governo do CanadáZa vládu KanadyZa Vlado KanadeKanadan hallituksen puolestaPå Canadas regerings vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. Směrnice ve znění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IPříslušné orgányPro účely článku 3 je pro Kanadu příslušným orgánem Kanadská agentura pro hraniční služby (Canada Border Services Agency, CBSA).--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIVyžadované prvky údajů PNR1. Lokalizační záznam PNR2. Datum rezervace3. Datum/data zamýšlené cesty4. Jméno5. Jiná jména v PNR6. Informace o všech způsobech platby7. Zúčtovací adresa8. Kontaktní telefonní čísla9. Celá trasa pro konkrétní PNR10. Informace související s programem pro stálé cestující "Frequent Flyer" (pouze nalétané míle a adresa(y))11. Cestovní kancelář12. Zástupce cestovní kanceláře13. Informace o rozčleněném/rozděleném PNR14. Informace o vystavení letenky15. Číslo letenky16. Číslo sedadla17. Datum vystavení letenky18. Informace o případech, kdy se cestující nedostavil k odletu19. Čísla na jmenovce zavazadla20. Informace o případech, kdy se cestující dostavil na letiště bez rezervace a byl připraven k odletu21. Informace o sedadle cestujícího v letadle22. Jednosměrné letenky23. Jakékoli shromážděné informace z informačního systému APIS24. Informace o cestujících bez pevné rezervace čekajících na uvolněné místo v průběhu odbavování na let25. Pořadí odbavení--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISpolečný přezkumStrany si před společným přezkumem sdělí složení svých příslušných týmů, v nichž mohou být zastoupeny příslušné orgány zabývající se ochranou soukromí/údajů, cly, imigrací, donucováním, shromažďováním zpravodajských informací a zamezováním jejich shromažďování a jinými formami prosazování práva, zabezpečení hranic nebo letecké bezpečnosti, včetně odborníků z členských států Evropské unie.S výhradou použitelných právních předpisů musí účastníci přezkumu získat nezbytné bezpečnostní prověrky a zachovávat důvěrný charakter porad. Důvěrnost však nebude žádné straně překážkou v tom, aby vypracovala příslušnou zprávu o výsledcích společného přezkumu určenou svým příslušným subjektům, včetně kanadského parlamentu a Evropského parlamentu.Obě strany společně stanoví prováděcí pravidla společného přezkumu.--------------------------------------------------