text:
 23.12.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 434/67
 DOPORUČENÍ č. 1/2020 CELNÍHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO DOHODOU O VOLNÉM OBCHODU MEZI EVROPSKOU UNIÍ A JEJÍMI ČLENSKÝMI STÁTY NA JEDNÉ STRANĚ A KOREJSKOU REPUBLIKOU NA STRANĚ DRUHÉ
 ze dne 8. prosince 2020
 pro použití článku 27 Protokolu o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce
 CELNÍ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o volném obchodu (dále jen „dohoda“) mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Korejskou republikou na straně druhé, a zejména na čl. 15.2 odst. 1 písm. c) a čl. 6.16 odst. 5 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Článek 27 Protokolu k dohodě o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce (dále jen „protokol“) stanoví postup ověřování dokladů o původu, a úkoly a povinnosti celních orgánů stran dovozu a vývozu.
 (2)
 Evropská unie a Korejská republika (dále jen „strany“) stanovily potřebu obecné shody ohledně hlavních charakteristik postupu ověřování stanoveného v článku 27 protokolu a různých kroků uvedeného postupu. Tato obecná shoda je na území každé smluvní strany v zájmu celních orgánů odpovědných za zajištění dodržování pravidel původu a za zajištění rovného zacházení s hospodářskými subjekty podléhajícími ověřování.
 (3)
 Celní výbor je podle čl. 6.16 odst. 5 uvedené dohody zmocněn vydávat doporučení, jež považuje za nezbytná pro dosažení společných cílů a pro řádné fungování mechanismů stanovených v protokolu. Strany považují za vhodné, aby Celní výbor vydal takové doporučení, jež by vedlo k obecné shodě a k řádnému provádění ustanovení zakotvených v článku 27 protokolu,
 DOPORUČUJE:
 1. Hlavní charakteristiky postupu ověřování
 1)
 Hlavní charakteristiky postupu ověřování podle článku 27 jsou dvojí: jedná se o systém - tzv. „nepřímého ověření“, který je založen na vzájemné důvěře mezi celními orgány stran.
 2)
 „Nepřímým ověřením“ se rozumí, že celní orgány strany dovozu neprovádějí ověření samy, ale zasílají žádost o ověření celním orgánům strany vývozu, které mají ověření provést tak, že se obrátí na vývozce. Celní orgány strany vývozu předají výsledky ověření celním orgánům strany dovozu. Zdůvodněním je to, že celní orgány strany vývozu, v níž je vystaven doklad o původu (prohlášení o původu), mohou uvedený doklad nejlépe ověřit, protože mají blízko k vývozci (informace o činnostech a minulosti vývozce, snadný přístup k informacím, znalost vnitrostátního účetního systému, žádné jazykové bariéry). Je tedy primárně na celních orgánech strany vývozu, aby určily, zda v souladu s příslušnými pravidly původu jde u dotyčných produktů o původní produkty, či nikoli.
 3)
 „Ověřování dokladů o původu“ se provádí na základě vzájemné důvěry mezi celními orgány stran. „Vzájemná důvěra“ znamená, že celní orgány strany vývozu by měly důkladně ověřit otázky předložené celními orgány strany dovozu a sdělit výsledky tohoto ověření celním orgánům strany dovozu, která spoléhá na výsledky činnosti provedené celními orgány strany vývozu. Celní orgány strany dovozu však mají nadále právo požádat stranu vývozu o doplňující informace, pokud se domnívají, že odpověď není dostatečně úplná nebo neumožňuje pochopit postoj vyjádřený stranou vývozu. Údaje, o něž může strana dovozu požádat stranu vývozu, jsou dále rozvedeny v oddílech 2.4.2 (Zjištění a skutečnosti) a 2.4.3


text:
(Postačující údaje).
 2. Jednotlivé kroky během postupu ověřování
 2.1. Podání žádosti o ověření
 4)
 Celní orgány strany dovozu mohou podat žádost o následné ověření dokladů o původu, pokud mají důvodné pochybnosti o:
 —
 pravosti dokladů. Například: pochybnosti, zda není faktura obsahující prohlášení o původu falešná, vyhotovená dovozcem nebo vývozcem s cílem využít preferenčního původu,
 —
 statusu původu dotyčných produktů. Například: pochybnosti o tom, zda produkty splňují kritéria pro získání statusu původu stanovená v příloze II protokolu (pravidla vázaná na jednotlivé produkty),
 nebo
 —
 splnění jiných podmínek protokolu týkajících se dokladů o původu. Například: pochybnosti o tom, zda vývozce měl nebo stále má status schváleného vývozce.
 5)
 Kromě případů důvodných pochybností o výše uvedených aspektech mají celní orgány strany dovozu možnost podat žádost o ověření namátkou vybraných případů. To se týká případů, které nespadají do oblasti působnosti třech výše uvedených aspektů, na které se vztahuje důvodná pochybnost.
 2.2. Zaslání žádosti o ověření
 6)
 Celní orgány strany dovozu zašlou žádost o ověření celním orgánům strany vývozu odpovědné za ověřování dokladů o původu. V žádosti bude uvedeno, zda je podávána na základě namátkového výběru, nebo na základě důvodných pochybností. Ustanovení čl. 27 odst. 3 stanoví, že v žádosti o ověření budou případně uvedeny důvody žádosti o ověření.
 7)
 Uvedení důvodů žádosti o ověření umožňuje celním orgánům strany vývozu řešit žádost co nejefektivněji z hlediska nákladů a administrativní zátěže.
 8)
 Naproti tomu, pokud celní orgány strany dovozu podají žádost o ověření na základě namátkového výběru, nemusí její důvod uvádět.
 9)
 V souladu s čl. 27 odst. 3 však mají být celním orgánům strany vývozu zaslány doklady o původu produktů, které jsou předmětem žádosti o ověření, nebo kopie uvedených dokladů.
 2.3. Provádění ověřování
 10)
 V rámci systému nepřímého ověření nesou celní orgány strany vývozu odpovědnost za ověření dokladů o původu vyhotovených vývozci na její straně. Avšak při uplatňování čl. 27 odst. 8 (pro další podrobnosti viz 2.9 Společné šetření) mohou být celní orgány strany dovozu za určitých podmínek zapojeny do procesu ověřování na území strany vývozu.
 11)
 V případě ověřování dokladů o původu, které poskytl dovozce, požádají celní orgány strany dovozu o ověření celní orgány strany vývozu. Celní orgány strany dovozu nežádají dovozce, aby od vývozce sám shromáždil informace uvedené v oddílech 2.4.2 a 2.4.3.
 12)
 Ustanovení článku 27 navíc nestanoví, že celní orgány strany dovozu mohou přímo žádat vývozce, aby jim poskytli údaje nebo informace.
 13)
 Uvedená ustanovení však nebrání dovozcům a vývozcům obou stran, aby si po vzájemné dohodě a dobrovolně vyměňovali údaje nebo informace a předávali je celním orgánům strany dovozu. Výměna nebo předložení těchto údajů nejsou povinné a odmítnutí poskytnout informace není důvodem pro zamítnutí preference bez ověření. Nejsou součástí procesu ověřování.
 14)
 Doklady o přímé dopravě předložené podle článku 13 nebudou považovány za doklady o původu a nejsou jako takové dotčeny ověřováním dokladů o původu podle článku 27.
 2.4. Zpracování výsledků ověření
 15)
 Celní orgány strany vývozu co nejdříve informují celní orgány strany dovozu o výsledcích ověření, včetně zjištění a skutečností. Celní orgány strany vývozu by měly zejména co nejvíce

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
zkrátit dobu pro vyřízení žádostí o ověření týkajících se platnosti statusu schváleného vývozce.
 2.4.1. Pomocné prostředky komunikace
 16)
 Podání žádostí o ověření a oznámení jejich výsledků se mezi celními orgány obou stran uskutečňuje prostřednictvím obvyklých poštovních služeb. Současně mohou celní orgány obou stran používat pomocné prostředky, jako je elektronická pošta, pro rychlou komunikaci a ujištění se, že žádosti nebo odpovědi jsou doručeny adresátovi příslušné strany.
 2.4.2. Zjištění a skutečnosti
 17)
 Výrazy „zjištění a skutečnosti“ se rozumí, že odpověď na ověření poskytnutá celními orgány strany vývozu bude obsahovat některé podrobnosti o postupu ověřování, který provedly. Rozsah „zjištění a skutečností“ je omezen na tyto aspekty:
 —
 závěr o pravosti dokladů, statusu původu dotyčných produktů nebo splnění jiných podmínek protokolu,
 —
 popis produktu, který je podroben kontrole, a jeho sazební zařazení odpovídající uplatnění pravidla původu
 a
 —
 informace o způsobu, jakým byla kontrola provedena (kdy a jak).
 2.4.3. Postačující údaje
 18)
 Pokud budou ověřovány namátkou vybrané případy, nebudou celní orgány strany dovozu vyžadovat od celních orgánů strany vývozu více informací, než je uvedeno v bodě 2.4.2 (Zjištění a skutečnosti).
 19)
 Pokud v případě ověření na základě důvodných pochybností příslušné orgány strany dovozu považují informace poskytnuté celními orgány strany vývozu za nedostatečné pro určení pravosti dokladů nebo skutečného původu produktů, mohou celní orgány strany dovozu požádat celní orgány strany vývozu o doplňující informace. Požadované doplňující informace nemohou jít nad rámec tohoto seznamu:
 —
 pokud byl kritériem původu „zcela získaný“ produkt, informace o příslušné kategorii (např. sklizeň, těžba, rybolov a místo produkce),
 —
 pokud bylo kritérium původu založeno na hodnotové metodě, informace o hodnotě konečného produktu a hodnotě všech nepůvodních produktů použitých ve výrobě,
 —
 pokud bylo kritérium původu založeno na změnách sazebního zařazení, seznam všech nepůvodních materiálů včetně jejich sazebního zařazení (ve dvoumístném, čtyřmístném nebo šestimístném formátu podle kritérií původu),
 —
 pokud bylo kritérium původu založeno na hmotnosti, hmotnost konečného produktu a hmotnost příslušných nepůvodních materiálů použitých v konečném produktu,
 —
 pokud bylo kritérium původu založeno na specifickém zpracování, popis tohoto specifického zpracování, které tomuto konkrétnímu produktu udělilo původ, a dále
 —
 použije-li se pravidlo přípustných odchylek, hodnota nebo hmotnost konečných produktů a hodnota nebo hmotnost nepůvodních materiálů použitých při výrobě konečných produktů.
 20)
 Pokud odpověď neobsahuje výše uvedené údaje postačující k tomu, aby celní orgány strany dovozu mohly určit pravost dotyčných dokladů nebo skutečného původu produktů, nepřiznají žádající celní orgány nárok na preference, s výjimkou mimořádných okolností (viz oddíl 2.7 Mimořádné okolnosti).
 21)
 Celní orgány strany vývozu nepředají celním orgánům strany dovozu důvěrné informace, jejichž zveřejnění vývozce považuje za ohrožení svých obchodních zájmů. Nezveřejnění důvěrných informací nebude výhradním důvodem k nepřiznání nároku na preference celními orgány strany dovozu za předpokladu, že celní orgány strany vývozu poskytnou důvody pro jejich neposkytnutí a prokáží status původu zboží ke spokojenosti celních orgánů strany dovozu.
 2.5. Lhůta pro odpověď na žádost o ověření
 22)
 V čl. 27 odst. 6 se stanoví, že výsledky ověření musí být sděleny co nejdříve.
 23)
 V čl. 27 odst. 7se stanoví, že strana dovozu může v zásadě nepřiznat nárok na preference, ale


text:
pouze pokud jsou současně splněny dvě podmínky:
 —
 žádost o ověření byla podána na základě důvodných pochybností
 a dále
 —
 do deseti měsíců ode dne podání žádosti o ověření není obdržena žádná odpověď nebo odpověď neobsahuje údaje postačující k rozhodnutí o pravosti dotyčného dokladu nebo o skutečném původu produktů.
 24)
 Z tohoto ustanovení vyplývá, že v případech vybraných namátkou k ověření nemůže strana dovozu nepřiznat nárok na preference bez odpovědi strany vývozu.
 2.5.1. Lhůta v případě namátkové žádosti o ověření
 25)
 Celní orgány strany vývozu se budou snažit odpovědět na namátkové žádosti o ověření ve lhůtě dvanácti měsíců. Jelikož však článek 27 nestanoví lhůtu pro vyřízení namátkových žádostí o ověření, celní orgány strany dovozu nepřiznají preference výhradně z toho důvodu, že celní orgány strany vývozu neposkytly odpověď na namátkovou žádost o ověření ve lhůtě dvanácti měsíců.
 2.5.2. Lhůta v případě ověřování na základě důvodných pochybností
 26)
 V případech vybraných na základě důvodných pochybností nepřizná strana dovozu nárok na preference, pokud neobdrží odpověď do deseti měsíců ode dne žádosti o ověření, s výjimkou mimořádných okolností.
 2.6. Zvrácení výsledků
 27)
 Celní orgán strany vývozu může výjimečně výsledky ověření zvrátit. Původní odpověď bude zvrácena do deseti měsíců ode dne podání žádosti o ověření.
 2.7. Mimořádné okolnosti
 28)
 I když jsou splněny dvě výše uvedené podmínky pro nepřiznání nároku na preference, čl. 27 odst. 7 stanoví, že poskytnutí preferenčního zacházení je stále možné na základě ustanovení o „mimořádných okolnostech“.
 29)
 Strana dovozu má nadále možnost rozhodnout, že existují mimořádné okolnosti, které odůvodňují, že nárok na preference jako takový nelze nepřiznat.
 30)
 Mimořádné okolnosti zahrnují zejména následující situace:
 —
 strana vývozu není schopna odpovědět na žádost o ověření podanou stranou dovozu, pokud:
 a)
 nehody, u kterých nemohl vývozce důvodně předpokládat, že budou předvídány, jako požáry, záplavy nebo jiné přírodní katastrofy, a války, nepokoje, teror, stávky a podobně, měly za následek částečnou nebo úplnou ztrátu podpůrných dokladů o původu nebo zpožděné předložení těchto dokladů, nebo
 b)
 odpověď byla zpožděna nekontrolovatelnými příčinami, jako je správní nebo soudní odvolací řízení v souladu s právními a správními předpisy strany, ačkoli vývozce a celní orgán strany vývozu postupovali náležitě při plnění povinností vyplývajících z tohoto protokolu.
 —
 Bylo zjištěno, že buď žádost, nebo odpověď na žádost nebyla doručena na místo určení z důvodu chyb, kterých se dopustily zúčastněné orgány.
 —
 Žádost nebo odpověď na žádost o ověření nebyla doručena z důvodu problémů s prostředky komunikace (např. změna adresy osoby odpovědné za ověření, vrácení zásilek způsobené administrativními chybami poštovních orgánů atd.).
 2.8. Upomínka
 31)
 Pokud nebyla dosud obdržena žádná odpověď, doporučuje se, aby celní orgány strany dovozu zaslaly straně vývozu upomínku před uplynutím desetiměsíční lhůty.
 32)
 Doporučuje se, aby celní orgány strany vývozu, které nebudou schopny odpovědět ve lhůtě deseti měsíců, o tom informovaly žádající orgán před uplynutím lhůty s odhadem, jak dlouho bude postup ověřování ještě trvat, a důvod zpoždění odpovědi.
 2.9. Společné šetření
 33)
 V čl. 27 odst. 8 se stanoví, že strana dovozu může být přítomna při ověřování původu, které provádějí celní orgány strany vývozu, a že v


text:
takovém případě obě strany využijí článku 7 Protokolu o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech k vyřízení žádosti o účast strany dovozu. V takových případech se použijí podmínky článku 7. V čl. 7 odst. 4 Protokolu o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech se obzvláště stanoví, že na území strany vývozu mohou být přítomni pouze náležitě pověření úředníci strany dovozu a že strana vývozu stanoví podmínky společného šetření.
 Za Celní výbor EU-Korea
 Za Evropskou unii
 Jean-Michel GRAVE
 V Bruselu dne 8. prosince 2020
 Za Korejskou republiku
 PARK Jihoon
 V Sedžongu dne 8. prosince 2020


text:
 30.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 285/1
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 7 – Jednotná ustanovení pro schvalování předních a zadních obrysových svítilen, brzdových svítilen a doplňkových obrysových svítilen motorových vozidel (kromě motocyklů) a jejich přípojných vozidel
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 23 k sérii změn 02 – datum vstupu v platnost: 9. října 2014
 OBSAH
 PŘEDPIS
 Oblast působnosti
 1.
 Definice
 2.
 Žádost o schválení
 3.
 Označení
 4.
 Schválení
 5.
 Všeobecné specifikace
 6.
 Svítivost vyzařovaného světla
 7.
 Postup zkoušky
 8.
 Barva vyzařovaného světla
 9.
 Shodnost výroby
 10.
 Postihy za neshodnost výroby
 11.
 Definitivní ukončení výroby
 12.
 Poznámky k barvám a jednotlivým zařízením
 13.
 Názvy a adresy schvalovacích orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek
 14.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1.
 Přední a zadní obrysové svítilny, doplňkové obrysové a brzdové svítilny: minimální úhly požadované pro rozložení světla těchto svítilen v prostoru
 2.
 Sdělení
 3.
 Příklady uspořádání značek schválení
 4.
 Fotometrická měření
 5.
 Minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby
 6.
 Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem
 OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 přední a zadní obrysové svítilny a brzdové svítilny vozidel kategorií L, M, N, O a T (1); a
 doplňkové obrysové svítilny vozidel kategorií M, N, O a T.
 1. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 1.1. „Přední obrysovou svítilnou“ se rozumí svítilna sloužící k označení přítomnosti vozidla a jeho šířky při pohledu zepředu.
 1.2. „Zadní obrysovou svítilnou“ se rozumí svítilna sloužící k označení přítomnosti vozidla a jeho šířky při pohledu zezadu.
 1.3. „Brzdovou svítilnou“ se rozumí svítilna sloužící k upozornění ostatních účastníků silničního provozu za vozidlem, že jeho řidič brzdí provozní brzdou. Brzdové svítilny mohou být aktivovány při použití retardéru nebo podobného zařízení.
 1.4. „Doplňkovou obrysovou svítilnou“ se rozumí svítilna umístěná blízko k nejvzdálenějším vnějším obrysům a co možno nejblíže horního obrysu vozidla, která slouží ke zřetelnému označení celkové šířky vozidla. U některých motorových vozidel a přípojných vozidel slouží tato svítilna k doplnění obrysových svítilen a má zvláště upozornit na obrys vozidla.
 1.5. Definice pojmů:
 Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 1.6. „Předními a zadními obrysovými svítilnami, brzdovými svítilnami a doplňkovými obrysovými svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se pro každou uvedenou kategorii liší v podstatných ohledech, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka;
 b)
 vlastnosti optického systému (svítivost, úhly rozložení světla, kategorie zdroje světla, modul zdroje světla atd.);
 c)
 systém pro snížení osvětlení v noci – v případě brzdových svítilen se dvěma úrovněmi svítivosti.
 Změna barvy zdroje světla nebo barvy jakéhokoli filtru nepředstavuje změnu typu.
 1.7. Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku (žárovky) a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a


text:
jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorový) zdroj (zdroje) světla LED a na předpis č. 128 se vztahují k předpisu č. 128 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 2.1. Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti musí být uvedeny tyto informace:
 2.1.1.
 účel či účely, pro které je zařízení předané ke schválení typu určeno, a dále zda může být toto zařízení rovněž užito v sestavě dvou svítilen téhož druhu/typu;
 2.1.2.
 v případě doplňkové obrysové svítilny údaj, zda je svítilna určena k vyzařování bílého nebo červeného světla;
 2.1.3.
 v případě brzdové svítilny kategorie S3 nebo S4 údaj, zda je svítilna určena k montáži vně nebo uvnitř (za zadním oknem) vozidla;
 2.1.4.
 zda zařízení vykazuje svítivost konstantní (kategorie R, R1, RM1, S1 nebo S3) nebo svítivost proměnnou (kategorie R2, RM2, S2 nebo S4);
 2.1.5.
 na základě volby žadatele, zda může být zařízení na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo zda může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.
 2.2. K žádosti musí být pro každý typ zařízení přiloženo následující:
 2.2.1.
 Výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby bylo možné určit typ zařízení, a ukazující:
 a)
 v jaké geometrické poloze (polohách) (a pokud je třeba u svítilen kategorie S3 a S4 i poloha vůči zadnímu oknu) smí být zařízení na vozidle montováno; osu pozorování, která má při zkouškách sloužit jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0°, svislý úhel V = 0°); a bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed;
 b)
 geometrické podmínky montáže zařízení, které splňuje (splňují) požadavky bodu 6;
 c)
 v případě systému vzájemně závislých svítilen – vzájemně závislou svítilnu nebo kombinaci vzájemně závislých svítilen, které splňují požadavky bodů 5.10 a 6.1 a požadavky přílohy 4 tohoto předpisu;
 d)
 umístění čísla schválení a doplňkových symbolů ve vztahu ke kružnici značky schválení.
 2.2.2.
 Stručný technický popis uvádějící, s výjimkou světlometů s nevýměnnými zdroji světla, zejména:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); tato kategorie žárovky musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; u brzdových svítilen kategorie S3 nebo S4 určených k montáži do vnitřního prostoru vozidla musí technický popis obsahovat údaje o optických vlastnostech (propustnosti, barvě, sklonu atd.) zadního okna (oken); a/nebo
 b)
 kategorii nebo kategorie předepsaného zdroje světla LED (předepsaných zdrojů světla LED); tato kategorie zdroje světla LED musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 128 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo
 c)
 zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.
 U brzdových svítilen kategorie S3 nebo S4 určených k montáži do vnitřního prostoru vozidla musí technický popis obsahovat údaje o optických vlastnostech (propustnosti, barvě, sklonu atd.) zadního okna (oken).
 2.2.3.
 V případě svítilny s


text:
proměnnou svítivostí – stručný popis ovládání proměnné svítivosti, schéma zapojení a specifikace vlastností systému, který zajišťuje dvě úrovně svítivosti.
 2.2.4.
 Dva vzorky; v případě, že je schválení požadováno pro zařízení, která nejsou totožná, ale symetrická a vhodná pro montáž jednoho zařízení na levou a druhého na pravou stranu vozidla, smí být oba předané vzorky totožné a vhodné pro montáž pouze na pravé nebo pouze na levé straně vozidla.
 U svítilen s proměnnou svítivostí musí být k žádosti rovněž přiloženo i ovládání proměnné svítivosti nebo generátor generující stejný signál (signály).
 2.2.5.
 V případě brzdové svítilny kategorie S3 nebo S4, která je určena k montáži uvnitř vozidla, – vzorek tabule nebo tabulí (pokud jde o různé možnosti) se shodnými optickými vlastnostmi odpovídajícími vlastnostem skutečného zadního okna (oken).
 3. OZNAČENÍ
 Zařízení předložená ke schválení musí:
 3.1. být opatřena obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 3.2. být opatřena – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným označením, které udává:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsaného zdroje světla (předepsaných zdrojů světla); a/nebo
 b)
 zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla;
 3.3. mít plochu dostatečných rozměrů pro značku schválení a doplňkové symboly, které jsou předepsány v bodě 4.2 níže; tato plocha musí být vyznačena ve výkresech zmíněných v bodě 2.2.1 výše;
 3.4. být označena v případě svítilen s elektronickým ovládáním zdroje světla a/nebo s nevýměnnými zdroji světla a/nebo modulem/moduly zdroje světla jmenovitým napětím nebo rozsahem napětí a maximálním jmenovitým příkonem.
 3.5. Svítilny, které v důsledku použití elektronického ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti a v případě, kdy tyto části nejsou součástí svítilny, nebo pokud mají sekundární provozní režim, jsou napájeny jiným napětím, než jsou jmenovitá napětí 6 V, 12 V nebo 24 V, musí být rovněž označeny údajem jmenovitého sekundárního konstrukčního napětí.
 3.6. V případě svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny:
 3.6.1.
 obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 3.6.2.
 zvláštním identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento zvláštní identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení bez kružnice předepsané níže v bodě 4.2.1.1, a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento zvláštní identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 2.2.1.
 Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení na svítilně, ve které je modul použit, ale obě značky musí být od stejného žadatele;
 3.6.3.
 údajem jmenovitého napětí nebo rozsahu napětí a maximálního jmenovitého příkonu.
 3.7. Elektronické ovládání zdroje světla nebo ovladač proměnné svítivosti, které jsou součástí svítilny, ale nejsou zamontovány do tělesa svítilny, musí být označeny názvem výrobce a svým identifikačním číslem.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Obecně
 4.1.1. Schválení typu se udělí, pokud obě zařízení předaná ke schválení typu dle výše uvedeného bodu 2.2.4 splňují ustanovení tohoto předpisu. Všechna zařízení systému vzájemně závislých svítilen musí být předložena ke schválení typu týmž žadatelem.
 4.1.2. Jsou-li dvě nebo více svítilen částí téhož zařízení skupinových,


text:
sdružených nebo sloučených svítilen, může být schválení typu uděleno pouze v případě, že každá z těchto svítilen splňuje ustanovení uvedená v tomto nebo v jiném předpise. Svítilny, které nesplňují ustanovení žádného z takových předpisů, nesmějí být částí takové jednotky skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen. Toto ustanovení se netýká světlometů s žárovkou se dvěma vlákny, u kterých bylo uděleno schválení typu pouze pro jedno světlo.
 4.1.3. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 02) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu zařízení, na který se vztahuje tento předpis, s výjimkou rozšíření schválení typu na zařízení, které se od již schváleného zařízení liší jedině barvou vyzařovaného světla.
 4.1.4. Oznámení o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu zařízení podle tohoto předpisu musí být sděleno stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 2 tohoto předpisu.
 4.1.5. Každé zařízení, které odpovídá schválenému typu podle tohoto předpisu, musí mít na ploše uvedené v bodě 3.3 výše kromě označení předepsaných v bodech 3.1 a 3.2 nebo 3.4 značku schválení popsanou v bodech 4.2 a 4.3 níže.
 4.2. Složení značky schválení
 Značka schválení sestává z:
 4.2.1. mezinárodní značky schválení skládající se z:
 4.2.1.1.
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);
 4.2.1.2.
 čísla schválení, jak je předepsáno v bodě 4.1.3 výše;
 4.2.2. následujícího doplňkového symbolu (nebo symbolů):
 4.2.2.1.
 písmene „A“ na zařízeních splňujících požadavky tohoto předpisu pro přední obrysové svítilny;
 4.2.2.2.
 písmene „R“ na zařízeních splňujících požadavky tohoto předpisu pro zadní obrysové svítilny, po němž následuje číslice „1“, pokud zařízení produkuje konstantní svítivost, a číslice „2“, pokud zařízení produkuje proměnnou svítivost;
 4.2.2.3.
 písmen „AM“ na zařízeních splňujících požadavky tohoto předpisu pro přední doplňkové obrysové svítilny;
 4.2.2.4.
 písmen „RM“ na zařízeních splňujících požadavky tohoto předpisu pro zadní doplňkové obrysové svítilny, po nichž následuje číslice „1“, pokud zařízení produkuje konstantní svítivost, a číslice „2“, pokud zařízení produkuje proměnnou svítivost;
 4.2.2.5.
 písmene „S“ na zařízeních splňujících požadavky tohoto předpisu pro brzdové svítilny, po němž následuje číslice:
 „1“
 pokud zařízení produkuje konstantní svítivost;
 „2“
 pokud zařízení produkuje proměnnou svítivost;
 „3“
 pokud zařízení splňuje specifické požadavky pro brzdové svítilny kategorie S3 a produkuje konstantní svítivost;
 „4“
 pokud zařízení splňuje specifické požadavky pro brzdové svítilny kategorie S4 a produkuje proměnnou svítivost;
 4.2.2.6.
 písmen „R“ nebo „R1“ nebo „R2“ a dle případu „S1“ nebo „S2“, která jsou oddělena pomlčkou, na zařízeních, která sestávají jak ze zadní obrysové svítilny, tak i z brzdové svítilny, splňujících požadavky tohoto předpisu ve vztahu k takovým svítilnám;
 4.2.2.7.
 vodorovné šipky směřující ke straně, na níž jsou fotometrické specifikace splněny až do úhlu 80° H, umístěné na přední nebo zadní obrysové svítilně, jejichž úhly viditelnosti jsou ve vodorovném směru asymetrické vůči vztažné ose, a na přední nebo zadní doplňkové obrysové svítilně;
 4.2.2.8.
 doplňkového písmene „D“ na zařízeních, která mohou být použita jako část sestavy


text:
dvou svítilen, umístěného vpravo od symbolu uvedeného v bodech 4.2.2.1 a 4.2.2.6;
 4.2.2.9.
 svislé šipky začínající na vodorovné úsečce a směřující dolů na zařízeních se sníženým rozložením světla v souladu s bodem 2.3 v příloze 4 tohoto předpisu;
 4.2.2.10.
 doplňkového písmene „Y“ na vzájemně závislých svítilnách, které mohou být použity jako část systému vzájemně závislých svítilen, umístěného vpravo od symbolu uvedeného v bodech 4.2.2.1 až 4.2.2.6, a to na každém z těchto zařízení.
 4.2.3. V blízkosti výše uvedených doplňkových symbolů mohou být vyznačeny obě číslice čísla schválení typu (v současnosti 02 odpovídající sérii změn 02, která vstoupila v platnost dne 5. května 1991), které značí sérii změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka.
 4.2.4. Značky a symboly uvedené v bodech 4.2.1 a 4.2.2 výše musí být jasně čitelné a nesmazatelné, i když je zařízení namontováno na vozidle.
 4.3. Uspořádání značky schválení
 4.3.1. Samostatné svítilny
 Příklady značky schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly uvádí příloha 3 body 1 až 6.
 Pokud je u různých typů svítilen splňujících požadavky několika předpisů použito stejné vnější rozptylové sklo stejné nebo odlišné barvy, může se připevnit jediná mezinárodní značka schválení, která je tvořena písmenem „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila, a číslo schválení. Tato značka schválení může být umístěna kdekoli na svítilně za těchto předpokladů:
 4.3.1.1.
 Je po namontování svítilny viditelná.
 4.3.1.2.
 Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka.
 4.3.1.3.
 Jednotlivé části značky schválení nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší z jednotlivých značek podle předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno.
 4.3.1.4.
 Hlavní těleso svítilny musí mít místo podle výše uvedeného popisu v bodě 3.3 a musí být označeno značkou schválení odpovídající skutečné funkci/funkcím.
 4.3.1.5.
 Příklady značky schválení s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny v bodě 7 přílohy 3 tohoto předpisu.
 4.3.2. Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny
 4.3.2.1. Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů, mohou být opatřeny jedinou mezinárodní značkou schválení, která sestává z kružnice s písmenem „E“ uvnitř, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách, pokud:
 4.3.2.1.1.
 je po jejich namontování viditelná;
 4.3.2.1.2.
 není možno žádnou světlo propouštějící část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by současně došlo k odstranění značky schválení.
 4.3.2.2. Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka:
 4.3.2.2.1.
 buď na odpovídající ploše výstupu světla;
 4.3.2.2.2.
 nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jasně identifikovat.
 4.3.2.3. Jednotlivé části značky schválení nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší z jednotlivých značek


text:
podle předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno.
 4.3.2.4. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, pro který platí tento předpis.
 4.3.2.5. Příklady značek schválení pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny se všemi výše popsanými doplňkovými symboly uvádí bod 8 přílohy 3 tohoto předpisu.
 4.3.3. Svítilny sloučené s typem světlometu, jehož rozptylové sklo je použito i u jiných typů světlometů
 Platí ustanovení uvedená v bodě 4.3.2 výše.
 4.3.3.1. Pokud však různé typy světlometů nebo sestav svítilen se světlometem mají totéž rozptylové sklo, může být toto sklo opatřeno různými značkami schválení pro tyto typy světlometů nebo sestav svítilen za předpokladu, že hlavní těleso světlometu – i pokud je od rozptylového skla neoddělitelné – má rovněž plochu dle popisu v bodě 3.3 výše a je opatřeno značkami schválení odpovídajícími skutečným funkcím. Pokud různé typy světlometů mají totéž hlavní těleso, může být toto těleso opatřeno různými značkami schválení.
 4.3.3.2. Příklady značek schválení pro svítilny sloučené se světlomety jsou uvedeny v bodě 9 přílohy 3 tohoto předpisu.
 4.3.4. Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může byt umístěna na vnitřní nebo na vnější (průhledné či neprůhledné) části zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části zařízení vyzařující světlo. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře.
 5. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 5.1. Každé dodávané zařízení musí splňovat specifikace uvedené v bodech 6 a 8 níže.
 5.2. Zařízení musí být konstruována a vyráběna tak, aby v obvyklých podmínkách užití a při vibracích, kterým mohou být při takovém užití vystavena, byla zachována jejich uspokojivá funkce a aby si zachovala vlastnosti předepsané tímto předpisem.
 5.3. Svítilny, které byly schváleny jako přední nebo zadní obrysové svítilny, se považují rovněž za schválené doplňkové obrysové svítilny.
 5.4. Přední a zadní obrysové svítilny, které jsou skupinové, sdružené nebo sloučené, mohou být rovněž použity jako doplňkové obrysové svítilny.
 5.5. Přípustné jsou obrysové svítilny sloučené s jinými funkcemi za použití společného zdroje světla, jež jsou konstruovány k trvalému provozu s doplňkovým systémem pro regulaci svítivosti vyzařovaného světla.
 5.5.1. V případě zadní obrysové svítilny sloučené s brzdovou svítilnou však zařízení musí buď:
 a)
 být součástí sestavy několika zdrojů světla; nebo
 b)
 být určeno k použití na vozidle vybaveném systémem monitorování poruchy dané funkce.
 V každém případě musí být ve formuláři sdělení uvedena příslušná poznámka.
 5.6. U modulů zdroje světla se ověří, že:
 5.6.1. konstrukce modulu/modulů zdroje světla je taková:
 a)
 aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné než určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nářadí;
 b)
 aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi, pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla.
 5.6.2. Modul/moduly zdroje světla musí být zabezpečen/zabezpečeny proti neoprávněné manipulaci.
 5.6.3. Modul zdroje světla musí být konstruován tak, aby ani při užití nářadí nebyla možná mechanická záměna s


text:
jakýmkoli schváleným výměnným zdrojem světla.
 5.7. Pokud přední obrysová svítilna zahrnuje jeden nebo více infračervených zdrojů záření, musí být fotometrické požadavky a požadavky na barvu této přední obrysové svítilny splněny při zapojení i při vypojení funkce generátoru (generátorů) infračerveného záření.
 5.8. V případě poruchy ovládání proměnné svítivosti:
 a)
 u zadní obrysové svítilny kategorie R2, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii R nebo R1;
 b)
 u zadní doplňkové obrysové svítilny kategorie RM2, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii RM1;
 c)
 u brzdové svítilny kategorie S2, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii S1;
 d)
 u brzdové svítilny kategorie S4, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii S3
 musí být požadavky na konstantní svítivost u příslušné kategorie splněny automaticky.
 5.9. V případě výměnného zdroje (zdrojů) světla:
 5.9.1. Lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie zdroje (zdrojů) světla schválených podle předpisu č. 37 a/nebo předpisu č. 128, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platná v době podání žádosti o schválení typu a předpis č. 128 a jeho série změn platná v době podání žádosti o schválení typu neobsahují žádné omezení použití.
 5.9.2. Konstrukce zařízení musí být taková, aby zdroj světla mohl být namontován pouze ve správné poloze.
 5.9.3. Držák zdroje světla musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí datový list držáku, který odpovídá příslušné kategorii použitého zdroje světla.
 5.10. Systém vzájemně závislých svítilen musí splňovat požadavky, pokud všechny vzájemně závislé svítilny jsou v činnosti společně. Pokud je však systém vzájemně závislých svítilen zajišťující funkci zadní obrysové svítilny namontován zčásti na pevné konstrukční části a zčásti na pohyblivé konstrukční části, musí vzájemně závislá svítilna (svítilny) specifikovaná žadatelem splňovat požadavky vnější geometrické viditelnosti a kolorimetrické a fotometrické požadavky ve všech pevných polohách pohyblivé konstrukční části (pohyblivých konstrukčních částí). V tomto případě se požadavek na vnitřní geometrickou viditelnost považuje za splněný, jestliže tato vzájemně závislá svítilna (tyto vzájemně závislé svítilny) stále splňuje (splňují) fotometrické hodnoty předepsané v poli rozložení světla pro schválení zařízení ve všech pevných polohách pohyblivé konstrukční části (pohyblivých konstrukčních částí).
 6. SVÍTIVOST VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 6.1. Světlo vyzařované každým z obou dodaných zařízení ve směru vztažné osy nesmí mít svítivost menší než minimální svítivost a svítivost větší než maximální svítivost uvedené níže:
 Minimální svítivost (cd)
 Maximální svítivost (cd) podle užití jako
 jednotlivá svítilna
 svítilna (jednotlivá) označená písmenem „D“(bod 4.2.2.6)
 6.1.1.
 Přední obrysové svítilny, přední doplňková obrysová svítilna A nebo AM
 4
 140
 70
 6.1.2.
 Přední obrysové svítilny sloučené ve světlometu nebo přední mlhový světlomet
 4
 140
 —
 6.1.3.
 Zadní obrysové svítilny, zadní doplňková obrysová svítilna
 6.1.3.1.
 R, R1 nebo RM1 (konstantní)
 4
 17
 8,5
 6.1.3.2.
 R2 nebo RM2 (proměnná)
 4
 42
 21
 6.1.4.
 Brzdové svítilny
 6.1.4.1.
 S1 (konstantní)
 60
 260
 130
 6.1.4.2.
 S2 (proměnná)
 60
 730
 365
 6.1.4.3.
 S3 (konstantní)
 25
 110
 55
 6.1.4.4.
 S4 (proměnná)
 25
 160
 80
 6.1.5. Pro soustavu dvou nebo více svítilen nesmí celková svítivost překročit maximální hodnotu svítivosti předepsanou pro jednotlivou svítilnu.
 6.1.6. Pokud se sestava dvou samostatných svítilen, jež mají být typově schváleny jako svítilny


text:
označené písmenem „D“ a které mají stejnou funkci, považuje za jednotlivou svítilnu, musí tato sestava splňovat požadavky na:
 a)
 maximální svítivost, pokud jsou všechny svítilny rozsvíceny současně;
 b)
 minimální svítivost, pokud má některá ze svítilen poruchu.
 6.1.7. V případě poruchy jednotlivé svítilny, která má více než jeden zdroj světla, platí tato ustanovení:
 6.1.7.1.
 Skupina zdrojů světla zapojená tak, že porucha kteréhokoli z nich způsobí, že všechny přestanou vyzařovat světlo, se považuje za jediný světelný zdroj.
 6.1.7.2.
 Svítilna musí splňovat požadavky na minimální svítivost uvedené v tabulce standardního prostorového rozložení světla v příloze 4, pokud kterýkoliv ze zdrojů světla nefunguje. U svítilen konstruovaných pouze pro dva zdroje světla se však považuje za dostačující 50 % minimální svítivosti ve vztažné ose svítilny za předpokladu, že poznámka ve formuláři sdělení uvádí, že svítilnu lze montovat pouze na vozidla s kontrolkou činnosti, která indikuje jakoukoliv poruchu na těchto dvou zdrojích světla.
 6.2. Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 1 tohoto předpisu, splňuje intenzita světla vyzařovaného kterýmkoli z obou dodaných zařízení tyto podmínky:
 6.2.1.
 nesmí být v kterémkoliv směru odpovídajícím bodům tabulky standardního rozložení světla v příloze 4 tohoto předpisu menší než minimum uvedené v tabulce v bodě 6.1 násobené procentem stanoveným pro daný směr ve zmíněné tabulce;
 6.2.2.
 nesmí v kterémkoliv směru v prostoru, ze kterého je zařízení pro světelnou signalizaci viditelné, překročit maximum stanovené v tabulce v bodě 6.1.
 6.2.3.
 Pod rovinou svírající úhel 5° s vodorovnou rovinou a směřující dolů se však připouští svítivost 60 cd pro zadní obrysové svítilny sloučené s brzdovými svítilnami (viz bod 6.1.3 výše).
 6.2.4.
 Kromě toho platí:
 6.2.4.1.
 svítivost vyzařovaného světla nesmí být v celém rozsahu polí definovaných ve schématech v příloze 1 menší než 0,05 cd pro přední a zadní obrysové svítilny a doplňkové obrysové svítilny, menší než 0,3 cd pro zařízení kategorií S1, S3 a pro zařízení kategorií S2 a S4 ve dne; a nesmí být menší než 0,07 cd pro zařízení kategorií S2 a S4 v noci;
 6.2.4.2.
 je-li zadní obrysová svítilna a/nebo zadní doplňková obrysová svítilna sloučena s brzdovou svítilnou produkující buď konstantní, nebo proměnnou svítivost, má mít poměr mezi skutečně měřenými svítivostmi obou současně zapnutých svítilen a svítivostí samotné zadní obrysové svítilny nebo zadní doplňkové obrysové svítilny hodnotu nejméně 5: 1 v poli stanoveném vodorovnými přímkami procházejícími body ± 5° V a přímkami svislými procházejícími body ± 10° H dle tabulky rozložení světla.
 Pokud jedna sloučená svítilna nebo obě tyto svítilny mají více než jeden zdroj světla a pokud se považují za jedinou svítilnu, jsou posuzovanými hodnotami hodnoty získané při svícení všech zdrojů světla;
 6.2.4.3.
 musí být dodržena ustanovení bodu 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu o místních změnách svítivosti.
 6.3. Při měření svítivosti zůstává zdroj (zdroje) světla rozsvícen trvale, a pokud se jedná o zařízení vyzařující červené světlo, měří se při barveném světle.
 6.4. V případě zařízení kategorií R2, RM2, S2 a S4 se doba, která uplyne od zapnutí zdroje (zdrojů) světla do světelného výstupu měřeného na vztažné ose při dosažení 90 % hodnoty měřené v


text:
souladu s bodem 6.3 výše, měří pro nejvyšší hodnoty svítivosti, které zařízení produkuje. Tato doba naměřená pro dosažení nejnižší svítivosti nesmí překročit dobu naměřenou pro dosažení nejvyšší svítivosti.
 6.5. Ovládání proměnné svítivosti nesmí generovat signály, které vytvářejí svítivosti:
 6.5.1.
 mimo rozsah stanovený výše v bodě 6.1 a
 6.5.2.
 překračující u jednotlivých zařízení maximální hodnoty konstantní svítivosti stanovené v bodě 6.1:
 a)
 u systémů, které závisí pouze na podmínkách denních a nočních: za nočních podmínek;
 b)
 u ostatních systémů: za standardních podmínek (3).
 6.6. Podrobnosti měřicích metod, které mají být použity, jsou uvedeny v příloze 4, na niž odkazuje bod 6.2.1 výše.
 7. POSTUP ZKOUŠKY
 7.1. Veškerá fotometrická a kolorimetrická měření se provádějí takto:
 7.1.1.
 v případě svítilen s výměnným zdrojem světla – pokud nejsou vybavené elektronickým ovládáním zdroje světla nebo ovládáním proměnné svítivosti – se použije bezbarvý nebo barevný standardní zdroj světla kategorie předepsané pro zařízení, jenž je napájen napětím, které:
 a)
 v případě žárovky (žárovek): je třeba k vytvoření referenčního světelného toku požadovaného pro danou kategorii žárovky;
 b)
 v případě zdroje (zdrojů) světla LED: má hodnotu 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V; hodnotu světelného toku je třeba korigovat. Korekční faktor je poměr mezi požadovaným světelným tokem a hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí;
 7.1.2.
 v případě svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se měří při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;
 7.1.3.
 v případě systémů, které využívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti a jsou součástí svítilny (4), při napájení napětím, které na vstupní přívody svítilny podle údaje výrobce tyto systémy přivádějí, nebo pokud není stanoveno, při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;
 7.1.4.
 v případě systémů, které využívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, jež není součástí svítilny, se na vstupních svorkách svítilny použije napětí podle údaje výrobce.
 7.2. V případě zdrojů světla provozovaných s ovládáním proměnné svítivosti se však fotometrická měření provedou podle popisu žadatele.
 7.3. Zkušební laboratoř si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, které je potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím.
 7.4. Napětí, kterým je svítilna napájena, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 2 tohoto předpisu.
 7.5. Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení.
 7.6. V případě brzdové svítilny kategorie S3 nebo S4 určené k montáži uvnitř vozidla musí být dodán vzorek skla nebo skel (pokud jde o různé možnosti) (viz bod 2.2.5), který musí být umístěn před zkoušenou svítilnou v geometrické poloze (polohách) podle popisu ve výkrese (výkresech) u žádosti (viz bod 2.2.1).
 8. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 Barva světla vyzařovaného v poli mřížky rozložení světla uvedené v bodě 2 přílohy 4 musí být červená nebo bílá. Mimo toto pole nesmí být pozorovány žádné náhlé změny v barvě. K ověření těchto kolorimetrických vlastností se použije zkušební postup popsaný v bodě 7 tohoto předpisu.
 U svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky a jiné zdroje) by se však kolorimetrické vlastnosti měly ověřovat podle příslušného odstavce bodu 7.1 tohoto předpisu


text:
se zdroji světla namontovanými ve svítilně.
 U brzdových svítilen kategorií S3 nebo S4, které jsou určeny k montáži uvnitř vozidla, se kolorimetrické vlastnosti ověřují v nejméně příznivé kombinaci (kombinacích) svítilny a zadního okna (oken) nebo vzorku skla (skel).
 Tyto požadavky platí také v rozsahu proměnné svítivosti produkované:
 a)
 zadními obrysovými svítilnami kategorie R2;
 b)
 zadními doplňkovými obrysovými svítilnami kategorie RM2;
 c)
 brzdovými svítilnami kategorií S2 a S4.
 9. SHODNOST VÝROBY
 Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musí splňovat následující požadavky:
 9.1.
 Svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 6 a 8 výše.
 9.2.
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 5 tohoto předpisu.
 9.3.
 Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 6 tohoto předpisu.
 9.4.
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním provozu. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1. Schválení udělené určitému zařízení může být odňato, nejsou-li splněny výše uvedené podmínky.
 10.2. Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu zařízení schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom tento orgán uvědomí ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 12. POZNÁMKY K BARVÁM A JEDNOTLIVÝM ZAŘÍZENÍM
 Stranám dohody, ke které je tento předpis přiložen, nebrání článek 3 uvedené dohody v zákazu určitých barev pro zařízení montovaná na jimi registrovaných vozidlech a pro které je v tomto předpisu ustanovení, nebo v zákazu brzdových světel, která mají pouze konstantní svítivost, u všech kategorií nebo u určitých kategorií vozidel jimi registrovaných.
 13. NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým se zasílají formuláře potvrzující udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 14. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 14.1. Svítilny světelné signalizace nevybavené žárovkami a brzdové svítilny kategorie S3 určené k montáži uvnitř vozidla
 14.1.1. Od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění doplňku 6 k sérii změn 02.
 14.1.2. Po uplynutí 36 měsíců od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost smí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělovat schválení typu pouze tehdy, pokud typ svítilen popsaných v bodě


text:
14.1 výše splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 6 k sérii změn 02.
 14.1.3. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 14.1.4. Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí po dobu 36 měsíců od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost nadále udělovat schválení typům svítilen popsaným v bodě 14.1 výše, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění předchozích sérií změn.
 14.2. Montáž svítilen popsaných v bodě 14.1 výše na vozidlo
 14.2.1. Od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost nesmí žádná strana dohody, která uplatňuje tento předpis, zakázat montáž svítilen popsaných v bodě 14.1 výše a schválených podle tohoto předpisu ve znění doplňku 6 k sérii změn 02 na vozidlo.
 14.2.2. Po dobu 48 měsíců od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále povolovat montáž svítilen popsaných v bodě 14.1 výše schválených podle tohoto předpisu ve znění předchozích sérií změn na vozidlo.
 14.2.3. Po uplynutí 48 měsíců od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž svítilen popsaných v bodě 14.1 výše, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 6 k sérii změn 02, na nové vozidlo, jehož schválení typu nebo jednotlivé schválení bylo uděleno později než 24 měsíců po vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 tohoto předpisu v platnost.
 14.2.4. Po uplynutí 60 měsíců od data vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž svítilen popsaných v bodě 14.1 výše, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 6 k sérii změn 02, na nové vozidlo prvně registrované později než 60 měsíců po vstupu doplňku 6 k sérii změn 02 tohoto předpisu v platnost.
 (1) Podle definice v úplném znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, bod 2.
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (3) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, body 1.9.1/1.9.11, Ženeva 1996) a čisté rozptylové sklo.
 (4) Pro účely tohoto předpisu znamená pojem „je součástí svítilny“, že je zahrnut do tělesa svítilny, nebo že je vně svítilny, též odděleně, ale že je dodáván výrobcem svítilny jako součást systému svítilny.
 PŘÍLOHA 1
 PŘEDNÍ A ZADNÍ OBRYSOVÉ SVÍTILNY, DOPLŇKOVÉ OBRYSOVÉ A BRZDOVÉ SVÍTILNY: MINIMÁLNÍ ÚHLY POŽADOVANÉ PRO ROZLOŽENÍ SVĚTLA TĚCHTO SVÍTILEN V PROSTORU (1)
 Minimální svislé úhly pro rozložení světla v prostoru jsou ve všech případech 15° nad a 15° pod vodorovnou rovinou pro všechny kategorie zařízení zahrnuté v tomto předpisu, kromě:
 a)
 svítilen určených k montáži se svou rovinou H v montážní výšce menší než 750 mm nad povrchem vozovky, pro které jsou tyto úhly 15° nad vodorovnou rovinou a 5°


text:
pod ní;
 b)
 nepovinných svítilen určených k montáži se svou rovinou H v montážní výšce větší než 2 100 mm nad povrchem vozovky, pro které jsou tyto úhly 5° nad vodorovnou rovinou a 15° pod ní;
 c)
 brzdových svítilen kategorie S3 nebo S4, pro které jsou tyto úhly 10° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní.
 Minimální vodorovné úhly prostorového rozložení světla
 Přední obrysové svítilny
 Zadní obrysové svítilny
 Brzdové svítilny (S1 a S2)
 Brzdové svítilny (S3 a S4)
 (1) Úhly v těchto nákresech platí pro zařízení určená k montáži na pravou stranu vozidla. Šipky směřují k předku vozidla.
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍLOHA 3
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 1. PŘEDNÍ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení typu je přední obrysová svítilna schválená v Nizozemsku (E4), pod číslem schválení 221 v souladu s předpisem č. 7.
 Číslo uvedené vedle symbolu „A“ značí, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 7 ve znění série změn 02. Vodorovná šipka značí stranu, na které jsou fotometrické požadavky splněny až do úhlu 80° H. Svislá šipka začínající na vodorovné úsečce a směřující dolů udává, že přípustná montážní výška tohoto zařízení je rovna nebo nižší než 750 mm nad vozovkou.
 2. ZADNÍ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je zadní obrysová svítilna schválená v Nizozemsku (E4), pod číslem schválení 221 v souladu s předpisem č. 7, která může být také použita v sestavě dvou zadních obrysových svítilen.
 Číslo uvedené pod symbolem „R1D“ značí, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 7 ve znění série změn 02.
 Nepřítomnost šipky znamená, že požadované fotometrické specifikace jsou až do úhlu 80° H splněny jak vpravo, tak vlevo.
 3. PŘEDNÍ DOPLŇKOVÁ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je přední doplňková obrysová svítilna schválená ve Francii (E2), pod číslem schválení 125 v souladu s předpisem č. 7.
 Číslo uvedené pod symbolem „AM“ značí, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 7 ve znění série změn 02. Vodorovná šipka směřuje ke straně, na které jsou požadované fotometrické specifikace splněny do úhlu 80° H.
 4. ZADNÍ DOPLŇKOVÁ OBRYSOVÁ SVÍTILNA
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je zadní doplňková obrysová svítilna s proměnnou svítivostí schválená v Itálii (E3), pod číslem schválení 122 v souladu s předpisem č. 7.
 Číslo uvedené pod symbolem „RM“ značí, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 7 ve znění série změn 02. Vodorovná šipka směřuje ke straně, na které jsou požadované fotometrické specifikace splněny do úhlu 80° H.
 5. BRZDOVÁ SVÍTILNA
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je brzdová svítilna s jedním stupněm svítivosti schválená v Nizozemsku (E4), pod číslem schválení 221 v souladu s předpisem č. 7.
 Číslo uvedené pod symbolem „S1“ značí, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 7 ve znění série změn 02.
 6. ZAŘÍZENÍ SESTÁVAJÍCÍ JAK ZE ZADNÍ OBRYSOVÉ SVÍTILNY, TAK Z BRZDOVÉ SVÍTILNY
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je zařízení sestávající jak ze zadní obrysové svítilny, tak z


text:
brzdové svítilny s proměnnou svítivostí schválené v Nizozemsku (E4), pod číslem schválení 221 v souladu s předpisem č. 7.
 Číslo uvedené pod symbolem „R2D-S2D“ značí, že schválení typu bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 7 ve znění série změn 02. Zadní obrysová svítilna je sloučena s brzdovou svítilnou, přičemž obě mají proměnnou svítivost, která může být rovněž užita v sestavě dvou svítilen.
 Nepřítomnost šipky znamená, že požadované fotometrické specifikace jsou až do úhlu 80° H splněny jak vpravo, tak vlevo.
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkové symboly musí být umístěny blízko kružnice a buď nad, nebo pod písmenem „E“ nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení musí být na téže straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem. Číslo schválení typu a doplňkový symbol s číslem série změn příslušného předpisu musí být v příslušných případech umístěny proti sobě diametrálně.
 U čísla schválení by se neměly používat římské číslice, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 7. ZNAČENÍ SAMOSTATNÝCH SVÍTILEN
 Výše znázorněný příklad odpovídá značení rozptylového skla určeného pro různé typy svítilen. Tyto značky schválení udávají, že zařízení bylo schváleno ve Španělsku (E9) pod číslem schválení 1432 a že sestává z/ze:
 zadní mlhové svítilny (F) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění,
 zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 01 předpisu č. 6,
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění,
 červené zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7,
 brzdové svítilny s jednou úrovní svítivosti (S1) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7.
 8. ZJEDNODUŠENÉ ZNAČENÍ SKUPINOVÝCH, SDRUŽENÝCH NEBO SLOUČENÝCH SVÍTILEN PRO PŘÍPAD, ŽE JSOU DVĚ SVÍTILNY NEBO VÍCE SVÍTILEN SOUČÁSTÍ TÉŽE SESTAVY
 (Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Čáry nejsou součástí značky schválení.)
 Vzor A
 Vzor B
 Vzor C
 Poznámka: Uvedené tři příklady značek schválení typu (vzory A, B a C) představují tři možné varianty značení světelného zařízení v případě, že dvě svítilny nebo více svítilen jsou součástí téže sestavy skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen.
 Tyto značky udávají, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (E4) pod číslem schválení 3333 a že sestává z/ze:
 odrazky třídy IA schválené podle série změn 02 předpisu č. 3,
 zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí (kategorie 2b) schválené podle série změn 01 předpisu č. 6,
 červené zadní obrysové svítilny s proměnnou svítivostí (R2) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7,
 zadní mlhové svítilny s proměnnou svítivostí (F2) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění,
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění,
 brzdové svítilny s proměnnou svítivostí (S2) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7.
 Poznámka: Tři níže uvedené příklady značek schválení (vzory D, E a F) odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení, které sestává z/ze:
 přední obrysové svítilny schválené podle série změn 02 předpisu č. 7,
 světlometu s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 111 250 cd (označeno číslem „30“) schváleného podle série změn 02 předpisu


text:
č. 20,
 přední mlhové svítilny schválené podle série změn 02 předpisu č. 19,
 přední směrové svítilny kategorie 1a schválené podle série změn 01 předpisu č. 6.
 Vzor D
 Vzor E
 Vzor F
 9. SVÍTILNA SLOUČENÁ SE SVĚTLOMETEM
 Výše znázorněný příklad odpovídá značení rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně:
 buď pro:
 světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 111 250 cd (označeno číslem „30“), schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 8 ve znění série změn 04, který je sloučen s
 přední obrysovou svítilnou schválenou podle série změn 02 předpisu č. 7,
 nebo pro:
 světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem, schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 1 ve znění série změn 01, který je sloučen se stejnou přední obrysovou svítilnou jako výše,
 nebo pro:
 kterýkoli z výše uvedených světlometů schválený jako jednotlivá svítilna.
 Hlavní těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení, jako například:
 nebo
 nebo
 nebo
 10. MODULY ZDROJE SVĚTLA
 Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod číslem schválení 17325.
 11. VZÁJEMNĚ ZÁVISLÉ SVÍTILNY
 Značení vzájemně závislých svítilen, které jsou součástí systému vzájemně závislých svítilen, jenž sestává z/ze:
 zadní směrové svítilny (kategorie 2a) schválené podle série změn 01 předpisu č. 6,
 červené zadní obrysové svítilny (R1) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7. Ta je rovněž označena písmenem Y, neboť se jedná o vzájemně závislou svítilnu, která je součástí systému vzájemně závislých svítilen,
 brzdové svítilny s proměnnou svítivostí (S2) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7.
 Značení vzájemně závislých svítilen, které jsou součástí systému vzájemně závislých svítilen, jenž sestává z/ze:
 červené zadní obrysové svítilny (R1) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7. Ta je rovněž označena písmenem Y, neboť se jedná o vzájemně závislou svítilnu, která je součástí systému vzájemně závislých svítilen,
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění.
 PŘÍLOHA 4
 FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ
 1. METODY MĚŘENÍ
 1.1. Při fotometrických měřeních je nutné vhodným maskováním zabránit rozptýleným odrazům.
 1.2. V případě, že jsou výsledky měření sporné, musí se měření provést tak, aby byly splněny následující požadavky:
 1.2.1.
 vzdálenost při měření musí být taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;
 1.2.2.
 měřicí zařízení musí být takové, aby snímač svíral s osou vztažného středu svítilny úhel v rozmezí 10' až 1°;
 1.2.3.
 požadavek na svítivost v určitém směru pozorování se považuje za splněný, je-li splněn ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně.
 1.3. V případě, kdy může být zařízení namontováno na vozidlo ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, se musí fotometrická měření opakovat pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažné osy specifikované výrobcem.2.
 Tabulka standardního rozložení světla
 Tabulka rozložení světla pro brzdové svítilny kategorie S3
 10°
 32
 —
 64
 —
 32
 5°
 64
 100
 100
 100
 64
 0°
 64
 100
 100


text:
100
 64
 5°
 64
 100
 100
 100
 64
 10°
 5°
 0°
 5°
 10°
 2.1. Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je tento směr vodorovný, rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla a orientovaný v požadovaném směru viditelnosti.) Prochází vztažným středem. Hodnoty v tabulce udávají minimální svítivost pro různé směry měření, v procentech minimální hodnoty požadované v ose pro každou svítilnu (ve směru H = 0° a V = 0°).
 2.2. Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 2, schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, tj. aby svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahovala alespoň minimální procentuální hodnoty uvedené na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr.
 2.3. U zařízení určených k montáži ve výšce nejvýše 750 mm nad povrchem vozovky se však fotometrická svítivost ověřuje pouze do úhlu 5° pod vodorovnou rovinou.
 3. FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ SVÍTILEN
 Fotometrické vlastnosti se ověřují:
 3.1. U nevýměnných zdrojů světla (žárovky a jiné zdroje): se zdroji světla namontovanými ve svítilně, podle příslušného odstavce bodu 7.1 tohoto předpisu.
 3.2. U výměnných zdrojů světla:
 pokud jsou svítilny vybaveny zdrojem (zdroji) světla napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V, musí být hodnoty produkované svítivosti korigovány. V případě žárovek je korekčním faktorem poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V).
 V případě zdrojů světla LED je korekčním faktorem poměr mezi požadovaným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V).
 Skutečný světelný tok každého použitého zdroje světla se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než 5 %.
 Alternativně a pouze v případě žárovek lze použít postupně na každé jednotlivé pozici standardní žárovku svítící jejím vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé pozice se sčítají.
 3.3. U všech svítilen světelné signalizace, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách svícení splňovat minimální i maximální požadavky. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr hodnot svítivosti naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.
 PŘÍLOHA 5
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA POSTUPY KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY
 1. OBECNĚ
 1.1. Požadavky na shodnost jsou z mechanického a geometrického hlediska považovány za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.
 1.2. Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, jestliže při zkouškách fotometrických vlastností svítilny namátkou vybrané podle bodu 7 tohoto předpisu platí následující:
 1.2.1.
 Žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnot předepsaných v tomto předpise o více než 20 %.
 1.2.2.
 Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiný standardní zdroj světla.
 1.3. Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 Pro každý typ


text:
svítilny musí držitel značky schválení provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provedou v souladu s ustanoveními tohoto předpisu.
 Pokud některý ze vzorků nevyhoví v rámci daného typu zkoušky požadavkům, odeberou se a přezkouší další vzorky. Výrobce podnikne kroky k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1. Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.
 2.2. Metody použité při zkouškách
 2.2.1. Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2. Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.
 2.2.3. Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.
 2.2.4. Ve všech případech jsou referenčními metodami metody tohoto předpisu, zejména pro účely úředního ověřování a odběru vzorků.
 2.3. Způsob odběru vzorků
 Vzorky svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor svítilen téhož typu, definovaný podle výrobních metod výrobce.
 Posouzení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy týkající se stejného typu z různých závodů do jedné skupiny za předpokladu, že tyto závody provádějí svou činnost ve stejném systému kvality a se stejným řízením kvality.
 2.4. Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti
 U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 4 a požadovaných chromatických souřadnic.
 2.5. Kritéria přijatelnosti
 Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 6 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.
 PŘÍLOHA 6
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNĚ
 1.1. Požadavky na shodnost se podle požadavků tohoto předpisu považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky.
 1.2. Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, jestliže při zkouškách fotometrických vlastností svítilny namátkou vybrané podle bodu 7 tohoto předpisu platí následující:
 1.2.1.
 Žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnot předepsaných v tomto předpise o více než 20 %.
 1.2.2.
 Pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na svítilnách se zopakují, přičemž se použije jiný standardní zdroj světla.
 1.2.3.
 Svítilny se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.3. Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.
 2. PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ
 Při prvním odběru vzorků se namátkou vyberou čtyři svítilny. První vzorek dvou svítilen se označí písmenem A, druhý vzorek dvou svítilen se označí písmenem B.
 2.1. Shodnost není zpochybněna
 2.1.1. Po provedení výběru vzorků podle obrázku 1 v této příloze není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u svítilen následující:
 2.1.1.1.
 Vzorek A
 A1:


text:
jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 A2:
 obě svítilny více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 přejít ke vzorku B
 2.1.1.2.
 Vzorek B
 B1:
 obě svítilny
 0 procent
 2.1.2. Nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.2. Shodnost je zpochybněna
 2.2.1. Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 2.2.1.1.
 Vzorek A
 A3:
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 avšak ne více než
 30 procent
 2.2.1.2.
 Vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jedna svítilna více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 B3:
 v případě A2
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 avšak ne více než
 30 procent
 2.2.2. Nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.3. Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 10, pokud po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 2.3.1.
 Vzorek A
 A4:
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 30 procent
 A5:
 obě svítilny více než
 20 procent
 2.3.2.
 Vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jedna svítilna více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 B5:
 v případě A2
 obě svítilny více než
 20 procent
 B6:
 v případě A2
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna více než
 30 procent
 2.3.3.
 Nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3. OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je do dvou měsíců po oznámení nutné odebrat třetí vzorek dvou svítilen C a čtvrtý vzorek dvou svítilen D ze zásob vyrobených po přijetí nápravných opatření.
 3.1. Shodnost není zpochybněna
 3.1.1. Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 3.1.1.1.
 Vzorek C
 C1:
 jedna svítilna
 0 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 C2:
 obě svítilny více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 přejít ke vzorku D
 3.1.1.2.
 Vzorek D
 D1:
 v případě C2
 obě svítilny
 0 procent
 3.1.2. Nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.2. Shodnost je zpochybněna
 3.2.1. Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných svítilen zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 3.2.1.1.
 Vzorek D
 D2:
 v případě C2
 jedna svítilna více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 3.2.1.2.
 Nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.3. Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 10, pokud po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této


text:
přílohy jsou odchylky naměřených hodnot u svítilen následující:
 3.3.1.
 Vzorek C
 C3:
 jedna svítilna ne více než
 20 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 C4:
 obě svítilny více než
 20 procent
 3.3.2.
 Vzorek D
 D3:
 v případě C2
 jedna svítilna 0 nebo více než
 0 procent
 jedna svítilna více než
 20 procent
 3.3.3.
 Nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.
 Obrázek 1


text:
 1.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 147/30
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 20/2006
 ze dne 10. března 2006,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 2/2006 ze dne 27. ledna 2006 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2005/49/ES ze dne 25. července 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/245/EHS týkající se vysokofrekvenčního rušení (elektromagnetická kompatibilita) způsobovaného vozidly a směrnice Rady 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola I přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 1 (směrnice Rady 70/156/EHS) a v bodě 11 (směrnice Rady 72/245/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32005 L 0049: směrnice Komise 2005/49/ES ze dne 25. července 2005 (Úř. věst. L 194, 26.7.2005, s. 12).“
 2.
 Za bod 45zg (směrnice Komise 2005/30/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „45zh.
 32005 L 0049: Směrnice Komise 2005/49/ES ze dne 25. července 2005, kterou se mění směrnice Rady 72/245/EHS týkající se vysokofrekvenčního rušení (elektromagnetická kompatibilita) způsobovaného vozidly a směrnice Rady 70/156/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku (Úř. věst. L 194, 26.7.2005, s. 12).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2005/49/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. března 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. března 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 R. WRIGHT
 (1) Úř. věst. L 92, 30.3.2006, s. 20.
 (2) Úř. věst. L 194, 26.7.2005, s. 12.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0156
 Úřední věstník L 038 , 13/02/2003 S. 0001 - 0002
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 156/2002ze dne 6. prosince 2002,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 114/2002 ze dne 27. září 2002 [1].(2) Rozhodnutí Komise 2000/714/ES ze dne 7. listopadu 2000, kterým se mění rozhodnutí 97/778/ES a kterým se aktualizuje seznam stanovišť hraniční kontroly schválených pro veterinární kontroly [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na Lichtenštejnsko,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 39 (rozhodnutí Komise 97/778/EHS) části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32000 D 0714: rozhodnutí Komise 2000/714/EHS ze dne 7. listopadu 2000 (Úř. věst. L 290, 17.11.2000, s. 38)."Článek 2Znění rozhodnutí 2000/714/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. prosince 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 6. prosince 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaKjartan Jóhannsson[1] Úř. věst. L 336, 12.12.2002, s. 5.[2] Úř. věst. L 290, 17.11.2000, s. 38.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 22.10.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 277/43
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 90/2009
 ze dne 3. července 2009,
 kterým se mění Protokol 30 k Dohodě o EHP o zvláštních ustanoveních o organizaci spolupráce v oblasti statistiky
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protokol 30 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 75/2008 ze dne 6. června 2008 (1).
 (2)
 Modernizace evropské statistiky podnikání a obchodu má vycházet z rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1297/2008/ES ze dne 16. prosince 2008 o programu Společenství v oblasti modernizace evropské statistiky podnikání a obchodu (MEETS) (2).
 (3)
 Protokol 30 k Dohodě by proto měl být změněn tak, aby tuto rozšířenou spolupráci umožňoval od 1. ledna 2009,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V protokolu 30 k Dohodě se doplňuje nový článek, který zní:
 „Článek 4
 Modernizace evropské statistiky podnikání a obchodu (MEETS)
 1. Státy ESVO se od 1. ledna 2009 účastní programů a akcí Společenství uvedených v odstavci 4.
 2. Cíle 1, 2 a 3 a související opatření ročních pracovních programů přijatých Komisí v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady uvedeným v odstavci 4 se považují za významné pro statistickou spolupráci v rámci EHP a jsou v plném rozsahu přístupny účasti států ESVO.
 3. Podle čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody a finančního nařízení k Dohodě přispívají státy ESVO od 1. ledna 2009 finanční částkou, která představuje 75 % částky uvedené v rozpočtových položkách 29 02 04 a 29 01 04 04 (Modernizace evropské statistiky podnikání a obchodu), zapsaných v rozpočtu Společenství.
 4. Předmětem tohoto článku je tento akt Společenství:
 —
 32008 D 1297: rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1297/2008/ES ze dne 16. prosince 2008 o programu modernizace evropské statistiky podnikání a obchodu (MEETS) (Úř. věst. L 340, 19.12.2008, s. 76).“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bylo Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Použije se ode dne 1. ledna 2009.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. července 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 257, 25.9.2008, s. 41.
 (2) Úř. věst. L 340, 19.12.2008, s. 76.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 30.1.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 26/16
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 43/2018
 ze dne 23. března 2018,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2020/60]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2017/1347 ze dne 13. července 2017, kterým se opravuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, nařízení Komise (EU) č. 582/2011 a nařízení Komise (EU) 2017/1151, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 715/2007 o schvalování typu motorových vozidel z hlediska emisí z lehkých osobních vozidel a z užitkových vozidel (Euro 5 a Euro 6) a z hlediska přístupu k informacím o opravách a údržbě vozidla, kterým se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES, nařízení Komise (ES) č. 692/2008 a nařízení Komise (EU) č. 1230/2012 a zrušuje nařízení (ES) č. 692/2008 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodech 45zx (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES), 45zzl (nařízení Komise (EU) č. 582/2011) a 45zzv (nařízení Komise (EU) 2017/1151) kapitoly I přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32017 R 1347: nařízení Komise (EU) 2017/1347 ze dne 13. července 2017 (Úř. věst. L 192, 24.7.2017, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2017/1347 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. března 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 23. března 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 192, 24.7.2017, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 15.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 239/46
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 63/2005
 ze dne 29. dubna 2005,
 kterým se mění Příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 43/2005 ze dne 11. března 2005 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2004/87/ES ze dne 7. září 2004, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III technickému pokroku (2), by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Směrnice Komise 2004/88/ES ze dne 7. září 2004, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS o kosmetických prostředcích za účelem přizpůsobení přílohy III uvedené směrnice technickému pokroku (3), by měla být začleněna do Dohody.
 (4)
 Směrnice Komise 2004/94/ES ze dne 15. září 2004, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS, pokud jde o přílohu IX (4), by měla být začleněna do Dohody.
 (5)
 Směrnice Komise 2004/93/ES ze dne 21. září 2004, kterou se mění směrnice Rady 76/768/EHS za účelem přizpůsobení jejích příloh II a III technickému pokroku (5), by měla být začleněna do Dohody.
 (6)
 Směrnice Komise 2000/41/ES (6), směrnice Komise 2003/80/ES (7), ve znění opravy v Úř. věst. L 58, 26.2.2004, s. 28, a směrnice Komise 2003/83/ES (8), ve znění opravy v Úř. věst. L 58, 26.2.2004, s. 28, které jsou již začleněny do Dohody v bodech 11, 12 a 13, musí být přesunuty do jiného bodu kapitoly XVI přílohy II Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XVI přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 1 (směrnice Rady 76/768/EHS) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32000 L 0041: směrnice Komise 2000/41/ES ze dne 19. června 2000 (Úř. věst. L 145, 20.6.2000, s. 25),
 —
 32003 L 0080: směrnice Komise 2003/80/ES ze dne 5. září 2003 (Úř. věst. L 224, 6.9.2003, s. 27), ve znění opravy v Úř. věst. L 58, 26.2.2004, s. 28,
 —
 32003 L 0083: směrnice Komise 2003/83/ES ze dne 24. září 2003 (Úř. věst. L 238, 25.9.2003, s. 23), ve znění opravy v Úř. věst. L 58, 26.2.2004, s. 28,
 —
 32004 L 0087: směrnice Komise 2004/87/ES ze dne 7. září 2004 (Úř. věst. L 287, 8.9.2004, s. 4),
 —
 32004 L 0088: směrnice Komise 2004/88/ES ze dne 7. září 2004 (Úř. věst. L 287, 8.9.2004, s. 5),
 —
 32004 L 0094: směrnice Komise 2004/94/ES ze dne 15. září 2004 (Úř. věst. L 294, 17.9.2004, s. 28),
 —
 32004 L 0093: směrnice Komise 2004/93/ES ze dne 21. září 2004 (Úř. věst. L 300, 25.9.2004, s. 13).“
 2.
 Body 11 (směrnice Komise 2000/41/ES), 12 (směrnice Komise 2003/80/ES) a 13 (směrnice Komise 2003/83/ES) se zrušují.
 Článek 2
 Znění směrnic 2004/87/ES, 2004/88/ES, 2004/94/ES a 2004/93/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje


text:
v platnost dnem 30. dubna 2005 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (9).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. dubna 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Richard WRIGHT
 (1) Úř. věst. L 198, 28.7.2005, sp. 45.
 (2) Úř. věst. L 287, 8.9.2004, s. 4.
 (3) Úř. věst. L 287, 8.9.2004, s. 5.
 (4) Úř. věst. L 294, 17.9.2004, s. 28.
 (5) Úř. věst. L 300, 25.9.2004, s. 13.
 (6) Úř. věst. L 145, 20.6.2000, s. 25.
 (7) Úř. věst. L 224, 6.9.2003, s. 27.
 (8) Úř. věst. L 238, 25.9.2003, s. 23.
 (9) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 23.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 376/23
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 99/2004
 ze dne 9. července 2004,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna Dohodou o účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v Evropském hospodářském prostoru, podepsanou v Lucemburku dne 14. října 2003 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví standardy jakosti a bezpečnosti pro odběr, vyšetření, zpracování, skladování a distribuci lidské krve a krevních složek a kterou se mění směrnice 2001/83/ES (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XIII přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 Za bod 15t (směrnice Komise 2003/94/ES) se doplňuje nový bod, který zní:
 „15u.
 32002 L 0098: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES ze dne 27. ledna 2003, kterou se stanoví standardy jakosti a bezpečnosti pro odběr, vyšetření, zpracování, skladování a distribuci lidské krve a krevních složek a kterou se mění směrnice 2001/83/ES (Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 30).“
 2.
 V bodě 15q (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32002 L 0098: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/98/ES ze dne 27. ledna 2003 (Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 30).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2002/98/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. července 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. července 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 130, 29.4.2004, s. 3.
 (2) Úř. věst. L 33, 8.2.2003, s. 30.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.