text: nediskriminační daň z vozidel ve dvou fázích počínaje dnem 1. ledna 2001 a dnem 1. ledna 2005. Daň bude zejména vycházet ze zásad uvedených v čl. 38 odst. 1 a z postupů stanovených v příloze 10.2. Poplatky budou rozděleny do tří kategorií emisních norem (EURO). Podle daňového systému použitelného od 1. ledna 2005 musí být rozdíl v poplatcích mezi jednotlivými kategoriemi co největší, ale nesmí přesáhnout 15 % váženého průměru poplatků uvedených v odstavci 4.3. a) Podle daňového systému platného od 1. ledna 2001 nesmí maximální částka u vozidla, které nesplňuje normy EURO, plně naloženého s celkovou hmotností do 34 t a jedoucího na vzdálenost 300 km přes Alpy přesáhnout 205 CHF, u vozidla splňujícího normy EURO I 172 CHF a u vozidla splňujícího normy EURO II 145 CHF.b) Odchylně od písmena a) se Společenství na období od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2004 uděluje každoroční kvóta 220000 jednotlivých jízd nenaloženými vozidly nebo vozidly vezoucími lehké výrobky, pokud celková hmotnost naloženého vozidla nepřesáhne 28 t v tranzitu švýcarskými Alpami proti platbě poplatku za použití infrastruktury. Tento poplatek je na rok 2001 stanoven na 50 CHF, na rok 200260 CHF, na rok 200370 CHF a na rok 200480 CHF. Švýcarsku se také uděluje tato kvóta za stejných podmínek. Tyto jízdy podléhají běžnému kontrolnímu postupu.4. Podle daňového systému použitelného od 1. ledna 2005 nesmí vážený průměr poplatků za vozidla s celkovou hmotností do 40 t a jedoucí na vzdálenost 300 km přes Alpy přesáhnout 325 CHF. V kategorii vozidel, které způsobují největší znečištění, nesmí poplatek přesáhnout 380 CHF.5. Část poplatků uvedených v odstavcích 3 a 4 může být tvořena mýtným za použití specializované alpské infrastruktury. Tato část nesmí tvořit více než 15 % poplatků uvedených v odstavcích 3 a 4.6. Vážený průměr uvedený v odstavci 4 se stanoví podle počtu vozidel v jednotlivých kategorií EURO normy, která jsou provozována ve Švýcarsku. Počet vozidel v každé kategorii se stanoví na základě odhadů, které budou přezkoumány společným výborem. Společný výbor určí vážený průměr na základě přezkumů, z nichž první se uskuteční nejpozději dne 1. července 2004, a další budou prováděny každé dva roky, aby byly zohledněny vývojové trendy struktury vozového parku provozovaného ve Švýcarsku a změny norem EURO.Článek 41Opatření SpolečenstvíSpolečenství bude i nadále rozvíjet systémy poplatků použitelných na jeho území, které odrážejí náklady vznikající v souvislosti s používáním infrastruktury. Tyto systémy budou založeny na zásadě "uživatel platí".Článek 42Přezkoumání výše poplatků1. Dne 1. ledna 2007 a následně ve dvouletých intervalech budou maximální výše poplatků podle čl. 40 odst. 4 upravovány podle míry inflace ve Švýcarsku v předchozích dvou letech. Za tímto účelem Švýcarsko zašle společnému výboru nejpozději do 30. září roku předcházejícího úpravě nezbytné statistické údaje, na jejichž základě dojde ke zvažované úpravě. Společný výbor se na žádost Společenství sejde do 30 dnů od obdržení této zprávy, aby jednal o zvažovaných úpravách.Jestliže v období mezi podpisem této dohody a 31. září 2004 průměrná roční míra inflace ve Švýcarsku překročí 2 %, maximální výše poplatků podle čl. 40 odst. 4 bude upravena tak, aby zohlednila


text: pouze inflaci přesahující roční míru 2 %. Použije se postup stanovený v předchozím odstavci.2. Od 1. ledna 2007 může společný výbor na žádost jedné ze smluvních stran přezkoumat výši poplatků podle čl. 40 odst. 4 a po vzájemné dohodě je upravit. Přezkoumání se provádí na základě těchto kritérií:- výše a struktura daní v obou smluvních stranách, zejména s ohledem na srovnatelné trasy přes Alpy,- rozložení dopravy mezi srovnatelné trasy přes Alpy,- vývojové trendy rozložení jednotlivých způsobů dopravy v alpském regionu,- rozvoj železniční infrastruktury v oblasti Alp.D. PODPŮRNÁ OPATŘENÍČlánek 43Usnadnění hraničních kontrol1. Smluvní strany se zavazují omezit a zjednodušit formality spojené s dopravou, zejména v oblasti cel.2. Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Švýcarskou konfederací ze dne 21. listopadu 1990 o zjednodušení kontrol a formalit při přepravě zboží, Úmluva ze dne 20. května 1987 o společném tranzitním režimu a v případě železniční dopravy dohoda mezi železničními společnostmi o technických kontrolách pro zapojení nákladních vagónů do mezinárodní dopravy poslouží jako základy opatření přijímaných smluvními stranami v souladu s odstavcem 1.Článek 44Ekologické normy pro užitková vozidla1. Za účelem zajištění lepší ochrany životního prostředí a aniž jsou dotčeny závazky podle článku 7 smluvní strany usilují zejména o zavedení ekologických norem, které zajistí vysokou úroveň ochrany s cílem snížit emise výfukových plynů, pevných částic a emise hluku z těžkých nákladních vozidel.2. Smluvní strany během přípravy těchto norem vedou pravidelná jednání.3. Emisní kategorie EURO pro těžká nákladní vozidla (jak jsou stanoveny v právních předpisech Společenství), pokud není uvedena v dokladu o registraci vozidla, musí být zjištěna ode dne, kdy bylo vozidlo poprvé uvedeno do provozu, podle dokladu, na jehož základě bylo vozidlo uvedeno do provozu, případně podle dalšího zvláštního dokladu, který byl vydán příslušnými orgány státu vystavujícího registraci.Článek 45Agentura pro sledování dopravy1. Stálá agentura pro sledování silniční, železniční a kombinované dopravy v alpském regionu bude zřízena po vstupu této dohody v platnost. Bude každoročně podávat zprávy o vývoji dopravy společnému výboru zřízenému podle článku 51 této dohody. Společný výbor rovněž může požádat agenturu, aby vypracovala zvláštní zprávu, zejména v případech, kdy se použijí články 46 a 47 této dohody.2. Činnost agentury pro sledování bude financována smluvními stranami v poměru, který stanoví společný výbor.3. Smluvní strany stanoví rozhodnutím společného výboru, přijatým na jeho prvním zasedání, správní postupy, kterými se řídí činnost agentury pro sledování.E. NÁPRAVNÁ OPATŘENÍČlánek 46Jednostranná ochranná opatření1. Pokud po 1. lednu 2005, bez ohledu na konkurenceschopné ceny železniční dopravy a řádné provádění opatření podle článku 36, které se týká kvalitativních parametrů, vzniknou problémy s plynulostí silniční dopravy švýcarským alpským regionem a pokud za období 10 týdnů nepřesáhne průměrná míra využití železniční kapacity ve Švýcarsku (kombinovaná doprava s doprovodem a bez doprovodu) 66 %, Švýcarsko může odchylně od čl. 40 odst. 4 a 5 zvýšit poplatky stanovené v čl. 40 odst. 4 o více než 12,5 %. Veškeré příjmy z tohoto zvýšení musí být využity k posílení konkurenceschopnosti železniční a kombinované dopravy vůči dopravě po silnici.2. Jestliže se stejné okolnosti, které byly uvedeny v odstavci 1, objeví na území Společenství, může Společenství při splnění srovnatelných podmínek

type: contracts

jurisdiction: EU


text: přijmout podobná nápravná opatření.3. a) Uvedená opatření jsou co do rozsahu a trvání omezena tím, co je nezbytně nutné k nápravě situace. Trvání opatření nesmí překročit šest měsíců, ale lze je prodloužit o dalších šest měsíců. Další prodloužení musí schválit společný výbor.b) Jestliže jedna ze smluvních stran při předchozí příležitosti již uplatnila opatření uvedená v odstavcích 1 a 2, opětovné použití těchto opatření smluvní stranou podléhá těmto podmínkám:- jestliže doba trvání předchozích opatření nepřesáhla šest měsíců, mohou být další opatření přijata teprve 12 měsíců od okamžiku ukončení předchozích opatření,- jestliže doba trvání předchozích opatření přesáhla šest měsíců, mohou být další opatření přijata teprve 18 měsíců od okamžiku ukončení předchozích opatření,- za žádných okolností nesmějí být ochranná opatření zavedena více než dvakrát v průběhu pěti let od okamžiku, kdy byla tato opatření poprvé zavedena.Ve zvláštních případech může společný výbor po vzájemné dohodě rozhodnout o odchylce od těchto podmínek.4. Před přijetím opatření podle předcházejících odstavců musí dotyčná smluvní strana uvědomit o svém záměru společný výbor. Společný výbor se sejde, aby záležitost projednal. Pokud společný výbor nerozhodne jinak, dotyčná smluvní strana může přijmout dotyčné opatření 30 dnů po oznámení opatření společnému výboru.Článek 47Konsensuální ochranná opatření1. V případě vážného narušení plynulosti dopravy přes Alpy, které brání dosažení cílů stanovených v článku 30 této dohody, se sejde společný výbor na žádost jedné ze smluvních stran, aby rozhodl o vhodných opatřeních k nápravě situace. Smluvní strana podávající žádost neprodleně uvědomí agenturu pro sledování dopravy, která do 14 dnů předloží zprávu o situaci a navrhovaných opatřeních.2. Společný výbor se sejde do 15 dnů od podání žádosti. Projedná situaci a vezme v úvahu zprávu agentury pro sledování dopravy. Do 60 dnů od jeho prvního zasedání k dané věci musí společný výbor rozhodnout o opatřeních, jež mají být přijata. Toto období může být na základě společné dohody prodlouženo.3. Rozsah a trvání těchto opatření jsou omezeny tím, co je pro nápravu situace nezbytně nutné. Musí být dána přednost řešením, která minimálně narušují fungování této dohody.Článek 48Krizová opatřeníPokud je plynulost dopravy přes Alpy vážně narušena z důvodů tzv. vyšší moci, jako v případě živelné pohromy, smluvní strany společně podniknou na svých územích veškeré činnosti k obnovení a zachování plynulosti dopravy. Přednost mají citlivé náklady, jako je zboží rychle podléhající zkáze.HLAVA VOBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 49Provádění dohody1. Smluvní strany přijmou veškerá příslušná opatření, obecná i zvláštní, aby zajistily splnění závazků vyplývajících z této dohody.2. Zdrží se přijetí opatření, která by mohla ohrozit dosažení cílů této dohody.3. Ustanovení této dohody týkající se maximální přípustné hmotnosti vozidel s návěsy, silničních souprav s přívěsem a systémů dopravních poplatků se provádějí během dvou období, od 1. ledna 2001 do 31. prosince 2004 a od 1. ledna 2005.Článek 50Opravná opatřeníPokud jedna smluvní strana zjistí, že druhá smluvní strana nedodržuje závazky stanovené touto dohodou nebo neprovádí rozhodnutí společného výboru, poškozená smluvní strana může po jednáních v rámci společného výboru přijmout odpovídající opatření k zachování rovnováhy této dohody. Smluvní strany poskytnou společnému výboru veškeré nezbytné informace, aby umožnily důkladné prověření situace.Článek 51Společný výbor1. Zřizuje se společný výbor pod názvem


text: "Výbor pro vnitrostátní dopravu Společenství a Švýcarska"; je tvořen zástupci smluvních stran a odpovídá za řízení a řádné provádění této dohody. Za tímto účelem vypracovává doporučení. Přijímá rozhodnutí o záležitostech stanovených touto dohodou; tato rozhodnutí jsou prováděna smluvními stranami v souladu s jejich vlastními pravidly. Společný výbor rozhoduje na základě společné dohody.2. Společný výbor především odpovídá za sledování a používání této dohody, a zejména čl. 27 odst. 6, článků 33, 34, 35, 36, 39, 40, 42, 45, 46, 47 a 54. Provádí úpravu a revizi ustanovení obsažených v článcích 52 a 55.3. Za účelem zajištění řádného provádění této dohody si smluvní strany pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné z nich vedou jednání v rámci společného výboru. Smluvní strany si vyměňují informace, které jsou předkládány orgány odpovědnými za provádění této dohody, a zejména za vydávání povolení a provádění kontrol. Tyto orgány se účastní přímé výměny písemností.4. Společný výbor přijme svým rozhodnutím jednací řád, který obsahuje, kromě jiných ustanovení, postupy pro svolávání zasedání, jmenování předsedy a stanovení jeho funkčního období.5. Společný výbor se schází podle potřeby, přinejmenším však jednou za rok. Každá ze smluvních stran může požádat o svolání zasedání.6. Společný výbor může rozhodnout o zřízení pracovních skupin odborníků, které pomáhají s plněním jeho úkolů.7. Tento výbor také plní povinnosti, které dříve plnil společný výbor s názvem "Výbor pro vnitrostátní dopravu Společenství a Švýcarska", zřízený podle článku 18 dohody z roku 1992.Článek 52Rozvoj právních předpisů1. S výjimkou dodržení zásady zákazu diskriminace a dodržení této dohody, se tato dohoda nijak nevztahuje na práva smluvních stran jednostranně měnit své vnitrostátní právní předpisy v oblastech, na které se vztahuje tato dohoda.2. Jakmile jedna ze smluvních stran vypracuje nový právní předpis v oblasti, na kterou se vztahuje tato dohoda, formálně požádá o stanovisko odborníků druhé smluvní strany. Před formálním přijetím nového právního předpisu se smluvní strany vzájemně informují a vedou jednání. Na žádost jedné ze smluvních stran se v rámci společného výboru uskuteční předběžná výměna stanovisek, zejména co se týče účinků změny na fungování dohody.3. V okamžiku přijetí změněného právního předpisu a nejpozději do osmi dní po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropských společenství nebo v Úřední sbírce federálních zákonů a výnosů sdělí dotyčná smluvní strana druhé smluvní straně znění těchto nových předpisů. Na žádost smluvní strany se nejpozději do dvou měsíců od data podání žádosti v rámci společného výboru uskuteční výměna stanovisek ohledně účinků změny na fungování této dohody.4. Společný výbor buď- přijme rozhodnutí o změně přílohy 1, 3, 4 a 7 nebo v případě potřeby navrhne, aby ustanovení této dohody byla změněna, aby byly podle potřeby a na základě vzájemnosti zahrnuty změny dotyčného právního předpisu, nebo- přijme rozhodnutí, jímž se má za to, že změna dotyčného právního předpisu je v souladu s touto dohodou, nebo- rozhodne o jakémkoliv jiném opatření zaměřeném na zajištění řádného fungování této dohody.5. Společný výbor rozhodne o postupech pro přizpůsobení této dohody odpovídajícím ustanovením budoucích dohod mezi Společenstvím nebo Švýcarskem na jedné straně a třetími zeměmi na straně druhé, jak je uvedeno v článcích 13 a 19.6. Za účelem


text: dosažení cílů této dohody přijmou smluvní strany ve shodě s časovým plánem stanoveným v článku 49 veškerá nezbytná opatření k zajištění toho, aby se práva a povinnosti odpovídající těm, které jsou obsaženy v právních předpisech Společenství podle přílohy 1, používala v jejich vztazích.Článek 53Důvěrnost údajůPředstavitelé, odborníci a ostatní zástupci smluvních stran mají za povinnost, i po zániku jejich jmenování, nevyzrazovat informace získané v souvislosti s touto dohodou, na které se pro jejich charakter vztahuje povinnost zachování profesního tajemství.Článek 54Řešení sporůKterákoliv ze smluvních stran může předložit spornou záležitost, která se týká výkladu nebo provádění této dohody společnému výboru, který se snaží o vyřešení sporu. Společnému výboru musí být poskytnuty veškeré příslušné informace pro důkladné prošetření situace za účelem nalezení přijatelného řešení. Za tímto účelem musí společný výbor prověřit veškeré možnosti zachování řádného fungování této dohody.Článek 55Revize dohody1. Pokud si jedna ze smluvních stran přeje revidovat ustanovení této dohody, uvědomí o tom společný výbor. S výhradou odstavců 2 a 3 vstoupí pozměněná verze této dohody v platnost po dokončení příslušných vnitřních postupů.2. Přílohy 1, 3, 4 a 7 lze změnit rozhodnutím společného výboru v souladu s čl. 51 odst. 1 tak, aby byl zohledněn vývoj právních předpisů Společenství v této oblasti.3. Přílohy 5, 6 a 8 lze změnit rozhodnutím společného výboru v souladu s čl. 51 odst. 1.Článek 56PřílohyPřílohy 1 až 10 tvoří nedílnou součást této dohody.Článek 57Územní působnostTato dohoda se vztahuje na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství a za podmínek stanovených touto dohodou, a dále na území Švýcarska.Článek 58Závěrečná ustanovení1. Tato dohoda podléhá ratifikaci a schválení smluvními stranami v souladu s jejich vlastními postupy. Vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po závěrečném oznámení o uložení ratifikačních listin nebo schválení všech následujících sedmi dohod:- Dohody o přepravě zboží a cestujících po silnici a železnici,- Dohody o volném pohybu osob,- Dohody o letecké přepravě,- Dohody o obchodu se zemědělskými výrobky,- Dohody o vzájemném uznávání posuzování shody,- Dohody u určitých aspektech vládních zakázek,- Dohody o vědecké a technické spolupráci.2. Tato dohoda se uzavírá na počáteční období sedmi let. Bude obnovena na dobu neurčitou, pokud před uplynutím počátečního období Společenství nebo Švýcarsko neoznámí druhé smluvní straně jinak. Jestliže je předloženo toto oznámení, použije se odstavec 4.3. Společenství nebo Švýcarsko může ukončit tuto dohodu oznámením o svém rozhodnutí druhé smluvní straně. Jestliže je předloženo toto oznámení, použije se odstavec 4.4. Sedm dohod uvedených v odstavci 1 zaniká šest měsíců po přijetí oznámení o neobnovení podle odstavce 2 nebo o ukončení podle odstavce 3.V Lucemburku dvacátého prvního dne měsíce června roku tisíc devět set devadesát devět, vyhotoveno ve dvou prvopisech v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, nizozemském, portugalském, řeckém, špaňelském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Hecho en Luxemburgo, el veintiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve, en doble ejemplar en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico.Udfærdiget i Luxembourg, den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems, i to eksemplarer på dansk,


text: engelsk, finsk, fransk, græsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed.Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig in zwei Urschriften in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, spanischer und schwedischer Sprache, wobei jeder dieser Wortlaute gleichermaßen verbindlich ist.Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα, εις διπλούν στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική, και φινλανδική γλώσσα, κάθε κείμενο από τα οποία είναι αυθεντικό.Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand and ninety-nine, and drawn up in duplicate in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic.Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf, en double exemplaire en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi.Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove, in duplice copia, in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, ciascun testo facente ugualmente fede.Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig, in twee exemplaren in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek.Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove, em duplo exemplar nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo fé qualquer dos textos.Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäusenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän kahtena kappaleena englannin, espanjan, hollannin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä, ja kaikki teksti ovat yhtä todistusvoimaiset.Utfärdat i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio i två exemplar på det danska, engelska, finska, franska, grekiska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språket, vilka samtliga texter är lika giltiga.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por la Confederación SuizaFor Det Schweiziske EdsforbundFür der Schweizerischen EidgenossenschaftΓια την Ελβετική ΣυνομοσπονδίαFor the Swiss ConfederationPour la Confédération suissePer la Confederazione svizzeraVoor de Zwitserse BondsstaatPela Confederação SuíçaSveitsin valaliiton puolestaPå Schweiziska Edsförbundets vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------SEZNAM PŘÍLOHPříloha 1: | Čl. 5 odst. 2, článek 6, čl. 7 odst. 1, čl. 24 odst. 1, čl. 25 odst. 5 a čl. 27 odst. 2: platná ustanovení |Příloha 2: | Čl. 8 odst. 5: pravidla pro používání poplatků stanovených v článku 8 |Příloha 3: | Čl. 9 odst. 1: vzorové povolení pro mezinárodní přepravu zboží po železnici |Příloha 4: | Čl. 9 odst. 3: seznam druhů přepravy osvobozené od jakéhokoliv systému licencí a jakýchkoliv povolení |Příloha 5: | Články 12 a 13: seznam stávajících práv podle platných dvoustranných dohod |Příloha 6: | Čl. 15 odst. 2: výjimky z maximální přípustné hmotnosti a ze zákazu noční a nedělní jízdy |Příloha 7: |


text: Články 17, 18 a 21: mezinárodní přeprava cestujících autokarem a autobusem a povolovací postupy |Příloha 8: | Články 19 a 20: seznam stávajících práv podle platných dvoustranných dohod |Příloha 9: | Článek 36: kvalitativní parametry pro služby železniční a kombinované dopravy |Příloha 10: | Čl. 40 odst. 1: pravidla pro používání poplatků stanovených v článku 40 |--------------------------------------------------PŘÍLOHA 1PLATNÉ PŘEDPISYV souladu s čl. 52 odst. 6 této dohody Švýcarsko použije právní předpisy rovnocenné s těmito:Odpovídající právní předpisy SpolečenstvíOddíl 1- Směrnice Rady 96/26/ES ze dne 29. dubna 1996 o přístupu k povolání provozovatele silniční nákladní dopravy a provozovatele silniční osobní dopravy, jakož i o vzájemném uznávání diplomů, osvědčení a jiných dokladů o dosažené kvalifikaci, s cílem umožnit účinný výkon svobody usazování těchto dopravců v oblasti vnitrostátní a mezinárodní dopravy (Úř. věst. L 124, 23.5.1996, s. 1), naposledy pozměněná směrnicí 98/76/ES (Úř. věst. L 277, 14.10.1998, s. 17).Oddíl 2- Nařízení Rady (EHS) č. 3821/85 ze dne 20. prosince 1985 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 8), naposledy pozměněné nařízením Rady (ES) č. 2135/98 (Úř. věst. L 274, 9.10.1998, s. 1).- Nařízení Rady (EHS) č. 3820/85 ze dne 20. prosince 1985 o harmonizaci určitých sociálních právních předpisů v silniční dopravě (Úř. věst. L 370, 31.12.1985, s. 1) nebo rovnocenná pravidla stanovená v dohodě AETR, včetně jejích dodatků.- Směrnice Rady 88/599/EHS ze dne 23. listopadu 1988 o jednotném postupu pro provádění nařízení (EHS) č. 3820/85 o harmonizaci určitých sociálních právních předpisů v silniční dopravě a nařízení (EHS) č. 3821/85 o záznamovém zařízení v silniční dopravě (88/599/EHS) (Úř. věst. L 325, 29.11.1988, s. 55), naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2135/98 (Úř. věst. L 274, 9.10.1998, s. 1).- Směrnice Rady 76/914/EHS ze dne 16. prosince1976 o minimální úrovni výcviku některých řidičů silniční dopravy (Úř. věst. L 357, 19.12.1976, s. 36).Oddíl 3- Směrnice Rady 96/53/ES ze dne 25. července 1996, kterou se pro určitá silniční vozidla provozovaná v rámci Společenství stanoví maximální přípustné rozměry pro vnitrostátní a mezinárodní provoz a maximální přípustné hmotnosti pro mezinárodní provoz (Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 59).- Směrnice Rady 96/96/ES ze dne 20. prosince 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se technických prohlídek motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (Úř. věst. L 46, 17.2.1997, s. 1).- Směrnice Rady 91/542/EHS ze dne 1. října 1991, kterou se mění směrnice 88/77/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se opatření proti emisím plynných znečisťujících látek ze vznětových motorů vozidel (Úř. věst. L 295, 25.10.1991, s. 1).- Směrnice Rady 92/6/EHS ze dne 10. února 1992 o montáži a použití omezovačů rychlosti u určitých kategorií motorových vozidel ve Společenství (Úř. věst. L 57, 23.2.1992, s. 27).- Směrnice Rady 92/24/EHS ze dne 31. března 1992 o omezovačích rychlosti nebo podobných palubních systémech omezení rychlosti u některých kategorií motorových vozidel (Úř. věst. L 129, 14.5.1992, s. 154).- Směrnice Rady 92/97/EHS ze dne 10. listopadu 1992, kterou se mění směrnice 70/157/EHS o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přípustné hladiny akustického tlaku a výfukového systému motorových vozidel (Úř. věst. L


text: 371, 19.12.1992, s. 1).- Směrnice Rady 94/55/ES ze dne 21. listopadu 1994 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí (Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7).- Směrnice Rady 95/50/ES ze dne 6. října 1995 o jednotných postupech kontroly při přepravě nebezpečných věcí po silnici (Úř. věst. L 249, 17.10.1995, s. 35).- Směrnice Rady 96/35/ES ze dne 3. června 1996 o jmenování a odborné způsobilosti bezpečnostních poradců pro přepravu nebezpečných věcí po silnici, železnici a vnitrozemských vodních cestách (Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 10).- Směrnice Komise 96/86/ES ze dne 13. prosince 1996, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 94/55/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se silniční přepravy nebezpečných věcí (Úř. věst. L 335, 24.12.1995, s. 43).Oddíl 4- Směrnice Rady 95/18/ES ze dne 19. června 1995 o vydávání licencí železničním podnikům (Úř. věst. L 143, 27.6.1995, s. 70).- Směrnice Rady 95/19/ES ze dne 19. června 1995 o přidělování kapacit železniční infrastruktury a o zpoplatnění infrastruktury (Úř. věst. L 143, 27.6.1995, s. 76).- Směrnice Rady 91/440/ES ze dne 29. června 1991 o rozvoji železnic Společenství (Úř. věst. L 237, 24.8.1991, s. 25).Oddíl 5- Směrnice Rady 92/82/EHS ze dne 19. října 1992 o sbližování sazeb spotřebních daní z minerálních olejů (Úř. věst. L 316, 31.10.1992, s. 19).- Směrnice Rady 96/49/ES ze dne 23. července 1996 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se železniční přepravy nebezpečných věcí (Úř. věst. L 235, 19.9.1996, s. 25).- Směrnice Rady 96/87/ES ze dne 13. prosince 1996, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 96/49/ES o sbližování právních předpisů členských států týkajících se přepravy nebezpečných věcí po železnici (Úř. věst. L 335, 24.12.1996, s. 45).--------------------------------------------------PŘÍLOHA 2PRAVIDLA PRO UKLÁDÁNÍ POPLATKŮ STANOVENÝCH V ČLÁNKU 81. Švýcarský poplatek za vozidla s celkovou hmotností nad 28 t, využívající povolení uvedené v čl. 8 odst. 2, nesmí přesáhnout- 180 CHF u tranzitní jízdy přes Švýcarsko,- 70 CHF u dvoustranné zpáteční jízdy ze Švýcarska nebo do Švýcarska.2. Maximální švýcarský poplatek za vozidla využívající povolení uvedené v čl. 8 odst. 3 o celkové hmotnosti nad 34 t, ale nepřekračující 40 t a jedoucí na vzdálenost 300 km přes Alpy je 252 CHF u vozidel, která nesplňují normy EURO, 211 CHF u vozidel splňujících normy EURO I a 178 CHF u vozidel splňujících normu EURO II. Poplatek se účtuje v souladu s článkem 40.3. Maximální švýcarský poplatek za vozidla využívající povolení uvedená v čl. 8 odst. 4 o celkové hmotnosti nad 34 t, ale nepřesahující 40 t a jedoucí na vzdálenosti 300 km přes Alpy je 300 CHF u vozidla, které nesplňuje normy EURO, 240 CHF u vozidla splňujícího normu EURO I a 210 CHF u vozidla splňujícího normu EURO II. Poplatek se účtuje v souladu s článkem 40.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 3+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA 4DRUHY PŘEPRAVY, KTERÉ NEPODLÉHAJÍ LICENCÍM A POVOLENÍM1. Přeprava poštovních zásilek, která se uskutečňuje v rámci veřejné služby.2. Přeprava poškozených nebo havarovaných vozidel.3. Přeprava zboží motorovými vozidly, jejichž přípustná celková hmotnost včetně celkové hmotnosti připojeného vozidla nepřesahuje 6 t nebo jejichž užitná hmotnost, včetně užitné


text: hmotnosti přípojného vozidla, nepřesahuje 3,5 t.4. Přeprava zboží motorovými vozidly, pokud splňují tyto podmínky:a) přepravované zboží je ve vlastnictví podniku nebo je jím prodáváno, kupováno, pronajímáno, najímáno, vyráběno, získáváno, zpracováváno nebo opravováno;b) účelem přepravy je převést zboží z podniku nebo do podniku, nebo jeho přemístění jak uvnitř podniku, nebo mimo podnik, jde-li o přepravu pro vlastní potřebu;c) motorová vozidla vykonávající takovou přepravu musí být řízena zaměstnanci podniku;d) vozidla přepravující zboží musí být ve vlastnictví podniku, nebo jím být pořízena na splátky nebo je musí mít podnik v pronájmu, přičemž v naposledy uvedeném případě musí tato vozidla splňovat podmínky směrnice Rady 84/647/EHS ze dne 19. prosince 1984 o užívání vozidel najatých bez řidiče pro přepravu zboží po silnici.Toto ustanovení neplatí pro použití náhradního vozidla během dočasné poruchy vozidla, které by bylo používané za normálních okolností;e) přeprava smí být pouze pomocnou činností v rámci celkové činnosti podniku.5. Přeprava léků, zdravotnických přístrojů a vybavení, jakož i dalšího materiálu pro poskytování pomoci v naléhavých případech (zejména při živelných pohromách).--------------------------------------------------PŘÍLOHA 5SEZNAM USTANOVENÍ OBSAŽENÝCH VE DVOUSTRANNÝCH DOHODÁCH O SILNIČNÍ DOPRAVĚ, UZAVŘENÝCH MEZI ŠVÝCARSKEM AJEDNOTLIVÝMI ČLENSKÝMI STÁTY SPOLEČENSTVÍ A VZTAHUJÍCÍCH SE K PŘEPRAVĚ ZBOŽÍ V TROJSTRANNÉ DOPRAVĚTrojstranná doprava jako taková: jestliže vozidlo jedoucí po obvyklé trase projíždí zemí, ve které je registrováno, např. jestliže vozidlo registrované ve Švýcarsku přepravuje zboží z Německa do Itálie přes Švýcarsko.Ostatní druhy takzvané trojstranné dopravy: jestliže vozidlo neprojíždí zemí, ve které je registrováno, např. jestliže vozidlo registrované ve Švýcarsku přepravuje zboží z Německa do Itálie přes Rakousko.Země | Dohoda podepsána (datum) | Vstup v platnost | Podmínky |Německo | 17.12.1953 | 1.2.1954 | Článek 7: Podle vnitrostátních právních předpisů trojstranná doprava jako taková povolena; ostatní takzvané trojstranné druhy dopravy zakázány |Rakousko | 22.10.1958 | 4.4.1959 | Článek 8: Dopravci mající nárok na provozování přepravy zboží mají povolení přepravovat, ve vozidlech registrovaných v jednom ze smluvních států: a)zboží určené pro smluvní stát nebo pocházející z jednoho ze států.Trojstranná doprava jako taková povolena; ostatní takzvané trojstranné druhy dopravy zakázány. |Belgie | 25.2.1957 | 24.7.1975 | Čl. 4 odst. 1 písm. b): Trojstranná doprava jako taková povolena; ostatní takzvané trojstranné druhy dopravy zakázány |Dánsko | 27.8.1981 | 25.3.1982 | Čl. 4 odst. 2: Přeprava z třetí země do jiné smluvní strany nebo z jiné smluvní strany do třetí země podléhá povolení vydávanému pro jednotlivé případy druhou smluvní stranou |Španělsko | 23.1.1963 | 21.8.1963 | Protokol ze dne 29. října 1971: Trojstranná doprava jako taková povolena; ostatní takzvané trojstranné druhy dopravy zakázány |Finsko | 16.1.1980 | 28.5.1981 | Čl. 6 odst. 2 a zápis z jednání Švýcarsko-finského společného výboru dne 23. a 24. května 1989, bod 2.2: trojstranná doprava jako taková povolena; jiné takzvané trojstranné druhy dopravy jsou povoleny a jsou předmětem povolení |Francie | 20.11.1951 | 1.4.1952 | Podle vnitrostátních právních předpisů: Švýcarští dopravci: všechny druhy trojstranné dopravy ve Francii zakázány;Francouzští dopravci: ve Švýcarsku všechny druhy trojstranné dopravy povoleny |Řecko | 8.8.1970 | 6.9.1971 | Článek 3 a zápis z jednání Švýcarsko-řeckého společného výboru dne 11. až 13. prosince 1972: všechny typy trojstranné dohody povoleny


text: (na základě povolení vydávaných podle zvláštních kvót) |Itálie | — | — | Zápis z jednání Švýcarsko-italského společného výboru dne 14. června 1993: Švýcarští dopravci: kvótová povolení pro trojstrannou dopravu jako takovou; ostatní druhy takzvané trojstranné dopravy zakázány;Italští dopravci: kvótová povolení pro trojstrannou dopravu jako takovou; ostatní druhy takzvané trojstranné dopravy zakázány; |Irsko | — | — | Podle vnitrostátních právních předpisů: Švýcarští dopravci: všechny druhy trojstranné dopravy zakázány kromě případů povolení vydaných irskými orgány;Irští dopravci: všechny druhy trojstranné dopravy ve vztahu se Švýcarskem povoleny. |Lucembursko | 17.5.1972 | 1.6.1972 | Dohoda platí pouze na přepravu cestujících. Nebyla uzavřena žádná dohoda o přepravě zboží. Trojstranná doprava je podle vnitrostátních právních předpisů povolena. (Použití zásady vzájemnosti). Všechny druhy trojstranné dohody povoleny. |Nizozemsko | 20.5.1952 | 15.6.1952 | Dohoda se vztahuje pouze na přepravu cestujících. Nebyla uzavřena žádná dohoda o přepravě zboží. Trojstranná doprava je podle vnitrostátních právních předpisů povolena. (Použití zásady vzájemnosti). Všechny druhy trojstranné dohody povoleny. |Portugalsko | 28.6.1973 | 1.1.1974 | Všechny druhy trojstranné dopravy jsou liberalizované podle rozhodnutí přijatého Švýcarsko-portugalským společným výborem dne 6. června 1996. |Spojené království | 20.12.1974 | 21.11.1975 | Článek 3 písm. b): Trojstranná doprava jako taková povolena. Ostatní druhy takzvané trojstranné dohody zakázány. |Švédsko | 12.12.1973 | 22.4.1974 | Čl. 4 odst. 1 a 2: Trojstranná doprava povolena na zvláštní kvótové povolení. |--------------------------------------------------PŘÍLOHA 6VÝJIMKY Z MAXIMÁLNÍ PŘÍPUSTNÉ HMOTNOSTI A ZE ZÁKAZU NOČNÍ A NEDĚLNÍ JÍZDYI. Výjimka z maximální přípustné hmotnosti v období, které končí dnem 31. prosince 2004V případě jízd, které začínají v zahraničí a končí ve švýcarském pohraničím pásmu [1] (a naopak), se výjimky povolují bez poplatků za zboží až do celkové hmotnosti 40 t a u 40 palcových kontejnerů ISO v kombinované dopravě až do celkové hmotnosti 44 t. Z důvodů konstrukce vozovky některá hraniční stanoviště používají nižší limity.II. Ostatní výjimky z maximální přípustné hmotnostiV případě jízd, které začínají v zahraničí a končí za švýcarským pohraničním pásmem [2] (a naopak) a v případě tranzitu Švýcarskem, může být povolena celková hmotnost větší než maximální přípustná hmotnost ve Švýcarsku u druhů dopravy neuvedených v článku 8:a) při přepravě zboží, které je nedělitelné, v případech, kdy ustanovení není možné dodržet i přes použití vhodného vozidla;b) u přemístění zvláštních vozidel nebo při jejich použití, zejména samojízdných pracovních strojů a pracovních vozidel, která vzhledem k účelu, ke kterému jsou používána, nesplňují ustanovení o hmotnosti;c) u dopravy v případě poškozených nebo havarovaných vozidel;d) u dopravy dodávek pro leteckou obsluhu;e) přeprava po silnici během počáteční a konečné fáze kombinované dopravy, většinou do 30 km od terminálu.III. Výjimka za zákazu noční a nedělní jízdyPlánují se tyto výjimky ze zákazu noční a nedělní jízdy:a) bez zvláštního povolení- jízdy za účelem poskytnutí neodkladné pomoci v případě živelné pohromy,- jízdy za účelem poskytnutí neodkladné pomoci v případě nehod, zejména nehod ve veřejné dopravě a leteckých nehod;b) se zvláštním povolenímPro přepravu zboží, které díky svému charakteru odůvodňuje noční přepravu a ze specifických důvodů nedělní jízdu:- zemědělské produkty rychle podléhající zkáze (jako jsou bobulovité plody, ovoce a zelenina, rostliny (včetně řezaných květin nebo čerstvě


text: vymačkané ovocné šťávy) po celý rok,- vepři a kuřata na porážku,- čerstvé mléko a mléčné produkty rychle podléhající zkáze,- cirkusové vybavení, hudební nástroje orchestru, divadelní rekvizity, atd.- denní tisk včetně vydavatelské složky a poštovní zásilky soudních písemností.Pro zjednodušení schvalovacích postupů lze vydat povolení platné až 12 měsíců pro jakýkoliv počet jízd, pokud se jedná o jízdy stejného druhu.[1] Švýcarské pohraniční pásmo je definováno v příloze 4 zápisu z jednání pátého zasedání společného výboru zřízeného podle dohody z roku 1992, které se konalo v Bruselu 2. dubna 1998. Je to zpravidla pásmo v rozsahu 10 kilometrů od stanoviště pohraniční kontroly.[2] Švýcarské pohraniční pásmo je definováno v příloze 4 zápisu z jednání pátého zasedání společného výboru zřízeného podle dohody z roku 1992, které se konalo v Bruselu 2. dubna 1998. Je to zpravidla pásmo v rozsahu 10 kilometrů od stanoviště pohraniční kontroly.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 7MEZINÁRODNÍ PŘEPRAVA CESTUJÍCÍCH AUTOKAREM A AUTOBUSEMČlánek 1DefinicePro účely této dohody platí tyto definice:1. Linková doprava1.1 Linkovou dopravou se rozumí přeprava cestujících v určených časech a po určených trasách, kdy cestující mohou vystupovat a nastupovat na předem určených místech. S výjimkou případné povinné rezervace je linková doprava přístupná všem.Pravidelnost linkové dopravy není nijak dotčena tím, že provozní podmínky této dopravy mohou být upraveny podle potřeb uživatelů.1.2. Doprava, organizovaná kýmkoliv, zajišťující přepravu zvláštních kategorií cestujících s vyloučením jiných cestujících, pokud je tato doprava zajišťována za podmínek stanovených v bodu 1.1, se považuje za linkovou dopravu. Tato doprava je dále nazývána "zvláštní linková doprava".Zvláštní linková doprava zahrnujea) přepravu zaměstnanců mezi bydlištěm a pracovištěm,b) přepravu žáků a studentů mezi bydlištěm a vzdělávacími institucemi,c) přepravu příslušníků ozbrojených sil a jejich rodin mezi jejich bydlištěm a vojenskými objekty.Pravidelnost zvláštní linkové dopravy není nijak dotčena tím, že provozní podmínky této dopravy mohou být upraveny podle potřeb uživatelů.1.3 Organizace souběžných nebo dočasných linkových spojů poskytovaných stejným uživatelům jako linkové spoje, zastavujících na určitých zastávkách a zastavujících na dodatečných zastávkách ke stávajícím linkovým spojům se řídí stejnými pravidly jako stávající linkové spoje.2. Příležitostná doprava2.1 Příležitostnou dopravou se rozumí doprava, která nesplňuje požadavky linkové dopravy ani zvláštní linkové dopravy a která se vyznačuje zejména tím, že přepravuje skupiny vytvořené z podnětu zákazníka nebo samotného dopravce.Organizace souběžných nebo dočasných linkových spojů srovnatelných se stávající linkovou dopravou a určených jejím uživatelům je vázána na povolení v souladu s postupem stanoveným v části 1.2.2 Samotná skutečnost, že doprava uvedená v bodě 2 je provozována v určitých intervalech, nepostačuje k tomu, aby přestala být považována za příležitostnou dopravu.2.3 Příležitostná doprava může být zajišťována skupinou dopravců, kteří jednají na účet jediného zastoupeného.Jména takových dopravců a případně přestupní místa na trase se oznamují příslušným orgánům dotyčných členských zemí Evropského společenství a Švýcarska v souladu s postupem stanoveným společným výborem.3. Doprava na vlastní nákladyDoprava na vlastní náklady je doprava provozovaná za neziskovým nebo nekomerčním účelem fyzickými nebo právnickými osobami, pokud:- doprava je pro fyzickou nebo právnickou osobu pouze vedlejší činností,- použitá vozidla jsou ve vlastnictví fyzické nebo právnické osoby nebo jsou pořizována formou splátek nebo dlouhodobé leasingové smlouvy a jsou řízena fyzickou nebo právnickou osobou nebo jejich


text: zaměstnancem.Oddíl 1LINKOVÉ SPOJE PODLÉHAJÍCÍ POVOLENÍČlánek 2Charakter povolení1. Povolení se vydávají na jméno dopravního podniku; nejsou jím přenosná na třetí strany. Nicméně dopravce, který získal povolení, může se souhlasem orgánu uvedeného v čl. 3 odst. 1 této přílohy provozovat služby prostřednictvím pověřené osoby. V tomto případě se v povolení vyznačí název tohoto podniku a jeho funkce pověřené osoby. Pověřená osoba musí splňovat podmínky stanovené v článku 17 této dohody.V případě podniků spojených pro účely poskytování linkových spojů se povolení vydává na jména všech podniků. Vydává se podniku, který řídí provoz, a ostatní obdrží opisy povolení. V povolení musí být uvedena jména všech provozovatelů.2. Doba platnosti povolení nesmí překročit pět let.3. V povolení se uvádía) druh spoje;b) trasa spoje, zejména výchozí místo a místo určení;c) období platnosti povolení;d) zastávky a časový plán.4. Povolení musí odpovídat vzoru stanovenému v nařízení (ES) č. 2121/98 [1].5. Povolení opravňuje jeho držitele k provozování linkového spoje na území smluvních stran.6. Provozovatel linkových spojů může použít pro vyřešení dočasných nebo výjimečných situací náhradní vozidla.V tomto případě musí dopravce zajistit, aby bylo vozidlo vybaveno těmito doklady:- kopií povolení linkového spoje,- kopií smlouvy mezi provozovatelem linkového spoje a firmou poskytující náhradní vozidla nebo odpovídajícím dokladem,- ověřenou kopií licence Společenství v případě dopravců Společenství nebo podobné švýcarské licence v případě švýcarských dopravců, která byla vydána provozovateli linkového spoje.Článek 3Podání žádosti o povolení1. Provozovatelé Společenství žádající o povolení předloží své žádosti v souladu s článkem 6 nařízení (EHS) č. 684/92, ve znění nařízení (ES) č. 11/98, a švýcarští provozovatelé žádající o povolení předloží své žádosti v souladu s kapitolou 5 nařízení ze dne 25. listopadu 1998 o koncesích pro přepravu cestujících (OCTV) [2]. V případě spojů, které nepodléhají povolení ve Švýcarsku, ale podléhají povolení ve Společenství, švýcarští provozovatelé žádající o povolení předkládají své žádosti příslušným švýcarským orgánům, nachází-li se výchozí místo spoje ve Švýcarsku.2. Žádosti musí odpovídat vzoru stanovenému v nařízení (ES) č. 2121/98.3. Osoby žádající o povolení uvádějí veškeré doplňkové informace, které považují za důležité nebo které požaduje vydávající orgán.. Zejména musí žadatelé předložit časový plán jízdy, který umožňuje zkontrolovat, zda spoje splňují ustanovení právních předpisů o době jízdy a odpočinku. Dopravci Společenství také předkládají kopii licence Společenství pro mezinárodní přepravu cestujících po silnici pro cizí potřebu a švýcarští dopravci podobnou švýcarskou licenci vydanou provozovatelem linkového spoje.Článek 4Povolovací postup1. Povolení se vydávají po dohodě s příslušnými orgány smluvních stran, na jejichž území cestující nastupují nebo vystupují. Vydávající orgán zasílá své hodnocení těmto orgánům, jakož i příslušným orgánům členských států Společenství, jejichž územím projíždějí bez zastávky k vystoupení nebo nastoupení cestujících, spolu s kopií žádosti a kopiemi veškeré další související dokumentace.2. Příslušné orgány Švýcarska a členských států Evropského společenství, o jejichž souhlas bylo požádáno, oznámí vydávajícímu orgánu své rozhodnutí do dvou měsíců. Tato časová lhůta běží ode dne přijetí žádosti o stanovisko, tento den je uveden na potvrzení přijetí. Pokud v této lhůtě vydávající orgán neobdrží odpověď, má se za to, že dožádaný orgán poskytl svůj souhlas, a vydávající orgán vydá povolení.3. S výhradou odstavců 7 a 8 vydávající orgán vydá rozhodnutí


text: během čtyř měsíců ode dne podání žádosti dopravcem.4. Žádost se udělí, pokud nebude zjištěno toto:a) žadatel není schopen provozovat spoj, na který se žádost vztahuje, vybavením, se kterým je oprávněn přímo nakládat.b) žadatel v minulosti porušil vnitrostátní nebo mezinárodní právní předpisy o silniční dopravě, zejména podmínky a požadavky související s povolováním mezinárodní silniční přepravy cestujících, nebo se dopustil závažného porušení právních předpisů v oblasti pravidel bezpečnosti silničního provozu, zejména ustanovení, která se vztahují na vozidla, dobu řízení a odpočinku řidičů;c) v případě žádosti o prodloužení povolení nesplnil žadatel podmínky pro udělení tohoto povolení;d) je prokázáno, že by dotyčná doprava přímo ohrozila existenci již povolené linkové dopravy, s výjimkou případů, kdy je dotyčná linková doprava prováděna pouze jediným dopravcem nebo skupinou dopravců;e) je zjevné, že žadatel má v úmyslu provozovat jen nejvýnosnější ze stávajících spojů;f) příslušný orgán smluvní strany rozhodne na základě podrobného rozboru, že by tato doprava vážně ovlivnila funkčnost srovnatelné železniční služby na dotčených přímých úsecích. Veškerá rozhodnutí přijatá podle tohoto ustanovení a důvody těchto rozhodnutí se oznamují příslušným dopravcům.Pokud stávající autokarová nebo autobusová služba vážně ovlivňuje funkčnost srovnatelné železniční dopravy na dotčených přímých úsecích, může od 1. ledna 2000 příslušný orgán smluvní strany, po oznámení dopravci se šesti měsíčním předstihem, se souhlasem společného výboru pozastavit nebo odebrat povolení k provozování mezinárodní autokarové nebo autobusové dopravy. Samotná skutečnost, že dopravce nabízí nižší ceny než jiní provozovatelé silniční nebo železniční dopravy nebo že je příslušný spoj již provozován jinými provozovateli silniční nebo železniční dopravy, neopravňuje k odmítnutí žádosti.5. Povolující orgán může odmítnout žádosti jen z důvodů slučitelných s touto dohodou.6. Jestliže postup pro dosažení dohody podle odstavce 1 neumožňuje povolujícímu orgánu o žádosti rozhodnout, je záležitost předána společnému výboru.7. Společný výbor co nejrychleji přijme rozhodnutí, které nabývá účinnosti do 30 dnů od jeho oznámení Švýcarsku a dotčeným členským státům Evropského společenství.8. Po ukončení postupu podle tohoto článku uvědomí povolující orgán všechny orgány uvedené v odstavci 1 o svém rozhodnutí, a případně jim zašle kopii povolení.Článek 5Udělení a prodloužení povolení1. Po ukončení postupů uvedených v článku 4 udělí povolující orgán povolení nebo žádost formálně odmítne.2. Rozhodnutí, kterým byla žádost odmítnuta, musí být zdůvodněno. Smluvní strany zajistí dopravcům, aby se v případě odmítnutí žádosti mohli domáhat svých práv.3. Článek 4 této přílohy platí obdobně pro žádosti o prodloužení povolení nebo o změnu podmínek provozování spoje, který podléhá povolení.O menších změnách provozních podmínek, zejména úpravách jízdného a jízdních řádů, uvědomí vydávající orgán příslušné orgány druhé smluvní strany.Článek 6Zánik platnosti povoleníPostup, kterým se řídí zánik platnosti povolení, se stanoví v článku 9 nařízení (EHS) č. 684/92 a článku 44 OCTV.Článek 7Povinnosti dopravce1. S výjimkou tzv. vyšší moci musí provozovatel linkové dopravy přijmout během doby platnosti povolení všechna opatření k provozování spoje, tak aby odpovídal všem požadavkům pro návaznost, přesnost a přepravní kapacitu a splňoval podmínky podle čl. 2 odst. 3 této přílohy.2. Dopravce musí trasu, zastávky, jízdní řád, jízdné a podmínky přepravy, pokud nejsou stanoveny zákonem, zveřejnit tak, aby tyto informace byly k dispozici všem uživatelům.3. Švýcarsko a dotyčné členské státy Evropského společenství mohou


text: vzájemnou dohodou a po dohodě s držitelem povolení změnit provozní podmínky linkové přepravy.Část IIPŘÍLEŽITOSTNÁ DOPRAVA A JINÁ DOPRAVA, NA KTEROU SE NEVZTAHUJE POVOLENÍČlánek 8Kontrolní doklady1. Doprava podle čl. 18 odst. 1 dohody probíhá na základě kontrolního dokladu (jízdního listu).2. Dopravce provozující příležitostnou dopravu je povinen vyplnit jízdní list před započetím každé jízdy.3. Knihy jízdních listů poskytují příslušné orgány Švýcarska nebo členského státu Evropského společenství, v němž je dopravce usazen, nebo jimi určené subjekty.4. Vzor kontrolního dokladu a způsob jeho používání se stanoví v nařízení č. 2121/98.Článek 9OsvědčeníOsvědčení podle čl. 18 odst. 6 dohody se vydává příslušným orgánem Švýcarska nebo členského státu Evropského společenství, kde je vozidlo registrováno.Musí odpovídat vzoru stanovenému v nařízení (ES) č. 2121/98.Část IIIKONTROLY A SANKCEČlánek 10Jízdenky1. Cestující v linkové dopravě, s výjimkou zvláštní linkové dopravy, musí během jízdy mít jednotlivou nebo hromadnou jízdenku, která uvádí tyto údaje:- výchozí a cílové místo, případně i zpáteční jízdy;- dobu platnosti jízdenky,- cenu přepravy.2. Jízdenka ve smyslu odstavce 1 se předkládá na požádání oprávněného kontrolního pracovníka.Článek 11Silniční kontroly a kontroly v podniku1. U dopravy pro cizí potřebu musí být ve vozidle uloženy a na žádost oprávněného kontrolního pracovníka předloženy tyto doklady: ověřená kopie licence Společenství pro dopravce Společenství nebo obdobná švýcarská licence u švýcarských dopravců a v závislosti na druhu služby buď povolení (nebo jeho ověřená kopie) nebo jízdní list.U dopravy na vlastní náklady musí být ve vozidle uloženo a na žádost oprávněného kontrolního pracovníka předloženo osvědčení (nebo jeho ověřená kopie).U dopravy podle čl. 18 odst. 2 dohody slouží jako kontrolní doklad smlouva nebo její ověřená kopie.2. Dopravci mezinárodní přepravy cestujících, kteří provozují autokary a autobusy, umožní všechny kontroly zjišťující řádné provozování této přepravy, zejména pokud jde o dobu řízení a odpočinku.Článek 12Vzájemná pomoc1. Příslušné orgány smluvních stran si poskytují vzájemně na žádost všechny dostupné informace, které jsou jim k dispozici o- porušení této dohody a ostatních předpisů, které se vztahují na mezinárodní přepravu cestujících autokary nebo autobusy, kterého se na jejich území dopustil dopravce z jiného členského státu, a o uložených sankcích,- sankcích uložených vlastním dopravcům za porušení tohoto nařízení na území jiného členského státu.2. Příslušné orgány smluvní strany, ve které je dopravce usazen, odejme licenci Společenství nebo obdobnou švýcarskou licenci, jestliže držitel- nesplňuje podmínky čl. 17 odst. 1 dohody,- poskytl nepřesné informace o údajích nezbytných pro vydání licence Společenství nebo obdobné švýcarské licence.3. Vydávající orgán odejme povolení, jestliže držitel nesplňuje podmínky, na jejichž základě bylo podlé této dohody povolení vydáno, zejména, požádají-li o to příslušné orgány smluvní strany, ve které je dopravce usazen. Vydávající orgán o tom neprodleně uvědomí příslušné orgány druhé smluvní strany.4. Příslušné orgány smluvní strany, ve které je dopravce usazen, mohou dopravci zejména odejmout licenci Společenství nebo obdobnou švýcarskou licenci nebo mohou dočasně nebo částečně odejmout ověřené kopie jeho licence Společenství nebo obdobné švýcarské licence, v případě že dopravce závažným způsobem nebo opakovaně méně závažným způsobem porušil dopravní předpisy a pravidla bezpečnosti silničního provozu, zejména ustanovení týkající se doby jízdy a odpočinku řidičů a neoprávněného provozování souběžné nebo příležitostné dopravy podle čl. 1 odst. 2.1.Tyto sankce


text: se stanoví podle závažnosti přestupku spáchaného držitelem licence Společenství nebo obdobné švýcarské licence a podle celkového počtu ověřených kopií, které drží v souvislosti s mezinárodní dopravou.[1] Nařizení Komise (ES) č. 2121/98 ze dne 2. října 1998, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařizení Rady (EHS) c. 684/92 a (ES) č 12/98 ohledně dokladů pro přepravu cestujících autokary a autobusy (Úř. věst.L 268, 3.10.1998, s. 10).[2] RS/SR 744.11.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 8SEZNAM USTANOVENÍ OBSAŽENÝCH VE DVOUSTRANNÝCH DOHODÁCH O SILNIČNÍ DOPRAVĚ, UZAVŘENÝCH ŠVÝCARSKEM SJEDNOTLIVÝMI ČLENSKÝMI STÁTY SPOLEČENSTVÍ A TÝKAJÍCÍCH SE UDĚLOVÁNÍ POVOLENÍ NA PŘEPRAVU CESTUJÍCÍCH V TROJSTRANNÉ DOPRAVĚZemě | Dohoda podepsána (datum) | Vstup v platnost | Podmínky |Německo | 17.12.1953 | 1.2.1954 | Články 4 a 5: v souladu s vnitrostátními právními předpisydodržení zásady vzájemnosti |Rakousko | 22.10.1958 | 4.4.1959 | Článek 6: v souladu s vnitrostátními právními předpisydodržení zásady vzájemnosti |Belgie | 25.2.1975 | 24.7.1975 | Článek 3: v souladu s vnitrostátními právními předpisy |Dánsko | 27.8.1981 | 25.3.1982 | Články 3 a 5: v souladu s vnitrostátními právními předpisy |Španělsko | 23.1.1963 | 21.8.1963 | Články 2 a 3: výslovné povolení druhé smluvní stranyvzájemnou dohodou (vzájemnost) |Finsko | 16.1.1980 | 28.5.1981 | Článek 3: v souladu s vnitrostátními právními předpisy |Francie | 20.11.1951 | 1.4.1952 | Kapitola II: vzájemnou dohodoudodržení zásady vzájemnosti |Řecko | 8.8.1970 | 6.9.1971 | Článek 2: vzájemnou dohodou (vzájemnost) |Itálie | — | — | V souladu s vnitrostátním právním předpisem (není dvoustranná dohoda) |Irsko | — | — | V souladu s vnitrostátním právním předpisem (není dvoustranná dohoda) |Lucembursko | 17.5.1972 | 1.6.1972 | Článek 3: V souladu s vnitrostátním právním předpisem |Nizozemsko | 20.5.1952 | 15.6.1952 | Odst. 2 bod 2 V souladu s vnitrostátním právním předpisem |Portugalsko | 28.6.1973 | 1.1.1974 | Protokol k dohodě, části 5 a 6 vzájemná dohodavzájemnost |Spojené království | 20.12.1974 | 21.11.1975 | V souladu s vnitrostátním právním předpisem (dohoda se týká pouze přepravy zboží) |Švédsko | 12.12.1973 | 22.4.1974 | Článek 3: V souladu s vnitrostátním právním předpisem |--------------------------------------------------PŘÍLOHA 9KVALITA SLUŽEB ŽELEZNIČNÍ A KOMBINOVANÉ DOPRAVYPokud Švýcarsko přijme ochranná opatření podle v článku 46, může tak učinit za následujících podmínek.1. Průměrná cena železniční nebo kombinované dopravy Švýcarskem nesmí být vyšší než náklady na vozidlo s maximální přípustnou hmotnosti 40 t jedoucí na vzdálenost 300 km Alpami. Zejména průměrná cena účtovaná za kombinovanou dopravu s doprovodem ("doprava nákladních vozidel vlakem") nesmí překročit náklady na silniční dopravu (silniční poplatky a proměnné náklady).2. Švýcarsko přijalo opatření ke zvýšení konkurenceschopnosti kombinované dopravy a přepravy zboží po železnici na svém území.3. Parametry používané pro hodnocení konkurenceschopnosti kombinované dopravy a přepravy zboží po železnici musí zahrnovat alespoň:- do jaké míry harmonogram přepravy a rychlost naplňují potřeby uživatelů,- do jaké míry poskytovatelé služeb zaručují a přebírají odpovědnost za jejich kvalitu,- do jaké míry švýcarští provozovatelé plní své závazky ohledně kvality služeb, nebo v případě nedodržení, do jaké míry je zákazníkům poskytnuta náhrada,- rezervační podmínky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA 10PRAVIDLA PRO POUŽÍVÁNÍ POPLATKŮ UVEDENÝCH V ČLÁNKU 40S výhradou čl. 40 odst. 3 písm. b) a čl. 40 odst. 5 se poplatky stanovené


text: v článku 40 používají takto:a) v případě dopravy ve Švýcarsku se poplatky zvyšují nebo snižují úměrně rozsahu, v jakém je skutečně ujetá vzdálenost ve Švýcarsku kratší nebo delší než 300 km;b) poplatky jsou úměrné hmotnostní kategorii vozidla.--------------------------------------------------ZÁVĚREČNÝ AKTZmocnění zástupciEVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍaŠVÝCARSKÉ KONFEDERACE,kteří se sešli jednadvacátého dne měsíce června roku tisíc devět set devadesát devět v Lucemburku k podpisu Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přepravě zboží a cestujících po železnici a silnici, přijali společná prohlášení uvedená dále a připojená k tomuto závěrečnému aktu:- společné prohlášení k čl. 38 odst. 6,- společné prohlášení o dalších jednáních,Rovněž vzali na vědomí tato prohlášení připojená k závěrečnému aktu:- prohlášení o účasti Švýcarska ve výborech,- prohlášení Švýcarska o použití sazebních kvót (40 t),- prohlášení Evropského společenství o používání sazebních kvót (40 t),- prohlášení Švýcarska k čl. 40 odst. 4,- prohlášení Švýcarska o usnadnění celních postupů (čl. 43 odst. 1).V Lucemburku, jednadvacátého dne měsíce června roku tisíc devět set devadesát devět.Hecho en Luxemburgo, el ventiuno de junio de mil novecientos noventa y nueve.Udfærdiget i Luxembourg den enogtyvende juni nitten hundrede og nioghalvfems.Geschehen zu Luxemburg am einundzwanzigsten Juni neunzehnhundertneunundneunzig.Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι μία Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα.Done at Luxembourg on the twenty-first day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.Fait à Luxembourg, le vingt-et-un juin mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf.Fatto a Lussemburgo, addì ventuno giugno millenovecentonovantanove.Gedaan te Luxemburg, de eenentwintigste juni negentienhonderd negenennegentig.Feito em Luxemburgo, em vinte e um de Junho de mil novecentos e noventa e nove.Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.Som skedde i Luxemburg den tjugoförsta juni nittonhundranittionio.Por la Comunidad EuropeaFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaVoor de Europese GemeenschapPela Comunidade EuropeiaEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por la Confederación SuizaFor Det Schweiziske EdsforbundFür der Schweizerischen EidgenossenschaftΓια την Ελβετική ΣυνομοσπονδίαFor the Swiss ConfederationPour la Confédération suissePer la Confederazione svizzeraVoor de Zwitserse BondsstaatPela Confederação SuíçaSveitsin valaliiton puolestaPå Schweiziska Edsförbundets vägnar+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍk čl. 38 odst. 6Smluvní strany prohlašují, že čl. 38 odst. 6 neovlivňuje použití, podle švýcarského federálního systému, nástrojů spadajících do federálního systému finančního vyrovnání.--------------------------------------------------SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍo dalších jednáníchEvropské společenství a Švýcarská konfederace vyjadřují svůj úmysl jednat o uzavření dohod v oblastech společného zájmu, jako je aktualizace protokolu 2 Dohody o volném obchodu z roku 1976 a švýcarská účast v některých programech, které se týkají vzdělávání, mládeže, sdělovacích prostředků, statistiky a životního prostředí. Jakmile budou ukončena současná dvoustranná jednání, budou urychleny přípravné práce k těmto jednáním.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍo účasti Švýcarska ve výborechRada souhlasí, aby se zástupci Švýcarska, pokud se jich týkají daná témata, účastnili zasedání následujících výborů a odborných pracovních skupin jako pozorovatelé:- výborů pro výzkumné programy včetně Výboru pro vědeckotechnický výzkum (CREST),- Správní komise pro sociální zabezpečení migrujících pracovníků,- Koordinační skupiny pro vzájemné uznávání vysokoškolských diplomů,- Poradního výboru pro letecké trasy a používání pravidel hospodářské soutěže v oblasti letecké dopravy.Zástupci Švýcarska se neúčastní při hlasování výborů.V případě dalších výborů zabývajících se oblastmi, na které se vztahují tyto dohody, v nichž Švýcarsko


text: přijalo buď aquis communautaire nebo odpovídající opatření, Komise jedná se švýcarskými odborníky způsobem stanoveným v článku 100 Dohody o EHP.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKAo použití sazebních kvót (40 t)Švýcarsko prohlašuje, že pro dovozní, vývozní a tranzitní přepravu využije nanejvýš 50 % kvót stanovených v článku 8 Dohody pro švýcarská vozidla, jejichž celková hmotnost nepřesahuje 40 t.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ EVROPSKÉHO SPOLEČENSTVÍo použití sazebních kvót (40 t)Společenství prohlašuje, že podle stávajících odhadů očekává využití přibližně 50 % svých kvót podle článku 8 pro dvoustrannou dopravu.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKAk čl. 40 odst. 4Švýcarsko prohlašuje, že v souvislosti s používáním poplatků uvedených v čl. 40 odst. 4 Dohody stanoví poplatky platné do otevření prvního základního tunelu nebo do 1. ledna 2008 podle toho, co nastane dříve, na úrovni nižší, než je maximální částka povolená tímto ustanovením. Švýcarsko má v úmyslu na základě současného plánování stanovit úroveň pro roky 2005, 2006 a 2007 ve výši průměrně 292,50 CHF a maximálně 350 CHF.--------------------------------------------------PROHLÁŠENÍ ŠVÝCARSKAo usnadnění celních postupů (čl. 43 odst. 1)Za účelem usnadnění celního odbavení na silničních hraničních přechodech mezi Evropskou unií a Švýcarskem souhlasí Švýcarsko s následujícími opatřeními, která budou přednostně dohodnuta v průběhu roku 1999 ve společném výboru zřízeném podle dohody z roku 1992:- ve spolupráci s celními úřady sousedních států zajistit, aby pracovní doba úřadů na hlavních hraničních přechodech byla dostatečně dlouhá, aby umožňovala těžkým nákladním vozidlům zahájit cestu Švýcarskem, jakmile skončí zákaz noční jízdy, nebo pokračovat v cestě do okamžiku, než zákaz začne platit. Případně lze pro tento účel uložit zvláštní poplatek odrážející dodatečné náklady. Tento poplatek by však neměl překročit 8 CHF;- do 1. ledna 2000 dosáhnout a dále zachovat ve spolupráci s celními orgány sousedních zemí dobu celního odbavení pro těžká nákladní vozidla v délce 30 minut na každém hraničním přechodu mezi Švýcarskem a Evropskou unií (měřeno od vstupu na první celní úřad do odbavení ve druhém).--------------------------------------------------


text:
 6.5.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 119/1
 Pouze původní znění EHK OSN mají právní účinek podle mezinárodního práva veřejného. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adresehttp://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis č. 83 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel z hlediska emisí znečišťujících látek podle požadavků na motorové palivo
 Revize 3
 Dodatku 6 k sérii změn 05 – Datum vstupu v platnost: 2. února 2007
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Rozsah působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Požadavky a zkoušky
 6.
 Úpravy typu vozidla
 7.
 Rozšíření schválení
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Ukončení výroby
 11.
 Přechodná ustanovení
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben a orgánů státní správy
 Dodatek 1 –
 Postup k ověření požadavků na shodnost výroby, pokud je směrodatná odchylka výroby udaná výrobcem vyhovující
 Dodatek 2 –
 Postup k ověření požadavků na shodnost výroby, pokud je směrodatná odchylka výroby udaná výrobcem buď nevyhovující nebo není k dispozici
 Dodatek 3 –
 Kontrola shodnosti vozidel v provozu
 Dodatek 4 –
 Statistický postup zkoušek shodnosti vozidel v provozu
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 TECHNICKÉ ÚDAJE MOTORU A VOZIDLA
 Příloha 2 –
 ZPRÁVA
 Dodatek –
 Informace o systému OBD.
 Příloha 3 –
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU
 Příloha 4 –
 ZKOUŠKA TYPU I (Přezkoušení emisí z výfuku po studeném startu)
 1.
 Úvod
 2.
 Pracovní cyklus na vozidlovém dynamometru
 3.
 Vozidlo a palivo
 4.
 Zkušební zařízení
 5.
 Příprava zkoušky
 6.
 Postup zkoušky na dynamometru
 7.
 Postup odebírání a analýzy vzorků
 8.
 Stanovení množství emitovaných plynných znečišťujících látek a částic
 Dodatek 1 –
 Rozpis pracovního cyklu použitého pro zkoušku typu I
 1.
 Pracovní cyklus
 2.
 Základní městský cyklus (část 1)
 3.
 Cyklus mimo město (část 2)
 Dodatek 2 –
 Vozidlový dynamometru
 1.
 Definice vozidlového dynamometru s pevnou křivkou zatížení
 2.
 Postup kalibrace dynamometru
 3.
 Seřízení dynamometru
 Dodatek 3 –
 Jízdní odpor vozidla – metoda měření na silnici – simulace na vozidlovém dynamometru
 1.
 Účel metod
 2.
 Definice zkušební dráhy
 3.
 Atmosférické podmínky
 4.
 Příprava vozidla
 5.
 Postupy
 Dodatek 4 –
 Ověření setrvačných hmotností jiných než mechanických
 1.
 Účel
 2.
 Princip
 3.
 Technické údaje
 4.
 Postup ověření
 Dodatek 5 –
 Definice systémů odběru vzorků výfukových plynů
 1.
 Úvod
 2.
 Kritéria systému s proměnlivým ředěním pro měření emisí výfukových plynů
 3.
 Popis zařízení
 Dodatek 6 –
 Postup při kalibraci přístrojů
 1.
 Stanovení kalibrační křivky
 2.
 Kontrola odezvy fid na uhlovodík
 3.
 Zkouška účinnosti konvertoru NOx
 4.
 Kalibrace systému CVS
 Dodatek 7 –
 Ověřování celého systému
 Dodatek 8 –
 Výpočet hmotnostních emisí znečišťujících látek
 1.
 Všeobecná ustanovení
 2.
 Zvláštní ustanovení pro vozidla se vznětovými motory
 Příloha 5 –
 ZKOUŠKA TYPU II (Zkouška emisí oxidu uhelnatého při volnoběžných otáčkách)
 Příloha 6 –
 ZKOUŠKA TYPU III (Ověření emisí plynů z klikové skříně)
 Příloha 7 –
 ZKOUŠKA TYPU IV (Stanovení emisí způsobených vypařováním z vozidel se zážehovými motory)
 Dodatek 1 –
 Kalibrace přístrojů pro zkoušení emisí způsobených vypařováním
 Dodatek 2 –
 Křivka


text:
teploty okolí v průběhu 24 hodin pro 24 hodinovou zkoušku ztrát způsobených vypařováním
 Příloha 8 –
 ZKOUŠKA TYPU VI (Ověření průměrných emisí oxidu uhelnatého a uhlovodíků z výfuku za nízké teploty okolí po studeném startu)
 Příloha 9 –
 ZKOUŠKA TYPU V (Popis zkoušky stárnutí pro ověření životnosti zařízení proti znečišťování)
 Příloha 10 –
 VLASTNOSTI REFERENČNÍCH PALIV
 1.
 Technické údaje referenčního paliva pro zkoušky vozidel se zážehovými motory
 2.
 Technické údaje referenčního paliva pro zkoušky vozidel se vznětovými motory
 3.
 Technické údaje referenčního paliva pro zkoušení vozidel se zážehovými motory při nízkých teplotách okolí
 Příloha 10a –
 VLASTNOTI PLYNNÝCH REFERENČNÍCH PALIV
 Příloha 11 –
 PALUBNÍ DIAGNOSTICKÝ SYSTÉM (OBD) PRO MOTOROVÁ VOZIDLA
 Dodatek 1 –
 Funkce palubních diagnostických systémů (OBD)
 Dodatek 2 –
 Základní vlastnosti rodiny vozidel
 Příloha 12 –
 EHK SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLům poháněným LPG NEBO zemním plynem (NG)
 Příloha 13 –
 POSTUP ZKOUŠKY EMISÍ U VOZIDLA VYBAVENÉHO PERIODICKY SE REGENERUJÍCÍM SYSTÉMEM
 Příloha 14 –
 POSTUP ZKOUŠKY EMISÍ PRO HYBRIDNÍ ELEKTRICKÁ VOZIDLA
 Dodatek 1 –
 Přehled stavu nabití (SOC) zásobníku elektrické energie/výkonu pro zkoušku typu I vozidel OVC HEV
 1. ROZSAH PŮSOBNOSTI
 Tento předpis platí pro vozidla kategorií M a N (1) podle tabulky A, s ohledem na zkoušky stanovené pro tato vozidla v tabulce B.
 Tabulka A
 Rozsah působnosti
 Kategorie vozidla (1)
 Max. hmotnost
 Vozidla se zážehovými motory včetně hybridních vozidel
 Vozidla se vznětovými motory včetně hybridních vozidel
 Benzin
 NG (2)
 LPG (3)
 Motorová nafta
 M1
 ≤ 3,5 t
 R83
 R83
 R83
 R83
 > 3,5 t
 R83
 —
 —
 —
 M2
 —
 R83
 —
 —
 R49 nebo R83 (4)
 M3
 —
 R83
 —
 —
 —
 N1
 —
 R83
 R49 nebo R83
 R49 nebo R83
 R49 nebo R83
 N2
 —
 R83
 —
 —
 R49 nebo R83 (4)
 N3
 —
 R83
 —
 —
 —
 Tabulka B
 Požadavky
 Požadavky
 Vozidla kategorií M a N se zážehovými motory včetně hybridních vozidel (1)
 Vozidla kategorií M1 a N1 se vznětovými motory včetně hybridních vozidel (1)
 Vozidlo na benzin
 Dvoupalivové vozidlo
 Jednopalivové vozidlo
 Vozidla na motorovou naftu
 Plynné znečišťující látky
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (zkouška s oběma druhy paliva)
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Částice
 —
 —
 —
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Emise při volnoběhu
 Ano
 Ano
 (zkouška s oběma druhy paliva)
 Ano
 —
 Emise z klikové skříně
 Ano
 Ano
 (zkouška jen s benzinem)
 Ano
 —
 Emise způsobené vypařováním
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (zkouška jen s benzinem)
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 —
 —
 Trvanlivost
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (zkouška jen s benzinem)
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Emise při nízkých teplotách
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (zkouška jen s benzinem)
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 —
 —
 Shodnost v provozu
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Palubní diagnostický systém
 Ano


text:
(maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 Ano
 (maximální hmotnost ≤ 3,5 t)
 1.1.1 Emise z výfuku při běžné a nízké teplotě okolí, emise způsobené vypařováním, emise plynů z klikové skříně a životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubní diagnostické systémy (OBD) pro motorová vozidla vybavená zážehovými motory, která mají nejméně čtyři kola.
 1.1.2 Emise z výfuku, životnost zařízení proti znečisťujícím látkám a palubní diagnostické systémy (OBD) pro vozidla kategorií M1 a N1 vybavená vznětovými motory, která mají nejméně 4 kola a maximální hmotnost nepřesahující 3 500 kg.
 1.1.3 Emise z výfuku při běžné a nízké teplotě okolí, emise způsobené vypařováním, emise plynů z klikové skříně a životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubní diagnostické systémy (OBD) pro hybridní elektrická vozidla (HEV) vybavená zážehovými motory, která mají nejméně čtyři kola.
 1.1.4 Emise z výfuku, životnost zařízení proti znečisťujícím látkám a palubní diagnostické systémy (OBD) pro hybridní elektrická vozidla (HEV) kategorií M1 a N1 vybavená vznětovými motory, která mají nejméně 4 kola a maximální hmotnost nepřesahující 3 500 kg.
 1.1.5 Předpis neplatí pro:
 —
 vozidla s maximální hmotností menší než 400 kg a pro vozidla s maximální konstrukční rychlostí menší než 50 km/h;
 —
 vozidla, jejichž hmotnost bez nákladu nepřesahuje 400 kg, jestliže jsou určena pro dopravu cestujících, nebo 550 kg, jestliže jsou určena pro dopravu nákladů, a která mají motor s maximálním výkonem nepřesahujícím 15 kW.
 1.1.6 Na žádost výrobce smí být schválení typu podle tohoto předpisu rozšířeno z vozidel kategorií M1 nebo N1 vybavených vznětovými motory, jejichž typ byl již schválen, na vozidla kategorie M2 a N2, která mají referenční hmotnost nepřesahující 2 840 kg a která splňují podmínky kapitoly 7. (Rozšíření schválení).
 1.1.7 Do působnosti tohoto předpisu nespadají vozidla kategorie N1 se vznětovými motory nebo se zážehovými motory používajícími jako palivo zemní plyn (NG) nebo zkapalněný ropný plyn (LPG) za předpokladu, že jim bylo uděleno schválení typu podle předpisu č. 49 ve znění poslední série změn.
 1.2 Tento předpis neplatí pro vozidla se zážehovými motory používajícími jako palivo NG nebo LPG, které jsou používány pro motorová vozidla kategorie M1 s maximální hmotností přesahující 3 500 kg, M2, M3, N2 a N3, pro která platí předpis č. 49.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 „typem vozidla“ kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 2.1.1 ekvivalentní setrvačná hmotnost stanovená ve vztahu k referenční hmotnosti, jak je předepsáno v bodě 5.1 přílohy 4; a
 2.1.2 vlastnosti motoru a vozidla podle definice v příloze 1;
 „referenční hmotností“ hmotnost vozidla bez nákladu, zvýšená o hmotnost 100 kg pro zkoušky podle přílohy 4 a 8;
 2.2.1 „hmotností vozidla bez nákladu“ hmotnost vozidla v provozním stavu, bez řidiče, cestujících nebo nákladu, avšak s palivovou nádrží naplněnou na 90 %, s obvyklou sadou nářadí a případně s náhradním kolem;
 2.3 „maximální hmotností“ maximální technicky přípustná hmotnost podle prohlášení výrobce vozidla (tato hmotnost může být větší než maximální hmotnost povolená národním orgánem);
 2.4 „plynnými znečišťujícími látkami“ emise z výfuku oxidu


text:
uhelnatého, oxidů dusíku vyjádřené v ekvivalentu oxidu dusičitého (NO2) a uhlovodíků vyjádřených v ekvivalentech:
 —
 C1H1,85 pro benzin,
 —
 C1H1,86 pro motorovou naftu,
 —
 C1H2,525 pro LPG,
 —
 C1H4 pro NG.
 2.5 „znečišťujícími částicemi“ složky výfukových plynů, které jsou zachyceny ze zředěného výfukového plynu při maximální teplotě 325 K (52 °C) pomocí filtrů popsaných v příloze 4;
 2.6 „emisemi z výfuku“:
 —
 u zážehových motorů emise plynných znečišťujících látek;
 —
 u vznětových motorů emise plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic;
 „emisemi způsobenými vypařováním“ uhlovodíkové páry, které unikly z palivového systému motorového vozidla, jiné než páry z emisí z výfuku;
 2.7.1 „ztrátami výdechem z nádrže“ emise uhlovodíků způsobené změnami teploty v palivové nádrži (vyjádřené jako ekvivalent C1H2,33);
 2.7.2 „ztrátami z odstaveného vozidla za tepla“ emise uhlovodíků unikající z palivového systému stojícího vozidla po periodě jízdy (vyjádřené jako ekvivalent C1H2,20);
 2.8 „klikovou skříní motoru“ prostory uvnitř nebo vně motoru, které jsou spojeny s jímkou oleje vnitřními nebo vnějšími kanály, kterými mohou plyny a páry unikat;
 2.9 „zařízením pro studený start“ zařízení, které dočasně obohacuje směs vzduch/palivo v motoru tak, aby se usnadnilo startování motoru;
 2.10 „pomocným startovacím zařízením“ zařízení pomáhající motoru při startování bez obohacování směsi vzduch/palivo, například žhavicí svíčka, úpravy časování vstřiku apod.;
 „zdvihovým objemem motoru“:
 2.11.1 u motorů s vratnými písty jmenovitý zdvihový objem;
 2.11.2 u motorů s rotačními písty (Wankelovy motory) dvojnásobek jmenovitého zdvihového objemu spalovací komory, který připadá na jeden píst;
 2.12 „zařízením proti znečišťujícím látkám“ takové části vozidla, které regulují a/nebo omezují emise z výfuku a emise způsobené vypařováním;
 2.13 zkratkou „OBD“ palubní diagnostický systém pro kontrolu emisí, který má schopnost identifikovat pravděpodobnou oblast chybné funkce kódem chyb uloženým do paměti počítače;
 2.14 „zkouškou vozidel v provozu“ zkouška a vyhodnocení shodnosti provedené podle bodu 8.2.1 tohoto předpisu;
 2.15 „řádně udržovaným a užívaným“ pro účely zkušebního vozidla, že dané vozidlo splňuje podmínky bodu 2 dodatku 3 k tomuto předpisu;
 „odpojovacím zařízením“ jakýkoliv konstrukční prvek snímající teplotu, rychlost vozidla, otáčky motoru, převodový stupeň, podtlak v sacím potrubí nebo jiné parametry pro účely aktivace, modulace, zpožďování nebo deaktivace činnosti jakékoliv části systému pro regulaci emisí, který snižuje účinnost systému pro regulaci emisí v podmínkách, které lze v běžném provozu a užívání vozidla logicky očekávat. Takový konstrukční prvek nemůže být považován za odpojovací zařízení, jestliže:
 2.16.1 potřeba tohoto zařízení je oprávněná kvůli ochraně motoru proti poškození nebo nehodě a pro bezpečný provoz vozidla nebo
 2.16.2 zařízení nepracuje za oblastí požadavků vázaných na startování motoru nebo
 2.16.3 podmínky jsou v podstatě včleněny do postupů zkoušky typu I nebo typu VI.
 2.17 „rodinou vozidel“ skupina typů vozidel, která je identifikována základním vozidlem pro účely přílohy 12;
 2.18 „požadavkem motoru na palivo“ druh paliva normálně používaného pro pohon motoru:
 —
 benzin,
 —
 LPG (zkapalněný ropný plyn),
 —
 NG (zemní plyn),
 —
 benzin nebo LPG,
 —
 benzin nebo NG,
 —
 motorová nafta;
 „schválením vozidla“ schválení typu vozidla z těchto hledisek (5):
 2.19.1 regulace emisí z výfuku vozidla, emisí způsobených vypařováním, emisí z klikové skříně, emisí znečišťujících látek při studeném startu, životnost zařízení proti znečišťujícím látkám


text:
a palubních diagnostických systémů vozidel, pro jejichž pohon se používá bezolovnatý benzin, nebo která mohou používat bezolovnatý benzin nebo LPG nebo NG (schválení B);
 2.19.2 regulace emisí plynných znečišťujících látek a znečišťujících částic, životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubních diagnostických systémů vozidel, pro jejichž pohon se používá motorová nafta (schválení C);
 2.19.3 regulace emisí plynných znečišťujících látek z motoru, emisí z klikové skříně, emisí při studeném startu, životnost zařízení proti znečišťujícím látkám a palubních diagnostických systémů vozidel, pro jejichž pohon se používá LPG nebo NG (schválení D);
 2.20 „periodicky se regenerujícím systémem“ zařízení k omezení emisí znečisťujících látek (např. katalyzátor, zachycovač částic), které potřebuje periodický regenerační proces v intervalech kratších, než jsou 4 000 km normálního provozu vozidla. Během cyklů, v nichž dochází k regeneraci, mohou být překročeny mezní hodnoty emisí. Jestliže k regeneraci zařízení k omezení emisí znečisťujících látek dochází nejméně jednou v průběhu zkoušky typu I a jestliže k němu došlo již jednou v průběhu přípravného cyklu vozidla, pokládá se za trvale se regenerující systém, který nevyžaduje zvláštní zkušební postup. Příloha 13 neplatí pro trvale se regenerující systémy.
 Na žádost výrobce se zkouška určená pro periodicky se regenerující systémy nepoužije u regeneračního zařízení, jestliže výrobce předloží schvalujícímu orgánu údaje, které prokazují, že v průběhu cyklů, v nichž dochází k regeneraci, zůstávají hodnoty emisí nižší, než jsou mezní hodnoty stanovené v bodu 5.3.1.4 pro příslušnou kategorii vozidla, a jestliže to odsouhlasila technická zkušebna.
 2.21 Hybridní vozidla (HV)
 2.21.1 Všeobecná definice hybridních vozidel (HV):
 „Hybridním vozidlem (HV)“ se rozumí vozidlo s nejméně dvěma různými měniči energie a dvěma různými systémy zásobníků energie (na vozidle) k pohonu vozidla.
 2.21.2 Definice hybridních elektrických vozidel (HEV):
 „Hybridním elektrickým vozidlem (HEV)“ se rozumí vozidlo, které k mechanickému pohonu odebírá energii z obou následujících zásobníků energie/výkonu umístěných na vozidle:
 —
 palivo, které lze spotřebovat
 —
 zásobník elektrické energie/výkonu (např. baterie, kondenzátor, setrvačník/generátor atd.)
 2.22 „jednopalivovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které je konstruováno primárně pro trvalý provoz na LPG nebo NG, avšak pouze pro nouzové účely nebo pro startování může mít také benzinový systém, a jehož benzinová nádrž má objem nejvýše 15 litrů;
 2.23 „dvoupalivovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, pro jehož pohon se po určitou dobu používá benzin a po určitou dobu LPG nebo NG.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska emisí z výfuku, emisí z klikové skříně, emisí způsobených vypařováním a životnosti zařízení proti znečišťujícím látkám, jakož i z hlediska jeho palubního diagnostického systému (OBD) předkládá výrobce vozidla nebo jeho zplnomocněný zástupce.
 Jestliže se žádost týká palubního diagnostického systému (OBD), musí být doplněna dalšími informacemi požadovanými v bodu 4.2.11.2.7 přílohy 1 společně s:
 prohlášením výrobce obsahujícím:
 3.1.1.1.1 v případě vozidel se zážehovými motory procento selhání zapalování z celkového počtu zážehů, které by mohlo způsobit zvýšení emisí nad mezní hodnotu danou bodem 3.3.2 přílohy 11, jestliže k tomuto procentu selhání zapalování došlo počínaje začátkem zkoušky typu I, jak je popsáno v bodu 5.3.1 přílohy 4;
 3.1.1.1.2 v případě vozidel se zážehovými motory procento selhání zapalování z celkového počtu zážehů, které


text:
by mohlo vést u výfukového katalyzátoru nebo katalyzátorů k přehřátí, které způsobí nevratné poškození;
 3.1.1.2 podrobnou písemnou informaci plně popisující funkční charakteristiky systému OBD, včetně seznamu významných částí systému pro regulaci emisí vozidla, tj. čidel, spouštěčů a prvků, které jsou sledovány systémem OBD;
 3.1.1.3 popis indikátoru chybné funkce (MI), který je používán systémem OBD k signalizaci poruchy řidiči vozidla;
 kopie ostatních schválení typu s příslušnými údaji, které umožní rozšíření schválení;
 3.1.1.4 případně údaje o rodině vozidel, jak je uvedeno v příloze 11, dodatku 2.
 3.1.2 Pro zkoušky popsané v kapitole 3 přílohy 11 se technické zkušebně předá vozidlo, které představuje typ vozidla nebo rodiny vozidel vybavené systémem OBD, jež se má schválit. Jestliže pověřená technická zkušebna zjistí, že předložené vozidlo plně neodpovídá typu vozidla nebo rodině vozidel podle přílohy 11 dodatku 2, musí být ke zkouškám podle bodu 3 přílohy 11 předloženo alternativní nebo případně další vozidlo.
 Vzor informačního dokumentu týkajícího se emisí z výfuku, emisí způsobených vypařováním, životnosti zařízení proti znečisťujícím látkám a palubního diagnostického systému (OBD) je v příloze 1. Informace uvedené v bodu 4.2.11.2.7.6 přílohy 1 se připojí do dodatku 1 „INFORMACE O SYSTÉMU OBD“ ke zprávě o schválení typu, jejíž vzor je uveden v příloze 2.
 3.2.1 Je-li třeba, musí být dodány kopie jiných schválení typu s odpovídajícími údaji, aby se umožnilo rozšíření schválení typu a zjištění faktorů zhoršení.
 3.3 Pro zkoušky popsané v kapitole 5 tohoto předpisu se technické zkušebně předá vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1 Jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto doplňku splní požadavky následující kapitoly 5, musí být tento typ vozidla schválen.
 4.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení.
 Jeho první dvě číslice označují sérii změn, podle které bylo schválení uděleno. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
 Zpráva o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu vyhotovená na formuláři podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které používají tento předpis.
 4.3.1 V případě dodatku k textu tohoto předpisu, např. jsou-li předepsány nové mezní hodnoty, se smluvní strany dohody informují o tom, které typy již schválených vozidel splňují nová ustanovení.
 Na každém vozidle shodném s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu se vyznačí, viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve zprávě o schválení, mezinárodní značka schválení typu, kterou tvoří:
 4.4.1 písmeno „E“ v kružnici, za kterým následuje číslo státu, který vydal příslušné schválení (6);
 4.4.2 napravo od kružnice popsané v bodu 4.4.1 se uvede číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení.
 4.4.3 Značka schválení typu musí za písmenem „R“ obsahovat doplňkový znak, kterým se rozlišují mezní hodnoty emisí, pro které bylo schválení uděleno. U schválení určených k doložení toho, že byly splněny mezní hodnoty zkoušky typu I uvedené v řádku A tabulky v bodu 5.3.1.4.1 tohoto předpisu, následuje za písmenem „R“ římská číslice „I“. U schválení určených k doložení toho, že byly splněny mezní hodnoty zkoušky typu I uvedené v řádku B tabulky v bodu


text:
5.3.1.4.1 tohoto předpisu, následuje za písmenem „R“ římská číslice „II“.
 4.5 Pokud vozidlo odpovídá schválenému typu vozidla podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě, a pokud vozidlo schválil stejný stát, který udělil schválení i podle tohoto předpisu, není třeba symbol podle bodu 4.4.1 opakovat; čísla předpisu a schválení a další symboly podle všech předpisů, podle kterých byla schválení udělena státem, který udělil schválení i podle tohoto předpisu, se v takovém případě uvedou ve svislém sloupci vpravo od symbolu, předepsaného v bodu 4.4.1.
 4.6 Značka schválení typu musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 4.7 Značka schválení typu musí být umístěna blízko štítku, na němž jsou uvedeny údaje o vozidle, nebo na tomto štítku.
 4.8 Příklady uspořádání značky schválení typu jsou uvedeny v příloze 3 k tomuto předpisu.
 5. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 Poznámka: Výrobce vozidla, jehož celosvětová roční výroba je menší než 10 000 kusů, může obdržet schválení typu alternativním způsobem k požadavkům této kapitoly na základě odpovídajících požadavků obsažených v: California Code of Regulations (Kalifornská sbírka nařízení), část 13, oddíly 1960.1 (f) (2) a (g) (1) a (g) (2), 1960.1 (p) platné pro modelový rok 1996 a pro pozdější modelové roky vozidel, 1968.1, 1976 a 1975 platné pro modelový rok 1995 a pro pozdější modelové roky lehkých nákladních vozidel, vydané nakladatelstvím Barclay's Publishing
 5.1 Obecně
 5.1.1 Konstrukční části, které mohou ovlivnit emise znečisťujících látek, musí být konstruovány, vyráběny a smontovány tak, aby při běžném užívání umožnily vozidlu splňovat požadavky tohoto předpisu, bez ohledu na vibrace, kterým mohou být vystaveny.
 Technická opatření provedená výrobcem musí zaručit, že emise z výfuku a emise způsobené vypařováním jsou účinně omezeny podle tohoto předpisu v průběhu normální životnosti vozidla a za běžných podmínek používání. To se také týká provozní bezpečnosti hadic a jejich spojek a přípojek užívaných v systému pro regulaci emisí, které musí být konstruovány tak, aby odpovídaly původnímu konstrukčnímu záměru. Pro emise z výfuku se pokládají tyto požadavky za splněné, jestliže jsou splněny požadavky bodu 5.3.1.4 a bodu 8.2.3.1. Pro emise způsobené vypařováním se pokládají tyto požadavky za splněné, jestliže jsou splněny požadavky bodu 5.3.1.4 a bodu 8.2.3.1.
 5.1.2.1 Užití odpojovacího zařízení je zakázáno.
 Plnicí hrdla palivových nádrží
 5.1.3.1 Aniž je dotčena platnost bodu 5.1.3.2, musí být plnicí hrdlo palivové nádrže konstruováno tak, aby se zabránilo plnění nádrže z benzinového čerpadla hadicí s nátrubkem, který má vnější průměr 23,6 mm nebo větší.
 Bod 5.1.3.1. se nepoužije pro vozidlo, u něhož jsou splněny obě následující podmínky, tj.:
 5.1.3.2.1 vozidlo je konstruováno a vyrobeno tak, že žádné zařízení určené k regulaci emisí plynných znečišťujících látek nebude nepříznivě ovlivněno olovnatým benzinem, a;
 5.1.3.2.2 vozidlo je v místě bezprostředně viditelném pro osobu, která plní palivovou nádrž, nápadně, zřetelně a nesmazatelně označeno symbolem pro bezolovnatý benzin podle normy ISO 2575–1982. Připouštějí se doplňková značení.
 Musejí se učinit opatření k zamezení nadměrných emisí způsobených vypařováním a úniku paliva působeného chybějícím víčkem plnicího hrdla palivové nádrže.
 To je dosaženo jedním z následujících opatření:
 5.1.4.1 neodnímatelné, automaticky se otvírající a zavírající víčko plnicího hrdla palivové nádrže,
 5.1.4.2 konstrukční opatření, která


text:
zabrání nadměrným emisím způsobeným vypařováním v případě chybějícího víčka plnicího hrdla palivové nádrže,
 5.1.4.3 jakékoliv jiné opatření, které má stejný účinek. Jako příklad může kromě jiného sloužit připoutané víčko plnicího hrdla, víčko připevněné řetízkem nebo využití stejného klíčku pro víčko plnicího hrdla a zapalování vozidla. V tomto případě musí být možno klíček vyjmout jen v poloze zamknuto.
 Ustanovení pro bezpečnost elektronického systému
 5.1.5.1 Každé vozidlo vybavené počítačem pro kontrolu emisí musí být zajištěno proti úpravám jiným než schváleným výrobcem. Výrobce schválí tyto úpravy, jestliže jsou nezbytné pro diagnostiku, údržbu, kontrolu, dodatečnou montáž nebo opravy vozidla. Všechny přeprogramovatelné kódy počítače nebo provozní parametry musí být zajištěny proti neoprávněnému zásahu a musí mít úroveň ochrany nejméně takovou, která splňuje ustanovení normy ISO DIS 15031–7 z října 1998 (SAE J2186 z října 1996), za předpokladu, že výměna dat týkajících se bezpečnosti se provádí s použitím protokolů a diagnostického konektoru, které jsou předepsány v bodu 6.5 přílohy 11 dodatku 1. Všechny vyměnitelné paměťové čipy sloužící ke kalibraci musí být zality, uzavřeny v zapečetěném obalu nebo chráněny elektronickým algoritmem a nesmějí být vyměnitelné bez použití speciálního nářadí a postupů.
 5.1.5.2 Parametry pro činnosti motoru zakódované v počítači nesmějí být změnitelné bez použití speciálních nástrojů a postupů (např. připájené nebo zalité součástky počítače nebo zapečetěný (nebo zapájený) kryt počítače).
 5.1.5.3 U vznětových motorů s mechanickým vstřikovacím čerpadlem paliva musí výrobce podniknout odpovídající kroky, aby u vozidel v provozu nebylo možno nedovoleně zvyšovat maximální dodávku paliva.
 5.1.5.4 Výrobci mohou schvalovací orgán požádat o výjimku z jednoho z těchto požadavků pro vozidla, u nichž je nepravděpodobné, že by potřebovala takovou ochranu. Kritéria, podle kterých bude schvalovací orgán hodnotit udělení výjimky, budou např. běžná dostupnost mikroprocesorů ke kontrole výkonu, schopnost vozidla dosahovat vysokých výkonů a plánovaný objem prodeje vozidel.
 5.1.5.5 Výrobci, kteří používají systémy programovatelného počítačového kódu (např. Electrical Erasable Read-Only Memory, EEPROM), musejí zabránit neoprávněnému přeprogramování. Výrobci musejí použít zlepšené ochranné strategie proti neoprávněným zásahům a ochranné funkce proti vpisování, které vyžadují elektronický přístup k počítači umístěnému mimo vozidlo provozovanému výrobcem. Schvalovací orgán může uznat i metody, které poskytují přiměřenou úroveň ochrany.
 5.1.6 Při technických prohlídkách musí být možné kontrolovat vozidlo tak, aby se zjistil jeho výkon v souvislosti s údaji shromážděnými podle bodu 5.3.7 tohoto předpisu. Jestliže taková kontrola vyžaduje speciální postup, musí to být upřesněno v návodu na údržbu (nebo v rovnocenném dokumentu). Tento speciální postup nesmí vyžadovat použití jiného zvláštního zařízení, než jaké je ve výbavě vozidla.
 5.2 Postup zkoušek
 Tabulka 1 uvádí různé možnosti pro schválení typu vozidla.
 5.2.1 Vozidla se zážehovým motorem a hybridní elektrická vozidla se zážehovým motorem se podrobí následujícím zkouškám:
 typ I (ověření průměrných emisí z výfuku po studeném startu),
 typ II (emise oxidu uhelnatého při volnoběhu),
 typ III (emise plynů z klikové skříně),
 typ IV (emise způsobené vypařováním),
 typ V (životnost zařízení proti znečišťujícím látkám),
 typ VI (ověření průměrných emisí oxidu uhelnatého a uhlovodíků z výfuku za nízkých okolních teplot po startu za studena),
 zkouška systému OBD.
 5.2.2 Vozidla se zážehovým motorem a hybridní elektrická vozidla se zážehovým motorem