text:
pravomoc delegovat.
 5. Pokud vyvstane procesní problém, který není upraven v části III dohody a přílohy uvedené části, může rozhodčí soud po konzultaci stran přijmout odpovídající postup, který je s těmito ustanoveními v souladu.
 6. Pokud se rozhodčí soud domnívá, že je nezbytné změnit jakoukoli lhůtu týkající se řízení, kromě lhůt stanovených v části III dohody, nebo učinit jakoukoli jinou procesní nebo správní úpravu, informuje po konzultacích se stranami písemně strany o důvodech změny nebo úpravy a o nových lhůtách, nebo o jejich nutných úpravách.
 Článek 8
 Nahrazení rozhodce
 1. Pokud není rozhodce schopen účastnit se řízení, odstoupí z funkce nebo musí být nahrazen, vybere se náhradní osoba v souladu s čl. 80 odst. 3 dohody.
 2. Pokud se některá ze stran domnívá, že rozhodce nesplňuje požadavky stanovené v příloze II (Kodex chování pro rozhodce a mediátory) a měl by být proto nahrazen, dotčená strana to oznámí druhé straně do patnácti (15) dnů ode dne, kdy získala dostatečné důkazy o údajném porušení požadavků stanovených v uvedené příloze.
 3. Strany se konzultují do patnácti (15) dnů od oznámení druhé strany.
 4. Strany informují rozhodce o jeho údajném neplnění požadavků a mohou žádat, aby rozhodce přijal kroky k odstranění tohoto údajného neplnění požadavků. Vzájemnou dohodou mohou strany rovněž rozhodce odvolat a vybrat náhradní osobu postupem stanoveným v článku 80 dohody.
 5. Pokud se strany neshodnou na tom, že je nutné rozhodce, jiného než je předseda rozhodčího soudu, nahradit, může kterákoli strana požádat, aby byla záležitost postoupena předsedovi rozhodčího soudu, jehož rozhodnutí je konečné.
 6. Pokud předseda rozhodčího soudu shledá, že rozhodce neplní požadavky stanovené v příloze II (Kodex chování pro rozhodce a mediátory), je vybrán nový rozhodce postupem stanoveným v článku 80 dohody.
 7. Pokud se strany nedohodnou na tom, že je nutné nahradit předsedu, může kterákoli strana požádat, aby byla záležitost postoupena jedné ze zbývajících osob, které jsou uvedeny na seznamu osob sestaveném podle článku 94 a jež mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu. Její jméno vylosuje předseda Výboru pro obchod a rozvoj. Takto vybraná osoba rozhodne, zda předseda splňuje požadavky stanovené v příloze II (Kodex chování pro rozhodce a mediátory). Její rozhodnutí je konečné. V případě rozhodnutí, že předseda nesplňuje požadavky stanovené v příloze II (Kodex chování pro rozhodce a mediátory), je vybrán nový rozhodce postupem stanoveným v článku 80 dohody.
 Článek 9
 Slyšení
 1. Na základě časového rozvrhu určeného podle čl. 4 odst. 1 písm. c), po konzultacích se stranami a dalšími rozhodci, oznámí předseda rozhodčího soudu stranám datum, čas a místo konání slyšení. Tyto informace strana, na jejímž území se slyšení koná, zveřejní, nejedná-li se o neveřejné slyšení.
 2. Nedohodnou-li se strany jinak, koná se slyšení v Bruselu, je-li žalující stranou stát SADC EPA nebo případně Jihoafrická celní unie (SACU), a na území států SADC EPA, je-li žalující stranou Evropská unie. Týká-li se spor opatření státu SADC EPA, koná se slyšení na území dotčeného státu, neoznámí-li tento stát písemně rozhodčímu soudu do deseti (10) dnů od jeho ustavení, že by se slyšení mělo konat na jiném místě.
 3.


text:
Žalovaná strana nese výdaje vyplývající z logistického zabezpečení slyšení, mezi něž mimo jiné patří náklady související s pronájmem místa konání slyšení. Takové náklady nezahrnují náklady na překlad a tlumočení ani náklady na poradce, rozhodce, jejich zaměstnance a asistenty.
 4. Pokud s tím strany souhlasí, může rozhodčí soud svolat další slyšení.
 5. Všichni rozhodci jsou přítomni po celou dobu slyšení.
 6. Nedohodnou-li se strany jinak, bez ohledu na to, zda je slyšení přístupné veřejnosti, se ho mohou zúčastnit tyto osoby:
 a)
 zástupci strany;
 b)
 poradci;
 c)
 asistenti a zaměstnanci;
 d)
 překladatelé, tlumočníci a soudní zapisovatelé; a
 e)
 znalci, v případě rozhodnutí rozhodčího soudu podle článku 90 dohody.
 7. Nejpozději sedm (7) dnů před datem slyšení doručí každá strana rozhodčímu soudu a druhé straně jmenný seznam osob, které jejím jménem přednesou při slyšení argumenty nebo prezentace, a dalších zástupců nebo poradců, kteří se zúčastní slyšení.
 8. Podle čl. 89 odst. 2 dohody jsou slyšení rozhodčího soudu přístupná veřejnosti, nerozhodne-li rozhodčí soud z vlastního podnětu nebo na žádost stran jinak.
 9. Rozhodčí soud rozhodne po konzultaci se stranami o vhodných logistických ujednáních a postupech k zajištění efektivní organizace veřejných slyšení. Tyto postupy mohou zahrnovat využití živého internetového vysílání nebo uzavřených televizních okruhů.
 10. Rozhodčí soud vede slyšení následujícím způsobem a přitom zajistí, aby žalující i žalovaná strana dostaly pro argumentaci i protiargumentaci stejné množství času:
 Argumenty
 a)
 argumentace žalující strany;
 b)
 argumentace žalované strany.
 Protiargument
 a)
 replika žalující strany;
 b)
 duplika žalované strany.
 11. Rozhodčí soud může kdykoli během slyšení klást otázky kterékoli straně.
 12. Rozhodčí soud zajistí přepis každého slyšení a jeho doručení stranám v přiměřené době po slyšení. Strany mohou k přepisu předložit poznámky a rozhodčí soud je zváží.
 13. Každá strana může do deseti (10) dnů ode dne slyšení předložit dodatečné písemné podání ohledně libovolné záležitosti, která vyvstala během slyšení.
 Článek 10
 Písemné dotazy
 1. Rozhodčí soud může kdykoli během řízení adresovat písemné dotazy jedné nebo oběma stranám. Kopie každé otázky položené straně se zašle druhé straně.
 2. Každá strana rovněž poskytne druhé straně kopii svých odpovědí na dotazy rozhodčího soudu. Druhá strana má možnost předložit písemné připomínky k odpovědi první strany do sedmi (7) dnů od doručení kopie odpovědi.
 Článek 11
 Důvěrnost
 1. Každá strana zachází se všemi informacemi, které druhá strana předložila rozhodčímu soudu a označila za důvěrné, jako s důvěrnými informacemi. V případě, že strana předloží rozhodčímu soudu písemné podání, které obsahuje důvěrné informace, poskytne rovněž do patnácti (15) dnů podání, které neobsahuje důvěrné informace a lze jej zpřístupnit veřejnosti.
 2. Žádné ustanovení tohoto jednacího řádu nebrání straně zveřejnit prohlášení o svých vlastních postojích, pokud při odkazování na informace podané druhou stranou nezveřejní žádné informace, které druhá strana označila za důvěrné.
 3. Rozhodčí soud jedná v neveřejném zasedání v případech, kdy podání a argumenty některé strany obsahují obchodně důvěrné informace. Strany jsou povinny zachovat důvěrnost slyšení rozhodčího soudu, probíhá-li slyšení na neveřejném zasedání.
 Článek 12
 Jednostranné kontakty
 1. Rozhodčí soud se nesmí sejít s jednou ze stran ani s ní komunikovat bez přítomnosti druhé strany.
 2. Rozhodci

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
nesmí diskutovat o žádných aspektech předmětu jednání se stranou nebo s oběma stranami bez přítomnosti ostatních rozhodců.
 Článek 13
 Podání amicus curiae
 1. Pokud se strany do pěti (5) dnů ode dne ustavení rozhodčího soudu nedohodnou jinak, může rozhodčí soud obdržet nevyžádaná písemná podání od fyzických nebo právnických osob usazených na území některé ze stran sporu a nezávislých na vládách stran sporu za předpokladu, že:
 a)
 jsou rozhodčím soudem obdržena do deseti (10) dnů od jeho ustavení;
 b)
 přímo souvisejí se skutkovými nebo právními otázkami, kterými se rozhodčí soud zabývá;
 c)
 obsahují identifikaci fyzické nebo právnické osoby, která podání činí, včetně její státní příslušnosti nebo místa, kde sídlí, povahu jejích činností, právní status, obecné cíle a zdroj jejího financování;
 d)
 specifikují povahu zájmu, který tato osoba má na rozhodčím řízení; a
 e)
 jsou v jazycích vybraných stranami v souladu s čl. 15 odst. 1 a 2 toho jednacího řádu.
 2. Veškerá taková podání doručí rozhodčí soud stranám k vyjádření. Strany mohou rozhodčímu soudu předložit své připomínky do deseti (10) dnů od doručení podání.
 3. Rozhodčí soud ve své zprávě uvede veškerá podání, která obdržel podle odstavce 1 tohoto článku. Rozhodčí soud není povinen se ve své zprávě vypořádat s argumenty v těchto podáních, pokud tak však bude činit, zohlední rovněž veškeré připomínky učiněné stranami podle odstavce 2 tohoto článku.
 Článek 14
 Naléhavé případy
 V naléhavých případech uvedených v části III dohody rozhodčí soud po konzultaci se stranami případně upraví lhůty uvedené v jednacím řádu. Takové úpravy oznámí rozhodčí soud stranám.
 Článek 15
 Překlady a tlumočení
 1. Během konzultací uvedených v článku 77 dohody a nejpozději na zasedání uvedeném v čl. 4 odst. 1 tohoto jednacího řádu usilují strany o dohodu ohledně společného pracovního jazyka pro řízení rozhodčího soudu.
 2. Pokud nejsou strany schopny se dohodnout na společném pracovním jazyce, použijí se pravidla stanovená v čl. 91 odst. 2 dohody.
 3. Žalovaná strana zajistí tlumočení ústních podání do jazyků, které si strany sporu zvolily.
 4. Zprávy rozhodčího soudu se vydají v jazyce nebo jazycích, které si strany sporu zvolily. Pokud se strany nedohodly na společném pracovním jazyce, vyhotoví se průběžná a závěrečná zpráva v jednom z pracovních jazyků WTO.
 5. Kterákoli strana může předložit připomínky k přesnosti překladu jakéhokoli přeloženého dokumentu, který byl vypracován podle těchto pravidel.
 6. Každá strana nese náklady na překlad svých písemných podání. Veškeré náklady na překlad rozhodnutí rozhodčího soudu ponesou obě strany rovným dílem.
 Článek 16
 Jiné postupy
 Lhůty stanovené v tomto jednacím řadu rozhodčí soud upraví v souladu se zvláštními lhůtami stanovenými pro přijetí zprávy nebo rozhodnutí rozhodčího soudu podle článků 84, 85, 86 a 87 dohody.
 PŘÍLOHA II
 KODEX CHOVÁNÍ PRO ROZHODCE A MEDIÁTORY
 Článek 1
 Definice
 V tomto kodexu chování se rozumí:
 a)
 „zaměstnanci“, pokud jde o rozhodce, osoby pod vedením a kontrolou rozhodce, s výjimkou asistentů;
 b)
 „asistentem“ osoba, která za podmínek jmenování a pod vedením a kontrolou rozhodce vykonává asistenční práci, poskytuje pomoc nebo provádí rešerše pro rozhodce;
 c)
 „kandidátem“ osoba, jejíž jméno je na seznamu rozhodců, na který odkazuje článek


text:
94 této dohody, a jejíž zvolení rozhodcem dle článku 80 této dohody je zvažováno;
 d)
 „mediátorem“ osoba, která byla zvolena mediátorem v souladu s článkem 78 dohody; a
 e)
 „členem“ nebo „rozhodcem“ člen rozhodčího soudu ustaveného podle článku 80 dohody;
 Článek 2
 Hlavní zásady
 1. Za účelem zachováni nedotknutelnosti a nestrannosti mechanismu pro řešení sporů každý kandidát a rozhodce:
 a)
 se obeznámí s tímto kodexem chování;
 b)
 je nezávislý a nestranný;
 c)
 se vyvaruje přímého i nepřímého střetu zájmů;
 d)
 se vyvaruje nevhodného chování i vyvolávání dojmu nevhodného chování;
 e)
 dodržuje přísné normy chování; a
 f)
 se nenechá ovlivnit vlastními zájmy, vnějším tlakem, politickými zřeteli, voláním veřejnosti, loajalitou vůči některé straně ani obavami z kritiky.
 2. Rozhodce se přímo ani nepřímo nezaváže ani nepřijme žádné výhody, které by jakkoli narušily řádný výkon jeho povinností nebo by budily dojem narušení řádného výkonu jeho povinností.
 3. Rozhodce nevyužije svého postavení u rozhodčím soudu k prosazování jakýchkoli osobních nebo soukromých zájmů. Rozhodce se vyvaruje jednání, které by mohlo vytvořit dojem, že jiní lidé jsou ve zvláštním postavení, ve kterém ho mohou ovlivnit.
 4. Rozhodce nesmí umožnit, aby jeho jednání nebo úsudek ovlivňovaly dřívější či současné finanční, obchodní, profesionální, osobní nebo sociální vztahy nebo povinnosti.
 5. Rozhodce se musí vyvarovat toho, aby vstupoval do jakýchkoli vztahů nebo aby mu vznikl jakýkoli finanční zájem, u něhož je pravděpodobné, že by ovlivňoval jeho nestrannost, nebo který by mohl důvodně vyvolávat dojem nevhodného jednání nebo podjatosti.
 6. Rozhodce vykonává svou funkci, aniž by přijímal či vyžadoval pokyny od nějaké vládní mezinárodní organizace, nevládní mezinárodní organizace nebo privátního zdroje; rozhodce nesmí vykonávat svou funkci, pokud se účastnil nějaké předchozí fáze sporu, který mu je předložen.
 Článek 3
 Oznamovací povinnosti
 1. Před přijetím svého jmenování rozhodcem podle článku 80 dohody, zveřejní kandidát, který má vystupovat jako rozhodce, jakýkoli zájem, vztah nebo záležitost, které by mohly ovlivňovat jeho nezávislost nebo nestrannost nebo které by mohly důvodně vytvořit zdání nevhodného jednání nebo podjatosti během řízení.
 2. Kandidát proto vynaloží veškeré rozumné úsilí, aby si byl všech takových zájmů, vztahů nebo záležitostí, jako například finančních, profesních, pracovních či rodinných zájmů, vědom.
 3. Oznamovací povinnost podle odstavce 1 je trvalou povinností, která vyžaduje, aby rozhodce poskytoval informace o všech takových zájmech, vztazích nebo záležitostech, které mohou vzniknout v průběhu kterékoli fáze řízení.
 4. Kandidát nebo rozhodce sdělí záležitosti týkající se skutečného nebo potenciálního porušení tohoto kodexu chování Výboru pro obchod a rozvoj, aby je mohl tento výbor zvážit, a to co nejdříve poté, co se o nich dozví.
 Článek 4
 Povinnosti rozhodců
 1. Rozhodce je po potvrzení svého jmenování k dispozici pro výkon svých povinností a vykonává je v průběhu řízení řádně a včas, spravedlivě a poctivě.
 2. Rozhodce zvažuje pouze ty otázky, které byly vzneseny v rámci řízení a jsou nezbytné pro rozhodnutí, a tuto povinnost nesmí delegovat na žádnou jinou osobu.
 3. Rozhodce podnikne všechny vhodné kroky k tomu, aby zajistil, že jeho asistenti a zaměstnanci jsou si vědomi povinností plynoucích rozhodci podle článku 2, 3, 4 a 6 tohoto kodexu


text:
chování a dodržují je.
 Článek 5
 Povinnosti bývalých rozhodců
 1. Všichni bývalí rozhodci se vyvarují jednání, které by mohlo vyvolat dojem, že byli podjatí při plnění svých povinností, nebo které by jim mohlo přinášet výhody z rozhodnutí rozhodčího soudu.
 2. Každý bývalý rozhodce musí dodržovat povinnosti stanovené v článku 6 tohoto kodexu chování.
 Článek 6
 Důvěrnost
 1. Rozhodce nikdy nezpřístupní neveřejné informace týkající se řízení nebo zjištěné v průběhu řízení, pro nějž byl jmenován rozhodcem. Rozhodce v žádném případě nezpřístupní takové informace k získání osobních výhod nebo výhod pro jiné osoby ani k nepříznivému ovlivnění zájmů jiných osob.
 2. Rozhodce nezpřístupní rozhodnutí rozhodčího soudu nebo jeho části před jejich zveřejněním.
 3. Rozhodce nikdy nezpřístupní informace o jednání rozhodčího soudu ani o jakýchkoliv jeho stanoviscích, ani neučiní žádná prohlášení o řízení, pro nějž by jmenován rozhodcem, nebo o otázkách sporu v řízení.
 Článek 7
 Výdaje
 Každý rozhodce si vede záznamy a předloží konečnou zprávu o tom, kolik času řízení věnoval, a o svých výdajích, jakož i o vynaloženém čase a výdajích svých asistentů a zaměstnanců.
 Článek 8
 Mediátoři
 Tento kodex chování se na mediátory použije obdobně.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 41997A0719(02)
 Úřední věstník C 221 , 19/07/1997 S. 0012 - 0022
 Druhý protokolk Úmluvě o ochraně finančních zájmů Evropských společenství, vypracovaný na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské uniiVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY tohoto protokolu, členské státy Evropské unie,S OHLEDEM na akt Rady Evropské unie ze dne 19. června 1997;PŘEJÍCE SI zajistit, aby jejich trestněprávní předpisy účinně přispívaly k ochraně finančních zájmů Evropských společenství;UZNÁVAJÍCE význam Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství ze dne 26. července 1995 pro boj proti podvodům poškozujícím příjmy a výdaje Společenství;UZNÁVAJÍCE význam protokolu ze dne 27. září 1996 ke zmíněné úmluvě pro boj s korupcí, která poškozuje nebo může poškodit finanční zájmy Evropských společenství;VĚDOMY si toho, že finanční zájmy Evropských společenství mohou být poškozeny nebo ohroženy jednáními spáchanými jménem právnických osob a jednáními spočívajícími v praní peněz;PŘESVĚDČENY o potřebě změnit tam, kde je to nutné, vnitrostátní právní předpisy tak, aby byla zavedena odpovědnost právnických osob za podvody, aktivní korupci a praní peněz spáchané v jejich prospěch, které poškozují nebo ohrožují finanční zájmy Evropských společenství;PŘESVĚDČENY o potřebě změnit tam, kde je to nutné, vnitrostátní právní předpisy tak, aby bylo prohlášeno za trestné praní výnosů z podvodů nebo korupce, které poškozují nebo ohrožují finanční zájmy Evropských společenství, a aby umožnily zabavení výnosů z takových podvodů a korupce;PŘESVĚDČENY o potřebě změnit tam, kde je to nutné, vnitrostátní právní předpisy tak, aby se předešlo odmítnutí vzájemné pomoci pouze z toho důvodu, že trestné činy upravené tímto protokolem se týkají daňových nebo celních trestných činů nebo jsou za ně považovány;VĚDOMY SI toho, že spolupráce mezi členskými státy je již upravena Úmluvou o ochraně finančních zájmů Evropských společenství ze dne 26. července 1995, že však, aniž by byly dotčeny závazky vyplývající z práva Společenství, je třeba dále vhodně upravit spolupráci mezi členskými státy a Komisí s cílem zajištění účinného postupu proti podvodům, aktivní a pasivní korupci a s tím spojenému praní peněz, které poškozují nebo ohrožují finanční zájmy Evropských společenství, včetně výměny informací mezi členskými státy a Komisí;VZHLEDEM k tomu, že v zájmu podpory a usnadnění výměny informací je nezbytné zajistit přiměřenou ochranu osobních údajů;VZHLEDEM k tomu, že výměna informací by neměla bránit probíhajícím vyšetřováním, a tudíž je nutné zajistit utajení vyšetřování;VZHLEDEM k tomu, že je nutno přijmout vhodná ustanovení týkající se příslušnosti Soudního dvora Evropských společenství;VZHLEDEM k tomu, že odpovídající ustanovení Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství ze dne 26. července 1995 by se měla vztahovat na určitá jednání upravená tímto protokolem,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1DefinicePro účely tohoto protokolu se rozumí:a) "úmluvou" Úmluva o ochraně finančních zájmů Evropských společenství ze dne 26. července 1995, vypracovaná na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii [1];b) "podvodem" jednání podle článku l úmluvy;c) - "pasivní korupcí" jednání podle článku 2 Protokolu k Úmluvě o ochraně finančních zájmů Evropských společenství ze dne 27. září 1996 vypracovaného na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii [2],- "aktivní korupcí" jednání podle článku 3 zmíněného protokolu;d) "právnickou osobou" každý subjekt mající toto právní postavení podle platných vnitrostátních předpisů, s výjimkou států nebo


text: jiných veřejnoprávních subjektů při výkonu veřejné moci a mezinárodních organizací veřejného práva;e) "praním peněz" jednání definované v čl. l třetí odrážce směrnice Rady 91/308/EHS ze dne 10. června 1991 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz [3], které je spojeno s výnosy z podvodu, alespoň v závažných případech, a s výnosy aktivní nebo pasivní korupce.Článek 2Praní penězKaždý členský stát přijme nezbytná opatření, aby praní peněz bylo trestným činem.Článek 3Odpovědnost právnických osob1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby zajistil, že právnické osoby lze činit odpovědnými za podvod, aktivní korupci a praní peněz, které v jejich prospěch spáchá jakákoli osoba jednající samostatně nebo jako člen orgánu dotyčné právnické osoby, která v této právnické osobě působí ve vedoucím postavení na základě- oprávnění zastupovat tuto právnickou osobu nebo- pravomoci přijímat rozhodnutí jménem této právnické osoby nebo- pravomoci vykonávat kontrolu v rámci této právnické osoby,jakož i za účastenství nebo návod ke spáchání podvodu, aktivní korupce nebo praní peněz nebo za pokus spáchání takového podvodu.2. Kromě případů stanovených v odstavci l přijme každý členský stát nezbytná opatření, aby zajistil, že právnickou osobu lze činit odpovědnou, jestliže nedostatek dohledu nebo kontroly ze strany osoby uvedené v odstavci 1 umožnil spáchání podvodu, aktivní korupce nebo praní peněz ve prospěch právnické osoby osobou jí podřízenou.3. Odpovědnost právnické osoby podle odstavců l a 2 nevylučuje možnost trestního stíhání proti fyzickým osobám za spáchání, návod nebo účastenství na podvodu, aktivní korupci nebo praní peněz.Článek 4Sankce ukládané právnickým osobám1. Každý členský stát přijme nezbytná opatření, aby právnickou osobu odpovědnou podle čl. 3 odst. 1 bylo možné postihnout účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi, které zahrnují pokuty trestní nebo jiné povahy a mohou zahrnovat i jiné sankce, napříklada) zbavení oprávnění pobírat veřejné výhody nebo podpory;b) dočasný nebo trvalý zákaz provozování obchodní činnosti;c) uložení soudního dohledu;d) zrušení rozhodnutím soudu.2. Každý členský stát přijme opatření nezbytná k zajištění možnosti potrestat právnickou osobu odpovědnou podle čl. 3 odst. 2 účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi nebo opatřeními.Článek 5ZabaveníKaždý členský stát přijme nezbytná opatření k tomu, aby bylo možné zajistit, a aniž jsou dotčena práva třetích stran jednajících v dobré víře, zabavit nebo odejmout nástroje a výnosy podvodu, aktivní i pasivní korupce a praní peněz, anebo majetek, jehož hodnota odpovídá těmto výnosům. S nástroji, výnosy nebo jiným zajištěným nebo zabaveným majetkem zachází daný členský stát v souladu se svými vnitrostátními předpisy.Článek 6Daňový a celní trestný činČlenský stát nesmí odmítnout poskytnutí vzájemné pomoci týkající se podvodu, aktivní i pasivní korupce a praní peněz pouze z toho důvodu, že se toto jednání týká daňového nebo celního trestného činu nebo je za něj považováno.Článek 7Spolupráce s Komisí Evropských společenství1. Členské státy a Komise spolu vzájemně spolupracují v oblasti boje proti podvodům, aktivní i pasivní korupci a praní peněz.Pro tento účel Komise poskytuje technickou a operativní pomoc, kterou mohou příslušné vnitrostátní orgány potřebovat k usnadnění koordinace svých vyšetřování.2. Příslušné orgány členských států si mohou s Komisí vyměňovat informace za účelem usnadnění zjištění skutkového stavu a zajištění účinného postupu proti podvodu, aktivní a pasivní korupci a praní peněz. Komise a příslušné vnitrostátní


text: orgány musí v každém konkrétním případě vzít do úvahy požadavky na utajení vyšetřování a na ochranu údajů. Pro tento účel může členský stát při poskytnutí informací Komisi stanovit zvláštní podmínky upravující použití informací Komisí nebo jiným členským státem, kterému tyto informace budou případně předány.Článek 8Odpovědnost Komise za ochranu údajůKomise v rámci výměny informací podle čl. 7 odst. 2 zajistí, že při zpracování osobních údajů dodržuje stejnou úroveň ochrany, jakou stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů [4].Článek 9Zveřejňování pravidel pro ochranu údajůPravidla přijatá na základě závazků podle článku 8 se zveřejňují v Úředním věstníku Evropských společenství.Článek 10Předávání údajů jiným členským státům a třetím zemím1. S výhradou podmínek podle čl. 7 odst. 2 může Komise osobní údaje, které získala od členského státu při plnění svých funkcí podle článku 7, předat jinému členskému státu. O svém úmyslu předat tyto údaje uvědomí členský stát, který je poskytl.2. Komise může za stejných podmínek předat osobní údaje získané od členského státu v rámci plnění jejích funkcí podle článku 7 třetí zemi, pokud s jejich předáním souhlasí členský stát, který jí je poskytl.Článek 11Dozorčí orgánJakýkoli orgán určený nebo zřízený za účelem výkonu funkce nezávislého dozoru nad ochranou údajů, pokud jde o osobní údaje uchovávané Komisí v rámci plnění jejích úkolů podle Smlouvy o založení Evropského společenství, je příslušný k výkonu stejné funkce i ve vztahu k osobním údajům uchovávaným Komisí na základě tohoto protokolu.Článek 12Vztah k úmluvě1. Články 3, 5 a 6 úmluvy vztahují také na jednání uvedené v článku 2 tohoto protokolu.2. Na tento protokol se vztahují také tato ustanovení úmluvy:- článek 4 s tím, že není-li při oznámení podle čl. 16 odst. 2 tohoto protokolu stanoveno jinak, vztahují se veškerá prohlášení ve smyslu čl. 4 odst. 2 úmluvy také na tento protokol,- článek 7 v tom smyslu, že se překážka pravomocně rozhodnuté věci vztahuje také na právnické osoby, a s tím, že není-li při oznámení podle čl. 16 odst. 2 tohoto protokolu stanoveno jinak, vztahují se veškerá prohlášení ve smyslu čl. 7 odst. 2 také na tento protokol,- článek 9,- článek 10.Článek 13Soudní dvůr1. Každý spor mezi členskými státy týkající se výkladu nebo uplatňování tohoto protokolu projedná nejprve Rada postupem stanoveným v hlavě VI Smlouvy o Evropské unii s cílem nalézt řešení.Není-li řešení nalezeno do šesti měsíců, může jedna ze stran sporu věc předložit Soudnímu dvoru Evropských společenství.2. Každý spor mezi jedním nebo více členskými státy a Komisí týkající se uplatňování článku 2 v souvislosti s čl. 1 písm. e) a článků 7, 8 a 10 a čl. 12 odst. 2 čtvrté odrážky tohoto protokolu, který nebylo možné urovnat jednáním, může být předložen Soudnímu dvoru po uplynutí šestiměsíční lhůty ode dne, kdy jedna ze stran sporu uvědomí druhou stranu o vzniku sporu.3. Protokol ze dne 29. listopadu 1996 o výkladu Úmluvy o ochraně finančních zájmů Evropských společenství Soudním dvorem Evropských společenství cestou rozhodování o předběžné otázce, vypracovaný na základě článku K.3 smlouvy o


text: Evropské unii [5], se vztahuje na tento protokol s tím, že prohlášení učiněné členským státem podle článku 2 zmíněného protokolu se vztahuje také na tento protokol, ledaže dotčený členský stát učiní při oznámení podle čl. 16 odst. 2 tohoto protokolu prohlášení opačné.Článek 14Mimosmluvní odpovědnostPro účely tohoto protokolu se mimosmluvní odpovědnost Společenství řídí čl. 215 druhým pododstavcem Smlouvy o založení Evropského společenství. Použije se rovněž článek 178 zmíněné smlouvy.Článek 15Soudní kontrola1. Soudní dvůr má pravomoc rozhodovat o žalobách podaných kteroukoli fyzickou nebo právnickou osobou proti rozhodnutí Komise určenému této osobě nebo proti rozhodnutí, které se této osoby přímo a osobně týká, z důvodu porušení článku 8 nebo jiného pravidla přijatého na základě tohoto článku anebo z důvodu zneužití pravomoci.2. Ustanovení čl. 168a odst. 1 a 2, čl. 173 pátého pododstavce, čl. 174 prvního pododstavce, čl. 176 prvního a druhého pododstavce a článků 185 a 186 Smlouvy o založení Evropského společenství a statut Soudního dvora Evropského společenství se použijí obdobně.Článek 16Vstup v platnost1. Tento protokol podléhá přijetí členskými státy v souladu s jejich ústavními pravidly.2. Členské státy oznámí generálnímu tajemníkovi Rady Evropské unie dokončení svých ústavních postupů vyžadovaných pro přijetí tohoto protokolu.3. Tento protokol vstupuje v platnost uplynutím 90 dní od oznámení podle odstavce 2 učiněného členským státem Evropské unie, který byl členem Evropské unie ke dni přijetí aktu o vypracování tohoto protokolu Radou a splnil tuto formální náležitost jako poslední. Pokud však k uvedenému dni úmluva nebude ještě v platnosti, vstoupí tento protokol v platnost dnem, kterým vstoupí v platnost úmluva.4. Uplatňování čl. 7 odst. 2 se však pozastavuje, dokud příslušný orgán Evropských společenství nesplní svou povinnost zveřejnit pravidla pro ochranu údajů podle článku 9 nebo dokud nebudou splněny podmínky článku 11 týkající se dozorčího orgánu.Článek 17Přístup nových členských států1. Tento protokol je otevřen k přístupu každému státu, který se stane členem Evropské unie.2. Znění tohoto protokolu vyhotovené Radou Evropské unie v jazyce přistupujícího státu je platné.3. Listiny o přístupu budou uloženy u depozitáře.4. Tento protokol vstupuje v platnost vůči každému přistupujícímu státu uplynutím 90 dní od uložení jeho listiny o přístupu nebo dnem vstupu tohoto protokolu v platnost, pokud nevstoupil v platnost dnem uplynutí uvedené devadesátidenní lhůty.Článek 18Výhrady1. Členské státy si mohou vyhradit právo zavést praní peněz spojené s výnosy z aktivní nebo pasivní korupce jako trestný čin pouze v závažných případech aktivní a pasivní korupce. Členský stát, který tuto výhradu učiní, musí o ní informovat depozitáře s uvedením podrobných údajů o rozsahu této výhrady, a to při oznámení podle čl. 16 odst. 2. Tato výhrada platí po dobu pěti let od zmíněného oznámení. Může být obnovena pouze jednou, a to na dobu dalších pěti let.2. Rakouská republika může při oznámení podle čl. 16 odst. 2 prohlásit, že nebude vázána články 3 a 4. Toto prohlášení pozbývá účinku po uplynutí pěti let ode dne přijetí aktu o vypracování tohoto protokolu.3. Nepovolují se žádné jiné výhrady kromě výhrad učiněných podle čl. 12 odst. 2 první a druhé odrážky.Článek 19Depozitář1. Depozitářem tohoto protokolu je generální tajemník Rady Evropské unie.2. Depozitář zveřejňuje v


text: Úředním věstníku Evropských společenství informace o průběhu přijímání a přístupů, prohlášení a výhrady a rovněž všechna další oznámení týkající se tohoto protokolu.EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo.TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol.ZU URKUND DESSEN haben die Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Protokoll gesetzt.ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕ;Ω, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από το παρόν πρωτόκολλο.IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereto set their hands.EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole.DÁ FHIANÚ SIN, chuir na Lánchumhachtaigh thíos-sínithe a lámh leis an bPrótacal seo.IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo.TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit protocol hebben gesteld.EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no presente protocolo.TÄMÄN VAKUUDEKSI täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän pöytäkirjan.TILL BEVIS HÄRPÅ har de befullmäktigade undertecknat detta protokoll.Hecho en Bruselas, el diecinueve de junio de mil novecientos noventa y siete, en un ejemplar único, en lenguas alemana, danesa, española, finesa, francesa, griega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa y sueca, siendo cada uno de estos textos igualmente auténtico, que será depositado en los archivos de la Secretaría General del Consejo de la Unión Europea.Udfærdiget i Bruxelles, den nittende juni nitten hundrede og syvoghalvfems, i ét eksemplar på dansk, engelsk, finsk, fransk, græsk, irsk, italiensk, nederlandsk, portugisisk, spansk, svensk og tysk, idet hver af disse tekster har samme gyldighed; de deponeres i arkiverne i Generalsekretariatet for Rådet for Den Europæiske Union.Geschehen zu Brüssel am neunzehnten Juni neunzehnhundertsiebenundneunzig in einer Urschrift in dänischer, deutscher, englischer, finnischer, französischer, griechischer, irischer, italienischer, niederländischer, portugiesischer, schwedischer und spanischer Sprache, wobei jeder Wortlaut gleichermaßen verbindlich ist; die Urschrift wird im Archiv des Generalsekretariats des Rates der Europäischen Union hinterlegt.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκαεννέα Ιουνίου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά, σε ένα μόνο αντίτυπο, στην αγγλική, γαλλική, γερμανική, δανική, ελληνική, ιρλανδική, ισπανική, ιταλική, ολλανδική, πορτογαλική, σουηδική και φινλανδική γλώσσα, όλα δε τα κείμενα είναι εξίσου αυθεντικά και κατατίθενται στα αρχεία της Γενικής Γραμματείας του Συμβουλίου της Ευρωπαϊκής Ένωσης.Done at Brussels, this nineteenth day of June in the year one thousand nine hundred and ninety-seven, in a single original, in the Danish, Dutch, English, Finnish, French, German, Greek, Irish, Italian, Portuguese, Spanish and Swedish languages, each text being equally authentic, such original remaining deposited in the archives of the General Secretariat of the Council of the European Union.Fait à Bruxelles, le dix-neuf juin mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept en un exemplaire unique, en langues allemande, anglaise, danoise, espagnole, finnoise, française, grecque, irlandaise, italienne, néerlandaise, portugaise et suédoise, chacun de ces textes faisant également foi, exemplaire qui est déposé dans les archives du Secrétariat général du Conseil de l'Union européenne.Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an naoú lá déag de Mheitheamh sa bhliain míle naoi gcéad nócha a seacht, i scríbhinn bhunaidh amháin sa Bhéarla, sa Danmhairgis, san Fhionlainnis, sa Fhraincis, sa Ghaeilge, sa Ghearmáinis, sa Ghréigis, san Iodáilis, san


text: Ollainnis, sa Phortaingéilis, sa Spáinnis agus sa tSualainnis agus comhúdarás ag na téacsanna i ngach ceann de na teangacha sin; déanfar an scríbhinn bhunaidh sin a thaisceadh i gcartlann Ardrúnaíocht Chomhairle an Aontais Eorpaigh.Fatto a Bruxelles, il diciannove giugno millenovecentonovantasette, in un unico esemplare in lingua danese, finlandese, francese, greca, inglese, irlandese, italiana, olandese, portoghese, spagnola, svedese e tedesca, tutti i testi facenti ugualmente fede, esemplare depositato negli archivi del segretariato generale del Consiglio dell'Unione europea.Gedaan te Brussel, de negentiende juni negentienhonderd zevenennegentig, opgesteld in één exemplaar in de Deense, de Duitse, de Engelse, de Finse, de Franse, de Griekse, de Ierse, de Italiaanse, de Nederlandse, de Portugese, de Spaanse en de Zweedse taal, zijnde alle teksten gelijkelijk authentiek, dat wordt nedergelegd in het archief van het Secretariaat-generaal van de Raad van de Europese Unie.Feito em Bruxelas, em dezanove de Junho de mil novecentos e noventa e sete, em exemplar único, nas línguas alemã, dinamarquesa, espanhola, finlandesa, francesa, grega, inglesa, irlandesa, italiana, neerlandesa, portuguesa e sueca, fazendo igualmente fé todos os textos, depositado nos arquivos do Secretariado-Geral do Conselho da União Europeia.Tehty Brysselissä yhdeksäntenätoista päivänä kesäkuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän yhtenä ainoana kappaleena englannin, espanjan, hollannin, iirin, italian, kreikan, portugalin, ranskan, ruotsin, saksan, suomen ja tanskan kielellä kaikkien näiden tekstien ollessa yhtä todistusvoimaiset, ja se talletetaan Euroopan unionin neuvoston pääsihteeristön arkistoon.Utfärdat i Bryssel den nittonde juni nittonhundranittiosju i ett enda exemplar på danska, engelska, finska, franska, grekiska, iriska, italienska, nederländska, portugisiska, spanska, svenska och tyska språken, vilka samtliga texter är lika giltiga, och detta original skall deponeras i arkiven hos generalsekretariatet för Europeiska unionens råd.Pour le gouvernement du royaume de BelgiqueVoor de regering van het Koninkrijk BelgiëFür die Regierung des Königreichs Belgien+++++ TIFF +++++For regeringen for Kongeriget Danmark+++++ TIFF +++++Für die Regierung der Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Για την κυβέρνηση της Ελληνικής Δημοκρατίας+++++ TIFF +++++Por el Gobierno del Reino de España+++++ TIFF +++++Pour le gouvernement de la République française+++++ TIFF +++++Thar ceann Rialtas na hÉireannFor the Government of Ireland+++++ TIFF +++++Per il governo della Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Pour le gouvernement du grand-duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++Voor de regering van het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Regierung der Republik Österreich+++++ TIFF +++++Pelo Governo da República Portuguesa+++++ TIFF +++++Suomen hallituksen puolestaPå finska regeringens vägnar+++++ TIFF +++++På svenska regeringens vägnar+++++ TIFF +++++For the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 49.[2] Úř. věst. C 313, 23.10.1996, s. 2.[3] Úř. věst. C 166, 28.6.1991, s. 77.[4] Úř. věst. L 281, 23.11.1995, s. 31.[5] Úř. věst. C 151, 20.5.1997, s. 1.--------------------------------------------------Společné prohlášení k čl. 13 odst. 2Členské státy prohlašují, že odkaz v čl. 13 odst. 2 na článek 7 tohoto protokolu se vztahuje jen na spolupráci mezi Komisí na jedné straně a členskými státy na straně druhé a není jím dotčeno právo členských států poskytovat informace o průběhu trestních vyšetřování podle vlastního uvážení.--------------------------------------------------Prohlášení Komise k článku 7Komise přijímá úkoly, které jí byly svěřeny podle článku 7 druhého dodatkového protokolu k Úmluvě o ochraně finančních zájmů


text:
 12.3.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 86/17
 ROZHODNUTÍ smíšeného výboru zřízeného Dohodou o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Japonskem č. 2/ES/2020
 ze dne 11. února 2021
 o schválení subjektu posuzování shody podle odvětvové přílohy o telekomunikačních koncových zařízeních a rádiových zařízeních [2021/433]
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Japonskem, a zejména na čl. 8 odst. 3 písm. a) a čl. 9 odst. 1 písm. b) této dohody,
 vzhledem k tomu, že smíšenému výboru přísluší rozhodovat o schválení subjektu nebo subjektů posuzování shody podle odvětvové přílohy,
 ROZHODL TAKTO:
 1.
 Níže uvedený subjekt posuzování shody se schvaluje podle odvětvové přílohy o telekomunikačních koncových zařízeních a rádiových zařízeních dohody pro níže uvedené výrobky a postupy posuzování shody. Toto schválení se týká rozšíření oblasti působnosti jmenovaného subjektu posuzování shody podle odvětvové přílohy o telekomunikačních koncových zařízeních a rádiových zařízeních s cílem zahrnout kromě zákona o rádiových zařízeních i zákon o telekomunikacích.
 Název, zkratka a kontaktní údaje subjektu posuzování shody:
 Název: CETECOM GmbH
 Adresa: Im Teelbruch 116, D-45219 Essen, NĚMECKO
 Tel.: +49 2054 9519 404
 Fax: +49 2054 9519 150
 E-mailová adresa: francis.lima@cetecom.com
 Adresa URL: http://www.cetecom.com
 Kontaktní osoba jmenovaného subjektu posuzování shody: Francis Lima
 Schválení se vztahuje na tyto výrobky a postupy posuzování shody:
 Pro zákon o telekomunikacích:
 —
 Koncová zařízení pro účely hovorů (všechna zařízení)
 —
 Koncová zařízení kromě předchozí položky (všechna zařízení)
 Pro zákon o rádiových zařízeních:
 —
 Vymezená rádiová zařízení uvedená v čl. 38-2-2 odst. 1 bodech i), ii) a iii) zákona o rádiových zařízeních
 2.
 Tímto rozhodnutím se nahrazuje jakékoliv předchozí schválení uvedeného subjektu posuzování shody pro platné právní a správní předpisy uvedené v odstavci 1.
 3.
 Toto rozhodnutí, sepsané ve dvou vyhotoveních, je podepsáno oběma spolupředsedy. Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem pozdějšího podpisu.
 Tokio 23. prosince 2020
 Za Japonsko
 Daisuke NIHEI
 Brusel 11. února 2021
 Za Evropskou unii
 Lucian CERNAT


text:
 22.8.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 219/10
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 198/2017
 ze dne 27. října 2017,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha IV (Energetika) Dohody o EHP [2019/1361]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2016/2282 ze dne 30. listopadu 2016, kterým se mění nařízení (ES) č. 1275/2008, (ES) č. 107/2009, (ES) č. 278/2009, (ES) č. 640/2009, (ES) č. 641/2009, (ES) č. 642/2009, (ES) č. 643/2009, (EU) č. 1015/2010, (EU) č. 1016/2010, (EU) č. 327/2011, (EU) č. 206/2012, (EU) č. 547/2012, (EU) č. 932/2012, (EU) č. 617/2013, (EU) č. 666/2013, (EU) č. 813/2013, (EU) č. 814/2013, (EU) č. 66/2014, (EU) č. 548/2014, (EU) č. 1253/2014, (EU) 2015/1095, (EU) 2015/1185, (EU) 2015/1188, (EU) 2015/1189 a (EU) 2016/2281, pokud jde o používání tolerancí v postupech ověřování (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Přílohy II a IV Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola IV přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodech 6d (nařízení Komise (EU) č. 327/2011), 8 (nařízení Komise (EU) č. 1275/2008), 12 (nařízení Komise (ES) č. 278/2009), 13 (nařízení Komise (ES) č. 640/2009), 14 (nařízení Komise (ES) č. 641/2009) a 15 (nařízení Komise (ES) č. 642/2009) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 R 2282: nařízení Komise (EU) 2016/2282 ze dne 30. listopadu 2016 (Úř. věst. L 346, 20.12.2016, s. 51).“
 2)
 V bodech 6a (nařízení Komise (EU) č. 206/2012), 6b (nařízení Komise (EU) č. 1015/2010), 6c (nařízení Komise (EU) č. 1016/2010), 6e (nařízení Komise (EU) č. 932/2012), 6f (nařízení Komise (EU) č. 547/2012), 6h (nařízení Komise (EU) č. 548/2014), 6i (nařízení Komise (EU) č. 617/2013), 6j (nařízení Komise (EU) č. 666/2013), 6k (nařízení Komise (EU) č. 66/2014), 6l (nařízení Komise (EU) č. 1253/2014), 6m (nařízení Komise (EU) 2015/1185), 6n (nařízení Komise (EU) 2015/1189), 6o (nařízení Komise (EU) 2015/1095), 6p (nařízení Komise (EU) 2015/1188), 6q (nařízení Komise (EU) 2016/2281), 9 (nařízení Komise (ES) č. 107/2009) a 16 (nařízení Komise (ES) č. 643/2009) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32016 R 2282: nařízení Komise (EU) 2016/2282 ze dne 30. listopadu 2016 (Úř. věst. L 346, 20.12.2016, s. 51).“
 Článek 2
 Příloha IV Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodech 26e (nařízení Komise (EU) č. 327/2011), 31 (nařízení Komise (EU) č. 1275/2008), 35 (nařízení Komise (ES) č. 278/2009), 36 (nařízení Komise (ES) č. 640/2009), 37 (nařízení Komise (ES) č. 641/2009) a 38 (nařízení Komise (ES) č. 642/2009) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 R 2282: nařízení Komise (EU) 2016/2282 ze dne 30. listopadu 2016 (Úř. věst. L 346, 20.12.2016, s. 51).“
 2)
 V bodech 26b (nařízení Komise (EU) č. 206/2012), 26c (nařízení Komise (EU) č. 1015/2010), 26d (nařízení Komise (EU) č. 1016/2010), 26f (nařízení Komise (EU) č. 932/2012),


text:
26g (nařízení Komise (EU) č. 547/2012), 26i (nařízení Komise (EU) č. 548/2014), 26j (nařízení Komise (EU) č. 617/2013), 26k (nařízení Komise (EU) č. 666/2013), 26l (nařízení Komise (EU) č. 66/2014), 26m (nařízení Komise (EU) č. 1253/2014), 26n (nařízení Komise (EU) 2015/1185), 26o (nařízení Komise (EU) 2015/1189), 26p (nařízení Komise (EU) 2015/1095), 26q (nařízení Komise (EU) 2015/1188), 26r (nařízení Komise (EU) 2016/2281), 32 (nařízení Komise (ES) č. 107/2009) a 39 (nařízení Komise (ES) č. 643/2009) se doplňují nová slova a odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32016 R 2282: nařízení Komise (EU) 2016/2282 ze dne 30. listopadu 2016 (Úř. věst. L 346, 20.12.2016, s. 51).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU) 2016/2282 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. října 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 142/2017 ze dne 7. července 2017 (2), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. října 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Sabine MONAUNI
 (1) Úř. věst. L 346, 20.12.2016, s. 51.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (2) Úř. věst. L 128, 16.5.2019, s. 41.


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/303
 PROTOKOL (č. 23)
 O VNĚJŠÍCH VZTAZÍCH ČLENSKÝCH STÁTŮ, POKUD JDE O PŘEKRAČOVÁNÍ VNĚJŠÍCH HRANIC
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU potřebu členských států zajistit, kde je to potřebné ve spolupráci s třetími zeměmi, účinnou kontrolu na svých vnějších hranicích,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Ustanovení o opatřeních ohledně překračování vnějších hranic, obsažená v čl. 77 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie, se nedotýkají pravomoci členských států sjednávat nebo uzavírat dohody se třetími zeměmi, pokud jsou v souladu s právem Unie a ostatními příslušnými mezinárodními dohodami.


text:
 10.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 143/24
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 29/2010
 ze dne 12. března 2010,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 13/2010 ze dne 29. ledna 2010 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/110/ES ze dne 16. prosince 2008, kterou se mění směrnice 2004/49/ES o bezpečnosti železnic Společenství (směrnice o bezpečnosti železnic) (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 42e (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/49/ES) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 L 0110: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/110/ES ze dne 16. prosince 2008 (Úř. věst. L 345, 23.12.2008, s. 62).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2008/110/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. března 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí se zveřejňuje v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. března 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 101, 22.4.2010, s. 23.
 (2) Úř. věst. L 345, 23.12.2008, s. 62.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 6.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 262/30
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 73/2011
 ze dne 1. července 2011,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 33/2011 ze dne 1. dubna 2011 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2010/74/EU ze dne 9. listopadu 2010, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES tak, aby se zařazení účinné látky oxidu uhličitého do přílohy I uvedené směrnice rozšířilo na typ přípravku 18 (2), by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutí Komise 2010/571/EU ze dne 24. září 2010, kterým se mění pro účely zohlednění vědeckého a technického pokroku příloha směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES, co se týče výjimek pro použití olova, rtuti, kadmia, šestimocného chromu, polybromovaných bifenylů a polybromovaných difenyletherů (3), ve znění opravy v Úř. věst. L 254, 29.9.2010, s. 48, by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Rozhodnutí Komise 2010/675/EU ze dne 8. listopadu 2010 o nezařazení některých látek do přílohy I, IA nebo IB směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (4) by mělo být začleněno do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XV přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 V bodě 12n (směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32010 L 0074: směrnice Komise 2010/74/EU ze dne 9. listopadu 2010 (Úř. věst. L 292, 10.11.2010, s. 36).“
 2)
 V bodě 12q (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/95/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32010 D 0571: rozhodnutí Komise 2010/571/EU ze dne 24. září 2010 (Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 28), ve znění opravy v Úř. věst. L 254, 29.9.2010, s. 48.“
 3)
 Za bod 12zx (rozhodnutí Komise 2010/226/EU) se vkládá nový bod, který zní:
 „12zy.
 32010 D 0675: rozhodnutí Komise 2010/675/EU ze dne 8. listopadu 2010 o nezařazení některých látek do přílohy I, IA nebo IB směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/8/ES o uvádění biocidních přípravků na trh (Úř. věst. L 291, 9.11.2010, s. 47).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2010/74/EU a rozhodnutí 2010/571/EU, ve znění opravy v Úř. věst. L 254, 29.9.2010, s. 48, v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 2. července 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 1. července 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 171, 30.6.2011, s. 33.
 (2) Úř. věst. L 292, 10.11.2010, s. 36.
 (3) Úř. věst. L 251, 25.9.2010, s. 28.
 (4) Úř. věst. L 291,


text:
 22.11.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 297/10
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 8/2017
 ze dne 3. února 2017,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2018/1742]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1824 ze dne 14. července 2016, kterým se mění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 3/2014, pokud jde o požadavky týkající se funkční bezpečnosti vozidel, nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 44/2014, pokud jde o konstrukci vozidel a obecné požadavky, a nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 134/2014, pokud jde o požadavky týkající se vlivu na životní prostředí a výkonnosti pohonné jednotky (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola I přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodě 46a (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 3/2014) se doplňují nová slova a odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32016 R 1824: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1824 ze dne 14. července 2016 (Úř. věst. L 279, 15.10.2016, s. 1).“
 2.
 V bodě 46b (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 44/2014) se doplňují nová slova a odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32016 R 1824: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1824 ze dne 14. července 2016 (Úř. věst. L 279, 15.10.2016, s. 1).“
 3.
 V bodě 46d (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 134/2014) se doplňují nová slova a odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32016 R 1824: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2016/1824 ze dne 14. července 2016 (Úř. věst. L 279, 15.10.2016, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2016/1824 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 4. února 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. února 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 279, 15.10.2016, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.10.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 269/17
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 140 – Jednotná ustanovení pro schvalování osobních automobilů z hlediska systémů elektronického řízení stability (ESC) [2018/1592]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 Doplněk 2 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 29. prosince 2018
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Obecné požadavky
 6.
 Funkční požadavky
 7.
 Požadavky na vlastnosti
 8.
 Zkušební podmínky
 9.
 Zkušební postup
 10.
 Změna typu vozidla nebo systému ESC a rozšíření schválení
 11.
 Shodnost výroby
 12.
 Postihy za neshodnost výroby
 13.
 Definitivní ukončení výroby
 14.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 PŘÍLOHY
 1.
 Sdělení
 2.
 Uspořádání značek schválení typu
 3.
 Použití simulace dynamické stability
 4.
 Simulační nástroj dynamické stability a ověření jeho správnosti
 5.
 Zkušební protokol k simulačnímu nástroji stabilitní funkce vozidla
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.1. Tento předpis se vztahuje na schválení vozidel kategorie M1 a N1 (1) s ohledem na jejich systémy elektronického řízení stability.
 1.2. Oblast působnosti tohoto předpisu nezahrnuje:
 1.2.1.
 vozidla, jejichž konstrukční rychlost nepřesahuje 25 km/h;
 1.2.2.
 vozidla uzpůsobená pro řízení osobami se zdravotním postižením.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 2.1.
 „Schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska elektronického řízení stability.
 2.2.
 „Typem vozidla“ se rozumí kategorie vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 2.2.1.
 obchodní název nebo značka výrobce;
 2.2.2.
 vlastnosti vozidla, které významným způsobem ovlivňují výkonnost systému elektronického řízení stability (např. maximální hmotnost, poloha těžiště, rozchod, vzdálenost mezi nápravami, rozměry pneumatik a konstrukce brzdového systému);
 2.2.3.
 konstrukce systému elektronického řízení stability.
 2.3.
 „Maximální hmotností“ se rozumí maximální technicky přípustná hmotnost podle prohlášení výrobce (tato hmotnost může být vyšší, než je „maximální přípustná hmotnost“ stanovená vnitrostátním orgánem).
 2.4.
 „Rozdělením hmotnosti mezi nápravy“ se rozumí rozdělení působení tíže na hmotnost vozidla a/nebo na jeho náklad mezi nápravy.
 2.5.
 „Zatížením kola/nápravy“ se rozumí svislá statická reakce (síla) na povrchu vozovky v místě styku kola/kol nápravy s vozovkou.
 2.6.
 „Ackermannovým úhlem řízení“ se rozumí úhel, jehož tangentou je rozvor dělený poloměrem zatáčení při velmi nízké rychlosti.
 2.7.
 „Systémem elektronického řízení stability (ESC)“ se rozumí systém, který má všechny tyto vlastnosti:
 2.7.1.
 zlepšuje směrovou stabilitu vozidla tím, že má alespoň schopnost automaticky řídit brzdné momenty individuálně na levém a pravém kole každé nápravy nebo jedné nápravy v každé skupině náprav (2) za účelem vytvářet korekční moment stáčení na základě vyhodnocení skutečného chování vozidla v porovnání s chováním vozidla požadovaným řidičem;
 2.7.2.
 je řízen počítačem s použitím algoritmu pracujícího v uzavřeném okruhu k omezení přetáčivosti vozidla a k omezení nedotáčivosti vozidla a zakládajícího se na vyhodnocení skutečného chování vozidla v porovnání s chováním vozidla požadovaným řidičem;
 2.7.3.


text:
má prostředky k přímému určení hodnoty rychlosti stáčení vozidla a k vyhodnocení bočního skluzu vozidla nebo změny bočního skluzu v závislosti na čase;
 2.7.4.
 má prostředky k monitorování vstupů řidiče do řízení; a
 2.7.5.
 má algoritmus k určení nutnosti změny hnacího momentu a prostředky k provedení potřebné změny, aby měl řidič podporu při ovládání vozidla.
 2.8.
 „Bočním zrychlením“ se rozumí složka vektoru zrychlení určitého bodu vozidla kolmá na osu x vozidla (podélnou) a rovnoběžnou s rovinou vozovky.
 2.9.
 „Přetáčivostí“ se rozumí stav, při kterém je rychlost stáčení vozidla větší než rychlost stáčení, ke které by došlo při rychlosti vozidla dané Ackermannovým úhlem řízení.
 2.10.
 „Bočním skluzem nebo úhlem bočního skluzu“ se rozumí arcustangens poměru boční rychlosti k podélné rychlosti těžiště vozidla.
 2.11.
 „Nedotáčivostí“ se rozumí stav, při kterém je rychlost stáčení vozidla menší než rychlost stáčení, ke které by došlo při rychlosti vozidla dané Ackermannovým úhlem řízení.
 2.12.
 „Rychlostí stáčení“ se rozumí rychlost změny směrového úhlu vozidla měřená ve stupních za sekundu rotace okolo svislé osy procházející těžištěm vozidla.
 2.13.
 „Maximálním brzdným koeficientem“ se rozumí koeficient tření mezi pneumatikou a povrchem vozovky změřený při maximálním zpomalení odvalující se pneumatiky.
 2.14.
 „Společnou zobrazovací plochou“ se rozumí plocha, na které se může zobrazit více než jeden sdělovač, indikátor, identifikační symbol nebo jiná zpráva, avšak nikoliv současně.
 2.15.
 „Faktorem statické stability“ se rozumí polovina rozchodu vozidla dělená výškou jeho těžiště, což lze vyjádřit jako SSF = T/2H, kde: T = rozchod (u vozidel s více než jedním rozchodem se použije střední hodnota; u vozidel s dvojitou montáží kol se použijí k výpočtu hodnoty T vnější kola) a H = výška těžiště vozidla.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1. Žádost o schválení typu vozidla z hlediska ESC předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2. K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení a tyto náležitosti:
 3.2.1.
 popis typu vozidla podle položek uvedených výše v bodě 2.2. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly identifikující typ vozidla a typ motoru;
 3.2.2.
 seznam řádně identifikovaných konstrukčních částí, které tvoří systém ESC;
 3.2.3.
 schéma úplného systému ESC s vyznačením polohy jeho konstrukčních částí na vozidle;
 3.2.4.
 podrobné výkresy každé konstrukční části, které umožní snadno zjistit její polohu a druh.
 3.3. Technické zkušebně provádějící schvalovací zkoušky se dodá vozidlo, jež představuje typ vozidla, který má být schválen.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Schválení se udělí, pokud typ vozidla předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 5, 6 a 7 níže.
 4.2. Každému schvalovanému typu se přidělí číslo schválení, jehož první dvě číslice udávají sérii změn, které zahrnují nejnovější podstatné technické změny daného předpisu v době udělení schválení. Táž smluvní strana nesmí udělit totéž číslo jinému typu vozidla, pokud jde o elektronické řízení stability.
 4.3. Schválení nebo zamítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu a souhrnu informací obsažených v dokumentech uvedených v bodech 3.2.1 až 3.2.4, přičemž výkresy dodané žadatelem o schválení musí mít formát maximálně


text:
A4 (210 × 297 mm) nebo musí být na tento formát složeny a být ve vhodném měřítku.
 4.4. Na každém vozidle, které vyhovuje typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 4.4.1.
 kružnice kolem písmene „E“, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3), a
 4.4.2.
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1.
 4.5. Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 výše opakovat; v takovém případě se další čísla a symboly všech předpisů, podle kterých bylo uděleno schválení v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6. Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.7. Značka schválení musí být umístěna blízko štítku, na němž jsou uvedeny údaje o vozidle, nebo na tomto štítku.
 4.8. V příloze 1 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení typu.
 5. OBECNÉ POŽADAVKY
 5.1. Vozidla musí být vybavena systémem ESC splňujícím funkční požadavky specifikované v bodě 6 a požadavky na vlastnosti podle bodu 7, zkušební postupy specifikované v bodě 9 a zkušební podmínky specifikované v bodě 8 tohoto předpisu.
 5.1.1. Alternativně k požadavkům uvedeným v bodě 5.1 mohou být vozidla kategorií M1 a N1 s provozní hmotností vyšší než 1 735 kg vybavena stabilizační funkcí vozidla, která zahrnuje opatření proti převrácení a směrové řízení a splňuje technické požadavky a přechodná ustanovení přílohy 21 předpisu č. 13. Tato vozidla nemusí splňovat funkční požadavky specifikované v bodě 6 a požadavky na vlastnosti specifikované v bodě 7, zkušební postupy specifikované v bodě 9 a zkušební podmínky specifikované v bodě 8 tohoto předpisu.
 5.2. Systém ESC musí být konstruován, vyroben a namontován takovým způsobem, aby za běžných provozních podmínek mohlo vozidlo vyhovět ustanovením tohoto předpisu, a to i při vibracích, kterým může být vystaveno.
 5.3. Systém ESC musí být zejména konstruován, vyroben a namontován tak, aby odolával korozi a stárnutí, kterým je vystaven.
 5.4. Účinnost systému ESC nesmí být nepříznivě ovlivňována působením magnetických nebo elektrických polí. To je nutno prokázat splněním technických požadavků a přechodných ustanovení předpisu č. 10 uplatněním:
 a)
 série změn 03 pro vozidla bez propojovacího systému pro nabíjení dobíjecího systému pro uchovávání energie (trakční baterie);
 b)
 série změn 04 pro vozidla s propojovacím systémem pro nabíjení dobíjecího systému pro uchovávání energie (trakční baterie).
 5.5. Posouzení bezpečnostních hledisek systému ESC, pokud jde o jeho přímý vliv na brzdový systém, se zahrne do všeobecného posouzení bezpečnosti brzdového systému, jak je specifikováno v požadavcích předpisu č. 13-H souvisejících s komplexními elektronickými řídícími systémy. Tento požadavek se považuje za splněný předložením certifikátu podle předpisu č. 13-H, který zahrnuje systém ESC, jenž má bý schválen.
 5.6. Ustanovení pro periodické technické prohlídky systémů ESC
 5.6.1. Při pravidelné technické prohlídce musí být možné potvrdit správný stav


text:
fungování vizuálním pozorováním výstražných signálů následujících po spuštění motoru.
 5.6.2. V době schválení musí být předána důvěrná informace o zavedených prostředcích ochrany proti jednoduché neoprávněné změně funkce výstražných signálů. Alternativně je tento požadavek na ochranu splněn tím, že existuje další prostředek ke kontrole správného stavu fungování.
 6. FUNKČNÍ POŽADAVKY
 Každé vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu musí být vybaveno systémem elektronického řízení stability (ESC), který:
 6.1. je schopen používat brzdné momenty individuálně na každém ze čtyř kol (4) a má řídicí algoritmus, který umožňuje tuto funkci vykonávat;
 6.2. je schopen pracovat v celém rozsahu rychlostí vozidla, v průběhu všech fází jízdy, včetně zrychlení, volného dojezdu a zpomalení (včetně brzdění), s výjimkou těchto případů:
 6.2.1.
 když řidič vyřadí ESC z činnosti;
 6.2.2.
 když je rychlost vozidla nižší než 20 km/h;
 6.2.3.
 v průběhu počátečního autodiagnostického ověření při startu a kontrol správné činnosti, které nesmí trvat déle než dvě minuty za jízdy, v podmínkách podle bodu 9.10.2;
 6.2.4.
 když vozidlo jede dozadu.
 6.3. zůstává schopen činnosti, i když je v činnosti protiblokovací brzdový systém nebo systém regulace trakce.
 7. POŽADAVKY NA VLASTNOSTI
 V průběhu každé zkoušky provedené za zkušebních podmínek podle bodu 8 a zkušebním postupem podle bodu 9.9 musí vozidlo se systémem ESC v činnosti splňovat kritéria směrové stability podle bodů 7.1 a 7.2 a musí splňovat kritérium odezvy podle bodu 7.3 v průběhu každé z těchto zkoušek vykonávaných s naprogramovaným úhlem natočení volantu (5) o hodnotě 5 A nebo větším, avšak s omezením podle ustanovení bodu 9.9.4, přičemž A je úhel natočení volantu vypočtený podle bodu 9.6.1.
 Pokud bylo vozidlo fyzicky zkoušeno podle bodu 8, lze prokázat vyhovění verzí nebo variant téhož typu vozidla počítačovou simulací, která zahrnuje zkušební podmínky podle bodu 8 a zkušební postup podle bodu 9.9. Použití simulátoru je vymezeno v příloze 4 tohoto předpisu.
 7.1. Rychlost stáčení měřená po jedné sekundě po vykonání sinusového natáčení volantu s následující prodlevou (čas T0 + 1 na obrázku 1) nesmí přesáhnout 35 % prvního píku rychlosti stáčení zaznamenané poté, co úhel natočení volantu změní znaménko (mezi prvním a druhým píkem) ( na obrázku 1) v průběhu téže části zkoušky.
 Obrázek 1
 Poloha volantu a údaje o rychlosti stáčení pro hodnocení boční stability
 Text obrazu
 T0 + 1
 T0 + 1,75
 T0
 Peak
 rychlost stáčení
 úhel natočení volantu
 čas
 čas
 7.2. Rychlost stáčení měřená 1,75 sekundy po vykonání sinusového natáčení volantem s následující prodlevou nesmí překročit 20 % prvního píku rychlosti stáčení zaznamenané po tom, co úhel natočení volantu změní znaménko (mezi prvním a druhým píkem) v průběhu téže části zkoušky.
 7.3. Boční posuv těžiště vozidla vzhledem k jeho počátečnímu přímému směru musí být nejméně 1,83 m u vozidel, která mají maximální hmotnost nejvýše 3 500 kg, a 1,52 m u vozidel, která mají maximální hmotnost větší než 3 500 kg, když je vypočten za 1,07 sekundy po počátku manévru natáčení volantu. Počátek manévru natáčení volantu je vymezen v bodě 9.11.6.
 7.3.1. Boční posuv se vypočte jako dvojitý integrál vzhledem k času měření bočního zrychlení v těžišti vozidla podle


text:
vzorce:
 U zkoušky pro schválení typu je možné povolit alternativní metodu měření za předpokladu, že tato metoda představuje alespoň stejný stupeň přesnosti jako metoda dvojitého integrálu.
 7.3.2. Čas t = 0 pro provedení integrace je okamžik počátku zásahu na volantu, který je nazýván počátkem manévru natáčení volantu. Počátek manévru natáčení volantu je vymezen v bodě 9.11.6.
 7.4. Zjištění chybné funkce ESC
 Vozidlo musí být vybaveno sdělovačem, který signalizuje řidiči výskyt každé chybné funkce, která ovlivňuje generování nebo předávání signálu řízení nebo odezvy v systému elektronického řízení stability.
 7.4.1. Sdělovač chybné funkce ESC:
 7.4.1.1.
 musí splňovat příslušné technické požadavky předpisu č. 121;
 7.4.1.2.
 s výjimkou ustanovení v bodě 7.4.1.3 se sdělovač chybné funkce ESC musí rozsvítit, jestliže existuje chybná funkce, a musí zůstat trvale rozsvícen za podmínek uvedených v bodě 7.4 tak dlouho, dokud chybná funkce trvá, a to vždy, když je systém zámku zapalování v poloze „zapnuto“ („běh motoru“);
 7.4.1.3.
 s výjimkou ustanovení v bodě 7.4.2 musí být každý sdělovač chybné funkce ESC uveden do činnosti za účelem kontroly funkce žárovky buď tehdy, když je zámek zapalování uveden do polohy „zapnuto“ („běh motoru“) při vypnutém motoru, nebo jestliže je zámek zapalování v poloze mezi „zapnuto“ („běh motoru“) a „start“ v případě, že tuto polohu určil výrobce jako kontrolní polohu;
 7.4.1.4.
 musí zhasnout při příštím uvedení zámku zapalování do polohy „zapnuto“ poté, co byla chybná funkce odstraněna podle bodu 9.10.4;
 7.4.1.5.
 může sloužit také k indikování chybné funkce připojených systémů/funkcí, jako jsou regulace trakce, stabilitní asistenční systémy přípojných vozidel, řízení brzdění v zatáčkách a jiné podobné funkce, které používají ovládání akcelerátoru a/nebo individuální řízení točivého momentu, aby působily na ovládání konstrukčních částí společných s ESC.
 7.4.2. Sdělovač chybné funkce ESC nemusí být uveden do činnosti, pokud je zablokována činnost startéru.
 7.4.3. Požadavek bodu 7.4.1.3 neplatí pro sdělovače zobrazující se na společné zobrazovací ploše.
 7.4.4. Výrobce může použít sdělovač chybné funkce ESC s blikajícím světlem k indikaci zásahu ESC a/nebo zásahu systémů souvisejících s ESC (jak jsou uvedeny v bodě 7.4.1.5), zásahu ESC na úhel rejdu jednoho nebo několika kol pro účely stability vozidla.
 7.5. Ovladače k vypnutí ESC a ovladače jiných systémů
 Výrobce může nainstalovat ovladač „vypnutí ESC“, který musí být osvětlen, když jsou v činnosti světlomety vozidla, a jehož účelem je uvést systém ESC do režimu, ve kterém už nemusí splňovat vlastnosti požadované v bodech 7, 7.1, 7.2 a 7.3. Výrobci mohou také nainstalovat ovladače pro jiné systémy, které mají pomocné funkce k činnosti ESC. Ovladače jednoho i druhého druhu, které uvedou systém ESC do režimu, v němž už nemusí splňovat vlastnosti požadované v bodech 7, 7.1, 7.2 a 7.3, jsou přípustné za podmínky, že systém také splňuje požadavky bodů 7.5.1, 7.5.2 a 7.5.3.
 7.5.1. Systém ESC vozidla se musí vždy vrátit do režimu původního seřízení výrobcem, který splňuje požadavky bodů 6 a 7, na počátku každého nového cyklu uvedení do činnosti zapalování, bez ohledu na to, jaký režim předtím zvolil řidič. Avšak systém ESC vozidla se nemusí na počátku každého nového cyklu zapalování vždy vrátit do režimu, ve kterém


text:
splňuje požadavky bodů 7 až 7.3, jestliže:
 7.5.1.1.
 vozidlo pracuje v režimu pohonu čtyř kol, čímž se spolu propojí hnací soukolí na přední a zadní nápravě a je k dispozici doplňkový redukční převod mezi otáčkami motoru a rychlostí vozidla s poměrem nejméně 1,6, který zvolí řidič pro jízdu nízkou rychlostí v terénu; nebo
 7.5.1.2.
 vozidlo pracuje v režimu (zvoleném řidičem) pohonu čtyř kol, který je určený k provozu při vyšších rychlostech na silnicích, na jejichž povrchu je sníh, písek nebo bláto, přičemž se spolu propojí hnací soukolí na přední a zadní nápravě, za podmínky, že v tomto režimu vozidlo splňuje požadavky na stabilitní vlastnosti podle bodů 7.1 a 7.2 při zkušebních podmínkách specifikovaných v bodě 8. Jestliže však systém má více než jeden režim ESC, který splňuje požadavky bodů 7.1 a 7.2 pro konfiguraci pohonu zvolenou pro předchozí cyklus zapalování, musí se ESC vrátit do režimu původního seřízení výrobcem pro danou konfiguraci pohonu na počátku každého nového cyklu zapalování.
 7.5.2. Ovladač, jehož jediným účelem je uvést systém ESC do režimu, v kterém už dále nebude splňovat požadavky na vlastnosti podle bodů 7, 7.1, 7.2 a 7.3, musí splňovat příslušné technické požadavky předpisu č. 121.
 7.5.3. Ovladač pro systém ESC, jehož účelem je uvést systém ESC do různých režimů, z nichž nejméně jeden už dále nebude splňovat požadavky na vlastnosti podle bodů 7, 7.1, 7.2 a 7.3, musí splňovat příslušné technické požadavky předpisu č. 121.
 Alternativně, pokud je režim systému ESC řízen multifunkčním ovladačem, musí displej zřetelně identifikovat řidiči polohu ovladače pro tento režim s použitím symbolu „off“ pro systém elektronického řízení stability podle definice v předpisu č. 121.
 7.5.4. Ovladač pro jiný systém, jehož vedlejším účinkem je uvedení systému ESC do režimu, v kterém systém ESC už dále nebude splňovat požadavky na vlastnosti podle bodů 7, 7.1, 7.2 a 7.3, nemusí být označen symbolem „ESC Off“ podle bodu 7.5.2.
 7.6. Sdělovač vypnutí ESC
 Jestliže výrobce zvolí namontování ovladače k vypnutí systému ESC nebo k omezení jeho vlastností, jak je uvedeno v bodě 7.5, musí být splněny požadavky bodů 7.6.1 až 7.6.4 za účelem výstrahy řidiči o omezení funkčnosti systému ESC. Tento požadavek neplatí pro režim zvolený řidičem uvedený v bodě 7.5.1.2.
 7.6.1. Výrobce vozidla musí instalovat sdělovač signalizující, že vozidlo bylo uvedeno do režimu, ve kterém už není možno splňovat požadavky na vlastnosti podle bodů 7, 7.1, 7.2 a 7.3, jestliže systém takový režim obsahuje.
 7.6.2. Sdělovač vypnutí ESC:
 7.6.2.1.
 musí splňovat příslušné technické požadavky předpisu č. 121;
 7.6.2.2.
 musí zůstat trvale rozsvícen tak dlouho, dokud je ESC v režimu, ve kterém již není schopen splňovat požadavky na vlastnosti podle bodů 7, 7.1, 7.2 a 7.3;
 7.6.2.3.
 s výjimkou ustanovení v bodech 7.6.3. a 7.6.4 musí být každý sdělovač vypnutí ESC uveden do činnosti za účelem kontroly funkce žárovky buď tehdy, když je zámek zapalování uveden do polohy „zapnuto“ („běh motoru“) při vypnutém motoru, nebo jestliže je zámek zapalování v poloze mezi „zapnuto“ („běh motoru“) a „start“ v případě, že tuto polohu určil výrobce jako kontrolní polohu;
 7.6.2.4.
 musí zhasnout,


text:
jakmile se systém ESC vrátí do původního standardního nastavení výrobce.
 7.6.3. Sdělovač vypnutí systému ESC nemusí být uveden do činnosti, když je zablokována činnost startéru.
 7.6.4. Požadavek bodu 7.6.2.3 neplatí pro sdělovače zobrazující se na společné zobrazovací ploše.
 7.6.5. Výrobce vozidla může použít sdělovač vypnutí ESC k indikování úrovně funkce ESC jiné než původního standardního nastavení výrobce, i když vozidlo splňuje požadavky na vlastnosti podle bodů 7, 7.1, 7.2 a 7.3 při uvedené úrovni funkce ESC.
 7.7. Technická dokumentace systému ESC
 Dokumentace o schválení musí obsahovat dokumentaci výrobce uvedenou dále v bodech 7.7.1 až 7.7.4, aby se potvrdilo, že vozidlo je vybaveno systémem ESC, který splňuje definici systému ESC stanovenou v bodě 2.7 tohoto předpisu.
 7.7.1. Schéma systému identifikující celý hardware systému ESC. Schéma musí identifikovat, které konstrukční části se používají ke generování brzdných momentů na každém kole, k určování rychlosti stáčení vozidla, k vyhodnocení bočního skluzu nebo změny bočního skluzu a k určení vstupních hodnot volantu od řidiče.
 7.7.2. Stručný písemný výklad postačující k popisu základních provozních charakteristik systému ESC. Tento výklad musí zahrnovat celkový popis schopností systému vytvářet brzdné momenty na každém kole a způsoby, jimiž systém upravuje hnací moment v průběhu činnosti systému ESC, a vysvětlit, jak se přímo určuje rychlost stáčení vozidla, a to i za podmínek, kdy nejsou k dispozici žádné informace o rychlosti kol. Tento výklad musí také identifikovat rozsah rychlostí vozidla a jednotlivé fáze jízdy (zrychlení, zpomalení, volný dojezd, průběh činnosti ABS nebo regulace trakce), za nichž může být systém ESC v činnosti.
 7.7.3. Logické schéma. Toto schéma ilustruje výklad podle bodu 7.7.2.
 7.7.4. Informace o nedotáčivosti. Celkový popis příslušných vstupů do počítače, které ovládají hardware systému ESC a popis, jak jsou tyto vstupy použity k omezení nedotáčivosti vozidla.
 8. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 8.1. Okolní podmínky
 8.1.1. Okolní teplota je mezi 0 °C a 45 °C.
 8.1.2. Maximální rychlost větru nesmí být větší než 10 m/s u vozidel s faktorem statické stability SSF > 1,25 a 5 m/s u vozidel s SSF ≤ 1,25.
 8.2. Povrch zkušební dráhy
 8.2.1. Zkoušky se provedou na suchém, stejnorodém a tvrdém povrchu. Nevhodné jsou povrchy s nepravidelnostmi a zvlněními, jako jsou prolákliny a široké trhliny.
 8.2.2. Pokud není stanoveno jinak, povrch zkušební dráhy musí mít jmenovitý (6) maximální brzdný koeficient 0,9, který se měří:
 8.2.2.1.
 buď s referenční zkušební pneumatikou podle normy ASTM č. E1136 (American Society for Testing and Materials), podle metody ASTM č. E1337-90, při rychlosti 40 mil. za hodinu; nebo
 8.2.2.2.
 metodou určení hodnoty „k“ specifikovanou v dodatku 2 k příloze 6 předpisu č. 13-H.
 8.2.3. Zkušební povrch má pravidelný sklon nejvýše 1 %.
 8.3. Stav vozidla
 8.3.1. Systém ESC je při všech zkouškách v činnosti.
 8.3.2. Hmotnost vozidla. Vozidlo je naložené, s palivovou nádrží naplněnou na nejméně 90 % objemu a uvnitř vozidla je celkové zatížení 168 kg, které se skládá ze zkušebního řidiče, přibližně 59 kg zkušebního zařízení (automatizovaný přístroj k řízení, systém sběru dat a zdroj pro pohon přístroje k řízení) a ze zátěže potřebné k vyrovnání rozdílů v hmotnosti zkušebního řidiče


text:
a zkušebního zařízení. Tam, kde je to potřebné, se zátěž umístí na podlahu za předním sedadlem spolujezdce nebo, je-li to nutné, v prostoru pro nohy spolujezdce na předním sedadle. Veškerá zátěž musí být zajištěna tak, aby se v průběhu zkoušek nemohla posouvat.
 8.3.3. Pneumatiky. Pneumatiky jsou nahuštěny na tlak(y) doporučený(é) výrobcem vozidla pro studené pneumatiky, např. jak jsou specifikovány na nálepce ve vozidle nebo na štítku s údaji o huštění pneumatik. Pneumatiky mohou být opatřeny dušemi, aby se zabránilo vyvlečení patek pláště.
 8.3.4. Opěry proti převrácení. Při zkouškách se mohou použít opěry proti převrácení, jestliže se to pokládá za potřebné pro bezpečnost zkušebního řidiče. V takovém případě u vozidel s faktorem statické stability SSF ≤ 1,25 platí tato ustanovení:
 8.3.4.1.
 vozidla s provozní hmotností menší než 1 588 kg se vybaví „lehkými“ opěrami proti převrácení. Lehké opěry proti převrácení jsou konstruovány tak, aby jejich hmotnost byla nejvýše 27 kg a klopný moment setrvačnosti byl nejvýše 27 kg/m2;
 8.3.4.2.
 vozidla s provozní hmotností mezi 1 588 kg a 2 722 kg se vybaví „standardními“ opěrami proti převrácení. Standardní opěry proti převrácení jsou konstruovány tak, aby jejich hmotnost byla nejvýše 32 kg a klopný moment setrvačnosti byl nejvýše 35,9 kg/m2;
 8.3.4.3.
 vozidla s provozní hmotností 2 722 kg nebo více se vybaví „těžkými“ opěrami proti převrácení. Těžké opěry proti převrácení jsou konstruovány tak, aby jejich hmotnost byla nejvýše 39 kg a klopný moment setrvačnosti byl nejvýše 40,7 kg/m2.
 8.3.5. Automatizovaný přístroj k řízení. Přístroj k řízení naprogramovaný k vykonávání požadovaných manévrů řízení se použije podle bodů 9.5.2, 9.5.3, 9.6 a 9.9. Přístroj k řízení musí být schopný vytvořit momenty na hřídeli volantu mezi 40 Nm až 60 Nm. Přístroj k řízení musí být schopný vytvořit tyto momenty při rychlostech natáčení volantu až do 1 200 stupňů za sekundu.
 9. ZKUŠEBNÍ POSTUPY
 9.1. Pneumatiky se nahustí na tlak(y) doporučený(é) výrobcem vozidla pro studené pneumatiky, např. jak jsou specifikovány na nálepce ve vozidle nebo na štítku s údaji o huštění pneumatik.
 9.2. Kontrola žárovky sdělovače. Na stojícím vozidle a se systémem zámku zapalování v poloze „uzamknuto“ nebo „vypnuto“ se uvede systém zámku zapalování do polohy „zapnuto“ („běh motoru“), nebo, podle případu, do polohy určené ke kontrole žárovky. Sdělovač chybné funkce ESC se musí uvést do činnosti jako kontrola funkce žárovky, jak je specifikováno v bodě 7.4.1.3, a pokud je na vozidle, musí se také uvést do činnosti sdělovač vypnutí ESC jako kontrola funkce žárovky, jak je specifikováno v bodě 7.6.2.3. Kontrola žárovky sdělovače se nepožaduje u sdělovače, který se zobrazí na společné zobrazovací ploše, jak je specifikováno v bodech 7.4.3 a 7.6.4.
 9.3. Kontrola ovladače vypnutí ESC. U vozidel vybavených ovladačem vypnutí ESC se u stojícího vozidla a se systémem zámku zapalování v poloze „uzamknuto“ nebo „vypnuto“ uvede systém zámku zapalování do polohy „zapnuto“ („běh motoru“). Ovladač vypnutí ESC se uvede do činnosti a ověří se, že se rozsvítí sdělovač vypnutí ESC, jak je uvedeno v bodě 7.6.2. Systém zámku zapalování se uvede opět do polohy „uzamknuto“ nebo „vypnuto“. Znovu se uvede systém zámku


text:
zapalování do polohy „zapnuto“ („běh motoru“) a ověří se, že sdělovač vypnutí ESC zhasl, čímž se udává, že systém ESC byl znovu zapnut, jak je uvedeno v bodě 7.5.1.
 9.4. Příprava brzd
 Brzdy vozidla se připraví, jak je popsáno v bodech 9.4.1 až 9.4.4.
 9.4.1. Vykoná se deset zabrzdění z rychlosti 56 km/h s průměrným zpomalením přibližně 0,5 g.
 9.4.2. Bezprostředně po sérii zabrzdění z 56 km/h se vykonají tři doplňková zabrzdění z rychlosti 72 km/h s větším zpomalením.
 9.4.3. Při brzděních podle bodu 9.4.2 se působí na brzdový pedál silou, která postačí k uvedení protiblokovacího systému vozidla (ABS) do činnosti po větší část každého brzdění.
 9.4.4. Po závěrečném zabrzdění podle bodu 9.4.2 jede vozidlo rychlostí 72 km/h po dobu pěti minut, aby se brzdy ochladily.
 9.5. Příprava pneumatik
 Pneumatiky se připraví následujícím postupem podle bodů 9.5.1 až 9.5.3, aby se odstranil lesklý povrch z výrobní formy a aby se dosáhlo provozní teploty bezprostředně před začátkem zkoušek podle bodů 9.6 a 9.9.
 9.5.1. Se zkoušeným vozidlem se jede po kružnici o průměru 30 m rychlostí, při které dojde k bočnímu zrychlení přibližně 0,5 g až 0,6 g, a projedou se tři kružnice ve směru pohybu hodinových ručiček a tři kružnice ve směru proti pohybu hodinových ručiček.
 9.5.2. Použije se sinusové natáčení volantu s frekvencí 1 Hz, s vrcholem amplitudy úhlu natočení volantu odpovídajícím maximu bočního zrychlení 0,5 g až 0,6 g, a při rychlosti 56 km/h se s vozidlem projedou čtyři úseky a během každého z těchto čtyř úseků se vykoná 10 cyklů sinusového natáčení volantu.
 9.5.3. Amplituda úhlu natočení volantu v posledním cyklu posledního úseku je dvojnásobná v porovnání s ostatními cykly. Maximální doba, která je přípustná mezi dvěma kružnicovými průjezdy nebo mezi dvěma průjezdy úseku, je pět minut.
 9.6. Manévr s pomalu se zvětšujícím úhlem natočení volantu
 S vozidlem se provedou dvě série jízd zkoušky s pomalu se zvětšujícím úhlem natočení volantu při konstantní rychlosti vozidla 80 km/h ± 2 km/h a s úhlem natočení volantu, který roste o 13,5°/s, do dosažení bočního zrychlení přibližně 0,5 g. Každá série zkoušek zahrnuje tři opakované zkoušky. U jedné série se volant natáčí proti směru pohybu hodinových ručiček, u druhé série zkoušek ve směru pohybu hodinových ručiček. Maximální doba přípustná mezi každou z jednotlivých zkoušek je pět minut.
 9.6.1. Ze zkoušek s pomalu se zvětšujícím úhlem natočení volantu se určí hodnota „A“. Hodnota „A“ je úhel natočení volantu vyjádřený ve stupních, při kterém se dosáhne ustáleného bočního zrychlení (korigovaného metodou podle bodu 9.11.3) zkoušeného vozidla o hodnotě 0,3 g. Lineární regresí se vypočte z každé ze šesti zkoušek s pomalu se zvětšujícím úhlem natočení volantu hodnota „A“ na nejbližší desetinu stupně. Určí se střední hodnota ze šesti vypočtených absolutních hodnot „A“ a zaokrouhlí se na nejbližší desetinu stupně, což je konečná výsledná hodnota „A“, která se používá dále.
 9.7. Jakmile byla určena hodnota „A“, vykoná se bezprostředně před zkouškou sinusového natáčení volantu s následující prodlevou podle bodu 9.5 postup přípravy pneumatik popsaný v bodě 9.9, aniž by se pneumatiky vyměnily. První


text:
série zkoušek sinusového natáčení volantem s následující prodlevou musí začít nejpozději do dvou hodin od ukončení zkoušek s pomalu se zvětšujícím úhlem natočení volantu podle bodu 9.6.
 9.8. Zkontroluje se, že systém ESC je zapnut, a to ověřením, že sdělovač chybné funkce ESC ani sdělovač vypnutí ESC (pokud existuje) nejsou rozsvíceny.
 9.9. Zkouška se sinusovým natáčením volantu s následující prodlevou k ověření zásahu proti přetáčivosti a k ověření odezvy
 S vozidlem se vykonají dvě série zkoušek se vstupem na volantu ve formě sinusové vlny s frekvencí 0,7 Hz a s prodlevou 500 ms začínající na druhém vrcholu amplitudy, jak je znázorněno na obrázku 2 (zkouška sinusového natáčení volantu s následující prodlevou). U jedné série se volant natáčí proti směru pohybu hodinových ručiček v první polovině cyklu, u druhé série se volant natáčí ve směru pohybu hodinových ručiček v první polovině cyklu. Mezi každou z dílčích zkoušek se stojící vozidlo nechá ochladit po dobu 1,5 až 5 minut.
 Obrázek 2
 Sinusové natáčení volantu s následující prodlevou
 Text obrazu
 čas
 500 ms
 úhel natočení volantu
 9.9.1. Volant se začne natáčet, když se vozidlo pohybuje volným dojezdem, se zařazeným nejvyšším rychlostním stupněm a rychlostí 80 km/h ± 2 km/h.
 9.9.2. U počáteční zkoušky z každé série zkoušek je amplituda natáčení volantu 1,5 A, kde A je úhel natočení volantu zjištěný podle bodu 9.6.1.
 9.9.3. V každé sérii zkušebních jízd se amplituda natáčení volantu zvětšuje od jízdy k jízdě o 0,5 A za podmínky, že u žádné takové zkušební jízdy nedojde k amplitudě natáčení volantu větší než při konečné zkušební jízdě specifikované v bodě 9.9.4.
 9.9.4. Amplituda natáčení řízení poslední zkušební jízdy v každé sérii je větší z hodnot 6,5 A nebo 270° za podmínky, že vypočtená hodnota 6,5 A je nejvýše 300°. Jestliže kterýkoli přírůstek o hodnotě 0,5 A, a to až do 6,5 A, má za následek hodnotu větší než 300°, musí mít amplituda natáčení řízení v poslední zkušební jízdě hodnotu 300°.
 9.9.5. Po ukončení dvou sérií zkušebních jízd se následně zpracují údaje rychlosti stáčení a bočního zrychlení, jak je uvedeno v bodě 9.11.
 9.10. Zjištění chybné funkce ESC
 9.10.1. Odpojením zdroje napájení ke kterékoli části ESC nebo rozpojením kteréhokoli elektrického spojení mezi částmi ESC (při přerušeném napájení) se simuluje jedna nebo více chybných funkcí ESC. Při simulaci chybné funkce ESC se nerozpojí elektrická spojení sdělovače (sdělovačů) a/nebo volitelný ovladač (ovladače) systému ESC.
 9.10.2. U stojícího vozidla a se systémem zámku zapalování v poloze „uzamknuto“ nebo „vypnuto“ se uvede systém zámku zapalování do polohy „start“ a nastartuje se motor. S vozidlem se jede tak, aby dosáhlo rychlost 48 km/h ± 8 km/h nejpozději za 30 sekund od startu motoru, a v průběhu následujících dvou minut se při této rychlosti vykoná nejméně jeden mírný zatáčecí manévr doleva a jeden doprava, bez ztráty směrové stability, a jedno zabrzdění. Ověří se, že se na konci těchto manévrů rozsvítí sdělovač chybné funkce ESC podle bodu 7.4.
 9.10.3. Vozidlo se zastaví, systém zámku zapalování se uvede do polohy „vypnuto“ nebo „uzamknuto“. Po uplynutí pěti minut se uvede


text:
systém zámku zapalování do polohy „start“ a nastartuje se motor. Ověří se, že sdělovač chybné funkce ESC se opět rozsvítí, aby signalizoval chybnou funkci, a zůstane rozsvícen tak dlouho, dokud motor běží, nebo dokud není chybná funkce opravena.
 9.10.4. Systém zámku zapalování se uvede do polohy „vypnuto“ nebo „uzamknuto“. Systém ESC se uvede do stavu normální funkce, systém zámku zapalování se uvede do polohy „start“ a nastartuje se motor. Znovu se vykoná manévr popsaný v bodě 9.10.2 a ověří se, že sdělovač zhasne, jakmile se manévr ukončí, nebo bezprostředně potom.
 9.11. Zpracování údajů po zkoušce – výpočty výsledků
 Měření a výpočty rychlosti stáčení a bočního posuvu se vyhodnotí podle metod specifikovaných v bodech 9.11.1 až 9.11.8.
 9.11.1. Neupravená data úhlu natočení volantu se filtrují dvanáctipólovým bezfázovým filtrem podle Butterwortha a s mezním kmitočtem 10 Hz. U filtrovaných dat se pak nastaví nula, aby se odstranil posun údajů snímače, s použitím statických údajů zjištěných před zkouškou.
 9.11.2. Neupravená data rychlosti stáčení se filtrují dvanáctipólovým bezfázovým filtrem podle Butterwortha a s mezním kmitočtem 6 Hz. U filtrovaných dat se pak nastaví nula, aby se odstranil posun údajů snímače, s použitím statických údajů zjištěných před zkouškou.
 9.11.3. Neupravená data bočního zrychlení se filtrují dvanáctipólovým bezfázovým filtrem podle Butterwortha a s mezním kmitočtem 6 Hz. U filtrovaných dat se pak nastaví nula, aby se odstranil posun údajů snímače, s použitím statických údajů zjištěných před zkouškou. Data bočního zrychlení v těžišti vozidla se určí odečtením účinků klopení karoserie vozidla a korekcí údajů v závislosti na umístění snímače s použitím transformace souřadnic. K získávání dat se musí akcelerometr pro boční zrychlení umístit co nejblíže k podélnému a příčnému těžišti vozidla.
 9.11.4. Rychlost natáčení volantu se určí derivací filtrovaných hodnot úhlu natočení volantu. Data úhlové rychlosti volantu se pak filtrují filtrem s klouzavou střední hodnotou měnící se vždy o 0,1 s.
 9.11.5. U kanálů pro data bočního zrychlení, rychlosti stáčení a úhlu natočení volantu se pak nastaví nula s použitím definovaného „rozsahu nulování“. Metody, které se použijí ke stanovení rozsahu nulování, jsou uvedeny v bodech 9.11.5.1 a 9.11.5.2.
 9.11.5.1. S použitím údajů o úhlové rychlosti natáčení volantu vypočtených metodami popsanými v bodě 9.11.4 se určí první okamžik, kdy tato rychlost překročí 75°/s. Od tohoto okamžiku musí úhlová rychlost natáčení volantu zůstat větší než 75°/s po dobu nejméně 200 ms. Jestliže není splněna druhá podmínka, určí se nejbližší další okamžik, ve kterém úhlová rychlost natáčení volantu překročí 75°/s a zkontroluje se, zda je splněna podmínka 200 ms. Tento postup se opakuje až do splnění obou podmínek.
 9.11.5.2. „Rozsah nulování“ je vymezen jako časový úsek 1,0 sekundy před okamžikem, kdy úhlová rychlost natáčení volantu překročí 75°/s (tj. okamžikem, kdy úhlová rychlost natáčení volantu překročí 75°/s, je definován konec „rozsahu nulování“).
 9.11.6. Počátek manévru natáčení volantu je vymezen jako první okamžik, v kterém filtrovaná a k nule nastavená data úhlu natočení volantu dosáhnou – 5° (pokud se počáteční akce na volant děje proti směru pohybu hodinových ručiček) nebo + 5° (pokud se počáteční akce na volant děje ve směru pohybu