text:
---pagebreak--- 188 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 25
 — je pravidelně informována smluvními stranami o jejich zku- získaných o záležitostech upravených touto dohodou, které by se
 šenostech s prováděním dohody, mohly týkat zájmů Společenství.
 — přijímá rozhodnutí v případech stanovených v odstavci 2, 2. Smluvní strany si též budou oznamovat všechna opatření
 ve věcech kontroly látek, podniknutá s jinými zeměmi.
 — vydává doporučení v případech stanovených v odstavci 3,
 — studuje a vyvíjí pomocná technická opatření uvedená
 v článku 7, Článek 12
 — studuje a vyvíjí jiné možné způsoby spolupráce v záležitos- Vstup v platnost
 tech týkajících se prekurzorů a chemických látek.
 Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po
 2. Smíšená skupina pro dohled přijímá vzájemnou dohodou roz- dni, kdy si smluvní strany vyměnily své listiny o ratifikaci, přijetí
 hodnutí o změně přílohy A a B. nebo schválení podle pravidel platných pro každou smluvní
 stranu.
 Smluvní strany provádějí tato rozhodnutí v souladu se svými
 právními předpisy.
 Pokud zástupce smluvní strany ve smíšené prověřovací skupině Článek 13
 přijal rozhodnutí vyžadující doplnění vnitrostátních postupů nut-
 ných pro tento účel, vstoupí rozhodnutí v platnost, neobsahuje-li
 Trvání a vypovězení
 datum, prvního dne druhého měsíce po oznámení uvedeného
 doplnění.
 1. Tato dohoda se uzavírá na pět let a nebude-li rozhodnuto
 3. Smíšená skupina pro dohled doporučuje smluvním stranám: jinak, bude automaticky prodlužována na další stejně dlouhá
 období.
 a) změny této dohody,
 2. Tato dohoda může být pozměněna po vzájemné dohodě obou
 b) všechna další opatření nutná pro používání této dohody. smluvních stran.
 3. Každá smluvní strana může od dohody odstoupit, oznámí-li to
 Článek 11 12 měsíců předtím písemně druhé smluvní straně.
 Jiné dohody
 1. Aniž jsou dotčena ustanovení Smlouvy o založení Evropského Článek 14
 společenství, nahrazují ustanovení této dohody v záležitostech
 upravených touto dohodou ustanovení dvoustranných dohod Závazná znění
 uzavřených mezi jednotlivými nebo několika členskými státy
 Společenství a Spojenými státy mexickými, pokud jsou s ustano- Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém,
 veními dohody neslučitelná. Tyto dvoustranné dohody se nedo- dánském, nizozemském, finském, francouzském, italském,
 týkají ustanovení Společenství upravujících sdělování mezi pří- německém, portugalském, řeckém, španělském a švédském,
 slušnými správními orgány uvnitř Společenství všech informací přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 ---pagebreak--- 11/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 189
 Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de mil novecientos noventa y seis.
 Udfærdiget i Bruxelles den trettende december nitten hundrede og seks og halvfems.
 Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember neunzehnhundertsechsundneunzig.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα τρεις Δεκεμβρίου χίλια εννιακόσια ενενήντα έξι.
 Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year one thousand nine hundred and ninety-six.
 Fait à Bruxelles, le treize décembre mil neuf cent quatre-vingt-seize.
 Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre millenovecentonovantasei.
 Gedaan te Brussel, de dertiende december negentienhonderd zesennegentig.
 Feito em Bruxelas, em treze de Dezembro de mil novecentos e noventa e seis.
 Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäkuusi.
 Som skedde i Bryssel den trettonde december nittonhundranittiosex.
 ---pagebreak--- 190 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 25
 Por la Comunidad Europea


text:
For Det Europæiske Fællesskab
 Für die Europäische Gemeinschaft
 Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
 For the European Community
 Pour la Communauté européenne
 Per la Comunità europea
 Voor de Europese Gemeenschap
 Pela Comunidade Europeia
 Euroopan yhteisön puolesta
 För Europeiska gemenskapen
 Por los Estados Unidos Mexicanos
 ---pagebreak--- 11/sv. 25 CS Úřední věstník Evropské unie 191
 PŘÍLOHA A
 Látky, na které se vztahují opatření uvedená v čl. 2 odst. 2
 anhydrid kyseliny octové
 aceton
 antranilová kyselina
 ethylether
 fenyloctová kyselina
 piperidin
 ---pagebreak--- 192 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 25
 PŘÍLOHA B
 Látky, na které se vztahují opatření uvedená v čl. 2 odst. 3
 1-fenyl-2-propanon
 3,4 methylendioxy-fenylpropan-2-jedna
 efedrin
 ergometrin
 ergotamin
 isosafrol
 lysergová kyselina
 piperonal
 pseudoefedrin
 safrol

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0019
 Úřední věstník L 110 , 25/04/2002 S. 0017 - 0018
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 19/2002ze dne 1. března 2002,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 6/2002 ze dne 1. února 2002 [1].(2) Doporučení Komise 2001/290/ES ze dne 21. března 2001 o základních parametrech transevropského vysokorychlostního železničního systému uvedených v čl. 5 odst. 3 písm. b) směrnice 96/48/ES [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIII Dohody se za bod 93 (usnesení Rady 2000/C 56/02) vkládá nový bod, který zní:"94. 32001 H 0290: Doporučení Komise 2001/290/ES ze dne 21. března 2001 o základních parametrech transevropského vysokorychlostního železničního systému uvedených v čl. 5 odst. 3 písm. b) směrnice 96/48/ES (Úř. věst. L 100, 11.4.2001, s. 17)."Článek 2Znění doporučení 2001/290/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 2. března 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku evropských společenství.V Bruselu dne 1. března 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 88, 4.4.2002, s. 12.[2] Úř. věst. L 100, 11.4.2001, s. 17.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994D1231(12)
 Úřední věstník L 372 , 31/12/1994 S. 0016 - 0016
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 41/94ze dne 15. prosince 1994,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 7/94 ze dne 21. března 1994, kterým se mění protokol 47 k Dohodě EHP a některé přílohy Dohody o EHP [1];vzhledem k tomu, že usnesení Rady ze dne 16. června 1994 o rozvoji správní spolupráce při provádění a prosazování právních předpisů Společenství na vnitřním trhu [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole XIX přílohy II Dohody se za bod 11 (doporučení Komise 92/579/EHS) vkládá nový bod, který zní:"12. C/179/94/s. 1: Usnesení Rady ze dne 16. června 1994 o rozvoji správní spolupráce při provádění a prosazování právních předpisů Společenství na vnitřním trhu (Úř. věst. C 179, 1.7.1994, s. 1)."Článek 2Znění usnesení C 179/94 ve finském, islandském, norském a švédském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. února 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 15. prosince 1994.Za Smíšený výbor EHPpředsedaH. Hafstein[1] Úř. věst. L 160, 28.6.1994, s. 1.[2] Úř. věst. C 179, 1.7.1994, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 24.10.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 271/15
 ŽENEVSKÝ AKT LISABONSKÉ DOHODY O OZNAČENÍCH PŮVODU A ZEMĚPISNÝCH OZNAČENÍCH
 Seznam článků
 Hlava I:
 Úvodní a obecná ustanovení
 Článek 1:
 Zkrácené výrazy
 Článek 2:
 Předmět
 Článek 3:
 Příslušný orgán
 Článek 4:
 Mezinárodní rejstřík
 Hlava II:
 Žádost a mezinárodní zápis
 Článek 5:
 Žádost
 Článek 6:
 Mezinárodní zápis
 Článek 7:
 Poplatky
 Článek 8:
 Doba platnosti mezinárodních zápisů
 Hlava III:
 Ochrana
 Článek 9:
 Závazek k ochraně
 Článek 10:
 Ochrana podle právních předpisů smluvních stran a jiných nástrojů
 Článek 11:
 Ochrana zapsaných označení původu a zeměpisných označení
 Článek 12:
 Ochrana proti zdruhovění
 Článek 13:
 Záruky pro jiná práva
 Článek 14:
 Postupy pro vymáhání práv a prostředky k nápravě
 Hlava IV:
 Odmítnutí a další kroky v souvislosti s mezinárodními zápisy
 Článek 15:
 Odmítnutí
 Článek 16:
 Zpětvzetí odmítnutí
 Článek 17:
 Přechodné období
 Článek 18:
 Oznámení o přiznání ochrany
 Článek 19:
 Neplatnost
 Článek 20:
 Změny a jiné záznamy v mezinárodním rejstříku
 Hlava V:
 Administrativní ustanovení
 Článek 21:
 Členství v Lisabonské unii
 Článek 22:
 Shromáždění Zvláštní unie
 Článek 23:
 Mezinárodní úřad
 Článek 24:
 Finance
 Článek 25:
 Prováděcí řád
 Hlava VI:
 Revize a změny
 Článek 26:
 Revize
 Článek 27:
 Změny některých článků rozhodnutím Shromáždění
 Hlava VII:
 Závěrečná ustanovení
 Článek 28:
 Přístup k tomuto aktu
 Článek 29:
 Datum účinnosti ratifikace a přístupu
 Článek 30:
 Zákaz výhrad
 Článek 31:
 Použití Lisabonské dohody a aktu z r. 1967
 Článek 32:
 Výpověď
 Článek 33:
 Jazyky tohoto aktu; podpis
 Článek 34:
 Depozitář
 HLAVA I
 Úvodní a obecná ustanovení
 Článek 1
 Zkrácené výrazy
 Pro účely tohoto aktu, není-li výslovně stanoveno jinak:
 i)
 „Lisabonskou dohodou“ se rozumí Lisabonská dohoda na ochranu označení původu a o jejich mezinárodním zápisu ze dne 31. října 1958;
 ii)
 „aktem z r. 1967“ se rozumí Lisabonská dohoda revidovaná ve Stockholmu dne 14. července 1967 a změněná dne 28. září 1979;
 iii)
 „tímto aktem“ se rozumí Lisabonská dohoda o označeních původu a zeměpisných označeních, jak se stanoví v tomto aktu;
 iv)
 „Prováděcím řádem“ se rozumí Prováděcí řád podle článku 25;
 v)
 „Pařížskou úmluvou“ se rozumí Pařížská úmluva na ochranu průmyslového vlastnictví ze dne 20. března 1883, ve znění pozdějších revizí a změn;
 vi)
 „označením původu“ se rozumí označení podle čl. 2 odst. 1 bodu i);
 vii)
 „zeměpisným označením“ se rozumí označení podle čl. 2 odst. 1 bodu ii);
 viii)
 „mezinárodním rejstříkem“ se rozumí mezinárodní rejstřík vedený Mezinárodním úřadem podle článku 4, jako úřední soubor údajů týkajících se mezinárodních zápisů označení původu a zeměpisných označení, bez ohledu na záznamové médium, na němž se tyto údaje uchovávají;
 ix)
 „mezinárodním zápisem“ se rozumí mezinárodní zápis zaznamenaný do mezinárodního rejstříku;
 x)
 „žádostí“ se rozumí žádost o mezinárodní zápis;
 xi)
 „zapsaný“ znamená zaznamenaný do mezinárodního rejstříku v souladu s tímto aktem;
 xii)
 „zeměpisnou oblastí původu“ se rozumí zeměpisná oblast uvedená v čl. 2 odst. 2;
 xiii)
 „přeshraniční zeměpisnou oblastí“ se rozumí zeměpisná oblast, která se nachází nebo rozkládá v sousedících smluvních stranách;
 xiv)
 „smluvní stranou“ se rozumí jakýkoli stát nebo mezivládní organizace, která je stranou tohoto aktu;
 xv)
 „smluvní stranou původu“ se rozumí smluvní strana, v níž se


text:
nachází zeměpisná oblast původu, nebo smluvní strany, v nichž se nachází přeshraniční zeměpisná oblast původu;
 xvi)
 „příslušným orgánem“ se rozumí subjekt určený podle článku 3;
 xvii)
 „uživateli“ se rozumí fyzické nebo právnické osoby, které jsou podle právních předpisů smluvní strany původu oprávněny užívat označení původu nebo zeměpisné označení;
 xviii)
 „mezivládní organizací“ se rozumí mezivládní organizace, která je v souladu s čl. 28 odst. 1 bodem iii) způsobilá stát se stranou tohoto aktu;
 xix)
 „Organizací“ se rozumí Světová organizace duševního vlastnictví;
 xx)
 „generálním ředitelem“ se rozumí generální ředitel Organizace;
 xxi)
 „Mezinárodním úřadem“ se rozumí Mezinárodní úřad Organizace.
 Článek 2
 Předmět
 1) [Označení původu a zeměpisná označení] Tento akt se vztahuje na:
 i)
 každé označení chráněné ve smluvní straně původu, sestávající z názvu zeměpisné oblasti nebo obsahující tento název nebo sestávající z jiného označení, o němž je známo, že odkazuje na tuto oblast, které slouží k označení určitého výrobku pocházejícího z této zeměpisné oblasti, jestliže jsou jakost nebo vlastnosti takového výrobku výlučně nebo podstatně dány tímto zeměpisným prostředím, včetně přírodních a lidských činitelů, a které poskytlo tomuto výrobku jeho obecnou známost, a rovněž
 ii)
 každé označení chráněné ve smluvní straně původu, sestávající z názvu zeměpisné oblasti nebo obsahující tento název nebo sestávající z jiného názvu, o němž je známo, že odkazuje na tuto zeměpisnou oblast, které označuje výrobek pocházející z této zeměpisné oblasti, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost výrobku přičíst především jeho zeměpisnému původu.
 2) [Možné zeměpisné oblasti původu] Zeměpisná oblast původu uvedená v odstavci 1 může sestávat z celého území smluvní strany původu, případně z regionu, lokality nebo místa ve smluvní straně původu. Tím se nevylučuje použití tohoto aktu na zeměpisnou oblast původu podle odstavce 1 představující přeshraniční zeměpisnou oblast nebo její část.
 Článek 3
 Příslušný orgán
 Každá smluvní strana určí subjekt, který bude pověřen prováděním tohoto aktu na jejím území a komunikací s Mezinárodním úřadem podle tohoto aktu a Prováděcího řádu. Smluvní strana oznámí Mezinárodnímu úřadu název a kontaktní údaje tohoto příslušného orgánu v souladu s Prováděcím řádem.
 Článek 4
 Mezinárodní rejstřík
 Mezinárodní úřad vede mezinárodní rejstřík, do něhož se zaznamenávají mezinárodní zápisy prováděné podle tohoto aktu, nebo podle Lisabonské dohody a aktu z r. 1967, případně podle obou uváděných možností, a údaje související s takovými mezinárodními zápisy.
 HLAVA II
 Žádost a mezinárodní zápis
 Článek 5
 Žádost
 1) [Místo podání] Žádosti se podávají u Mezinárodního úřadu.
 2) [Žádost podaná příslušným orgánem] S výhradou ustanovení odstavce 3 podává žádost o mezinárodní zápis označení původu nebo zeměpisného označení příslušný orgán jménem:
 i)
 uživatelů nebo
 ii)
 fyzické nebo právnické osoby, která je podle právních předpisů smluvní strany původu oprávněna uplatňovat práva uživatelů nebo jiná práva k označení původu nebo zeměpisnému označení.
 3) [Žádosti podané přímo]
 a)
 Aniž je dotčeno ustanovení odstavce 4, umožňují-li to právní předpisy smluvní strany původu, mohou žádost podat uživatelé anebo fyzická či právnická osoba uvedená v odst. 2 bodě ii).
 b)
 Písmeno a) se použije na základě prohlášení smluvní strany o tom, že to její právní předpisy umožňují. Toto prohlášení může smluvní strana učinit v okamžiku


text:
uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, případně kdykoli později. Učiní-li toto prohlášení v okamžiku uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, nabývá prohlášení účinku dnem vstupu tohoto aktu v platnost pro tuto smluvní stranu. Vyhotoví-li toto prohlášení po vstupu tohoto aktu v platnost pro tuto smluvní stranu, nabývá účinku tři měsíce po datu, v němž generální ředitel prohlášení obdržel.
 4) [Možnost podávat společnou žádost u přeshraniční zeměpisné oblasti] V případě zeměpisné oblasti původu, která představuje přeshraniční zeměpisnou oblast, mohou sousedící smluvní strany, v souladu s jejich dohodu, podat žádost společně prostřednictvím společně určeného příslušného orgánu.
 5) [Povinný obsah] Prováděcí řád stanoví povinné údaje, které musí žádost obsahovat, vedle údajů stanovených v čl. 6 odst. 3.
 6) [Nepovinný obsah] Prováděcí řád může stanovit nepovinné údaje, které lze v žádosti uvést.
 Článek 6
 Mezinárodní zápis
 1) [Formální průzkum Mezinárodním úřadem] Po obdržení žádosti o mezinárodní zápis označení původu nebo zeměpisného označení ve formě stanovené Prováděcím řádem zapíše Mezinárodní úřad označení původu nebo zeměpisné označení do mezinárodního rejstříku.
 2) [Datum mezinárodního zápisu] S výhradou ustanovení odstavce 3 je datem mezinárodního zápisu datum, kdy Mezinárodní úřad žádost obdržel.
 3) [Datum mezinárodního zápisu v případě chybějících údajů] Jestliže žádost neuvádí všechny níže uvedené údaje:
 i)
 identifikační údaje o příslušném orgánu, či v případě čl. 5 odst. 3 o žadateli nebo žadatelích;
 ii)
 údaje identifikující uživatele a případně fyzickou či právnickou osobu uvedenou v čl. 5 odst. 2 bodě ii);
 iii)
 označení původu nebo zeměpisné označení, pro něž se žádá o mezinárodní zápis;
 iv)
 výrobek nebo výrobky, na něž se označení původu nebo zeměpisné označení vztahuje,
 pak datem mezinárodního zápisu je datum, kdy Mezinárodní úřad obdržel poslední z chybějících údajů.
 4) [Zveřejnění a oznámení mezinárodních zápisů] Mezinárodní úřad bez odkladu zveřejní každý mezinárodní zápis a vyrozumí o něm příslušný orgán každé smluvní strany.
 5) [Datum účinnosti mezinárodního zápisu]
 a)
 S výhradou ustanovení písmene b) je zapsané označení původu nebo zeměpisné označení v každé smluvní straně, která neodmítla ochranu podle článku 15 nebo která zaslala Mezinárodnímu úřadu oznámení o přiznání ochrany podle článku 18, chráněno od data mezinárodního zápisu.
 b)
 Smluvní strana může formou prohlášení oznámit generálnímu řediteli, že zapsané označení původu nebo zeměpisné označení bude v souladu s jejími vnitrostátními nebo regionálními právními předpisy chráněno od data uvedeného v tomto prohlášení, které nesmí být pozdější než den uplynutí lhůty pro odmítnutí stanovený Prováděcím řádem podle čl. 15 odst. 1 písm. a).
 Článek 7
 Poplatky
 1) [Poplatek za mezinárodní zápis] Mezinárodní zápis každého označení původu a každého zeměpisného označení podléhá úhradě poplatku podle Prováděcího řádu.
 2) [Poplatky za další záznamy do mezinárodního rejstříku] Prováděcí řád stanoví poplatky, které se hradí za další záznamy do mezinárodního rejstříku a za vystavování výpisů, ověřovacích listin (osvědčení) nebo jiných informací ohledně obsahu mezinárodního zápisu.
 3) [Snížení poplatků] Shromáždění stanoví snížené poplatky za určité mezinárodní zápisy označení původu nebo zeměpisného označení, a to zejména za ty, u nichž je smluvní stranou původu rozvojová nebo nejméně rozvinutá země.
 4) [Individuální poplatek]
 a)
 Každá smluvní strana může formou prohlášení oznámit generálnímu řediteli, že


text:
se na ni vztahuje ochrana vyplývající z mezinárodního zápisu pouze v případě, že byl uhrazen poplatek na pokrytí jejích nákladů na věcný průzkum příslušného mezinárodního zápisu. Výše takového individuálního poplatku se uvede v tomto prohlášení a v pozdějších prohlášeních může být změněna. Uvedená výše nesmí přesáhnout ekvivalent částky vyžadované podle vnitrostátních nebo regionálních právních předpisů smluvní strany snížené o úspory vyplývající z mezinárodního řízení. Smluvní strana navíc může formou prohlášení informovat generálního ředitele o tom, že požaduje administrativní poplatek týkající se užívání označení původu nebo zeměpisného označení uživateli v této smluvní straně.
 b)
 Neuhrazení individuálního poplatku má, v souladu s Prováděcím řádem, stejný účinek jako vzdání se ochrany ve vztahu ke smluvní straně, která poplatek vyžaduje.
 Článek 8
 Doba platnosti mezinárodních zápisů
 1) [Závislost] Mezinárodní zápisy mají neomezenou platnost, s tím, že ochrana zapsaného označení původu nebo zeměpisného označení se nadále nevyžaduje, pokud název představující označení původu nebo název představující zeměpisné označení již není chráněn ve smluvní straně původu.
 2) [Zrušení]
 a)
 Příslušný orgán smluvní strany původu, nebo v případě čl. 5 odst. 3 uživatelé, nebo fyzická či právnická osoba uvedená v čl. 5 odst. 2 bodě ii), nebo příslušný orgán smluvní strany původu mohou Mezinárodní úřad kdykoli požádat, aby mezinárodní zápis zrušil.
 b)
 Jestliže název představující zapsané označení původu nebo název představující zapsané zeměpisné označení není ve smluvní straně původu nadále chráněn, příslušný orgán smluvní strany původu požádá o zrušení mezinárodního zápisu.
 HLAVA III
 Ochrana
 Článek 9
 Závazek k ochraně
 Každá smluvní strana poskytne na svém území ochranu zapsaným označením původu a zeměpisným označením, a to v rámci svého právního systému a právní praxe, avšak v souladu s podmínkami tohoto aktu, s výhradou odmítnutí, vzdání se, prohlášení neplatnosti, anebo zrušení, která mohou mít účinky na jejím území. Od smluvních stran, u nichž se ve vnitrostátních nebo regionálních právních předpisech nerozlišuje mezi označeními původu a zeměpisnými označeními, se nevyžaduje, aby takové rozlišení do svých vnitrostátních nebo regionálních právních předpisů zavedly.
 Článek 10
 Ochrana podle právních předpisů smluvních stran nebo jiných nástrojů
 1) [Forma právní ochrany] Každá smluvní strana má možnost si svobodně zvolit druh právních předpisů, podle nichž zavede ochranu stanovenou v tomto aktu, a to za předpokladu, že tyto právní předpisy splňují hmotněprávní požadavky tohoto aktu.
 2) [Ochrana podle jiných nástrojů] Ustanovení tohoto aktu se nijak nedotknou jiné ochrany, kterou může smluvní strana udělit zapsaným označením původu nebo zapsaným zeměpisným označením podle svých vnitrostátních nebo regionálních právních předpisů nebo podle jiných mezinárodních nástrojů.
 3) [Vztah k jiným nástrojům] Nic v tomto aktu se nedotkne závazků, které smluvní strany mají mezi sebou podle jiných mezinárodních nástrojů, a ničím v tomto aktu nejsou dotčena práva, která smluvní strana má podle jiných mezinárodních nástrojů.
 Článek 11
 Ochrana zapsaných označení původu a zeměpisných označení
 1) [Obsah ochrany] S výhradou ustanovení tohoto aktu každá smluvní strana zajistí zapsanému označení původu nebo zapsanému zeměpisnému označení ochranu proti:
 a)
 jakémukoli užití označení původu nebo zeměpisného označení
 i)
 pro výrobky téhož druhu jako jsou výrobky, na něž se označení původu nebo zeměpisné označení vztahuje, které nepocházejí ze


text:
zeměpisné oblasti původu nebo nesplňují jiné platné požadavky ohledně užívání označení původu nebo zeměpisného označení;
 ii)
 pro výrobky, které nejsou téhož druhu jako výrobky, na něž se určité označení původu nebo zeměpisné označení vztahuje, anebo pro služby, pokud by takové užití uvádělo nebo naznačovalo souvislost mezi takovými výrobky nebo službami a uživateli označení původu či zeměpisného označení a pravděpodobně by poškozovalo jejich zájmy, anebo případně jestliže by z důvodu pověsti označení původu nebo zeměpisného označení v příslušné smluvní straně takové užití pravděpodobně nespravedlivě narušovalo nebo oslabovalo pověst označení původu nebo zeměpisného označení, anebo z ní neprávem těžilo.
 b)
 jiným praktikám, které by mohly uvádět spotřebitele v omyl ohledně skutečného zdroje, původu nebo povahy výrobků.
 2) [Obsah ochrany ve vztahu k určitému užívání] Ustanovení odst. 1 písm. a) se použije také na případy užití označení původu či zeměpisného označení představující jeho napodobení, a to i když skutečný původ výrobků je uveden, nebo je-li označení původu nebo zeměpisné označení užito v překladu nebo ve spojení s výrazy jako „styl“, „druh“, „typ“, „značka“, „imitace“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „jako“, „podobný“ nebo obdobnými výrazy (1).
 3) [Užití v ochranných známkách] Aniž jsou dotčena ustanovení čl. 13 odst. 1, smluvní strana z moci úřední, pokud to její právní předpisy umožňují, nebo na žádost osoby s oprávněným zájmem zamítne zápis pozdější ochranné známky, nebo jej prohlásí neplatným, jestliže by užití takové ochranné známky vedlo k jedné ze situací podle odstavce 1.
 Článek 12
 Ochrana proti zdruhovění
 S výhradou ustanovení tohoto aktu zapsaná označení původu a zapsaná zeměpisná označení nelze ve smluvní straně považovat za zdruhovělá (2).
 Článek 13
 Záruky pro jiná práva
 1) [Práva ze starší ochranné známky] Ustanovení tohoto aktu se nedotknou starší ochranné známky přihlášené nebo zapsané v dobré víře, nebo získané v důsledku užívání v dobré víře ve smluvní straně. Jestliže právo smluvní strany stanoví omezenou výjimku z práv přiznaných ochranné známce v tom smyslu, že taková starší známka za určitých okolností neopravňuje vlastníka k tomu, aby zabránil přiznání ochrany zapsanému označení původu nebo zeměpisnému označení nebo jeho užívání v této smluvní straně, nesmí ochrana zapsaného označení původu nebo zeměpisného označení omezit práva přiznaná této ochranné známce žádným jiným způsobem.
 2) [Osobní jméno užívané v obchodním styku] Ustanovení tohoto aktu se nedotknou práva osob užívat v obchodním styku své jméno nebo jméno svého předchůdce v podnikání, s výjimkou případu, kdy je takové jméno užíváno způsobem uvádějícím veřejnost v omyl.
 3) [Práva založená na názvu odrůdy rostlin nebo plemene zvířat] Ustanovení tohoto aktu se nedotknou práva osob užívat v obchodním styku název odrůdy rostlin nebo plemene zvířat, s výjimkou případu, kdy je takový název odrůdy nebo plemene užíván způsobem uvádějícím veřejnost v omyl.
 4) [Záruky v případě oznámení zpětvzetí odmítnutí nebo přiznání ochrany] Oznámí-li smluvní strana, která odmítla účinky mezinárodního zápisu podle článku 15 z důvodu užívání dřívější ochranné známky či jiného práva, jak je uvedeno v tomto článku, zpětvzetí tohoto odmítnutí podle článku 16 nebo přiznání ochrany podle článku 18, výsledná ochrana označení původu či zeměpisného označení se nedotýká tohoto práva ani


text:
jeho užívání, ledaže ochrana byla přiznána po zrušení, neobnovení, výmazu či prohlášení neplatnosti tohoto práva.
 Článek 14
 Postupy pro vymáhání práv a prostředky k nápravě
 Každá smluvní strana stanoví účinné právní prostředky na ochranu zapsaných označení původu nebo zapsaných zeměpisných označení a zajistí, aby soudní řízení na ochranu těchto označení mohl zahájit veřejný orgán nebo každá osoba s oprávněným zájmem, ať už fyzická nebo právnická osoba nebo subjekt veřejného nebo soukromého práva, v závislosti na právním systému a právní praxi smluvní strany.
 HLAVA IV
 Odmítnutí a další úkony v souvislosti s mezinárodními zápisy
 Článek 15
 Odmítnutí
 1) [Odmítnutí účinků mezinárodního zápisu]
 a)
 Ve lhůtě uvedené v Prováděcím řádu může příslušný orgán smluvní strany oznámit Mezinárodnímu úřadu odmítnutí účinků mezinárodního zápisu na jejím území. Oznámení o odmítnutí může příslušný orgán podat z úřední moci, pokud to jeho právní předpisy umožňují, nebo na žádost osoby s oprávněným zájmem.
 b)
 V oznámení o odmítnutí se uvedou důvody, na nichž se odmítnutí zakládá.
 2) [Ochrana podle jiných nástrojů] Oznámení o odmítnutí není na újmu jiné ochraně, která tomuto označení může být poskytnuta podle čl. 10 odst. 2 ve smluvní straně, které se odmítnutí týká.
 3) [Závazek poskytnout možnost osobám s oprávněným zájmem] Každá smluvní strana poskytne každému, jehož zájmy by mohly být mezinárodním zápisem dotčeny, přiměřenou možnost požádat příslušný orgán, aby oznámil odmítnutí účinků mezinárodního zápisu.
 4) [Zápis, zveřejnění a oznámení odmítnutí] Mezinárodní úřad zapíše odmítnutí a jeho důvody do mezinárodního rejstříku. Odmítnutí a jeho důvody zveřejní a oznámení o odmítnutí sdělí příslušnému orgánu smluvní strany původu, případně uživatelům, nebo fyzické či právnické osobě uvedené v čl. 5 odst. 2 bodě ii) a příslušnému orgánu smluvní strany původu, pokud byla žádost podána přímo podle čl. 5 odst. 3.
 5) [Národní zacházení] Každá smluvní strana poskytne osobám, které byly odmítnutím dotčeny, stejné soudní a správní prostředky, které v případě odmítnutí ochrany označení původu nebo zeměpisného označení poskytuje vlastním státním příslušníkům.
 Článek 16
 Zpětvzetí odmítnutí
 Odmítnutí lze vzít zpět v souladu s postupy uvedenými v Prováděcím řádu. Zpětvzetí se zapíše do mezinárodního rejstříku.
 Článek 17
 Přechodné období
 1) [Možnost poskytnout přechodné období] Aniž je dotčen článek 13, smluvní strana, která neodmítla účinky mezinárodního zápisu z důvodů předchozího užívání třetí stranou nebo vzala zpět takové odmítnutí nebo oznámila přiznání ochrany, může, umožňují-li to její právní předpisy, poskytnout definovanou lhůtu, uvedenou v Prováděcím řádu, na ukončení takového užívání.
 2) [Oznámení přechodného období] Smluvní strana oznámí tuto lhůtu Mezinárodnímu úřadu v souladu s postupem uvedeným v Prováděcím řádu.
 Článek 18
 Oznámení o přiznání ochrany
 Příslušný orgán smluvní strany může Mezinárodnímu úřadu oznámit přiznání ochrany zapsanému označení původu nebo zeměpisnému označení. Mezinárodní úřad takové oznámení zapíše do mezinárodního rejstříku a zveřejní je.
 Článek 19
 Neplatnost
 1) [Možnost chránit svá práva] Neplatnost účinků, úplná nebo částečná, mezinárodního zápisu na území smluvní strany, může být prohlášena pouze poté, co byla uživatelům dána možnost bránit svá práva. Tato možnost musí být rovněž poskytnuta fyzické nebo právnické osobě uvedené v čl. 5 odst. 2 bodě ii).
 2) [Oznámení, zápis a zveřejnění] Smluvní strana oznámí


text:
Mezinárodnímu úřadu neplatnost účinků mezinárodního zápisu; Mezinárodní úřad toto prohlášení neplatnosti zapíše do mezinárodního rejstříku a zveřejní je.
 3) [Ochrana podle jiných nástrojů] Prohlášení neplatnosti není na újmu žádné jiné ochraně, která se na tento název nebo označení může vztahovat podle čl. 10 odst. 2 ve smluvní straně, která prohlásila neplatnost účinků mezinárodního zápisu.
 Článek 20
 Změny a jiné záznamy v mezinárodním rejstříku
 Postupy při změně mezinárodních zápisů a dalších záznamů v mezinárodním rejstříku jsou upraveny v Prováděcím řádu.
 HLAVA V
 Administrativní ustanovení
 Článek 21
 Členství v Lisabonské unii
 Smluvní strany jsou členy téže Zvláštní unie jako státy, které jsou stranami Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, bez ohledu na skutečnost, zda jsou stranami Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, nebo nikoli.
 Článek 22
 Shromáždění Zvláštní unie
 1) [Složení]
 a)
 Smluvní strany jsou členy téhož Shromáždění jako státy, které jsou stranami aktu z r. 1967.
 b)
 Každá smluvní strana je zastoupena jedním delegátem, jemuž mohou být nápomocni jeho zástupci, poradci a znalci.
 c)
 Každá delegace nese vlastní náklady.
 2) [Úkoly]
 a)
 Shromáždění:
 i)
 projednává všechny záležitosti ohledně chodu a rozvoje Zvláštní unie a provádění tohoto aktu;
 ii)
 uděluje pokyny generálnímu řediteli ohledně přípravy revizních konferencí podle čl. 26 odst. 1, přičemž náležitě zohledňuje komentáře těch členů Zvláštní unie, kteří tento akt neratifikovali nebo k němu nepřistoupili;
 iii)
 mění Prováděcí řád;
 iv)
 přezkoumává a schvaluje zprávy a činnost generálního ředitele v souvislosti se Zvláštní unií a uděluje mu (jí) veškeré nezbytné pokyny ohledně záležitostí spadajících do pravomoci Zvláštní unie;
 v)
 rozhoduje o programu Zvláštní unie, přijímá její dvouletý rozpočet a schvaluje její konečné účetní závěrky;
 vi)
 schvaluje finanční řád Zvláštní unie;
 vii)
 zřizuje takové výbory a pracovní skupiny, které považuje za vhodné k dosažení cílů Zvláštní unie;
 viii)
 rozhoduje o tom, které státy, mezivládní a nevládní organizace se mohou zúčastnit jeho zasedání jako pozorovatelé;
 ix)
 přijímá změny článků 22 až 24 a 27;
 x)
 přijímá jiná vhodná opatření k dosažení cílů Zvláštní unie a plní další úkoly vhodné podle tohoto aktu.
 b)
 V záležitostech, které jsou rovněž v zájmu jiných Unií řízených Organizací, činí Shromáždění svá rozhodnutí po vyslechnutí doporučení Koordinačního výboru Organizace.
 3) [Usnášeníschopnost]
 a)
 Polovina členů Shromáždění, kteří mají právo hlasovat o dané záležitosti, tvoří pro účely hlasování v této věci kvorum.
 b)
 Bez ohledu na ustanovení písmene a), je-li na zasedání počet zastoupených členů Shromáždění, kteří jsou státy a kteří mají právo hlasovat v dané záležitosti, menší než polovina, avšak stejný nebo větší než je třetina členů Shromáždění, kteří jsou státy a kteří mají právo hlasovat v této záležitosti, může Shromáždění činit rozhodnutí, nicméně všechna tato rozhodnutí, s výjimkou rozhodnutí ve věcech vlastního jednacího řádu, jsou účinná jen tehdy, budou-li splněny podmínky uvedené níže. Mezinárodní úřad sdělí uvedená rozhodnutí členům Shromáždění, kteří jsou státy a kteří mají právo hlasovat v dané záležitosti, avšak nebyli zastoupeni, a vyzve je, aby ve lhůtě tří měsíců od data tohoto sdělení písemně odevzdali svůj hlas nebo oznámili, že se zdržují hlasování. Jestliže po uplynutí této lhůty počet členů, kteří takto


text:
odevzdali svůj hlas nebo oznámili, že se zdržují hlasování, dosahuje počtu členů, který na zasedání chyběl k dosažení kvora, nabývají tato rozhodnutí účinku za předpokladu, že bylo i tak současně dosaženo nezbytné většiny.
 4) [Přijímání rozhodnutí na Shromáždění]
 a)
 Shromáždění usiluje o to, aby činilo rozhodnutí na základě konsensu.
 b)
 Nelze-li k rozhodnutí dospět cestou konsensu, rozhoduje se v této záležitosti hlasováním. V takovém případě platí, že
 i)
 každá smluvní strana, která je státem, má jeden hlas a hlasuje pouze svým jménem a
 ii)
 každá smluvní strana, která je mezivládní organizací, je oprávněna hlasovat za své členské státy, a to počtem hlasů rovným počtu jejích členských států, které jsou smluvní stranou tohoto aktu. Žádná mezivládní organizace se však nezúčastní hlasování, jestliže některý z jejích členských států uplatňuje své hlasovací právo sám, a naopak.
 c)
 Ve věcech, které se týkají pouze států vázaných aktem z r. 1967, nemají smluvní strany, které nejsou vázány aktem z r. 1967, hlasovací právo, zatímco o záležitostech, které se týkají pouze smluvních stran, mají právo hlasovat pouze tyto smluvní strany.
 5) [Většina]
 a)
 S výhradou ustanovení čl. 25 odst. 2 a čl. 27 odst. 2 se k rozhodnutí Shromáždění vyžaduje dvoutřetinová většina odevzdaných hlasů.
 b)
 Zdržení se hlasování se nepovažuje za hlas.
 6) [Zasedání]
 a)
 Shromáždění se schází na základě svolání generálního ředitele, a pokud neexistují žádné výjimečné okolnosti, tak ve stejné době a na stejném místě jako Valné shromáždění Organizace.
 b)
 Shromáždění se schází na mimořádném zasedání, které svolává generální ředitel na žádost jedné čtvrtiny členů Shromáždění nebo ze své vlastní iniciativy.
 c)
 Pořad jednání každého zasedání připravuje generální ředitel.
 7) [Jednací řád] Shromáždění přijme svůj jednací řád.
 Článek 23
 Mezinárodní úřad
 1) [Správní úkoly]
 a)
 Mezinárodní úřad provádí mezinárodní zápisy, koná povinnosti s tím spojené a rovněž plní veškeré další správní úkoly týkající se Zvláštní unie.
 b)
 Mezinárodní úřad zejména připravuje zasedání, zajišťuje sekretariát Shromáždění a výborům i pracovním skupinám, které mohlo Shromáždění zřídit.
 c)
 Generální ředitel je nejvyšším výkonným představitelem Zvláštní unie a zastupuje ji.
 2) [Role Mezinárodního úřadu ve Shromáždění a při jiných zasedáních] Generální ředitel nebo kdokoli ze zaměstnanců, jehož generální ředitel pověří, se bez hlasovacího práva účastní všech zasedání Shromáždění, výborů a pracovních skupin, které Shromáždění zřídilo. Generální ředitel, případně jím pověřený zaměstnanec je z moci úřední tajemníkem takového orgánu.
 3) [Konference]
 a)
 Mezinárodní úřad v souladu s pokyny Shromáždění připravuje revizní konference.
 b)
 Mezinárodní úřad může uvedené přípravy konzultovat s mezivládními a mezinárodními i vnitrostátními nevládními organizacemi.
 c)
 Generální ředitel a osoby jím určené se účastní bez hlasovacího práva jednání na revizních konferencích.
 4) [Jiné úkoly] Mezinárodní úřad plní veškeré další úkoly, které jsou mu ve vztahu k tomuto aktu uloženy.
 Článek 24
 Finance
 1) [Rozpočet] Příjmy a výdaje Zvláštní unie budou vyjádřeny v rozpočtu Organizace jasným a transparentním způsobem.
 2) [Zdroje financování rozpočtu] Rozpočet Zvláštní unie se financuje z těchto zdrojů:
 i)
 z poplatků vybíraných podle čl. 7 odst. 1 a 2;
 ii)
 z výtěžku z prodeje publikací Mezinárodního úřadu nebo z honorářů za ně;
 iii)
 z darů,


text:
odkazů a subvencí;
 iv)
 z nájemného, výnosů z investic a dalších různých příjmů;
 v)
 ze zvláštních příspěvků smluvních stran nebo z jakéhokoli jiného alternativního zdroje pocházejícího od smluvních stran nebo uživatelů, nebo od obou, v případě a v rozsahu, v jakém příjmy ze zdrojů uvedených v bodech i) až iv) nepostačují na pokrytí výdajů podle rozhodnutí Shromáždění.
 3) [Stanovení poplatků; výše rozpočtu]
 a)
 Shromáždění určuje výši poplatků uvedených v odstavci 2 na návrh generálního ředitele, a to tak, aby, společně s příjmem odvozeným z jiných zdrojů podle odstavce 2, příjmy Zvláštní unie za běžných okolností postačovaly na pokrytí výdajů Mezinárodního úřadu za provoz služby mezinárodních zápisů.
 b)
 Není-li program a rozpočet Organizace přijat před začátkem nového finančního období, je generální ředitel oprávněn přijímat závazky a provádět platby na stejné úrovni jako v předchozím finančním období.
 4) [Stanovení výše zvláštních příspěvků uvedených v odst. 2 bodě v)] Pro účely stanovení výše příspěvku každá smluvní strana spadá do stejné třídy, do níž patří v rámci Pařížské úmluvy, případně pokud není smluvní stranou Pařížské úmluvy, tak do třídy, do níž by spadala, pokud by její smluvní stranou byla. U mezivládních organizací se má za to, že spadají do příspěvkové třídy I (jedna), nerozhodne-li Shromáždění jednomyslně jinak. Příspěvek je částečně vážen podle počtu zápisů pocházejících ze smluvní strany podle rozhodnutí Shromáždění.
 5) [Provozní kapitálový fond] Zvláštní unie má provozní kapitálový fond vytvořený zálohovou platbou od každého člena Zvláštní unie, rozhodne-li tak Zvláštní unie. Přestane-li fond dostačovat, Shromáždění může rozhodnout o jeho navýšení. O podílu a platebních podmínkách rozhodne Shromáždění na návrh generálního ředitele. Jestliže Zvláštní unie zaznamená ve finančním období přebytek příjmů nad výdaji, mohou být na základě návrhu generálního ředitele a rozhodnutí Shromáždění zálohové platby provozního kapitálového fondu každému členu vráceny, a to v poměru k jeho původní platbě.
 6) [Zálohy poskytované hostitelským státem]
 a)
 V dohodě o sídle uzavřené se státem, na jehož území má Organizace své sídlo, se stanoví, že kdykoli je provozní kapitálový fond nedostačující, příslušný stát poskytne zálohy. Výše takových záloh a podmínky, za nichž se poskytují, jsou předmětem zvláštních dohod, uzavřených v každém jednotlivém případě mezi příslušným státem a Organizací.
 b)
 Stát uvedený v písmenu a) a Organizace mají každý právo závazek k poskytování záloh písemně vypovědět. Výpověď nabývá účinku tři roky od konce roku, v němž byla výpověď podána.
 7) [Audit účtů] Audit účtů provádí jeden nebo více členských států Zvláštní unie nebo externí auditoři, jak stanoví finanční řád Organizace. Tyto s jejich souhlasem jmenuje Shromáždění.
 Článek 25
 Prováděcí řád
 1) [Předmět] Podrobnosti provádění tohoto aktu stanoví Prováděcí řád.
 2) [Změny některých ustanovení Prováděcího řádu]
 a)
 Shromáždění může rozhodnout, že některá ustanovení Prováděcího řádu lze změnit pouze jednomyslným rozhodnutím nebo rozhodnutím přijatým tříčtvrtinovou většinou hlasů.
 b)
 K tomu, aby se požadované jednomyslné rozhodování nebo rozhodování tříčtvrtinovou většinou hlasů při změně určitého ustanovení dále v budoucnu neuplatňovalo, se vyžaduje jednomyslnost.
 c)
 K tomu, aby se požadované jednomyslné rozhodování nebo rozhodování tříčtvrtinovou většinou hlasů při změně určitého ustanovení dále v budoucnu uplatňovalo, se vyžaduje tříčtvrtinová většina hlasů.
 3) [Rozpor


text:
mezi tímto aktem a Prováděcím řádem] V případě rozporu mezi ustanoveními tohoto aktu a Prováděcího řádu má přednost tento akt.
 HLAVA VI
 Revize a změny
 Článek 26
 Revize
 1) [Revizní konference] Tento akt lze revidovat na diplomatických konferencích smluvních stran. O svolání diplomatické konference rozhoduje Shromáždění.
 2) [Revize nebo změny některých článků] Články 22 až 24 a článek 27 lze změnit na revizní konferenci nebo na Shromáždění podle ustanovení článku 27.
 Článek 27
 Změny některých článků rozhodnutím Shromáždění
 1) [Návrhy změn]
 a)
 Návrhy změn článků 22 až 24 a tohoto článku může podávat kterákoli ze smluvních stran nebo generální ředitel.
 b)
 Generální ředitel oznámí tyto návrhy smluvním stranám nejméně šest měsíců před jejich posouzením ve Shromáždění.
 2) [Většina] K přijetí každé změny článků uvedených v odstavci 1 je zapotřebí tříčtvrtinové většiny hlasů, nicméně přijetí změny článku 22 a tohoto odstavce vyžaduje čtyřpětinovou většinu.
 3) [Vstup v platnost]
 a)
 S výjimkou případů podle písmene b) každá změna článků uvedených v odstavci 1 vstupuje v platnost jeden měsíc poté, co generální ředitel obdrží písemné oznámení o jejím schválení podle příslušných ústavních postupů, a to od tří čtvrtin smluvních stran, které byly členy Shromáždění v době přijetí této změny a které měly právo o této změně hlasovat.
 b)
 Žádná změna čl. 22 odst. 3 nebo 4 nebo změna tohoto písmene nevstoupí v platnost v případě, že některá ze smluvních stran oznámí generálnímu řediteli do šesti měsíců poté, co Shromáždění změnu přijalo, že tuto změnu neschvaluje.
 c)
 Každá změna, která vstupuje v platnost podle ustanovení tohoto odstavce, zavazuje všechny státy a mezivládní organizace, které jsou smluvními stranami v době vstupu této změny v platnost nebo které se jimi stanou později.
 HLAVA VII
 Závěrečná ustanovení
 Článek 28
 Přístup k tomuto aktu
 1) [Způsobilost] S výhradou ustanovení článku 29 a odstavců 2 a 3 tohoto článku
 i)
 může tento akt podepsat a stát se jeho stranou každý stát, který je stranou Pařížské úmluvy;
 ii)
 může tento akt podepsat a stát se jeho stranou každý jiný členský stát Organizace, jestliže prohlásí, že jeho právní předpisy jsou v souladu s ustanoveními Pařížské úmluvy, pokud jde o označení původu, zeměpisná označení a ochranné známky;
 iii)
 může tento akt podepsat a stát se jeho stranou každá mezivládní organizace, pokud alespoň jeden členský stát této mezivládní organizace je stranou Pařížské úmluvy a pokud tato mezivládní organizace prohlásí, že byla podle svých vnitřních postupů řádně zmocněna k tomu, aby se stala stranou tohoto aktu, a že podle ustavující smlouvy této mezivládní organizace platí právní předpisy, podle nichž lze získat ochranu zeměpisných označení na regionální úrovni.
 2) [Ratifikace nebo přístup] Každý stát nebo mezivládní organizace uvedené v odstavci 1 mohou uložit
 i)
 ratifikační listinu, jestliže tento akt podepsaly, nebo
 ii)
 listinu o přístupu, jestliže tento akt nepodepsaly.
 3) [Datum účinnosti uložení listiny]
 a)
 S výhradou ustanovení písmene b) je datem účinnosti uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu den, kdy byla listina uložena.
 b)
 Dnem účinnosti uložení ratifikační listiny nebo listiny o přístupu každého státu, který je členským státem mezivládní organizace a u


text:
něhož lze ochrany označení původu nebo zeměpisných označení dosáhnout pouze na základě právních předpisů uplatňovaných mezi členskými státy této mezivládní organizace, je den, kdy je uložena ratifikační listina nebo listina o přístupu této mezivládní organizace, je-li to později než den, kdy byla uložena listina členského státu. Ustanovení tohoto písmene se však nevztahuje na státy, které jsou stranami Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967 a není jím dotčeno použití článku 31 s ohledem na tyto státy.
 Článek 29
 Datum účinnosti ratifikace a přístupu
 1) [Listiny, které jsou brány v úvahu] Pro účely tohoto článku platí, že jsou brány v úvahu pouze ratifikační listiny nebo listiny o přístupu, které uložily státy nebo mezivládní organizace uvedené v čl. 28 odst. 1, s datem účinnosti podle čl. 28 odst. 3.
 2) [Vstup tohoto aktu v platnost] Tento akt vstoupí v platnost tři měsíce poté, co pět způsobilých stran uvedených v článku 28 uložilo ratifikační listiny nebo listiny o přístupu.
 3) [Vstup ratifikační listiny a listiny o přístupu v platnost]
 a)
 Každý stát nebo mezivládní organizace, které uložily ratifikační listinu nebo listinu o přístupu tři nebo více měsíců před datem vstupu tohoto aktu v platnost, jsou tímto aktem vázány dnem vstupu tohoto aktu v platnost.
 b)
 Každý jiný stát nebo mezivládní organizace jsou tímto aktem vázány tři měsíce po dni, v němž uložily ratifikační listinu nebo listinu o přístupu, nebo od pozdějšího data uvedeného ve zmíněné listině.
 4) [Mezinárodní zápisy uskutečňované před přístupem] Na území přistupujícího státu, a je-li smluvní stranou mezivládní organizace, na území, na které se vztahuje ustavující smlouva této organizace, jsou ustanovení tohoto aktu, pokud jde o označení původu a zeměpisná označení již dříve zapsaná podle tohoto aktu, použitelná v době, v níž přístup nabude účinku, s výhradou ustanovení čl. 7 odst. 4, jakož i ustanovení hlavy IV, která se použije obdobně. Přistupující stát nebo mezivládní organizace může také v prohlášení připojeném k ratifikační listině nebo listině o přístupu stanovit prodloužení lhůty uvedené v čl. 15 odst. 1 a lhůt uvedených v článku 17, v souladu s příslušnými postupy stanovenými v Prováděcím řádu.
 Článek 30
 Zákaz výhrad
 K tomuto aktu se nepřipouštějí žádné výhrady.
 Článek 31
 Použití Lisabonské dohody a aktu z r. 1967
 1) [Vztahy mezi státy, které jsou stranami tohoto aktu i Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967] Vzájemné vztahy států, které jsou stranami tohoto aktu i Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, se řídí pouze tímto aktem. Nicméně pokud jde o mezinárodní zápisy označení původu účinné podle Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, státy poskytnou ochranu ne nižší, než je požadována podle Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967.
 2) [Vztahy států, které jsou stranami tohoto aktu i stranami Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, se státy, které jsou stranami Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, avšak nikoli stranami tohoto aktu] Každý stát, který je stranou tohoto aktu i stranou Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, bude ve vztazích se státy, které jsou stranami Lisabonské dohody nebo aktu z r. 1967, avšak


text:
nikoli stranami tohoto aktu, nadále používat Lisabonskou dohodu nebo akt z r. 1967.
 Článek 32
 Výpověď
 1) [Oznámení] Každá smluvní strana může tento akt vypovědět formou oznámení zaslaného generálnímu řediteli.
 2) [Datum účinnosti] Výpověď nabývá účinnosti jeden rok poté, co generální ředitel příslušné oznámení obdržel, nebo k pozdějšímu datu uvedenému v oznámení. Není jí dotčeno použití tohoto aktu u nevyřízených přihlášek a mezinárodních zápisů, které jsou ve vztahu k vypovídající smluvní straně v platnosti v době, kdy výpověď nabývá účinnosti.
 Článek 33
 Jazyky tohoto aktu; podpis
 1) [Původní znění; úřední texty]
 a)
 Tento akt je podepsán v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, arabském, čínském, francouzském, ruském a španělském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 b)
 Úřední texty vyhotoví generální ředitel po projednání se zúčastněnými vládami v dalších jazycích, které může určit Shromáždění.
 2) [Lhůta podpisu] Tento akt zůstane otevřený k podpisu v sídle Organizace po dobu jednoho roku po jeho přijetí.
 Článek 34
 Depozitář
 Depozitářem tohoto aktu je generální ředitel.
 (1) Dohodnuté prohlášení týkající se čl. 11 odst. 2: Pro účely tohoto aktu se rozumí, že jestliže určité prvky názvu nebo označení představujícího označení původu nebo zeměpisné označení mají ve smluvní straně původu obecnou povahu, jejich ochrana podle tohoto odstavce se v dalších smluvních stranách nepožaduje. V zájmu větší jistoty platí, že odmítnutí či prohlášení ochranné známky neplatnou nebo rozhodnutí o porušení práv ve smluvních stranách podle ustanovení článku 11 se nemůže zakládat na prvku, který má obecnou povahu.
 (2) Dohodnuté prohlášení týkající se článku 12: Pro účely tohoto aktu se rozumí, že článek 12 se nedotýká použití ustanovení tohoto aktu týkajících se předchozího užívání, protože název nebo označení představující označení původu nebo zeměpisné označení mohou být v určité smluvní straně jiné než smluvní strana původu již před mezinárodním zápisem zčásti nebo zcela zdruhovělá, např. proto, že název nebo označení, případně jejich část, jsou totožné s výrazem, který se v takové smluvní straně užívá v obecném jazyce jako běžný název výrobku nebo služby, nebo je totožný se vžitým názvem odrůdy vinné révy užívaným v takové smluvní straně.


text:
 7.5.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 134/3
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Tureckou republikou o zpětném přebírání neoprávněně pobývajících osob
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 TURECKÁ REPUBLIKA, dále jen „Turecko“,
 ROZHODNUTY upevnit vzájemnou spolupráci za účelem účinnějšího potírání nedovoleného přistěhovalectví,
 S ODHODLÁNÍM stanovit prostřednictvím této dohody a na recipročním základě účinné a rychlé postupy pro identifikaci a bezpečné a řádné navracení osob, které nesplňují nebo přestaly splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Turecka nebo některého členského státu Unie, a usnadnit v duchu spolupráce průvoz těchto osob,
 ZDŮRAZŇUJÍCE, že touto dohodou nejsou dotčena práva, závazky a povinnosti Unie, jejích členských států a Turecka vyplývající z mezinárodního práva, zejména z Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950 a Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951,
 ZDŮRAZŇUJÍCE, že touto dohodou nejsou dotčena práva a procesní záruky pro osoby, které podléhají řízení o navrácení nebo které žádají o azyl v členském státě, jak stanoví příslušné právní nástroje Unie,
 ZDŮRAZŇUJÍCE, že touto dohodou nejsou dotčena ustanovení dohody ze dne 12. září 1963 zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, její dodatkové protokoly, příslušná rozhodnutí Rady přidružení, jakož i příslušná judikatura Soudního dvora Evropské unie,
 ZDRAZŇUJÍCE, že osoby, které jsou držiteli povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta uděleného v souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty, požívají zesílenou ochranu proti vyhoštění podle článku 12 uvedené směrnice,
 ZDŮRAZŇUJÍCE, že tato dohoda je založena na zásadách společné odpovědnosti, solidarity a rovnocenného partnerství pro řízení migračních toků mezi Tureckem a Unií a že v této souvislosti je Unie připravena dát k dispozici finanční zdroje na podporu Turecka při jejím provádění,
 S OHLEDEM NA TO, že ustanovení této dohody, která spadá do působnosti třetí části hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, se nevztahují na Spojené království a Irsko, pokud se nerozhodnou zapojit v souladu s Protokolem o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie,
 S OHLEDEM NA TO, že ustanovení této dohody, která spadají do oblasti působnosti třetí části hlavy V Smlouvy o fungování Evropské unie, se podle protokolu o postavení Dánska připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie nevztahují na Dánské království,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „smluvními stranami“ Turecko a Unie;
 b)
 „státním příslušníkem Turecka“ osoba, která má státní příslušnost Turecka v souladu s jeho právními předpisy;
 c)
 „státním příslušníkem členského státu“ osoba, která má státní příslušnost členského státu Unie;
 d)
 „členským státem“ všechny členské státy Unie s výjimkou Dánského království;
 e)
 „státním příslušníkem třetí země“ osoba, která má jinou státní příslušnost než tureckou nebo než státní příslušnost některého z členských států;
 f)
 „osobou bez státní příslušnosti“ osoba, která nemá žádnou státní příslušnost;
 g)
 „povolením k pobytu“ povolení jakéhokoliv druhu vydané Tureckem nebo některým členským


text:
státem, jež osobu opravňuje k pobytu na jeho území. Tato povolení nezahrnují dočasná povolení k pobytu na území uvedených států v souvislosti s vyřizováním žádosti o azyl nebo žádosti o povolení k pobytu;
 h)
 „vízem“ povolení vydané nebo rozhodnutí přijaté Tureckem či některým z členských států, které je vyžadováno pro vstup na území daného státu nebo pro průjezd přes toto území. Nezahrnuje letištní průjezdní vízum;
 i)
 „žádajícím státem“ stát (Turecko nebo jeden z členských států), který předkládá žádost o zpětné převzetí podle článku 8 nebo žádost o průvoz podle článku 15 této dohody;
 j)
 „dožádaným státem“ stát (Turecko nebo jeden z členských států), kterému je předložena žádost o zpětné převzetí podle článku 8 nebo žádost o průvoz podle článku 15 této dohody;
 k)
 „příslušným orgánem“ jakýkoliv vnitrostátní orgán Turecka nebo jednoho z členských států, který je pověřený prováděním této dohody, jak stanoví prováděcí protokol podle čl. 20 odst. 1 písm. a) této dohody;
 l)
 „neoprávněně pobývající osobou“ jakákoli osoba, která v souladu s příslušnými postupy podle vnitrostátních právních předpisů nesplňuje nebo přestala splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Turecka nebo jednoho z členských států;
 m)
 „průvozem“ průjezd státního příslušníka třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti přes území dožádaného státu na cestě ze žádajícího státu do země určení;
 n)
 „zpětným přebíráním“ předání žádajícím státem a převzetí žádaným státem osoby (státního příslušníka žádaného státu, třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti), která nelegálně vstoupila, zdržovala se nebo pobývala na území žádajícího státu v souladu s ustanoveními této dohody;
 o)
 „hraničním přechodem“ jakýkoli bod, který členské státy či Turecko určí za účelem překračování příslušných hranic;
 p)
 „příhraničním regionem“ žádajícího státu oblast na území žádajícího státu zasahující až 20 km od vnější hranice žádajícího státu, bez ohledu na to, zda toto území sdílí žádající stát a dožádaný stát, jakož i námořní přístavy, včetně celních zón a mezinárodních letišť žádajícího státu.
 Článek 2
 Oblast působnosti
 1. Ustanovení této dohody se použijí na osoby, které nesplňují nebo přestaly splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území Turecka nebo jednoho z členských států Unie.
 2. Uplatňováním této dohody, včetně odstavce 1 tohoto článku, nejsou dotčeny nástroje uvedené v článku 18.
 3. Tato dohoda se nepoužije na státní příslušníky třetí země nebo osoby bez státní příslušnosti podle článků 4 a 6, kteří opustili území dožádaného státu více než pět let předtím, než se příslušné orgány žádajícího státu o těchto osobách dozvěděly, pokud podmínky potřebné pro jejich zpětné předání do dožádaného státu, jak stanoví články 4 a 6, lze prokázat prostřednictvím dokumentů uvedených v příloze 3.
 ODDÍL I
 ZÁVAZKY TURECKA SOUVISEJÍCÍ SE ZPĚTNÝM PŘEBÍRÁNÍM
 Článek 3
 Zpětné přebírání vlastních státních příslušníků
 1. Turecko na žádost členského státu a bez dalších formálních náležitostí ze strany členského státu kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme všechny osoby, jež nesplňují nebo přestaly splňovat podmínky platné v souladu s právem daného členského státu nebo v souladu s právem Unie pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území žádajícího členského státu za předpokladu, že je v souladu s


text:
článkem 9 prokázáno, že jsou státními příslušníky Turecka.
 2. Turecko rovněž převezme:
 —
 nezletilé svobodné děti osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku, bez ohledu na místo jejich narození nebo státní příslušnost, pokud nemají nezávislé právo pobytu v žádajícím členském státě nebo pokud jejich druhý rodič, který je právním zástupcem dotyčných dětí, nemá nezávislé právo k pobytu,
 —
 manžele a manželky osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku s jinou státní příslušností za předpokladu, že mají právo na vstup a pobyt nebo získají právo na vstup a pobyt na území Turecka, pokud nemají nezávislé právo pobytu v žádajícím členském státě nebo pokud Turecko neprokázalo, že v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy není dotyčné manželství právně uznané.
 3. Turecko také převezme osoby, které byly v souladu s právními předpisy Turecka zbaveny státní příslušnosti Turecka, nebo se jí vzdaly poté, co vstoupily na území některého z členských států, pokud takovým osobám nebylo členským státem alespoň přislíbeno udělení státní příslušnosti.
 4. Poté, co Turecko kladně odpoví na žádost o zpětné převzetí osoby, nebo případně po uplynutí lhůt stanovených v čl. 11 odst. 2, vydá příslušná diplomatická mise nebo konzulární úřad Turecka bez ohledu na vůli osoby, která má být převzata, neodkladně a nejpozději do tří pracovních dnů cestovní doklad potřebný pro její navrácení, s platností nejméně tři měsíce. Pokud v členském státě není konzulární úřad Turecka nebo pokud Turecko cestovní doklad do tří pracovních dní nevystaví, považuje se odpověď na žádost o zpětné převzetí za nezbytný cestovní doklad ke zpětnému převzetí dotyčné osoby.
 5. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu předat v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, vydá příslušný konzulární úřad Turecka do tří pracovních dnů nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti. Pokud v členském státě není konzulární úřad Turecka nebo pokud Turecko cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystavilo, odpověď na žádost o zpětné převzetí se považuje za nezbytný cestovní doklad ke zpětnému převzetí dotyčné osoby.
 Článek 4
 Zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 1. Turecko na žádost členského státu a bez dalších formálních náležitostí tohoto členského státu kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme všechny státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území žádajícího členského státu, pokud je v souladu s článkem 10 prokázáno, že příslušné osoby:
 a)
 mají v době předložení žádosti o zpětné převzetí platné vízum vydané Tureckem a vstoupily na území členského státu přímo z území Turecka; nebo
 b)
 jsou držiteli povolení k pobytu vydaného Tureckem; nebo
 c)
 neoprávněně vstoupily na území členských států přímo z území Turecka nebo přímo po průjezdu přes území Turecka.
 2. Povinnost zpětného převzetí uvedená v odstavci 1 tohoto článku neplatí, jestliže:
 a)
 státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti byla pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště Turecka; nebo
 b)
 žádající členský stát vydal státnímu příslušníku třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti vízum, které daná osoba použila ke vstupu na území žádajícího členského


text:
státu, nebo povolení k pobytu před vstupem nebo po vstupu na jeho území, pokud tato osoba není držitelem víza nebo povolení k pobytu vystaveného Tureckem s delší dobou platností, nebo
 c)
 státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti využívají výhody bezvízového vstupu na území žádajícího členského státu.
 3. Poté, co Turecko kladně odpoví na žádost o zpětné převzetí osoby, nebo případně po uplynutí lhůt stanovených v čl. 11 odst. 2, vydají orgány Turecka v případě potřeby do tří pracovních dnů osobě, jejíž zpětné převzetí bylo akceptováno, „náhradní cestovní doklad pro cizince“ potřebný pro její navrácení, s platností nejméně tři měsíce. Pokud v členském státě není konzulární úřad Turecka nebo pokud Turecko cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystaví, má se za to, že se pro účely vyhoštění přijímá standardní cestovní doklad EU (1).
 4. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu převézt v době platnosti „náhradního cestovního dokladu pro cizince“, který byl původně vydán, prodlouží turecké orgány do tří pracovních dnů platnost „náhradního cestovního dokladu pro cizince“ nebo v případě potřeby vydají nový „náhradní cestovní doklad“ se stejnou délkou platnosti. Pokud v členském státě není konzulární úřad Turecka nebo pokud Turecko cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystavilo, má se za to, že se pro účely vyhoštění přijímá standardní cestovní doklad EU (2).
 ODDÍL II
 ZÁVAZKY UNIE SOUVISEJÍCÍ SE ZPĚTNÝM PŘEBÍRÁNÍM
 Článek 5
 Zpětné přebírání vlastních státních příslušníků
 1. Členský stát na žádost Turecka a bez dalších formálních náležitostí ze strany Turecka kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme všechny osoby, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území Turecka, pokud je v souladu s článkem 9 prokázáno, že příslušné osoby jsou státními příslušníky tohoto členského státu.
 2. Členský stát rovněž převezme:
 —
 nezletilé svobodné děti osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku, bez ohledu na místo jejich narození nebo státní příslušnost, pokud nemají nezávislé právo pobytu v Turecku, nebo pokud nezávislé právo k pobytu nemá jejich druhý rodič, který je právním zástupcem dotyčných dětí;
 —
 manžele a manželky osob uvedených v odstavci 1 tohoto článku s jinou státní příslušností za předpokladu, že mají právo na vstup a pobyt nebo získají právo na vstup a pobyt na území dožádaného členského státu, pokud nemají nezávislé právo pobytu v Turecku nebo pokud dožádaný členský stát neprokázal, že v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy není dotyčné manželství právně uznané.
 3. Členský stát také převezme osoby, které v souladu s jeho právními předpisy po vstupu na území Turecka byly zbaveny nebo které se vzdaly státní příslušnosti členského státu, pokud těmto osobám Turecko alespoň nepřislíbilo udělení státní příslušnosti.
 4. Poté, co dožádaný členský stát kladně odpoví na žádost o zpětné převzetí osoby, nebo případně po uplynutí lhůt stanovených v čl. 11 odst. 2, vydá příslušná diplomatická mise nebo konzulární úřad členského státu bez ohledu na vůli osoby, která má být převzata, neodkladně a nejpozději do tří pracovních dnů cestovní doklad potřebný pro její navrácení, s platností nejméně tři měsíce. Pokud v členském státě


text:
není ani diplomatická mise ani konzulární úřad Turecka nebo pokud dožádaný členský stát cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystavil, za nezbytný cestovní doklad ke zpětnému převzetí dotyčné osoby se považuje odpověď na žádost o zpětné převzetí.
 5. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotčenou osobu převézt v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, vydá příslušné diplomatické zastoupení nebo příslušný konzulární úřad dotčeného členského státu do tří pracovních dnů nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti. Pokud v členském státě není ani diplomatická mise ani konzulární úřad Turecka nebo pokud dožádaný členský stát cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystavil, za nezbytný cestovní doklad ke zpětnému převzetí dotyčné osoby se považuje odpověď na žádost o zpětné převzetí.
 Článek 6
 Zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 1. Členský stát na žádost Turecka a bez dalších formálních náležitostí ze strany Turecka kromě těch, jež jsou uvedeny v této dohodě, převezme všechny státní příslušníky třetích zemí nebo osoby bez státní příslušnosti, jež nesplňují nebo přestaly splňovat platné podmínky pro vstup nebo pobyt na území Turecka, pokud je v souladu s článkem 10 prokázáno, že tyto osoby:
 a)
 mají v době předložení žádosti o zpětné převzetí platné vízum vydané dožádaným členským státem a vstoupily na území Turecka přímo z území dožádaného členského státu; nebo
 b)
 jsou držiteli povolení k pobytu vydaného dožádaným členským státem; nebo
 c)
 neoprávněně vstoupily na území Turecka přímo z území dožádaného členského státu nebo přímo po průjezdu přes území dožádaného členského státu.
 2. Povinnost zpětného převzetí uvedená v odstavci 1 tohoto článku neplatí, jestliže:
 a)
 se státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nacházeli pouze v tranzitním prostoru mezinárodního letiště dožádaného členského státu nebo
 b)
 Turecko vydalo státnímu příslušníkovi třetí země nebo osobě bez státní příslušnosti vízum, které daná osoba použila před nebo po vstupu na jeho území ke vstupu na území Turecka nebo povolení k pobytu, pokud tato osoba není držitelem víza nebo povolení k pobytu vystaveného dožádaným členským státem, které již není v platnosti, nebo
 c)
 státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti požívají výhody bezvízového vstupu na území Turecka.
 3. Povinnost zpětného převzetí uvedená v odstavci 1 tohoto článku se vztahuje na členský stát, který vydal vízum nebo povolení k pobytu. Bylo-li vízum nebo povolení k pobytu vydáno dvěma nebo více členskými státy, vztahuje se povinnost týkající se zpětného přebírání uvedená v odstavci 1 na členský stát, jehož vydaný doklad má delší dobu platnosti, nebo v případě, že platnost jednoho nebo více z nich již skončila, na členský stát, jehož doklad je stále platný. Pokud již skončila platnost všech dokladů, má povinnost zpětného převzetí podle odstavce 1 ten členský stát, který vydal doklad, jehož platnost skončila nejpozději. Pokud žádné takové doklady nelze předložit, má povinnost zpětného přebírání podle odstavce 1 ten členský stát, který byl opuštěn jako poslední.
 4. Poté, co členský stát kladně odpoví na žádost o zpětné převzetí osoby, nebo případně po uplynutí lhůt stanovených v čl. 11 odst. 2, vydají orgány členského státu do


text:
tří pracovních dnů osobě, jejíž zpětné převzetí bylo akceptováno, cestovní doklad potřebný pro její navrácení, s platností nejméně tři měsíce. Pokud v Turecku není ani diplomatická mise ani konzulární úřad členského státu nebo pokud členský stát cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystavil, má se za to, že se pro účely vyhoštění přijímá standardní cestovní doklad EU (3).
 5. Pokud z právních nebo věcných důvodů nelze dotyčnou osobu převézt v době platnosti původně vydaného cestovního dokladu, prodlouží orgány členského státu do tří pracovních dnů platnost cestovního dokladu nebo v případě potřeby vydají nový cestovní doklad se stejnou délkou platnosti. Pokud v Turecku není ani diplomatická mise ani konzulární úřad členského státu nebo pokud členský stát cestovní doklad do tří pracovních dnů nevystavil, má se za to, že se pro účely vyhoštění přijímá standardní cestovní doklad EU (4).
 ODDÍL III
 ŘÍZENÍ ZPĚTNÉHO PŘEBÍRÁNÍ
 Článek 7
 Zásady
 1. Členské státy a Turecko vynaloží veškerou snahu, aby osoby uvedené v článcích 4 a 6 byly navráceny přímo do země svého původu. Za tímto účelem se v souladu s čl. 19 odst. 1 písm. b) stanoví způsoby uplatňování tohoto odstavce. Ustanovení tohoto odstavce se nepoužijí v případech, ve kterých se použije zrychlené řízení v souladu s odstavcem 4 tohoto článku.
 2. S výhradou odstavce 3 tohoto článku vyžaduje předání osoby, jež má být zpětně převzata na základě některého ze závazků uvedených v článcích 3 až 6, podání žádosti o zpětné převzetí u příslušných orgánů dožádaného státu.
 3. Pokud je osoba, která má být zpětně převzata, držitelem platného cestovního dokladu nebo průkazu totožnosti, a v případě státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti držitelem platného víza, které tato osoba využívá za účelem vstupu na území dožádaného státu, nebo povolení k pobytu dožádaného státu, k předání takové osoby dojde, aniž by žádající stát musel předložit příslušnému orgánu dožádaného státu žádost o zpětné převzetí nebo písemné oznámení uvedené v čl. 12 odst. 1.
 Předchozím pododstavcem není dotčeno právo příslušných orgánů ověřit na hranicích totožnost osob, které mají být zpětně převzaty.
 4. Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku, byla-li osoba zadržena žádajícím státem v příhraničním regionu po neoprávněném překročení hranic přímo z území dožádaného státu, může žádající stát předložit žádost o zpětné převzetí ve lhůtě tří dnů po zadržení této osoby (zrychlené řízení).
 Článek 8
 Obsah žádosti o zpětné převzetí
 1. Žádost o zpětné převzetí by měla pokud možno obsahovat tyto informace:
 a)
 osobní údaje o osobě, jež má být převzata (tj. jména, příjmení, datum narození a případně také místo narození a místo posledního pobytu), popřípadě osobní údaje o nezletilých svobodných dětech a/nebo manželce či manželovi;
 b)
 v případě vlastních státních příslušníků uvedení prostředků, kterými se prokáže státní příslušnost nebo které o ní poskytnou přímý důkaz, jak stanoví přílohy 1 a 2;
 c)
 v případě státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedení prostředků, kterými se prokáže splnění podmínek pro zpětné přebírání státních příslušníků třetích zemí a osob bez státního občanství nebo které o něm poskytnou přímý důkaz, jak stanoví přílohy 3 a


text:
4;
 d)
 fotografie osoby, jež má být zpětně převzata.
 2. Žádost o zpětné převzetí by měla pokud možno obsahovat také tyto informace:
 a)
 prohlášení, že osoba, která má být převzata zpět, může potřebovat pomoc nebo péči, jestliže dotyčná osoba dala k takovému prohlášení výslovný souhlas;
 b)
 jakákoliv další ochranná a bezpečnostní opatření nebo informace o zdravotním stavu dotyčné osoby, jež mohou být u jednotlivých předání nezbytné.
 3. Aniž je dotčen čl. 7 odst. 3, musí být každá žádost o zpětné převzetí písemná a musí k ní být použit společný formulář tvořící přílohu 5 této dohody.
 4. Žádost o zpětné převzetí může být podána prostřednictvím jakýchkoliv komunikačních prostředků, včetně elektronických prostředků, například faxem, e-mailem, atd.
 5. Aniž je dotčen čl. 11 odst. 2, odpověď na žádost o zpětné převzetí bude písemná.
 Článek 9
 Prokázání státní příslušnosti
 1. Dokladem o státní příslušnosti podle čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 může být zejména některý z dokladů uvedených v příloze 1 této dohody. V případě předložení takových dokumentů uznají členské státy nebo případně Turecko pro účely této dohody státní příslušnost. Státní příslušnost nelze prokázat na základě padělaných dokladů.
 2. Přímým důkazem státní příslušnosti podle čl. 3 odst. 1 a čl. 5 odst. 1 je zejména některý z dokladů uvedených v příloze 2 této dohody, i když jeho platnost skončila. V případě předložení takových dokumentů členské státy a Turecko předpokládají pro účely této dohody, že je prokázána státní příslušnost, pokud po šetření a ve lhůtě stanovené v článku 11 dožádaný stát neprokáže jinou skutečnost. Státní příslušnost nelze přímo prokázat na základě padělaných dokladů.
 3. Není-li možné předložit dokumenty uvedené v přílohách 1 nebo 2, zajistí příslušné diplomatické a konzulární zastoupení dotyčného dožádaného státu na žádost žádajícího státu, jež je zahrnuta v žádosti o zpětné převzetí, a bez zbytečného odkladu pohovor s osobou, která má být předána, za účelem prokázání její státní příslušnosti. V případě, že v žádajícím státě není diplomatické ani konzulární zastoupení dožadovaného státu, učiní dožádaný stát bez prodlení nezbytná opatření pro uskutečnění pohovoru s osobou, která má být předána, a to nejpozději do sedmi pracovních dnů ode dne žádosti. Postup takového pohovoru může být stanoven v prováděcích protokolech podle článku 20 této dohody.
 Článek 10
 Důkazy týkající se státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 1. Splnění podmínek zpětného převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedených v čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 této dohody lze prokázat zejména důkazními prostředky uvedenými v příloze 3 této dohody. Splnění podmínek pro zpětné přijetí nelze prokázat na základě padělaných dokladů.
 2. Přímý důkaz o splnění podmínek zpětného převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti uvedených v čl. 4 odst. 1 a čl. 6 odst. 1 lze předložit zejména důkazními prostředky uvedenými v příloze 4 této dohody; padělanými doklady je nelze prokázat. V případě předložení přímého důkazu mají členské státy a Turecko za to, že podmínky jsou prokázány, pokud po šetření a ve lhůtě stanovené v článku 11 dožádaný stát neprokáže jinou


text:
skutečnost.
 3. Neoprávněnost vstupu, přítomnosti nebo pobytu se prokáže pomocí cestovních dokladů příslušné osoby, ve kterých chybí potřebné vízum nebo jiné povolení k pobytu potřebné pro území žádajícího státu. Odůvodněné písemné stanovisko žádajícího státu, že na jeho území byla zadržena příslušná osoba bez potřebných cestovních dokladů, víza nebo povolení k pobytu, může rovněž sloužit jako přímý důkaz neoprávněného vstupu, přítomnosti nebo pobytu.
 Článek 11
 Lhůty
 1. Žádost o zpětné převzetí musí být podána příslušnému orgánu dožádaného státu ve lhůtě do šesti měsíců poté, co se příslušný orgán žádajícího státu dozvěděl, že státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti nesplňuje nebo přestala splňovat podmínky platné pro vstup, přítomnost nebo pobyt.
 Pokud na území žádajícího státu vstoupí státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti přede dnem, kdy se stanou články 4 a 6 použitelnými v souladu s čl. 24 odst. 3, lhůta uvedená v předcházející větě začne plynout v den, kdy se články 4 a 6 stanou použitelnými.
 Pokud existují právní nebo věcné překážky pro podání žádosti ve stanovené lhůtě, prodlouží se lhůta na žádost žádajícího státu, avšak pouze po dobu, dokud nebudou tyto překážky odstraněny.
 2. Odpověď na žádost o zpětné převzetí musí být podána písemně:
 —
 do pěti pracovních dnů, jestliže byla podána ve zrychleném řízení (čl. 7 odst. 4),
 —
 bez zbytečného odkladu a v každém případě nejpozději do 25 kalendářních dnů ve všech ostatních případech, kromě případů, u kterých je doba úvodního zadržení ve vnitrostátních právních předpisech žádajícího státu kratší. V tom případě se použije tato kratší lhůta. Pokud existují právní nebo věcné překážky pro podání žádosti ve stanovené lhůtě, může být lhůta na základě řádně odůvodněné žádosti prodloužena až na 60 kalendářních dnů, s výjimkou případu, kdy je maximální doba zadržení v právních předpisech žádajícího státu 60 dnů nebo méně.
 Lhůta začíná plynout dnem obdržení žádosti o zpětné převzetí. Pokud není odpověď v dané lhůtě poskytnuta, pokládá se předání osoby za schválené.
 Odpověď na žádost o zpětné převzetí může být podána prostřednictvím jakýchkoliv komunikačních prostředků, včetně elektronických prostředků, například faxem, e-mailem, atd.
 3. Příslušná osoba bude předána do tří měsíců od vydání souhlasu s převzetím, případně po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 2 tohoto článku. Na základě žádosti žádajícího státu lze tuto lhůtu prodloužit o dobu, po kterou se řešily právní a praktické překážky.
 4. Odmítnutí žádosti o zpětné převzetí je třeba písemně zdůvodnit.
 Článek 12
 Úprava předání a způsoby přepravy
 1. Aniž je dotčen čl. 7 odst. 3, oznámí před navrácením osoby příslušné orgány žádajícího státu písemně s předstihem alespoň 48 hodin příslušným orgánům dožádaného státu datum předání, místo vstupu, možný doprovod a ostatní informace důležité pro předání.
 2. Převoz se uskuteční leteckou, pozemní nebo námořní dopravou. Letecká doprava není omezena na použití národních dopravců Turecka nebo členských států a je možné využít jak pravidelné, tak i charterové lety. V případě návratů s doprovodem se tento doprovod neomezuje pouze na oprávněné osoby žádajícího státu, pokud se jedná o osoby zmocněné Tureckem nebo některým členským státem.
 Článek 13
 Zpětné převzetí, k němuž došlo


text:
omylem
 Žádající stát přijme zpět jakékoliv osoby převzaté dožádaným státem, pokud je během období tří měsíců po předání dotčených osob prokázáno, že požadavky stanovené v článcích 3 až 6 této dohody nebyly splněny.
 V takových případech a s výjimkou všech nákladů na dopravu dotyčné osoby, které nese žádající stát, jak je uvedeno v předcházejícím odstavci, se obdobně použijí procesní ustanovení této dohody a jsou poskytnuty všechny dostupné informace týkající se skutečné totožnosti a státní příslušnosti osoby, která má být přijata zpět.
 ODDÍL IV
 PRŮVOZ
 Článek 14
 Zásady průvozu
 1. Členské státy a Turecko by měly omezit průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti na případy, kdy takové osoby nelze přímo vrátit do státu určení.
 2. Turecko na požádání členského státu povolí průvoz státních příslušníků třetích zemí nebo osob bez státního příslušenství a členský stát na požádání Turecka povolí průvoz občanů třetích zemí nebo osob bez státní příslušnosti, je-li zajištěn průvoz ostatními možnými průvozními státy a zpětné převzetí ve státě určení.
 3. Turecko nebo členský stát mohou průvoz odmítnout,
 a)
 pokud je státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti ve státě určení nebo jiném státě průvozu vystaven skutečnému nebezpečí mučení nebo nelidského či ponižujícího zacházení nebo trestu či trestu smrti nebo pronásledování z důvodu své rasy, náboženství, národnosti, příslušnosti k určité společenské skupině či z důvodu politického přesvědčení nebo
 b)
 pokud je státní příslušník třetí země nebo osoba bez státní příslušnosti v dožádaném státě nebo jiném státě průvozu vystaven trestnímu postihu nebo
 c)
 z důvodů ochrany veřejného zdraví, vnitřní bezpečnosti, veřejného pořádku nebo jiných národních zájmů dožádaného státu.
 4. Turecko nebo členský stát může odvolat svůj souhlas, nastanou-li nebo vyjdou-li následně najevo okolnosti uvedené v odstavci 3 tohoto článku, které brání průvozu, nebo není-li již zajištěna další cesta přes možné státy průvozu či přijetí ve státě určení. V tomto případě přijme žádající stát podle potřeby a neodkladně státního příslušníka třetí země nebo osobu bez státní příslušnosti zpět.
 Článek 15
 Postup při průvozu
 1. Žádost o průvoz musí být příslušným orgánům žádaného státu předložena písemně a musí obsahovat následující informace:
 a)
 typ průvozu (leteckou, námořní nebo pozemní dopravou), případné jiné státy průvozu a předpokládané místo určení;
 b)
 osobní údaje příslušné osoby (např. jméno, příjmení, rodné příjmení, jiná používaná jména či jména, pod nimiž je známa, nebo přezdívky, datum narození, pohlaví a podle možnosti místo narození, státní občanství, jazyk, druh a číslo cestovního dokladu);
 c)
 předpokládané místo vstupu, dobu převozu a použití doprovodu;
 d)
 prohlášení, že z hlediska žádajícího státu jsou podmínky podle čl. 14 odst. 2 splněny a nejsou známy žádné důvody pro odmítnutí podle čl. 14 odst. 3.
 Společný formulář žádosti o průvoz je připojen jako příloha 6 této dohody.
 Žádost o průvoz může být podána prostřednictvím jakýchkoliv komunikačních prostředků, včetně elektronických prostředků, například faxem, e-mailem, atd.
 2. Dožádaný stát do pěti kalendářních dnů po obdržení žádosti písemně vyrozumí žádající stát o souhlasu s průvozem, potvrdí místo vstupu a předpokládanou dobu přijetí nebo vyrozumí o odmítnutí přijetí a o důvodech tohoto odmítnutí. Pokud odpověď není poskytnuta


text:
do pěti pracovních dnů, pokládá se průvoz za schválený.
 Odpověď na žádost o průvoz může být podána prostřednictvím jakýchkoliv komunikačních prostředků, včetně elektronických prostředků, například faxem, e-mailem, atd.
 3. Uskuteční-li se průvoz letecky, předávaná osoba a její případný doprovod jsou osvobozeny od povinnosti mít letištní průjezdní vízum.
 4. Příslušné orgány dožádaného státu jsou po vzájemných konzultacích při průvozech nápomocny, a to zejména dozorem nad dotyčnými osobami a poskytnutím vhodného prostoru pro tento účel.
 ODDÍL V
 NÁKLADY
 Článek 16
 Náklady na přepravu a průvoz
 Aniž je dotčen článek 23 a aniž je dotčeno právo příslušných orgánů vymáhat úhradu nákladů spojených se zpětným převzetím od osoby, která má být převzata, včetně osob uvedených v čl. 3 odst. 2 a čl. 5 odst. 2, nebo od třetích stran, hradí žádající stát veškeré náklady na přepravu vzniklé v souvislosti se zpětným převzetím a průvozem podle této dohody až na hraniční přechod dožádaného státu pro žádosti podle oddílů I a II dohody, nebo až po hranice státu konečného určení pro žádosti podle oddílu IV dohody.
 ODDÍL VI
 OCHRANA ÚDAJŮ A DOLOŽKA O VZTAHU K JINÝM ZÁVAZKŮM
 Článek 17
 Ochrana údajů
 Předávání osobních údajů probíhá pouze tehdy, pokud je nezbytné k provádění této dohody příslušnými orgány Turecka nebo členského státu. V konkrétních případech se zpracování osobních údajů a nakládání s nimi řídí vnitrostátními zákony Turecka a, jestliže je správcem údajů příslušný orgán členského státu, ustanoveními směrnice 95/46/ES a vnitrostátními právními předpisy dotčeného členského státu přijatými na základě této směrnice. Dále se použijí tyto zásady:
 a)
 osobní údaje musí být zpracovávány objektivně a v souladu s právními předpisy;
 b)
 osobní údaje musí být shromažďovány pro konkrétní, vymezený a oprávněný účel provádění této dohody a nesmí být předávajícím nebo přijímajícím orgánem dále zpracovávány způsobem, který je neslučitelný s tímto účelem;
 c)
 osobní údaje musí být odpovídající, relevantní a přiměřené ve vztahu k účelu, pro který se shromažďují nebo dále zpracovávají; sdělené osobní údaje se mohou týkat zejména pouze:
 —
 údajů o osobě, která má být převzata (např. jména, příjmení, dřívější jména, jiná používaná jména nebo jména, pod nimiž je známa, či přezdívky, pohlaví, stav, datum a místo narození, současná a jakákoliv dřívější státní příslušnost),
 —
 údajů o průkazu totožnosti, cestovním pase nebo řidičském průkazu (číslo, doba platnosti, datum vydání, vydávající orgán, místo vydání),
 —
 zastávek a cestovních tras,
 —
 dalších informací potřebných ke zjištění totožnosti předávané osoby nebo k posouzení požadavků na její zpětné převzetí podle této dohody,
 d)
 osobní údaje musí být přesné, a pokud je to nezbytné, musí být neustále aktualizovány;
 e)
 osobní údaje je třeba uchovávat v takové podobě, která dovoluje zjištění totožnosti osob na základě těchto údajů pouze po dobu nezbytnou pro účel, za nímž byly shromážděny nebo jsou dále zpracovávány;
 f)
 předávající i přijímající orgán podniknou přiměřené kroky k případné opravě, výmazu nebo blokování osobních údajů, pokud jejich zpracování není v souladu s ustanoveními tohoto článku, zejména jestliže dané údaje nejsou odpovídající, relevantní, přesné nebo jsou vzhledem k účelu zpracování nadměrné. To zahrnuje oznámení každé opravy, výmazu nebo blokování druhé straně;
 g)
 na


text:
požádání přijímající orgán informuje předávající orgán o použití sdělených údajů a o výsledcích, k nimž na jejich základě dospěl;
 h)
 osobní údaje lze předávat jen příslušným orgánům. Jejich další předávání jiným subjektům vyžaduje předchozí souhlas předávajícího orgánu;
 i)
 předávající a přijímající orgány mají povinnost pořídit písemný zápis o předání a převzetí osobních údajů.
 Článek 18
 Doložka o vztahu k jiným závazkům
 1. Touto dohodou nejsou dotčena práva, povinnosti a odpovědnosti Unie, jejich členských států a Turecka vyplývající z mezinárodního práva, včetně mezinárodních úmluv, jejichž jsou stranami, a zejména z:
 —
 Úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951 ve znění Protokolu o právním postavení uprchlíků ze dne 31. ledna 1967,
 —
 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod ze dne 4. listopadu 1950,
 —
 mezinárodních úmluv upravujících určení státu, který je odpovědný za posuzování předložených žádostí o azyl,
 —
 Úmluvy proti mučení a jinému krutému, nelidskému či ponižujícímu zacházení nebo trestání ze dne 10. prosince 1984,
 —
 případně Evropské úmluvy o usazování ze dne 13. prosince 1955,
 —
 mezinárodních úmluv o vydávání a průvozu,
 —
 vícestranných mezinárodních úmluv a dohod o zpětném přebírání cizích státních příslušníků.
 2. Tato dohoda plně respektuje práva a povinnosti všech osob, včetně těch, které zákonně pobývají nebo pobývaly a pracují nebo pracovaly na území jedné ze stran, v souladu s ustanoveními dohody ze dne 12. září 1963 zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem, jejími dodatkovými protokoly, příslušnými rozhodnutími Rady přidružení, jakož i příslušnou judikaturou Soudního dvora Evropské unie.
 3. Použitím této dohody nejsou dotčena práva a procesní záruky pro osoby, které podléhají řízení o navracení, jak stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/115/ES ze dne 16. prosince 2008 o společných normách a postupech v členských státech při navracení neoprávněně pobývajících státních příslušníků třetích zemí (5), zejména pokud jde o jejich přístup k právnímu poradenství, informacím, dočasnému pozastavení vymáhání rozhodnutí o navracení a přístup k zákonným ochranným prostředkům.
 4. Uplatňováním této dohody nejsou dotčena práva a procesní záruky pro osoby, které žádají o azyl v členském státě, jak stanoví směrnice Rady 2003/9/ES, kterou se stanoví minimální normy pro přijímání žadatelů o azyl (6), a směrnice Rady 2005/85/ES o minimálních normách pro řízení v členských státech o přiznávání a odnímání postavení uprchlíka (7), a zejména pokud jde o právo zůstat v členském státě, dokud nebude žádost prošetřena.
 5. Uplatňováním této dohody nejsou dotčena práva a procesní záruky pro osoby, jež jsou držiteli povolení k pobytu pro dlouhodobě pobývajícího rezidenta uděleného v souladu se směrnicí Rady 2003/109/ES o právním postavení státních příslušníků třetích zemí, kteří jsou dlouhodobě pobývajícími rezidenty.
 6. Uplatňováním této dohody nejsou dotčena práva a procesní záruky pro osoby, jimž bylo uděleno povolení k pobytu v souladu se směrnicí Rady 2003/86/ES o právu na sloučení rodiny.
 7. Nic v této dohodě nebrání navrácení osoby na základě jiných formálních nebo neformálních ujednání.
 ODDÍL VII
 PROVÁDĚNÍ A POUŽITELNOST
 Článek 19
 Smíšený readmisní výbor
 1. Smluvní strany si vzájemně poskytují pomoc při provádění a výkladu této dohody. Za tímto účelem strany zřídí smíšený