text:
jedinou řadu sedadel.
 15.2.2.
 Blízkopohledové pole výhledu dozadu se získá při ambinokulárním vidění, přičemž oči jsou v poloze „zorných bodů řidiče“ definovaných v bodě 12.1. Pole výhledu se stanoví u vozidla v provozním stavu podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2.2.5.4), u vozidel kategorií M1 a N1 plus jeden cestující na předním sedadle (75 kg). Pokud se pole výhledu stanoví průhledem okny, jejich zasklení musí mít celkový součinitel průchodu světla podle přílohy 24 předpisu OSN č. 43.
 V případě přímého výhledu řidiče pohlížejícího dozadu se opěrky hlavy zadních sedadel ve svislém směru nastaví do polohy předpokládaného použití nebo se co nejvíce vysunou, pokud mají více nastavitelných poloh, nebo se uvedou do polohy dohodnuté s technickou zkušebnou.
 15.2.3.
 V případě kombinace zařízení musí být každá příčná řada zkušebních předmětů viditelná jedním zařízením. Blízkopohledové pole výhledu dozadu se získá z minimálního počtu zrcátek a monitorů.
 15.2.4.
 Sestává-li zrcátko z několika odrazných povrchů, které mají rozdílný poloměr zakřivení nebo spolu navzájem svírají úhel, musí přinejmenším jeden z odrazných povrchů poskytnout pole výhledu a mít rozměry uvedené pro danou třídu zrcátka.
 15.3.
 Detekční pole
 Detekční pole je ohraničeno těmito rovinami (viz obrázek 4):
 a)
 příčnou svislou rovinou procházející bodem umístěným 200 mm od krajního bodu zadní části vozidla;
 b)
 příčnou svislou rovinou procházející bodem umístěným 1 000 mm za krajním bodem zadní části vozidla;
 c)
 dvěma podélnými svislými rovinami rovnoběžnými se střední podélnou svislou rovinou vozidla procházející krajním bodem každé strany vozidla.
 15.3.1.
 Při zkoušce za podmínek definovaných v příloze 10 se požadavek na detekční pole považuje za splněný, je-li řidič informován v souladu s bodem 17.2.
 15.4.
 Zařízení pro couvání
 15.4.1.
 Umístění
 15.4.1.1.
 Zařízení pro nepřímý výhled musí být umístěna tak, aby řidič sedící na sedadle v normální jízdní poloze měl jasný výhled na silnici za vozidlem, po straně (stranách) vozidla nebo před vozidlem.
 15.4.1.2.
 Pro každé vozidlo v provedení podvozek s kabinou, u kterého se měří pole výhledu, musí být výrobcem uvedena maximální a minimální šířka karoserie a v případě potřeby je třeba tyto šířky nasimulovat panely představujícími přepážku před nákladovým prostorem. Veškeré konfigurace vozidla a zařízení pro nepřímý výhled uvažované při zkouškách musí být uvedeny v certifikátu schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled (viz příloha 4).
 15.4.1.3.
 Zařízení pro nepřímý výhled nesmějí přečnívat přes vnější obrys karoserie vozidla podstatně více, než je nezbytné ke splnění požadavků na pole výhledu.
 15.4.1.4.
 Zařízení pro nepřímý výhled musí být namontována takovým způsobem, aby svým pohybem podstatně neměnila změřené pole výhledu nebo aby se nechvěla takovou měrou, že by mohla být příčinou nesprávné interpretace obrazu vnímaného řidičem.
 16. POŽADAVKY NA KAMEROVÝ SYSTÉM PRO POHLED DOZADU
 16.1.
 Výchozí zobrazení
 Při výchozím zobrazení musí kamerový systém pro pohled dozadu zobrazovat pole výhledu alespoň tak, jak je definováno v bodě 15.2.
 Při zahájení couvání musí kamerový systém standardně zobrazovat pohled za vozidlo bez ohledu na to, zda předtím řidič změnil nastavení pole výhledu.
 16.1.1.
 Velikost předmětu
 Při měření obrazu za vozidlem v souladu s bodem 3 přílohy 9:
 a)


text:
musí mít vypočítaný vizuální úhel svíraný vodorovnou šířkou třech zkušebních předmětů v poslední řadě podle bodu 15.2 v průměru nejméně 5 úhlových minut; a
 b)
 žádný ze zkušebních předmětů nesmí měřit méně než 3 úhlové minuty.
 16.1.1.1.
 Seřízení jasu a kontrastu
 Je-li možné ruční seřízení, musí návod k obsluze uvádět informace o tom, jak změnit jas/kontrast.
 16.1.1.2.
 Požadavky týkající se překrývání obrazu v rámci požadovaného pole výhledu
 Překrytí musí zobrazovat pouze vizuální informace související s couváním nebo bezpečností. Překrytí pro účely zobrazení jiných informací v požadovaném poli výhledu nejsou povolena.
 Ručně lze překrytí aktivovat pouze tehdy, musí-li řidič aktivovat funkci související s couváním nebo bezpečností (např. čištění objektivu nebo aktivace zobrazení závěsného zařízení) nebo vyžaduje-li v této souvislosti specifické informace. Řidič může mít možnost překrytí zavřít.
 16.1.1.3.
 Deaktivace
 Během couvání se výhled dozadu musí zobrazovat, dokud řidič zobrazení nezmění, nebo dokud je volič jízdního režimu vozidla v poloze pro zpětný chod.
 Změnou zobrazení se rozumí přepnutí na jiný pohled přenášený kamerou.
 Pokud vozidlo necouvá, lze zobrazení ručně vypnout.
 Systém lze vypnout, pokud vozidlo detekuje spojení pomocí spojovacího zařízení.
 16.1.1.4.
 Automatická změna zobrazení
 Hrozí-li srážka, může se pole výhledu změnit a zobrazovat oblast srážky. Technické zkušebně je třeba prokázat, že taková změna zobrazení zvyšuje bezpečnost.
 Nepohybuje-li se vozidlo rovně, může se pole výhledu měnit podle dráhy vozidla.
 16.1.2.
 Připravenost k provozu (dostupnost systému)
 Skutečnost, že systém není v provozu, musí být pro řidiče rozpoznatelná (např. porucha kamerového systému pro pohled dozadu, hlášená výstražnou signalizací, zobrazením informace, černou obrazovkou, zhasnutím ukazatele stavu). Informace pro řidiče musí být vysvětleny v návodu k obsluze.
 16.1.2.1.
 Doba odezvy
 Při zkoušce podle bodu 2 přílohy 9 se pohled dozadu splňující požadavky uvedené v bodě 15.2 musí zobrazit nejpozději po 2,0 sekundách od zahájení couvání.
 16.1.3.
 Monitor uvnitř vozidla
 16.1.3.1.
 Plocha monitoru musí být viditelná bez jakékoli překážky z referenčního zorného bodu. Přijatelná je i virtuální zkouška.
 16.1.4.
 Překážky řidičova přímého výhledu způsobené montáží zařízení pro nepřímý výhled musí být omezeny na co nejmenší míru.
 16.2.
 Vozidla mohou být vybavena doplňkovými zařízeními pro nepřímý výhled.
 16.3.
 Bez ohledu na výše uvedená ustanovení musí být jakákoli jiná konstrukční koncepce uspokojivě prokázána technické zkušebně v rámci koncepce bezpečnosti, která je stanovena ve výše uvedených ustanoveních.
 17. POŽADAVKY NA DETEKČNÍ SYSTÉMY
 17.1.
 Aktivace systému
 Systém se musí aktivovat při zahájení couvání. Nemůže-li systém řádně fungovat, musí se automaticky vypnout, nebo jej musí být řidič schopen deaktivovat ručně.
 Detekční systém musí zůstat aktivní, dokud je volič jízdního režimu vozidla v poloze pro zpětný chod.
 Dokáže-li vozidlo detekovat spojení pomocí spojovacího zařízení, je možné systém vypnout.
 17.2.
 Rozhraní a zobrazování informací řidiči
 17.2.1.
 Systém musí být schopen vydávat alespoň dva typy informačních signálů ze tří možných – zvukové, vizuální, hmatové.
 17.2.1.1.
 Dokud je aktivní jeden informační signál, může řidič ostatní informační signály deaktivovat.
 17.2.2.
 Zvukové informace
 Je-li zvolen/zařazen zpětný chod a v zadním vodorovném pásmu podle bodu 1.3 přílohy 10 je detekován předmět, musí zaznít zvuková informace v souladu s normou ISO 15006:2011.
 Hlasitost zvukové informace může mít dvě nebo více úrovní,

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
podle vzdálenosti. Tato pásma rozlišená podle úrovní (vzdálenosti) a šířky detekce mohou být signalizována změnou frekvence přerušovaného zvuku a se zmenšováním vzdálenosti se přerušovaný zvuk zrychluje nebo se mění na nepřetržitý.
 17.2.3.
 Trvání signalizace
 Signalizace musí trvat tak dlouho, dokud je detekován předmět, a musí skončit, jakmile již předmět detekován není, nebo pokud byl systém deaktivován.
 Aby zvukový signál nerušil řidiče, může být po uplynutí určité doby stanovené výrobcem automaticky dočasně pozastaven, systém však musí zůstat aktivován. Je-li zvukový signál automaticky dočasně pozastaven a vzdálenost vozidla od předmětu se zmenšuje, zvukový signál se musí automaticky obnovit. A naopak, pokud se vzdálenost zvětšuje, může signál zůstat pozastaven.
 17.2.4.
 Vizuální informace
 Zobrazují-li se vizuální informace na monitoru používaném pro jiné informace, jako je přístrojová deska nebo jiné displeje, je překrývání povoleno za předpokladu, že splňuje požadavky týkající se překrývání v bodě 16.1.1.2 tohoto předpisu.
 17.2.5.
 Připravenost k provozu (dostupnost systému)
 Skutečnost, že systém není v provozu, musí být pro řidiče rozpoznatelná (např. porucha detekčního systému, hlášená výstražnou signalizací, zobrazením informace, černou obrazovkou, zhasnutím ukazatele stavu). Informace pro řidiče musí být vysvětleny v návodu k obsluze.
 17.3.
 Účinnost detekce předmětů
 17.3.1.
 Doba odezvy
 Při zkoušce podle bodu 2 přílohy 10 musí být řidiči nejpozději 0,6 sekundy od zahájení couvání vyslán alespoň jeden ze zvukových nebo hmatových informačních signálů splňujících požadavky popsané v bodě 17.2.
 18. ZMĚNY TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 18.1.
 Každá změna typu vozidla se oznámí schvalovacímu orgánu, který typ vozidla schválil. Schvalovací orgán potom buď:
 a)
 po konzultaci s výrobcem rozhodne, že je třeba udělit nové schválení typu, nebo
 b)
 postupuje podle bodu 18.1.1 (revize), případně podle bodu 18.1.2 (rozšíření).
 18.1.1.
 Revize
 Pokud byly změněny údaje zaznamenané v dokumentaci výrobce a schvalovací orgán usoudí, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky, označuje se změna jako „revize“.
 V tom případě vydá schvalovací orgán podle potřeby revidované stránky dokumentace výrobce a na každé revidované stránce zřetelně vyznačí povahu změny a datum nového vydání stránky. Za splnění tohoto požadavku se považuje rovněž vydání konsolidované a aktualizované verze dokumentace výrobce spolu s podrobným popisem změn.
 18.1.2.
 Rozšíření
 Změna se označí jako „rozšíření“, pokud vedle změny údajů zaznamenaných v informační složce
 a)
 jsou požadovány další kontroly nebo zkoušky nebo
 b)
 se změní jakékoli informace ve sdělení o schválení typu (s výjimkou jeho příloh) nebo
 c)
 se požaduje schválení podle pozdější série změn po jejím vstupu v platnost.
 18.2.
 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením jednotlivých úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 4 tohoto předpisu. Kromě toho musí být odpovídajícím způsobem změněn seznam dokumentace výrobce připojený k formuláři sdělení, aby bylo zřejmé datum poslední revize nebo rozšíření.
 18.3.
 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři oznámení vystavenému pro účely takového rozšíření pořadové číslo.
 19. SHODNOST VÝROBY
 19.1.
 Postup pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v příloze 1 dohody (E/ECE/TRANS/505/Rev.3).
 19.2.
 Každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné


text:
se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodě 15, případně v bodech 16 a 17.
 20. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 20.1.
 Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu lze odejmout, není-li dodržen požadavek stanovený v bodě 19.1 nebo jestliže vozidlo nevyhoví při kontrolách předepsaných v bodě 19.2.
 20.2.
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“.
 21. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „VÝROBA UKONČENA“.
 22. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo zamítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.
 (1) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 –https://unece.org/transport/standards/transport/vehicle-regulations-wp29/resolutions
 PŘÍLOHA 1
 Informační dokument pro schválení typu zařízení pro couvání
 Následující informace, přicházejí-li v daném případě v úvahu, se spolu se soupisem obsahu dodávají trojmo.
 Předkládají-li se výkresy, musí být vypracovány ve vhodném měřítku na formátu A4 nebo musí být na tento formát složeny a musí být dostatečně podrobné.
 Předkládají-li se fotografie, musí být dostatečně podrobné.
 1.
 Značka (obchodní název výrobce): ...
 2.
 Typ a všeobecný obchodní popis: ...
 3.
 Způsob označení typu, je-li na zařízení vyznačen: ...
 4.
 Kategorie vozidla, pro kterou je zařízení určeno: ...
 5.
 Název a adresa výrobce: ...
 6.
 Umístění a způsob připevnění značky schválení: ...
 6.1.
 Jiný identifikační prostředek k propojení se značkou schválení: ...
 7.
 Adresa/adresy montážního závodu/montážních závodů: ...
 8.
 Zrcátka (uveďte pro každé zrcátko): ...
 8.1.
 Varianta...
 8.2.
 Výkres (výkresy) pro identifikaci zrcátka: ...
 8.3.
 Podrobnosti způsobu připevnění: ...
 9.
 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: ...
 9.1.
 Typ a vlastnosti (např. úplný popis zařízení): ...
 9.2.
 Dostatečně podrobné výkresy pro identifikaci úplného zařízení včetně návodů k montáži; na výkrese musí být vyznačeno umístění značky schválení typu: ...
 PŘÍLOHA 2
 Informační dokument pro schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro couvání
 Následující informace, přicházejí-li v daném případě v úvahu, se spolu se soupisem obsahu předkládají trojmo.
 Předkládají-li se výkresy, musí být vypracovány ve vhodném měřítku na formátu A4 nebo musí být na tento formát složeny a musí být dostatečně podrobné.
 Předkládají-li se fotografie, musí být dostatečně podrobné.
 Obecné informace
 1.
 Značka (obchodní název výrobce): ...
 2.
 Typ a všeobecný obchodní popis: ...
 3.
 Způsob označení


text:
typu, je-li typ na vozidle vyznačen: ...
 4.
 Umístění uvedeného označení: ...
 5.
 Kategorie vozidla: ...
 6.
 Název a adresa výrobce: ...
 7.
 Adresa/adresy montážního závodu/montážních závodů: ...
 Všeobecné konstrukční vlastnosti vozidla
 8.
 Fotografie a/nebo výkres (výkresy) reprezentujícího vozidla: ...
 9.
 Řízení: levostranné/pravostranné (1)...
 9.1.
 Vozidlo je uzpůsobeno pro pravostranný/levostranný provoz (1)...
 10.
 Rozsah rozměrů vozidla (celkově): ...
 10.1.
 Podvozek bez karoserie...
 10.1.1.
 Šířka: (2)...
 10.1.1.1.
 Maximální přípustná šířka: ...
 10.1.1.2.
 Minimální přípustná šířka: ...
 10.2.
 Podvozek s karoserií: ...
 10.2.1.
 Šířka2...
 11.
 Karoserie ...
 11.1.
 Zařízení pro nepřímý výhled ...
 11.1.1.
 Zrcátka...
 11.1.1.1.
 Výkres (výkresy) ukazující umístění zrcátka na vozidle: ...
 11.1.1.2.
 Podrobnosti způsobu připevnění zrcátka včetně části konstrukce vozidla, k níž je připevněno: ...
 11.1.1.3.
 Nepovinné vybavení, které může ovlivnit pole výhledu směrem dozadu: ...
 11.1.1.4.
 Stručný popis elektronických součástí seřizovacího zařízení (jsou-li užity): ...
 11.1.2.
 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka: ...
 11.1.2.1.
 Dostatečně podrobné výkresy s návody k montáži: ...
 11.1.2.2.
 Kamerový systém pro pohled dozadu: ...
 11.1.2.2.1.
 Výkres (výkresy)/fotografie znázorňující umístění kamery (kamer) na vozidle: ...
 11.1.2.2.2.
 Výkres (výkresy)/fotografie znázorňující uspořádání monitoru (monitorů) včetně okolních částí interiéru: ...
 11.1.2.2.3.
 Výkres (výkresy)/fotografie znázorňující řidičův výhled na monitor (monitory): ...
 11.1.2.2.4.
 Výkres (výkresy)/fotografie znázorňující nastavení požadovaného pole výhledu a jeho obraz na monitoru: ...
 11.1.2.2.5.
 Podrobnosti způsobu připevnění kamerového systému pro pohled dozadu včetně části konstrukce vozidla, k níž je připevněn: ...
 11.1.2.2.6.
 Nepovinné vybavení, které může ovlivnit pole výhledu směrem dozadu: ...
 11.1.2.2.7.
 Stručný popis elektronických součástí seřizovacího zařízení (jsou-li užity): ...
 11.1.2.2.8.
 Technická specifikace kamerového systému pro pohled dozadu a návod k jeho obsluze: ...
 (1) Nehodící se škrtněte.
 (2) „Celkovou šířkou“ vozidla se rozumí rozměr měřený podle bodu 6.2 normy ISO 612-1978. Nad rámec ustanovení uvedené normy se v případě měření šířky vozidel jiné kategorie než M1 neuvažují tato zařízení:
 a)
 zařízení s celními závěrami a jejich ochrana;
 b)
 zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana;
 c)
 zařízení indikující poškození pneumatiky;
 d)
 přečnívající pružné části systému proti rozstřiku;
 e)
 osvětlovací zařízení;
 f)
 u autobusů: nástupní rampy v provozním stavu, zvedací plošiny a podobná zařízení v provozním stavu, pokud jejich rozměr nepřesahuje 10 mm od boku vozidla a dopředu nebo dozadu směřující rohy ramp jsou zaobleny poloměrem nejméně 5 mm; hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 2,5 mm;
 g)
 zařízení pro nepřímý výhled;
 h)
 ukazatele tlaku v pneumatikách;
 i)
 zasouvatelné schody;
 j)
 vyboulená část boku pneumatiky bezprostředně nad místem styku se zemí.
 PŘÍLOHA 3
 Sdělení
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 vydal:
 název správního orgánu:...
 ve věci: (2)
 udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odejmutí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu zařízení pro couvání podle předpisu OSN č. 158
 Schválení č. ... Rozšíření č....
 1.
 Obchodní název nebo značka zařízení: ...
 2.
 Název typu zařízení podle výrobce: ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Případně název a adresa zástupce výrobce: ...
 5.
 Předáno ke schválení dne: ...
 6.
 Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek: ...
 7.
 Datum protokolu vystaveného touto zkušebnou...
 8.
 Číslo protokolu vystaveného touto zkušebnou...
 9.
 Stručný popis...
 Identifikace


text:
zařízení: zrcátko, kamerový systém pro pohled dozadu, jiné zařízení2...
 Blízkopohledové zařízení pro pohled dozadu2...
 10.
 Umístění značky schválení: ...
 11.
 Důvod (důvody) rozšíření (v příslušných případech): ...
 12.
 Schválení uděleno/odmítnuto/rozšířeno/odejmuto:2
 13.
 Místo: ...
 14.
 Datum: ...
 15.
 Podpis: ...
 16.
 Seznam dokumentů uložených u schvalovacího orgánu, který schválení typu udělil, je přiložen k tomuto sdělení a lze jej obdržet na vyžádání.
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odejmula (viz ustanovení o schválení v předpisech).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 4
 Sdělení
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal:
 název správního orgánu:...
 ve věci: (2)
 udělení schválení
 rozšíření schválení
 odmítnutí schválení
 odejmutí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro couvání podle předpisu OSN č. 158
 Číslo schválení: ... Rozšíření č.: ...
 1.
 Značka (obchodní název výrobce): ...
 2.
 Typ a obecný obchodní popis (popisy) ...
 3.
 Způsob označení typu, je-li typ na vozidle vyznačen: ...
 3.1.
 Umístění uvedeného označení: ...
 4.
 Kategorie vozidla: (M1, M2, M3, N1, N2, N3)2
 5.
 Název a adresa výrobce: ...
 6.
 Adresa (adresy) výrobního závodu (výrobních závodů): ...
 7.
 Další informace (jsou-li). Viz dodatek
 8.
 Technická zkušebna odpovědná za provedení zkoušek: ...
 9.
 Datum zkušebního protokolu: ...
 10.
 Číslo zkušebního protokolu: ...
 11.
 Poznámky: (jsou-li). Viz dodatek
 12.
 Místo: ...
 13.
 Datum: ...
 14.
 Podpis: ...
 15.
 Je přiložen seznam informačních dokumentů uložených u schvalovacího orgánu, které lze obdržet na požádání.
 (1) Kennzahl des Landes, das die Genehmigung erteilt/erweitert/versagt/zurückgenommen hat (siehe die Genehmigungsvorschriften in der Regelung).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 Příloha 4 – Dodatek
 Dodatek k formuláři sdělení o schválení typu č. ... týkající se schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro couvání podle předpisu OSN č. 158.
 1.
 Obchodní název nebo značka zrcátek a doplňkových zařízení pro nepřímý výhled a číslo schválení typu konstrukční části: ...
 2.
 Blízkopohledová zpětná zrcátka a zařízení pro couvání1
 3.
 Rozšíření schválení typu vozidla zahrnující následující zařízení pro nepřímý výhled ...
 4.
 Údaje k určení bodu „R“ místa sezení řidiče: ...
 5.
 Maximální a minimální šířka karoserie, pro kterou bylo uděleno schválení typu pro zrcátko a pro zařízení pro nepřímý výhled ...
 6.
 K tomuto certifikátu jsou přiloženy následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení typu: ...
 a)
 výkresy znázorňující montáž zařízení pro nepřímý výhled ...
 b)
 výkresy a plány znázorňující místa montáže a vlastnosti části konstrukce, ke které jsou zařízení pro nepřímý výhled namontována. ...
 7.
 Poznámky: (např. platnost pro pravostranný/levostranný provoz1) ...
 PŘÍLOHA 5
 Uspořádání značky schválení typu zařízení pro nepřímý výhled
 (Viz bod 5.4 předpisu)
 a = min. 5 mm.
 Výše uvedená značka schválení umístěná na zařízení pro nepřímý výhled udává, že se jedná o blízkopohledové zařízení pro pohled dozadu, které bylo schváleno v Japonsku (E 43) podle předpisu OSN č. 158 a pod schvalovacím číslem 002439. První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu OSN č. 158 v jeho původním znění.
 Poznámka:
 Číslo schválení typu a doplňkový symbol jsou umístěny v blízkosti kružnice a buď nad, nebo pod písmenem „E“ nebo vlevo


text:
či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení typu je na stejné straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem. Doplňkový symbol je umístěn přímo proti číslu schválení. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 PŘÍLOHA 6
 Zkušební metoda stanovení odrazivosti
 1.
 Definice
 1.1.
 Standardní osvětlovací zdroj CIE A: 1 (1) kolorimetrický osvětlovací zdroj představující černé těleso při T68 = 2 855,6 K.
 1.1.2.
 Standardní zdroj CIE A1: plynem plněná žárovka s wolframovým vláknem s ekvivalentní barevnou teplotou T68 = 2 855,6 K.
 1.1.3.
 Standardní kolorimetrický pozorovací přístroj CIE 1931 1: přijímač záření, jehož kolorimetrické charakteristiky odpovídají hodnotám spektrálních trichromatických složek x (λ), y (λ), z (λ) (viz tabulka).
 1.1.4.
 Spektrální trichromatické složky CIE1: trichromatické hodnoty spektrálních složek izoenergetického spektra v systému CIE (XYZ).
 1.1.5.
 Fotopické vidění:1 vidění normálním zrakem, je-li přizpůsoben hladinám jasu nejméně několika cd/m2.
 2.
 Přístroje a vybavení
 2.1.
 Obecné informace
 Přístroj se skládá ze zdroje světla, držáku zkoušeného vzorku, přijímače s fotosnímačem a indikátorem (viz obrázek 1) a z prostředků k potlačení účinku vnějšího světla.
 Přijímač může obsahovat Ulbrichtovu kouli usnadňující měření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek (viz obrázek 2).
 2.2.
 Spektrální charakteristiky světelného zdroje a přijímače
 Světelným zdrojem je standardní zdroj CIE A spojený s optickým systémem zajišťujícím téměř rovnoběžný svazek světelných paprsků. K udržování stálého napětí na žárovce za provozu přístroje se doporučuje použít stabilizátor napětí.
 Přijímač musí obsahovat fotosnímač se spektrální odezvou úměrnou fotopické světelné účinnosti standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE (1931) (viz tabulka). Lze použít též jinou kombinaci osvětlovacího zdroje s filtrem a přijímačem, která poskytuje celkově rovnocenné výsledky jako standardní osvětlovací zdroj CIE A a fotopické vidění. Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být vnitřní povrch koule opatřen povlakem matné (difuzní) spektrálně neselektivní bílé barvy.
 2.3.
 Geometrické podmínky
 Svazek dopadajících světelných paprsků musí svírat s kolmicí na zkoušený povrch pokud možno úhel (θ) 0,44 ± 0,09 rad (neboli 25 ± 5°) a nesmí překročit horní mezní hodnotu (tj. 0,53 rad neboli 30°). Osa přijímače musí s touto kolmicí svírat úhel (θ) rovnající se úhlu dopadajícího svazku světelných paprsků (viz obrázek 1). Svazek dopadajících světelných paprsků musí mít při dopadu na zkušební povrch průměr nejméně 13 mm (0,5 palce). Odražený svazek paprsků nesmí být širší než citlivá plocha fotosnímače, nesmí pokrývat méně než 50 % této plochy a musí pokud možno pokrývat stejnou část plochy jako svazek paprsků použitý při kalibraci přístroje.
 Používá-li se v přijímači Ulbrichtova koule, musí být její průměr nejméně 127 mm (5 palců). Otvory ve stěně koule pro vzorek a dopadající svazek paprsků musí být dostatečně velké, aby umožňovaly plný průchod dopadajícího i odraženého svazku paprsků. Fotosnímač musí být umístěn tak, aby přímo nezachycoval světlo dopadajícího ani odraženého svazku paprsků.
 2.4.
 Elektrické charakteristiky soustavy fotosnímač-indikátor
 Výstup fotosnímače udávaný indikátorem musí být lineární funkcí svítivosti na fotocitlivé ploše. Musí být zajištěny prostředky (elektrické a/nebo optické) k usnadnění nulovacího a kalibračního seřizování. Tyto prostředky nesmí ovlivnit linearitu nebo spektrální charakteristiky přístroje. Přesnost soustavy přijímač-indikátor musí být v rozmezí ±


text:
2 % plného rozsahu nebo ± 10 % měřené hodnoty, podle toho, která hodnota je menší.
 2.5.
 Držák vzorku
 Tento mechanismus musí umožňovat umístění zkušebního vzorku tak, aby se osy ramene zdroje a přijímače protínaly na odrazném povrchu. Tento odrazný povrch může být uvnitř vzorku zrcátka nebo na některé z jeho stran podle toho, zda jde o typ zrcátka s prvním povrchem, druhým povrchem nebo o hranolové zrcátko sklopného typu.
 3.
 Postup
 3.1.
 Metoda přímé kalibrace
 U metody přímé kalibrace se jako porovnávací etalon používá vzduch. Tato metoda se používá u přístrojů konstruovaných tak, že dovolují kalibraci v rozsahu 100 % stupnice zapojením přijímače přímo do osy světelného zdroje (viz obrázek 1).
 V některých případech může být žádoucí (např. při měření povrchů s malou odrazivostí) používat při této metodě mezilehlý kalibrační bod (v rozmezí od 0 % do 100 % rozsahu stupnice). V těchto případech je zapotřebí zařadit do optické dráhy neutrální filtr se známou prostupností a seřizovat kalibrační systém, dokud měřič neukazuje procento prostupnosti neutrálního filtru. Před zahájením měření odrazivosti se tento filtr vyjme.
 3.2.
 Metoda nepřímé kalibrace
 Metoda nepřímé kalibrace se používá u přístrojů s pevnou geometrií zdroje a přijímače. Je zapotřebí vhodně kalibrovaný a udržovaný etalon odrazivosti. Tímto porovnávacím etalonem má být pokud možno rovinné zrcátko s hodnotou odrazivosti co nejbližší zkoušeným vzorkům.
 3.3.
 Měření rovinných zrcátek
 Odrazivost vzorků rovinných zrcátek lze měřit na přístrojích, u nichž se používá přímá nebo nepřímá metoda kalibrace. Hodnota odrazivosti se přímo odečte na stupnici indikátoru.
 3.4.
 Měření nerovinných (vypuklých) zrcátek
 Měření odrazivosti nerovinných (vypuklých) zrcátek vyžaduje použití přístrojů s Ulbrichtovou koulí v přijímači (viz obrázek 2). Ukazuje-li indikátor přístroje u etalonového zrcátka s odrazivostí E % počet dílků ne, pak u zrcátka s neznámou odrazivostí bude počet dílků nx odpovídat odrazivosti X % podle vzorce:
 4.
 Trichromatické hodnoty spektrálních složek standardního kolorimetrického pozorovacího přístroje CIE 1931 (2)
 Tato tabulka byla převzata z publikace CIE 50 (45) (1970)
 *
 Změněno v r. 1966 (ze 3 na 2).
 Vysvětlující vyobrazení
 Příklad zařízení na měření odrazivosti sférických zrcátek
 C
 =
 přijímač
 D
 =
 clona
 E
 =
 vstupní okénko
 F
 =
 měřicí okénko
 L
 =
 objektiv
 M
 =
 okénko na objekt měření
 S
 =
 zdroj světla
 (S)
 =
 Ulbrichtova koule
 (1) Definice jsou převzaty z publikace CIE 50 (45), Mezinárodní elektronický slovník, skupina 45: Osvětlování.
 (2) Zkrácená tabulka. Hodnoty jsou zaokrouhleny na čtyři desetinná místa.
 PŘÍLOHA 7
 Postup stanovení poloměru zakřivení „r“ odrazného povrchu zrcátka
 1.
 Měření
 1.1.
 Přístroje a vybavení
 Použije se „sférometr“ podobný zařízení znázorněnému na obrázku 1 v této příloze, na kterém jsou uvedeny vzdálenosti mezi vyhledávacím hrotem měřicího přístroje a pevnými rameny zkušební tyčky.
 1.2.
 Měřicí body
 1.2.1.
 Hlavní poloměry zakřivení se měří ve třech bodech ležících co nejblíže polohám v jedné třetině, polovině a dvou třetinách vzdálenosti na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem tohoto povrchu a rovnoběžném s úsečkou b nebo na oblouku procházejícím středem odrazného povrchu, který je k úsečce b kolmý, je-li tento oblouk delší.
 1.2.2.
 Není-li vzhledem k rozměrům odrazného povrchu možné dosáhnout měření ve směrech


text:
definovaných v bodě 2.1.2.2.2 tohoto předpisu, mohou technické zkušebny odpovědné za zkoušky provést měření ve zmíněném bodu ve dvou kolmých směrech co nejbližších výše předepsaným směrům.
 2.
 Výpočet poloměru zakřivení „r“
 Poloměr „r“ vyjádřený v mm se vypočte podle vzorce:
 kde:
 rp1
 = poloměr zakřivení v prvním měřicím bodu,
 rp2
 = poloměr zakřivení v druhém měřicím bodu,
 rp3
 = poloměr zakřivení v třetím měřicím bodu.
 (všechny rozměry v mm)
 PŘÍLOHA 8
 Postup pro stanovení bodu H a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle (1)
 Dodatek 1 – Popis třírozměrného zařízení ke stanovení bodu H (zařízení 3-D H)1
 Dodatek 2 – Trojrozměrný vztažný systém1
 Dodatek 3 – Referenční údaje o místech k sezení1
 (1) Postup je popsán v příloze 1 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6).https://unece.org/transport/standards/transport/vehicle-regulations-wp29/resolutions
 PŘÍLOHA 9
 Zkušební metody pro blízkopohledové pole výhledu dozadu
 1.
 Pole výhledu
 Požadavky na pole výhledu definované v bodě 15.2 tohoto předpisu lze zkoušet za podmínek popsaných v této příloze.
 1.1.
 Zkušební předměty
 Každý zkušební předmět musí být pravidelný válec o výšce 0,8 m a vnějším průměru 0,3 m. Každý zkušební předmět se označí takto:
 a)
 zkušební předmět musí mít barevně odlišený sektor o rozměrech 0,15 m x 0,15 m, který lze přesunovat po straně válce zespoda nahoru;
 b)
 sektor musí mít barvu, která kontrastuje se zbytkem válce i se zkušebním povrchem.
 1.2
 Umístění a orientace zkušebního předmětu
 Zkušební předměty se rozmístí podle specifikace v písmenech a) až h), jak je znázorněno na obrázku B. Změří se vzdálenosti mezi zkušebními předměty (obrázek B) nebo vzdálenost k jinému předmětu, přičemž se měří vzdálenost mezi středy (osami) válců. Každý zkušební předmět musí být orientován tak, aby jeho osa byla svislá.
 a)
 zkušební předměty A, B a C se umístí tak, aby jejich středy ležely v příčné svislé rovině, která je 0,3 m za příčnou svislou rovinou tečnou k nejzazšímu povrchu vozidla;
 b)
 zkušební předmět B se umístí tak, aby jeho střed ležel v podélné svislé rovině procházející podélnou osou vozidla;
 c)
 zkušební předměty D, E a F se umístí tak, aby jejich středy ležely v příčné svislé rovině, která je 1,5 m za příčnou svislou rovinou tečnou k nejzazšímu povrchu vozidla;
 d)
 zkušební předmět E se umístí tak, aby jeho střed ležel v podélné svislé rovině procházející podélnou osou vozidla;
 e)
 zkušební předměty G, H a I se umístí tak, aby jejich středy ležely v příčné svislé rovině, která je 3,35 m za příčnou svislou rovinou tečnou k nejzazšímu povrchu vozidla;
 f)
 zkušební předmět H se umístí tak, aby jeho střed ležel v podélné svislé rovině procházející podélnou osou vozidla;
 g)
 zkušební předměty A, D a G se umístí tak, aby jejich vnější okraje ležely v podélné svislé rovině tečné k levému vnějšímu povrchu vozidla.
 h)
 zkušební předměty C, F a I se umístí tak, aby jejich vnější okraje ležely v podélné svislé rovině tečné k pravému vnějšímu povrchu vozidla.
 Mechanická spojovací zařízení a nosiče zavazadel umístěné na zádi vozidla se neberou v úvahu.
 1.3.
 Zkušební podmínky
 1.3.1.
 Osvětlení
 Podmínky okolního


text:
osvětlení, za nichž se zkouší, tvoří shora rovnoměrně rozložené světlo o intenzitě mezi 7 000 a 10 000 luxů, měřeno ve středu vnějšího povrchu střechy vozidla.
 1.3.2.
 Teplota
 Teplota uvnitř vozidla při zkoušce je mezi 15 °C a 25 °C.
 1.3.3.
 Stav vozidla
 1.3.3.1.
 Pneumatiky
 Pneumatiky se nastaví na tlak za studena doporučený výrobcem vozidla.
 1.3.3.2.
 Naložení vozidla
 Vozidlo je v provozním stavu podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2.2.5.4.
 1.3.3.3.
 Seřiditelné zavěšení
 Je-li vozidlo vybaveno systémem seřiditelného zavěšení, nastaví se do nejméně příznivého stavu.
 1.3.3.4.
 Zadní dveře a víka zavazadlového prostoru
 Má-li vozidlo zadní dveře nebo víko zavazadlového prostoru, musí být ve svém běžném provozním stavu zavřené a uzamčené.
 1.4.
 Zkušební postup
 Viditelnost každého sloupku se zkouší jednotlivě.
 Volitelně lze současně zkoušet celou jednu řadu. Po úspěšné identifikaci sloupku jej lze odstranit.
 Sloupky první řady (A, B, C) se mohou otáčet, aby bylo co nejvíce vidět barevně odlišený sektor.
 2.
 Připravenost systému
 2.1.
 Zkušební podmínky
 a)
 vozidlo se ponechá zaparkované v parkovací pozici, dokud není zajištěna deaktivace všech elektronických systémů, nebo po dobu nejméně 30 minut;
 b)
 zkoušející osoba nebo zkušební zařízení již mohou být ve vozidle;
 c)
 ujistěte se, že volič rychlostního stupně vozidla je v neutrální poloze nebo v poloze pro jízdu vpřed;
 d)
 zkouška může začít otevřením dveří řidiče. Po otevření se dveře znovu zavřou.
 2.2.
 Zkušební postup
 a)
 Uveďte vozidlo do aktivního režimu. Tímto úkonem se spustí/zahájí první časovač;
 b)
 vyčkejte po dobu alespoň 6 minut;
 c)
 zařazením zpětného chodu zahajte couvání. Nelze-li uvést vozidlo do režimu zpětného chodu 6 s poté, co bylo uvedeno do aktivního režimu, zahájí se couvání, jakmile je to technicky možné;
 d)
 v souladu se specifikacemi výrobce a nejpozději při zvolení/zařazení zpětného chodu zapněte druhý časovač;
 e)
 na druhém časovači zaznamenejte dobu odezvy do okamžiku, kdy se na displeji úplně zobrazil pohled dozadu.
 3.
 Velikost předmětu
 3.1.
 Zkušební vztažný bod
 Zkušební vztažný bod se získá takto:
 a)
 lokalizujte centrum středobodu očí pohlížejících dopředu (Mf), jak je znázorněno na obrázku C, aby se nacházelo 635 mm svisle nad bodem H a 96 mm za bodem H;
 b)
 určete střed spojení hlavy s krkem (J) znázorněný na obrázku C tak, aby byl ve vzdálenosti 100 mm směrem dozadu od Mf a 588 mm svisle nad bodem H. Pokud střed spojení hlavy s krkem (J) není kompatibilní s uspořádáním sedadel vozidla, posuňte sedadlo řidiče do středu rozsahu podélného seřízení. Nelze-li sedadlo posunout do středu rozsahu podélného seřízení, použije se poloha, která je nejblíže směrem dozadu od středního bodu;
 c)
 veďte pomyslnou vodorovnou přímku mezi bodem Mf a bodem označeným jako J2, jenž se nachází svisle nad J;
 d)
 pomyslnou přímku nechte otáčet okolo J2 ve směru zobrazení výhledu dozadu, dokud přímočará vzdálenost mezi Mf a středem displeje sloužícího k zobrazení výhledu dozadu požadovaného touto normou nebude co nejkratší;
 e)
 toto nové umístění Mf po provedení rotace se označí jako Mr (středobod očí po rotaci).
 3.1.
 Postup měření
 a)
 umístěte fotoaparát s formátem nejméně 35 mm, videokameru nebo


text:
rovnocenný digitální přístroj tak, aby se střed obrazové roviny kamery nacházel v bodě Mr a objektiv fotoaparátu/kamery směřoval do středu zobrazení výhledu dozadu, jež se zobrazuje na displeji;
 b)
 k základně zobrazení výhledu dozadu připevněte pravítko tak, aby bylo kolmé ke střednici válce zkušebního předmětu. Pokud záběru fotoaparátu/kamery na displej brání opěrky hlavy, lze je seřídit nebo odstranit;
 c)
 vyfotografujte zobrazení na displeji tak, aby v záběru bylo pravítko a zobrazení výhledu dozadu.
 3.2.
 Práce s fotograficky pořízenými údaji
 a)
 na fotografii změřte zjevnou délku sekce vymezené 50 mm na vyfotografovaném pravítku, podél hrany pravítka, co nejblíže k zobrazení výhledu dozadu a v bodě, který je v blízkosti vodorovného středu zobrazení výhledu dozadu;
 b)
 na fotografii změřte vodorovnou šířku barevného pásu v horní části každého ze tří zkušebních předmětů na pozicích G, H a I na obrázku B;
 c)
 naměřené vodorovné šířky barevných pásů tří zkušebních předmětů označte jako dG, dH, a dI.
 3.3.
 Stanovení měřítka
 Za účelem stanovení měřítka vydělte viditelnou délku části pravítka odpovídající 50 mm, jak je uvedena na fotografii, hodnotou 50 mm. Výsledný koeficient definujte jako měřítko.
 3.4.
 Stanovení vzdálenosti pohledu
 Určete skutečnou vzdálenost od středobodu očí po rotaci (Mr) ke středu zobrazení výhledu dozadu. Tuto vzdálenost pohledu definujte jako aeye.
 3.5.
 Výpočet vizuálního úhlu svíraného zkušebními předměty
 K výpočtu svíraných vizuálních úhlů použijte tuto rovnici:
 kde i může přestavovat hodnotu jednoho ze zkušebních předmětů G, H nebo I, a arkus sinus se vypočítá ve stupních.
 PŘÍLOHA 10
 Zkušební metody detekčních systémů
 1.
 Detekce v zadním vodorovném pásmu
 Zvukové výstražné systémy musí vyhovět zkouškám podle bodu 1.3.1 této přílohy. Pokud však zvukové výstražné systémy vyhovují zkoušce podle bodu 1.4 této přílohy, má se za to, že vyhověly zkoušce podle bodu 1.3.1 této přílohy.
 1.1.
 Zkušební podmínky
 Zkušební předmět musí odpovídat bodu 7.1 normy ISO 17386:2010. Rychlost větru při zkoušce nesmí překročit 1 m/s. Teplota činí 20 ± 5 °C a vlhkost je na úrovni 60 ± 25 %. Nesmí pršet ani sněžit. Zkouška se provádí na plochém a suchém asfaltovém nebo betonovém povrchu. Zkouška nesmí být ovlivněna odrazem zvukových nebo elektromagnetických vln od případných stěn, pomocných zkušebních zařízení nebo jiných předmětů v okolí.
 1.2.
 Příprava zkoušky
 Použije se jeden zkušební předmět. Vzdálenost od zadního okraje vozidla ke zkušebnímu předmětu a polohu zkušebního předmětu zvolí výrobce tak, aby bylo možné zkušební předmět detekovat. Zkušební předmět se umístí do detekovatelných mřížek v zadním vodorovném pásmu podle bodu 1.3.1 této přílohy. Zkušební vozidlo v počátečním stavu je v parkovací pozici a má aktivován detekční systém, který je uveden v prohlášení [výrobce NEBO v příručce uživatele]. Parkovací pozice v tomto případě znamená, že u vozidel s automatickou převodovkou je volič v poloze P, kdežto u vozidel s manuální převodovkou není zařazen rychlostní stupeň a parkovací brzda je aktivní.
 1.3.
 Zkušební metoda
 1.3.1.
 Detekční pole
 Maximální detekční vzdálenost podle bodů 5.4.2 a 5.4.3 normy ISO 17386:2010 je 1,0 m (třída R2). Šířka obdélníku w_r se rovná šířce vozidla měřené podél zadní nápravy. Rozměry se zaokrouhlí nahoru na nejbližší 0,1 m. Následující


text:
obrázek uvádí příklady různých hodnot w_r. (Obrázek 1 a 2).
 1.3.2
 Minimální míra detekce
 Minimální míra detekce požadovaná pro zadní vodorovné pásmo:
 a)
 90 % pro pásmo A1 podle definice v bodě 5.4.3 normy ISO 17386:2010;
 b)
 87 % pro pásmo A2 podle definice v bodě 5.4.3 normy ISO 17386:2010.
 Detekce nesmí vynechat žádné pásmo větší než čtverec, jehož stranu tvoří dvě políčka mřížky.
 Zkušební postup musí v případě zadního vodorovného pásma odpovídat bodu 7.3 normy ISO 17386:2010.
 Jestliže zní výstraha nepřetržitě po dobu delší než pět sekund, má se za to, že je zkušební předmět detekován. Provede se jedna detekční zkouška pro každý zkušební předmět. Je-li to však nutné, může se výrobce s technickou zkušebnou dohodnout na tom, že zkušební předmět je detekován, pokud upozornění zaznělo ve čtyřech z pěti zkoušek.
 1.4.
 Alternativní (zjednodušená) zkušební metoda
 1.4.1.
 Detekční pole
 Kontrolní pásmo tvoří deset bodů znázorněných na obrázku 3 v rámci detekčního pole podle bodu 1.3.1.
 1.4.2
 Minimální míra detekce
 Minimální míra detekce požadovaná pro oblast deseti bodů je 100 %.
 Jestliže zní výstraha nepřetržitě po dobu delší než pět sekund, má se za to, že je zkušební předmět detekován. Provede se jedna detekční zkouška pro každý zkušební předmět. Je-li to však nutné, může se výrobce s technickou zkušebnou dohodnout na tom, že zkušební předmět je detekován, pokud upozornění zaznělo ve čtyřech z pěti zkoušek.
 1.4.3.
 Autodiagnostika a hlášení poruchy
 V souladu s bodem 5.5 normy ISO 17386:2010 musí mít systém autodiagnostickou funkci. Při poruše musí systém poskytnout informace o poruše, které jsou v souladu s bodem 17.2.5 tohoto předpisu.
 2.
 Doba odezvy
 2.1.
 Zkušební podmínky
 a)
 vozidlo se ponechá zaparkované v parkovací pozici, dokud není zajištěna deaktivace všech elektronických systémů, nebo po dobu nejméně 30 minut;
 b)
 zkoušející osoba nebo zkušební zařízení již mohou být ve vozidle;
 c)
 ujistěte se, že volič rychlostního stupně vozidla je v neutrální poloze nebo v poloze pro jízdu vpřed;
 d)
 zkouška může začít otevřením dveří řidiče. Po otevření se dveře znovu zavřou.
 2.2.
 Zkušební postup
 a)
 umístěte zkušební předmět do požadované detekční oblasti
 b)
 uveďte vozidlo do aktivního režimu. Tímto úkonem se spustí/zahájí první časovač;
 c)
 vyčkejte po dobu alespoň 6 minut;
 d)
 zařazením zpětného chodu zahajte couvání. Nelze-li uvést vozidlo do režimu zpětného chodu 6 s poté, co bylo uvedeno do aktivního režimu, zahájí se couvání, jakmile je to technicky možné; v souladu se specifikacemi výrobce a nejpozději při zvolení/zařazení zpětného chodu zapněte druhý časovač;
 e)
 na druhém časovači zaznamenejte dobu odezvy do projevu informačního signálu.


text:
 9.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 209/60
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 33/2007
 ze dne 27. dubna 2007,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této Dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 125/2006 ze dne 22. září 2006 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/11/ES ze dne 15. února 2006 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství (kodifikované znění) (2) má být začleněna do této Dohody.
 (3)
 Směrnice 2006/11/ES zrušuje směrnici Rady 76/464/EHS (3), která je začleněna do Dohody a která by se proto měla v Dohodě zrušit,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V příloze XX Dohody se bod 4 (směrnice Rady 76/464/EHS) nahrazuje tímto:
 „32006 L 0011: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/11/ES ze dne 15. února 2006 o znečišťování některými nebezpečnými látkami vypouštěnými do vodního prostředí Společenství (kodifikované znění) (Úř. věst. L 64, 4.3.2006, s. 52).
 Pro účely Dohody se směrnice upravuje takto:
 Za první pododstavec článku 13 se doplňuje tato věta:
 ‚Lhůta pro provedení směrnice 2000/60/ES do vnitrostátních právních předpisů stanovená v části B přílohy II se nepoužije a nahradí se dnem vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterým se směrnice 2000/60/ES začleňuje do této Dohody.‘“
 Článek 2
 Znění směrnice 2006/11/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. dubna 2007 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. dubna 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 333, 30.11.2006, s. 55.
 (2) Úř. věst. L 64, 4.3.2006, s. 52.
 (3) Úř. věst. L 129, 18.5.1976, s. 23.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998D1008(20)
 Úřední věstník L 272 , 08/10/1998 S. 0035 - 0036
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 20/98ze dne 6. března 1998,kterým se mění příloha XV (Státní podpory) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha XV Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 85/97 [1];vzhledem k tomu, že Komise přijala rozhodnutí Komise č. 2496/96/ESUO ze dne 18. prosince 1996, kterým se stanoví pravidla Společenství pro státní podporu hutnímu průmyslu [2], jež nahrazuje rozhodnutí Komise č. 3855/91/ESUO [3], kterým se stanoví pravidla Společenství pro státní podporu hutnímu průmyslu, jehož použitelnost skončila dne 31. prosince 1996;vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise č. 3855/91/ESUO bylo začleněno do Dohody o EHP rozhodnutím Smíšeného výboru č. 7/94;vzhledem k tomu, že rozhodnutí č. 2496/96/ESUO ze dne 18 prosince 1996 by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XV Dohody se bod 1a (rozhodnutí Komise č. 3855/91/ESUO) nahrazuje tímto:"1a. 396 S 2496: rozhodnutí Komise č. 2496/96/ESUO ze dne 18. prosince 1996, kterým se stanoví pravidla Společenství pro státní podporu hutnímu průmyslu (Úř. věst. L 338, 28.12.1996, s. 42).Pro účely Dohody se rozhodnutí upravuje takto:a) Slovo "Komise" se nahrazuje slovy "příslušný kontrolní úřad definovaný v článku 62 Dohody o EHP".b) Slova "slučitelný se společným trhem" se nahrazují slovy "slučitelný s fungováním Dohody o EHP".c) V článku 2 se doplňují slova: "nebo v případě státu ESVO kapitola 14 Procesních a hmotných pravidel pro oblast státní podpory přijatých Kontrolním úřadem ESVO dne 15. května 1996 [4] [5]";d) V článku 3 se doplňují slova: "nebo v případě státu ESVO kapitola 15 Procesních a hmotných pravidel pro oblast státní podpory přijatých Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994 [6] v souladu s kritérii pro jejich používání v hutním průmyslu ES a v obdobném průmyslu ve státech ESVO uvedenými v příloze tohoto rozhodnutí".e) V příloze rozhodnutí se slova "Pokyny Společenství o státní podpoře" nahrazují slovy "Procesní a hmotná pravidla pro oblast státní podpory přijatá Kontrolním úřadem ESVO dne 19. ledna 1994,".f) V čl. 4 odst. 1 se první věta nahrazuje tímto: "Podporu na náklady výplat odstupného nebo důchodů pracovníkům hutních podniků ES nebo obdobných podniků ve státech ESVO, kteří byly propuštěni nebo odešli do předčasného důchodu, lze považovat za slučitelnou se společným trhem, pokud".g) V čl. 4 odst. 1 písm. c) se doplňují slova: "nebo v případě státu ESVO podpora na náklady uvedených výplat nepřevyšuje podporu, která může být poskytována hutnímu podniku ES v obdobné situaci".h) V čl. 6 odst. 1 se slova "podle Smlouvy o ES" nahrazují slovy "podle Smlouvy o ES nebo Dohody mezi státy ESVO o vytvoření Kontrolního úřadu a Soudního dvora".i) V čl. 6 odst. 4 a 5 se slova "článek 88 Smlouvy o ESUO" nahrazují slovy "článek 88 Smlouvy o ESUO a odpovídající postup stanovený v Dohodě mezi státy ESVO o vytvoření Kontrolního úřadu a Soudního dvora"."Článek 2Znění rozhodnutí č. 2496/96/ESUO v


text: islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. března 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 6. března 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 160, 4.6.1998, s. 44.[2] Úř. věst. L 338, 28.12.1996, s. 42.[3] Úř. věst. L 362, 31.12.1991, s. 57.[4] Ustanovení bodu 14.5.3 odst. 3 a 4 Procesních a hmotných pravidel pro oblast státní podpory platná pro výzkumný projekt, který je v souladu s cíli specifického projektu nebo programu prováděného jako součást probíhajícího programu výzkumu a vývoje Společenství, se použijí také na podporu výzkumného projektu prováděného jako součást projektu nebo programu výzkumu a vývoje v rámci ESUO.[5] Úř. věst. L 245, 26.9.1996, s. 20.[6] Úř. věst. L 231, 3.9.1994, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12008M/PRO/26
 Konsolidované znění Smlouvy o fungování Evropské unie - PROTOKOLY - Protokol (č. 26) o službách obecného zájmu
 Úřední věstník 115 , 09/05/2008 S. 0308 - 0308
 PROTOKOL (č. 26)O SLUŽBÁCH OBECNÉHO ZÁJMUVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE si zdůraznit význam služeb obecného zájmu,SE DOHODLY na následujících výkladových ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:Článek 1Společné hodnoty Unie ve vztahu ke službám obecného hospodářského zájmu ve smyslu článku 14 Smlouvy o fungování Evropské unie zahrnují zejména:- zásadní úlohu a široké rozhodovací pravomoci celostátních, regionálních a místních orgánů při poskytování, pořizování a organizování služeb obecného hospodářského zájmu, aby tyto služby co nejlépe odpovídaly potřebám uživatelů;- rozmanitost různých služeb obecného hospodářského zájmu a rozdíly mezi potřebami a preferencemi uživatelů, které mohou vzniknout v důsledku rozdílné zeměpisné, sociální nebo kulturní situace;- vysokou úroveň kvality, bezpečnosti a dostupnosti, rovné zacházení a podporu univerzálního přístupu a práv uživatelů.Článek 2Ustanovení Smluv se nijak nedotýkají pravomoci členských států poskytovat, pořizovat a organizovat nehospodářské služby obecného zájmu.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999D0204(10)
 Úřední věstník L 030 , 04/02/1999 S. 0048 - 0049
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 48/98ze dne 29. května 1998,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 91/97 [1];vzhledem k tomu, že nařízení Rady (ES) č. 434/97 ze dne 3. března 1997, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [2], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 716/97 ze dne 23. dubna 1997, kterým se mění přílohy II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [3], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 748/97 ze dne 25. dubna 1997, kterým se mění přílohy I a II nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [4], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 749/97 ze dne 25. dubna 1997, kterým se mění přílohy I, II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [5], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 14 (nařízení Rady (EHS) č. 2377/90) kapitoly XIII přílohy II Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:"— 397 R 0434: nařízení Rady (ES) č. 437/97 ze dne 3. března 1997 (Úř. věst. L 67, 7.3.1997, s. 1);— 397 R 0716: nařízení Komise (ES) č. 716/97 ze dne 23. dubna 1997 (Úř. věst. L 106, 24.4.1997, s. 10);— 397 R 0748: nařízení Komise (ES) č. 748/97 ze dne 25. dubna 1997 (Úř. věst. L 110, 26.4.1997, s. 21);— 397 R 0749: nařízení Komise (ES) č. 749/97 ze dne 25. dubna 1997 (Úř. věst. L 110, 26.4.1997, s. 24)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 434/97, (ES) č. 716/97, (ES) č. 748/97 a (ES) č. 749/97 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. června 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 29. května 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst L 193, 9.7.1998, s. 46.[2] Úř. věst L 67, 7.3.1997, s. 1.[3] Úř. věst L 106, 24.4.1997, s. 10.[4] Úř. věst L 110, 26.4.1997, s. 21.[5] Úř. věst L 110, 26.4.1997, s. 24.--------------------------------------------------


text:
 18.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 213/36
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 37 – Jednotná ustanovení pro schvalování žárovek určených k použití ve schválených celcích svítilen/světlometů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel
 Zahrnující veškerá platná znění až po:
 doplněk 42 k sérii změn 03 – datum vstupu v platnost: 10. června 2014
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Správní ustanovení
 3.
 Technické požadavky
 4.
 Shodnost výroby
 5.
 Postihy za neshodnost výroby
 6.
 Definitivní ukončení výroby
 7.
 Názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 8.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1
 Listy údajů o žárovkách
 2
 Sdělení
 3
 Příklad uspořádání značky schválení
 4
 Světelný střed a tvary vláken žárovek
 5
 Ověřování barvy žárovek
 6
 Minimální požadavky na postupy kontroly kvality výrobcem
 7
 Výběr vzorků a úrovně shody pro záznamy o zkouškách výrobce
 8
 Minimální požadavky na namátkové kontroly prováděné schvalovacím orgánem
 9
 Potvrzení shody namátkovou kontrolou
 10
 Překlad výrazů uvedených ve výkresech v příloze 1
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na žárovky uvedené v příloze 1, určené k použití ve schválených celcích svítilen/světlometů motorových vozidel a jejich přípojných vozidel.
 2. SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
 2.1 Definice
 2.1.1 Definice „kategorie“
 Pojem „kategorie“ se v tomto předpisu používá k označení rozdílných základních konstrukcí normalizovaných žárovek. Každá kategorie má určité označení, například: „H4“, „P21W“, „T4W“, „PY21W“ či „RR10W“.
 2.1.2 Definice „typu“
 Žárovky různých (1)„typů“ jsou žárovky téže kategorie, které se liší v podstatných rysech, jakými jsou například:
 2.1.2.1
 obchodní název nebo značka (Žárovky, které mají týž obchodní název nebo značku, avšak jsou vyráběny různými výrobci, jsou považovány za odlišné typy. Žárovky, které jsou vyráběny týmž výrobcem a liší se pouze obchodním názvem nebo značkou, mohou být považovány za žárovky téhož typu);
 2.1.2.2
 konstrukce baňky a/nebo patice, pokud tyto rozdíly mají vliv na optické výsledky;
 2.1.2.3
 jmenovité napětí;
 2.1.2.4
 halogenové provedení.
 2.2 Žádost o schválení
 2.2.1
 Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 2.2.2
 Ke každé žádosti se přiloží (viz též bod 2.4.2):
 2.2.2.1
 výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu;
 2.2.2.2
 stručný technický popis;
 2.2.2.3
 pět vzorků od každé barvy, pro kterou byla žádost podána.
 2.2.3
 Pokud se typ žárovky liší od typu, který byl již schválen, jen obchodním názvem nebo značkou, postačí předložit:
 2.2.3.1
 prohlášení výrobce, že předložený typ je (kromě obchodního názvu nebo značky) totožný s již schváleným typem a byl vyroben stejným výrobcem, který vyrábí schválený typ, jenž je identifikován číslem schválení typu;
 2.2.3.2
 dva vzorky opatřené novým obchodním názvem nebo značkou.
 2.2.4
 Dříve, než příslušný orgán udělí schválení typu, ověří, zda existují vyhovující opatření k zabezpečení účinných kontrol shodnosti výroby.
 2.3 Nápisy
 2.3.1
 Žárovky předložené ke schválení musí mít na patici nebo baňce vyznačeny tyto údaje (2):
 2.3.1.1
 obchodní název nebo


text:
značku žadatele;
 2.3.1.2
 jmenovité napětí. U žárovek, pro které je normalizován pouze typ 12 V a které smí mít maximální průměr baňky nejvýše 7,5 mm, však není nutné jmenovité napětí označovat;
 2.3.1.3
 mezinárodní označení příslušné kategorie. Výkonový symbol „W“ není nutné v označení uvádět, pokud maximální přípustný průměr baňky daného typu žárovky není větší než 7,5 mm;
 2.3.1.4
 jmenovitý příkon (u dvouvláknových žárovek v pořadí vlákno s vyšším příkonem / vlákno s nižším příkonem); nemusí být zvlášť vyznačen, je-li součástí mezinárodního označení příslušné kategorie žárovky;
 2.3.1.5
 dostatečně velký prostor k umístění značky schválení typu.
 2.3.2
 Prostor zmíněný v bodě 2.3.1.5 musí být vyznačen na výkresech připojených k žádosti o schválení.
 2.3.3
 Halogenové žárovky, které splňují požadavky níže uvedeného bodu 3.7, se označí písmenem „U“.
 2.3.4
 Jiné nápisy než stanovené v bodech 2.3.1 a 2.4.3 mohou být vyznačeny pod podmínkou, že neovlivňují nepříznivě světelné vlastnosti.
 2.4 Schválení
 2.4.1
 Schválení se udělí, vyhovují-li všechny vzorky typu žárovky předložené podle bodu 2.2.2.3 nebo 2.2.3.2 požadavkům tohoto předpisu.
 2.4.2
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první číslice (v současnosti 2), což odpovídá sérii změn 02, které vstoupily v platnost 27. října 1983, a sérii změn 03 (nevyžadujících změny v čísle schválení typu), které vstoupily v platnost 1. června 1984) udává sérii změn zahrnující nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Po tomto údaji následuje identifikační kód obsahující nejvýše tři znaky. Použijí se pouze arabské číslice a velká písmena uvedená v poznámce (3). Táž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo schválení jinému typu žárovky. Oznámení o udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení typu žárovky nebo o definitivním ukončení výroby typu žárovky podle tohoto předpisu se smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, zasílá na formuláři podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu, k němuž se přiloží výkres poskytnutý žadatelem ve formátu ne větším než A4 (210 × 297 mm) a v měřítku nejméně 2:1. Na přání žadatele může být totéž číslo schválení typu přiděleno žárovce vyzařující bílé světlo a žárovce vyzařující selektivně žluté světlo (viz bod 2.1.2.3).
 2.4.3
 Každá žárovka odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu se v prostoru zmíněném v bodě 2.3.1.5 opatří, kromě nápisů požadovaných podle bodu 2.3.1, i mezinárodní značkou schválení typu, která se skládá z:
 2.4.3.1
 písmene „E“ ve zkosené kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (4);
 2.4.3.2
 čísla schválení typu umístěného těsně vedle zkosené kružnice.
 2.4.4
 Pokud žadatel obdržel stejné číslo schválení typu pro několik obchodních názvů nebo značek, postačí ke splnění požadavků bodu 2.3.1.1 jedno nebo několik z nich.
 2.4.5
 Značky a nápisy specifikované v bodech 2.3.1 a 2.4.3 musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 2.4.6
 V příloze 3 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání značky schválení typu.
 3. TECHNICKÉ POŽADAVKY
 3.1 Definice
 3.1.1 Jmenovité napětí: napětí (ve voltech) vyznačené na žárovce.
 3.1.2 Jmenovitý příkon: příkon (ve wattech) vyznačený na žárovce, který může být začleněn do mezinárodního označení příslušné kategorie.
 3.1.3 Zkušební napětí: napětí na patici žárovky, pro které jsou určeny a mají být zkoušeny elektrické a fotometrické vlastnosti žárovek.


text:
3.1.4 Požadované hodnoty: hodnoty, jichž má být dosaženo se stanovenými přípustnými odchylkami, je-li žárovka napájena při zkušebním napětí.
 3.1.5 Etalonová žárovka: žárovka vyzařující bílé, oranžové či červené světlo, která má snížené rozměrové přípustné odchylky a která se používá pro fotometrické zkoušky zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci. Etalonové žárovky jsou předepsány jen s jedním jmenovitým napětím pro každou kategorii.
 3.1.6 Vztažný světelný tok: předepsaný světelný tok etalonové žárovky, s nímž se srovnávají optické vlastnosti světelného zařízení.
 3.1.7 Měřicí světelný tok: předepsaná hodnota světelného toku pro zkoušení žárovky ve standardním světlometu, jak je stanoveno v bodě 3.9.
 3.1.8 Vztažná osa: osa určená ve vztahu k patici, k níž se vztahují některé rozměry žárovky.
 3.1.9 Vztažná rovina: rovina určená ve vztahu k patici, k níž se vztahují některé rozměry žárovky.
 3.1.10 Žárovkový zdroj světla (žárovka): zdroj světla, jehož součástí pro vyzařování viditelného světla je jedno nebo více žhavených vláken, které zároveň vyzařují teplo.
 3.2 Všeobecné specifikace
 3.2.1
 Každý předložený vzorek musí vyhovovat příslušným ustanovením tohoto předpisu.
 3.2.2
 Žárovky musí být konstruovány tak, aby při běžném používání měly správnou funkci a zachovávaly si ji. Kromě toho nesmí vykazovat žádnou konstrukční ani výrobní vadu.
 3.2.3
 Vlákno (vlákna) uvedené v listu údajů odpovídajícím příslušné kategorii v příloze 1 musí být jedinou součástí (součástmi) žárovky, která při napájení vyzařuje světlo.
 3.3 Výroba
 3.3.1
 Baňky žárovek nesmí mít žádné rýhy ani skvrny, které by mohly zhoršovat jejich účinnost a jejich optické účinky.
 3.3.2
 Žárovky musí být opatřeny standardními paticemi, které jsou v souladu s listy údajů o paticích publikace IEC 60061, 3. vydání, uvedenými na jednotlivých listech údajů o žárovkách v příloze 1.
 3.3.3
 Patice musí být pevná a pevně spojená s baňkou.
 3.3.4
 Pro zjištění, zda žárovky vyhovují požadavkům výše uvedených bodů 3.3.1 až 3.3.3, se provádí vizuální kontrola a kontrola rozměrů žárovek a v případě potřeby jejich zkušební montáž.
 3.4 Zkoušky
 3.4.1
 Žárovky se nejprve nechají zahořet při zkušebním napětí po dobu přibližně jedné hodiny. U dvouvláknových žárovek se každé vlákno nechá zahořet zvlášť. U žárovek, pro které je stanoveno více než jedno zkušební napětí, se pro zahoření použije nejvyšší zkušební napětí.
 3.4.2
 U žárovek s povlakem na baňce se po zahoření podle bodu 3.4.1 jejich povrch lehce otře bavlněným hadříkem namočeným ve směsi 70 objemových % n-heptanu a 30 objemových % toluolu. Přibližně po pěti minutách se povrch vizuálně zkontroluje. Nesmí vykazovat žádné patrné změny.
 3.4.3
 Poloha a rozměry vláken se měří na žárovkách napájených proudem při napětí od 90 % do 100 % zkušebního napětí. U žárovek, pro které je stanoveno více než jedno zkušební napětí, se poloha a rozměry vláken měří při nejvyšším zkušebním napětí.
 3.4.4
 Není-li určeno jinak, měří se elektrické a fotometrické vlastnosti při zkušebním napětí (zkušebních napětích).
 3.4.5
 Elektrické vlastnosti se měří přístroji nejméně třídy 0,2.
 3.4.6
 Pokud není v listech údajů o žárovkách v příloze 1 uvedena zvláštní barva, platí údaj světelného toku (v lumenech) uvedený na těchto listech pro žárovky vyzařující bílé světlo.
 Pokud je povolena barva selektivně žlutá, musí světelný tok žárovky se selektivně žlutou vnější


text:
baňkou dosahovat nejméně 85 % stanoveného světelného toku odpovídající žárovky vyzařující bílé světlo.
 3.5 Poloha a rozměry vlákna
 3.5.1
 Geometrické tvary vláken musí být v zásadě takové, jak jsou uvedeny na listech údajů o žárovkách v příloze 1.
 3.5.2
 U přímých vláken se správná poloha a tvar přezkoušejí dle ustanovení v příslušném listu údajů.
 3.5.3
 Je-li vlákno na listu údajů o žárovce zobrazeno nejméně v jednom pohledu jako bod, určí se poloha světelného středu v souladu s přílohou 4.
 3.5.4
 Není-li stanoveno v příslušných listech údajů jinak, je délka přímého vlákna určena jeho konci definovanými jako vrcholy prvního a posledního závitu vlákna, viděnými v projekci kolmo na vztažnou osu žárovky. Takový vrchol musí splňovat požadavek, aby úhel tvořený rameny nebyl větší než 90°. U dvojitě vinutých vláken se přihlíží i k vrcholům sekundárních závitů.
 3.5.4.1
 U axiálních vláken se krajní poloha uvažovaných vrcholů stanoví otáčením žárovky kolem její vztažné osy. Délka se měří ve směru rovnoběžném se vztažnou osou.
 3.5.4.2
 U příčných vláken se osa vlákna uvede do polohy kolmé ke směru projekce. Délka se měří ve směru kolmém na vztažnou osu.
 3.6 Barva
 3.6.1
 Pokud není v příslušném listu údajů stanoveno jinak, musí žárovka vyzařovat bílé světlo.
 3.6.2
 Definice barvy vyzařovaného světla uvedené v předpise č. 48 a jeho sériích změn platných v době podání žádosti o schválení typu se týkají tohoto předpisu.
 3.6.3
 Barva vyzařovaného světla se měří postupem podle přílohy 5. Každá měřená hodnota musí ležet v mezích požadované dovolené odchylky (5). U žárovek vyzařujících bílé světlo se naměřené hodnoty navíc nesmí odchylovat o více než 0,020 jednotek ve směru x a/nebo y od bodu volby na Planckově geometrickém místě (CIE 015:2004, 3. vydání). Žárovky k užití v zařízeních světelné signalizace musí splňovat požadavky podle bodu 2.4.2 publikace IEC 60809, vydání 3.
 3.7 Ultrafialové záření
 Ultrafialové záření halogenových žárovek musí být takové, aby byly splněny vztahy:
 kde:
 Ee (λ)
 (W/nm)
 je spektrální rozložení vyzařovaného toku;
 V (λ)
 (1)
 je spektrální světelná účinnost;
 km = 683
 (lm/W)
 je fotometrický ekvivalent vyzařování;
 λ
 (nm)
 je vlnová délka.
 Tato hodnota se vypočítá s použitím intervalů po pěti nanometrech.
 3.8 Připomínka k selektivně žluté barvě
 Schválení typu žárovky podle tohoto předpisu se podle výše uvedeného bodu 3.6 může udělit žárovce vyzařující bílé světlo nebo světlo selektivně žluté. Článek 3 dohody, jejíž přílohou je tento předpis, nebrání smluvním stranám, aby na jimi registrovaných vozidlech zakázaly užívání žárovek vyzařujících bílé či selektivně žluté světlo.
 3.9 Kontrola optické kvality
 (Vztahuje se jen na žárovky kategorií R2, H4 a HS1).
 3.9.1
 Tato kontrola optické kvality se provádí při takovém napětí, aby bylo dosaženo měřicího světelného toku; obdobně platí ustanovení bodu 3.4.6.
 3.9.2
 V případě žárovek 12 V vyzařujících bílé světlo:
 Vzorek, který nejlépe vyhovuje požadavkům stanoveným pro etalonovou žárovku, se zkouší ve standardním světlometu specifikovaném v bodě 3.9.5 a ověří se, zda souprava zahrnující zmíněný světlomet a zkoušenou žárovku vyhovuje požadavkům na rozložení světla pro potkávací světlo v příslušném předpise.
 3.9.3
 V případě žárovek 6 V a 24 V vyzařujících bílé světlo:
 Vzorek, který nejlépe


text:
vyhovuje hodnotám jmenovitých rozměrů, se zkouší ve standardním světlometu specifikovaném v bodě 3.9.5 a ověří se, zda souprava zahrnující zmíněný světlomet a zkoušenou žárovku vyhovuje požadavkům na rozložení světla pro potkávací světlo v příslušném předpise. Přípustné jsou odchylky nepřekračující 10 % minimálních hodnot.
 3.9.4
 Žárovky vyzařující selektivně žluté světlo se zkouší stejným způsobem, jak je popsáno v bodech 3.9.2 a 3.9.3, ve standardním světlometu specifikovaném v bodě 3.9.5, aby se zajistilo, že osvětlení odpovídá u žárovek 12 V nejméně 85 % a u žárovek 6 V a 24 V nejméně 77 % minimálních hodnot požadavků na rozložení potkávacího světla podle příslušného předpisu. Maximální mezní hodnoty osvětlení se nemění.
 Tato zkouška se neprovádí u žárovek se selektivně žlutou baňkou, pokud je schválení typu udělováno stejnému typu žárovky vyzařujícímu bílé světlo.
 3.9.5
 Světlomet se považuje za standardní světlomet, jestliže:
 3.9.5.1
 splňuje příslušné podmínky schválení;
 3.9.5.2
 má účinný průměr nejméně 160 mm;
 3.9.5.3
 s etalonovou žárovkou vytváří v různých bodech a v různých pásmech, stanovených pro daný typ světlometu, osvětlení:
 3.9.5.3.1
 nepřevyšující 90 % maximálních mezních hodnot,
 3.9.5.3.2
 ne nižší než 120 % minimálních mezních hodnot stanovených pro daný typ světlometu.
 3.10 Etalonové žárovky
 Doplňkové požadavky na etalonové žárovky jsou uvedeny v příslušných listech údajů v příloze 1.
 Baňky etalonových žárovek vyzařujících bílé světlo nesmí měnit trichromatické souřadnice CIE světelného zdroje o barevné teplotě 2 856 K o více než 0,010 jednotek ve směru x a/nebo y.
 U etalonových žárovek vyzařujících oranžové nebo červené světlo nesmí změny teploty baňky ovlivňovat světelný tok tak, že by došlo ke znehodnocení fotometrických měření u zařízení světelné signalizace.
 4. SHODNOST VÝROBY
 4.1
 Žárovky schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem v tom smyslu, že splňují požadavky na označení a technické požadavky stanovené v bodě 3 a v přílohách 1, 3 a 4 tohoto předpisu.
 4.2
 Pro ověření, zda jsou splněny požadavky bodu 4.1, se provedou vhodné kontroly výroby.
 4.3
 Držitel schválení musí zejména:
 4.3.1
 zajistit existenci postupů sloužících k účinné kontrole kvality výrobků;
 4.3.2
 mít přístup ke zkušebním zařízením nezbytným pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;
 4.3.3
 zajistit, aby údaje výsledků zkoušek byly zaznamenávány a aby byla příslušná dokumentace dostupná po období, které se stanoví po dohodě se správním orgánem;
 4.3.4
 analyzovat výsledky všech typů zkoušek podle kritérií přílohy 7 s cílem ověřit a zajistit stálost vlastností výrobku v mezích přípustných odchylek, k nimž dochází v průmyslové výrobě;
 4.3.5
 zajistit, aby pro každý typ žárovky byly prováděny alespoň zkoušky podle přílohy 6 tohoto předpisu;
 4.3.6
 zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se v rámci daného typu zkoušky prokáže neshoda, následoval další výběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti příslušné výroby.
 4.4
 Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoli ověřit postupy kontroly shodnosti používané v každém úseku výroby.
 4.4.1
 Při každé inspekci musí být inspektorovi předloženy záznamy o zkouškách a o kontrole výroby.
 4.4.2
 Inspektor může náhodně odebírat vzorky pro přezkoušení v laboratoři výrobce. Minimální počet odebraných vzorků může být určen


text:
v závislosti na výsledcích vlastních zkoušek výrobce.
 4.4.3
 Pokud se úroveň kvality jeví jako nevyhovující nebo pokud se zdá být nutné ověřit platnost zkoušek podle bodu 4.4.2, vybere inspektor vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, která provedla zkoušky pro schválení typu.
 4.4.4
 Příslušný orgán může provést jakoukoli zkoušku předepsanou v tomto předpise. Pokud se příslušný orgán rozhodne provést namátkovou kontrolu, uplatní se kritéria příloh 8 a 9 tohoto předpisu.
 4.4.5
 Obvyklá četnost inspekcí ze strany příslušného orgánu je jednou za dva roky. Pokud jsou při některé z těchto inspekcí zjištěny nevyhovující výsledky, zajistí příslušný orgán, aby byly podniknuty veškeré nezbytné kroky pro co nejrychlejší obnovení shodnosti výroby.
 5. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 5.1
 Schválení udělené typu žárovky podle tohoto předpisu může být odňato, nejsou-li splněny požadavky nebo pokud žárovka opatřená značkou schválení typu neodpovídá schválenému typu.
 5.2
 Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, uvědomí o této skutečnosti neprodleně ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 6. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela přestane vyrábět typ žárovky schválený podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti schvalovací orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom tento schvalovací orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 7. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým se zasílají formuláře potvrzující udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 8. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 8.1
 Schválení udělená podle předchozích sérií změn zůstávají platná s tou výjimkou pro shodnost výroby, že sériově vyráběné žárovky musí vyhovovat nejnovější sérii změn po uplynutí 12 měsíců od data vstupu této změny v platnost (6).
 8.
 Nové značení odpovídá značení starému dle údajů v této tabulce:
 Staré značení
 Nové značení podle série změn 03
 P25-1
 P21W
 P25-2
 P21/5W
 R19/5
 R5W
 R19/10
 R10W
 C11
 C5W
 C15
 C21W
 T8/4
 T4W
 W10/5
 W5W
 W10/3
 W3W
 8.3
 Po uplynutí období od vstupu doplňků k sérii změn 03 v platnost, jež je pro každou kategorii uvedeno v tabulce pro skupinu 3 v příloze 1, nesmí být ve svítilnách předložených ke schválení typu použity žárovky těchto kategorií nebo typů spadajících do těchto kategorií.
 8.4
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, však po uplynutí období od vstupu doplňků k sérii změn 03 v platnost, jež je uvedeno v tabulce pro skupinu 3 v příloze 1, mohou nadále udělovat schválení svítilnám, v nichž jsou použity žárovky těchto kategorií, pokud jsou tyto svítilny určeny jako náhradní díly pro montáž do vozidel v provozu.
 (1) Selektivně žlutá baňka nebo přídavná selektivně žlutá vnější baňka, která je určena pouze ke změně barvy, nikoliv


text:
však jiných vlastností žárovky vyzařující bílé světlo, nepředstavuje změnu typu žárovky.
 (2) Ve druhém případě nesmí být nepříznivě ovlivněny světelné vlastnosti.
 (3) 0 1 2 3 4 5 6 7 8 9
 A B C D E F G H J K L M N P R S T U V W X Y Z
 (4) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (5) Pro účely shodnosti výroby a pouze pro oranžovou a červenou barvu musí v mezích požadované přípustné odchylky ležet nejméně 80 % naměřených výsledků.
 (6) Znění tohoto bodu bylo změněno doplňkem 14 k sérii změn 03. Tento doplněk vstoupil v platnost dne 3. září 1997. V předpisu jím byly doplněny také nové body 2.3.3 a 3.7 a v příloze 1 nové listy HIR1 a PY27/7W.
 PŘÍLOHA 1
 LISTY ÚDAJŮ
 (1)
 O ŽÁROVKÁCH
 Seznam kategorií žárovek, podle skupin, a čísla jejich listů údajů
 Skupina 1
 Bez obecného omezení:
 Kategorie
 Číslo (čísla) listu
 H1 (6)
 H1/1 až 3
 H3 (6)
 H3/1 až 4
 H4
 H4/1 až 5
 H7
 H7/1 až 4
 H8
 H8/1 až 4
 H8B
 H8/1 až 4
 H9 (3)
 H9/1 až 4
 H9B (3)
 H9/1 až 4
 H10
 H10/1 až 3
 H11
 H11/1 až 4
 H11B
 H11/1 až 4
 H13
 H13/1 až 4
 H15
 H15/1 až 5
 H16
 H16/1 až 4
 H16B
 H16/1 až 4
 H17
 H17/1 až 6
 H21W (2)
 H21W/1 až 2
 H27W/1
 H27W/1 až 3
 H27W/2
 H27W/1 až 3
 HB3
 HB3/1 až 4
 HB4
 HB4/1 až 4
 HIR2
 HIR2/1 až 3
 HS1 (6)
 HS1/1 až 5
 HS2 (6)
 HS2/1 až 3
 HS5
 HS5/1 až 4
 HS5A (5)
 HS5A/1 až 3
 PSX24W (2)
 P24W/1 až 3
 PSX26W (2)
 PSX26W1 až 3
 PX24W (2)
 P24W/1 až 3
 S2 (6)
 S1/S2/1 až 2
 Skupina 2
 Pouze pro signalizační svítilny, rohové světlomety, zpětné světlomety a svítilny zadní registrační tabulky:
 Kategorie
 Číslo (čísla) listu
 C5W (6)
 C5W/1
 H6W
 H6W/1
 H10W/1
 H10W/1 až 2
 HY6W
 H6W/1
 HY10W
 H10W/1 až 2
 HY21W
 H21W/1 až 2
 P13W
 P13W/1 až 3
 P21W (6)
 P21W/1 až 2
 P21/4W
 P21/4W/1 (P21/5W/2 až 3)
 P21/5W (6)
 P21/5W/1 až 3
 P24W
 P24W/1 až 3
 P27W
 P27W/1 až 2
 P27/7W
 P27/7W/1 až 3
 PR21W
 PR21W/1 (P21W/2)
 PR21/5W
 PR21/5W/1 (P21/5W/2 až 3)
 PS19W
 P19W/1 až 3
 PS24W
 P24W/1 až 3
 PSY19W
 P19W/1 až 3
 PSY24W
 P24W/1 až 3
 PW13W
 P13W/1 až 3
 PW16W
 PC16W/1 až 3
 PWR16W
 PC16W/1 až 3
 PWY16W
 PC16W/1 až 3
 PW19W
 P19W/1 až 3
 PWR19W
 P19W/1 až 3
 PWY19W
 P19W/1 až 3
 PW24W
 P24W/1 až 3
 PWR24W
 P24W/1 až 3
 PWY24W
 P24W/1 až 3
 PY21W
 PY21W/1 (P21W/2)
 PY21/5W
 PY21/5W/1 až 3
 PY24W
 P24W/1 až 3
 PY27/7W
 PY27/7W/1 (P27/7W/2 až 3)
 R5W (6)
 R5W/1
 R10W (6)
 R10W/1
 RR5W
 R5W/1
 RR10W
 R10W/1
 RY10W (6)
 R10W/1
 T4W (6)
 T4W/1
 W2.3W
 W2.3W/1
 W3W (6)
 W3W/1
 W5W (6)
 W5W/1
 W10W (6)
 W10W/1
 W15/5W
 W15/5W/1 až 3
 W16W
 W16W/1
 W21W
 W21W/1 až 2
 W21/5W
 W21/5W/1 až 3
 WP21W
 WP21W/1 až 2
 WPY21W
 WP21W/1 až 2
 WR5W
 W5W/1


text:
WR21/5W
 WR21/5W/1 (W21/5W/2 až 3)
 WT21W
 WT21W/1 až 2
 WT21/7W
 WT21/7W/1 až 3
 WTY21W
 WT21W/1 až 2
 WTY21/7W
 WT21/7W/1 až 3
 WY5W (6)
 W5W/1
 WY10W (6)
 W10W/1
 WY16W
 W16W/1
 WY21W
 WY21W/1 až 2
 Skupina 3
 Pouze pro použití jako náhradní díly (viz přechodná ustanovení bodů 8.3 a 8.4):
 Kategorie
 Číslo (čísla) listu
 Podle přechodných ustanovení v bodě 8.3
 Podle přechodných ustanovení v bodě 8.4
 Doplněk
 Období
 Doplněk
 Období
 C5W (7), (8)
 C5W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 C21W (8)
 C21W/1 až 2
 28
 12 měsíců
 28
 bez omezení
 H1 (7)
 H1/1 až 3
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 H3 (7)
 H3/1 až 4
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 H12
 H12/1 až 3
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 H13A
 H13/1 až 4
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 H14
 H14/1 až 4
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 HB3A
 HB3/1 až 4
 40
 60 měsíců
 40
 bez omezení
 HB4A
 HB4/1 až 4
 40
 60 měsíců
 40
 bez omezení
 HIR1 (3)
 HIR1/1 až 3
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 HS1 (7)
 HS1/1 až 5
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 HS2 (7)
 HS2/1 až 3
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 HS6 (4)
 HS6/1 až 4
 40
 60 měsíců
 40
 bez omezení
 P19W (8)
 P19W/1 až 3
 37
 60 měsíců
 37
 bez omezení
 P21W (7), (8)
 P21W/1 až 2
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 P21/5W (7), (8)
 P21/5W/1 až 3
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 PC16W (8)
 PC16W/1 až 3
 37
 60 měsíců
 37
 bez omezení
 PCR16W (8)
 PC16W/1 až 3
 37
 12 měsíců
 37
 bez omezení
 PCY16W (8)
 PC16W/1 až 3
 37
 60 měsíců
 37
 bez omezení
 PR19W (8)
 P19W/1 až 3
 37
 12 měsíců
 37
 bez omezení
 PR21/4W (8)
 PR21/4W/1;
 (P21/5W/2 až 3)
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 PR24W (8)
 P24W/1 až 3
 37
 12 měsíců
 37
 bez omezení
 PR27/7W (8)
 PR27/7W/1;
 (P27/7W/2 až 3)
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 PSR19W (8)
 P19W/1 až 3
 37
 12 měsíců
 37
 bez omezení
 PSR24W (8)
 P24W/1 až 3
 37
 12 měsíců
 37
 bez omezení
 PY19W (8)
 P19W/1 až 3
 37
 60 měsíců
 37
 bez omezení
 R2
 R2/1 až 3
 28
 12 měsíců
 28
 bez omezení
 R5W (7), (8)
 R5W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 R10W (7), (8)
 R10W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 RY10W (7), (8)
 R10W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 S1
 S1/S2/1 až 2
 28
 12 měsíců
 28
 bez omezení
 S2 (7)
 S1/S2/1 až 2
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 S3
 S3/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 T1.4W (8)
 T1.4W/1
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 T4W (7), (8)
 T4W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 W3W (7), (8)
 W3W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 W5W (7), (8)
 W5W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 W10W (7), (8)
 W10W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 WY2.3W
 WY2.3W/1
 40
 24 měsíců
 40
 bez omezení
 WY5W (7)
 W5W/1
 40
 12 měsíců
 40
 bez omezení
 WY10W (7), (8)
 W10W/1
 38
 12 měsíců
 38
 bez omezení
 Seznam listů údajů


text:
o žárovkách a jejich pořadí v této příloze:
 Číslo (čísla) listu
 C5W/1
 C21W/1 až 2
 H1/1 až 3
 H3/1 až 4
 H4/1 až 5
 H7/1 až 4
 H8/1 až 4
 H9/1 až 4
 H10/1 až 3
 H11/1 až 4
 H12/1 až 3
 H13/1 až 4
 H14/1 až 4
 H15/1 až 5
 H16/1 až 4
 H17/1 až 6
 H6W/1
 H10W/1 až 2
 H21W/1 až 2
 H27W/1 až 3
 HB3/1 až 4
 HB4/1 až 4
 HIR1/1 až 3
 HIR2/1 až 3
 HS1/1 až 5
 HS2/1 až 3
 HS5/1 až 4
 HS5A/1 až 3
 HS6/1 až 4
 P13W/1 až 3
 P19W/1 až 3
 P21W/1 až 2
 P21/4W/1
 P21/5W/1 až 3
 P24W/1 až 3
 P27W/1 až 2
 P27/7W/1 až 3
 PC16W/1 až 3
 PR21W/1
 PR21/4W/1
 PR21/5W/1
 PR27/7W/1
 PSX26W/1 až 3
 PY21W/1
 PY21/5W/1 až 3
 PY27/7W/1
 R2/1 až 3
 R5W/1
 R10W/1
 S1/S2/1 až 2
 S3/1
 T1.4W/1
 T4W/1
 W2.3W/1
 W3W/1
 W5W/1
 W10W/1
 W15/5W/1 až 3
 W16W/1
 W21W/1 až 2
 W21/5W/1 až 3
 WP21W/1 až 2
 WR21/5W/1
 WT21W/1 až 2
 WT21/7W/1 až 3
 WY2.3W/1
 WY21W/1 až 2
 KATEGORIE C5W — List C5W/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 Rozměry v mm
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 min.
 nom.
 max.
 b (9)
 34,0
 35,0
 36,0
 35,0 ± 0,5
 f (10), (11)
 7,5 (12)
 15 (13)
 9 ± 1,5
 Patice SV8,5 podle publikace IEC 60061 (list 7004-81-4)
 ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI
 Jmenovité hodnoty
 V
 6
 12
 24
 12
 W
 5
 5
 Zkušební napětí
 V
 6,75
 13,5
 28,0
 13,5
 Požadované hodnoty
 W
 5,5 max.
 7,7 max.
 5,5 max.
 Světelný tok
 45 ± 20 %
 Vztažný světelný tok: 45 lm při cca 13,5 V
 KATEGORIE C21W — List C21W/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 Žárovka pouze pro zpětné světlomety
 Rozměry v mm
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 min.
 nom.
 max.
 b (14)
 40,0
 41,0
 42,0
 41,0 ± 0,5
 f (15)
 7,5
 10,5
 8 ± 1,0
 Patice SV8,5 podle publikace IEC 60061 (list 7004-81-4)
 ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI
 Jmenovité hodnoty
 V
 12
 12
 W
 21
 21
 Zkušební napětí
 V
 13,5
 13,5
 Požadované hodnoty
 W
 26,5 max.
 26,5 max.
 Světelný tok
 460 ± 15 %
 Vztažný světelný tok: 460 lm při cca 13,5 V
 KATEGORIE C21W — List C21W/2
 Požadavky průmětu na projekční stěnu
 Tato zkouška se používá pro stanovení, zda žárovka splňuje požadavky, a to ověřením správného umístění vlákna vzhledem ke vztažné ose a středu délky žárovky.
 12 V
 a
 h
 k
 Sériově vyráběné žárovky
 4,0 + d
 14,5
 2,0
 Etalonová žárovka
 2,0 + d
 14,5
 0,5
 d= jmenovitý průměr vlákna dle údaje výrobce
 Postup zkoušky a požadavky
 1.
 Žárovka se vloží do objímky, která se může otáčet o 360° okolo vztažné osy, a to tak, že se nárys zobrazí na projekční stěně, na kterou je obraz vlákna promítán. Vztažná rovina na projekční stěně musí procházet středem žárovky. Středová osa, která je na projekční stěně hledána, musí procházet středem délky žárovky.
 2.
 Nárys
 2.1
 Průmět vlákna se při otáčení žárovky o 360° musí celý nacházet ve vyznačeném obdélníku.
 2.2
 Střed vlákna


text:
se nesmí od hledané středové osy vychýlit o více než vzdálenost „k“.
 KATEGORIE H1 — List H1/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 KATEGORIE H1 — List H1/2
 Rozměry v mm
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 6 V
 12 V
 24 V
 12 V
 e (17), (21)
 25,0 (20)
 25,0 ± 0,15
 f (17), (21)
 4,5 ± 1,0
 5,0 ± 0,5
 5,5 ± 1,0
 5,0 + 0,50/– 0,00
 g (18), (19)
 0,5 d ± 0,5 d
 0,5 d ± 0,25 d
 h1
 (20)
 0 ± 0,20 (16)
 h2
 (20)
 0 ± 0,25 (16)
 ε
 45° ± 12°
 45° ± 3°
 Patice P14,5s podle publikace IEC 60061 (list 7004-46-2)
 ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI
 Jmenovité hodnoty
 V
 6
 12
 24
 12
 W
 55
 70
 55
 Zkušební napětí
 V
 6,3
 13,2
 28,0
 13,2
 Požadované hodnoty
 W
 63 max.
 68 max.
 84 max.
 68 max.
 Světelný tok ± %
 1 350
 1 550
 1 900
 15
 Vztažný světelný tok při cca
 12 V
 1 150
 13,2 V
 1 550
 KATEGORIE H1 — List H1/3
 Požadavky průmětu na projekční stěnu
 Tato zkouška se používá pro stanovení, zda žárovka splňuje požadavky, a to ověřením správného umístění vlákna vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině.
 a1
 a2
 b1
 b2
 c1
 c2
 6 V
 1,4 d
 1,9 d
 0,25
 6
 3,5
 12 V
 6
 4,5
 24 V
 7
 4,5
 d= průměr vlákna.
 Poloha vlákna se ověřuje pouze ve směrech A a B, jak znázorněno v listě H1/1.
 Vlákno musí celé ležet v uvedených mezích.
 Začátek vlákna definovaný v poznámce 10/ listu H1/2 se musí nacházet mezi čarami Z1 a Z2.
 KATEGORIE H3 — List H3/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 KATEGORIE H3 — List H3/2
 KATEGORIE H3 — List H3/3
 Rozměry v mm
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 6 V
 12 V
 24 V
 12 V
 e
 18,0 (22)
 18,0
 f (24)
 3,0 min.
 4,0 min.
 5,0 ± 0,50
 k
 0 (22)
 0 ± 0,20
 h1, h3
 0 (22)
 0 ± 0,15 (23)
 h2, h4
 0 (22)
 0 ± 0,25 (23)
 Patice PK22s podle publikace IEC 60061 (list 7004-47-4)
 ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI
 Jmenovité hodnoty
 V
 6
 12
 24
 12
 W
 55
 70
 55
 Zkušební napětí
 V
 6,3
 13,2
 28,0
 13,2
 Požadované hodnoty
 W
 63 max.
 68 max.
 84 max.
 68 max.
 Světelný tok ± %
 1 050
 1 450
 1 750
 15
 Vztažný světelný tok při cca
 12 V
 1 100
 13,2 V
 1 450
 KATEGORIE H3 — List H3/4
 Požadavky průmětu na projekční stěnu
 Tato zkouška se používá pro stanovení, zda vlákno splňuje požadavky, a to ověřením správného umístění vlákna vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině.
 a
 c
 k
 g
 6 V
 1,8 d
 1,6 d
 1,0
 2,0
 12 V
 2,8
 24 V
 2,9
 d= průměr vlákna
 Vlákno musí celé ležet v uvedených mezích.
 Střed vlákna musí ležet v mezích rozměru k.
 KATEGORIE H4 — List H4/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 Figure 1
 Main drawing
 KATEGORIE H4


text:
— List H4/2
 Rozměry v mm
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 12 V
 24 V
 12 V
 e
 28,5 + 0,35/– 0,25
 29,0 ± 0,35
 28,5 + 0,20/– 0,00
 p
 28,95
 29,25
 28,95
 α
 max. 40°
 max. 40°
 Patice P43t podle publikace IEC 60061 (list 7004-39-6)
 ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI
 Jmenovité hodnoty
 V
 12 (25)
 24 (25)
 12 (25)
 W
 60
 55
 75
 70
 60
 55
 Zkušební napětí
 V
 13,2
 28,0
 13,2
 Požadované hodnoty
 W
 75 max.
 68 max.
 85 max.
 80 max.
 75 max.
 68 max.
 Světelný tok ± %
 1 650
 1 000
 1 900
 1 200
 15
 Měřicí světelný tok (26) lm
 —
 750
 —
 800
 Vztažný světelný tok při cca
 12 V
 1 250
 750
 13,2 V
 1 650
 1 000
 KATEGORIE H4 — List H4/3
 Position of shield
 Schéma není závazné z hlediska konstrukce stínítka
 Position of filaments
 KATEGORIE H4 — List H4/4
 Tabulka rozměrů (v mm), na něž odkazují značky na výkresech v listu H4/3
 Značka (27)
 Rozměr (28)
 Přípustná odchylka
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 12 V
 24 V
 12 V
 24 V
 12 V
 24 V
 12 V
 a/26
 0,8
 ± 0,35
 ± 0,20
 a/23,5
 0,8
 ± 0,60
 ± 0,20
 b1/29,5
 30,0
 0
 ± 0,30
 ± 0,35
 ± 0,20
 b1/33
 b1/29,5 mv
 b1/30,0 mv
 ± 0,30
 ± 0,35
 ± 0,15
 b2/29,5
 30,0
 0
 ± 0,30
 ± 0,35
 ± 0,20
 b2/33
 b2/29,5 mv
 b2/30,0 mv
 ± 0,30
 ± 0,35
 ± 0,15
 c/29,5
 30,0
 0,6
 0,75
 ± 0,35
 ± 0,20
 c/33
 c/29,5 mv
 c/30,0 mv
 ± 0,35
 ± 0,15
 d
 min. 0,1
 —
 —
 e (31)
 28,5
 29,0
 + 0,35
 – 0,25
 ± 0,35
 + 0,20
 – 0,00
 f (29), (30), (31)
 1,7
 2,0
 + 0,50
 – 0,30
 ± 0,40
 + 0,30
 – 0,10
 g/26
 0
 ± 0,50
 ± 0,30
 g/23,5
 0
 ± 0,70
 ± 0,30
 h/29,5
 30,0
 0
 ± 0,50
 ± 0,30
 h/33
 h/29,5 mv
 h/30,0 mv
 ± 0,35
 ± 0,20
 IR
 (29), (32)
 4,5
 5,25
 ± 0,80
 ± 0,40
 IC
 (29), (30)
 5,5
 5,25
 ± 0,50
 ± 0,80
 ± 0,35
 p/33
 Závisí na tvaru stínítka
 —
 —
 q/33
 (p+q)/2
 ± 0,60
 ± 0,30
 KATEGORIE H4 — List H4/5
 Doplňkové vysvětlivky k listu H4/3
 Níže uvedené rozměry se měří ve třech směrech:
 1
 pro rozměry a, b1, c, d, e, f, IR a IC;
 2
 pro rozměry g, h, p a q;
 3
 pro rozměr b2.
 Rozměry p a q se měří v rovině rovnoběžné se vztažnou rovinou a vzdálené od ní 33 mm.
 Rozměry b1, b2, c a h se měří v rovinách rovnoběžných se vztažnou rovinou a vzdálených od ní 29,5 mm (30,0 mm u žárovek 24 V) a 33 mm.
 Rozměry a a g se měří v rovinách rovnoběžných se vztažnou rovinou a vzdálených od ní 26,0 mm a 23,5 mm.
 Poznámka: Metoda měření viz příloha E publikace IEC 60809.
 KATEGORIE H7 — List H7/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 KATEGORIE H7 — List H7/2
 (6)
 Skleněná baňka nesmí způsobovat žádné optické zkreslení v


text:
úhlech γ1 a γ2. Tento požadavek se týká celého obvodu baňky v rozmezí úhlů γ1 a γ2.
 (7)
 Zakrytí musí dosahovat alespoň k válcové části baňky po celém obvodu horní části baňky. Kromě toho musí dosahovat alespoň k rovině rovnoběžné se vztažnou rovinou, kde úhel γ3 protíná vnější povrch baňky (pohled ve směru B, jak je znázorněno na listu H7/1).
 (8)
 Vnitřní konstrukce žárovky musí být taková, aby se parazitní světelné obrazce a odrazy nacházely při pohledu z horizontálního směru pouze nad vlastním vláknem. (Pohled A, jak je znázorněno na obrázku 1 na listu H7/1).
 V zakryté části, jak je znázorněno na obrázku 5, se nesmí nacházet žádné kovové části s výjimkou závitů vlákna.
 KATEGORIE H7 — List H7/3
 Rozměry v mm
 Sériově vyráběné žárovky
 Etalonová žárovka
 12 V
 24 V
 12 V
 e (33)
 25,0 (34)
 25,0 ± 0,1
 f (33)
 4,1 (34)
 4,9 (34)
 4,1 ± 0,1
 g (36)
 0,5 min.
 Zatím nestanoveno
 h1 (35)
 0 (34)
 0 ± 0,10
 h2 (35)
 0 (34)
 0 ± 0,15
 γ1
 40° min.
 40° min.
 γ2
 50° min.
 50° min.
 γ3
 30° min.
 30° min.
 Patice PX26d podle publikace IEC 60061 (list 7004-5-6)
 ELEKTRICKÉ A FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI
 Jmenovité hodnoty
 V
 12
 24
 12
 W
 55
 70
 55
 Zkušební napětí
 V
 13,2
 28,0
 13,2
 Požadované hodnoty
 W
 58 max.
 75 max.
 58 max.
 Světelný tok
 1 500 ± 10 %
 1 750 ± 10 %
 Vztažný světelný tok při cca
 12 V
 1 100
 13,2 V
 1 500
 KATEGORIE H7 — List H7/4
 Požadavky průmětu na projekční stěnu
 Tato zkouška se používá pro stanovení, zda žárovka splňuje požadavky, a to ověřením správného umístění vlákna vzhledem ke vztažné ose a vztažné rovině.
 Rozměry v mm
 a1
 a2
 b1
 b2
 c1
 c2
 12 V
 d + 0,30
 d + 0,50
 0,2
 4,6
 4,0
 24 V
 d + 0,60
 d + 1,00
 0,25
 5,9
 4,4
 d= průměr vlákna
 Poloha vlákna se ověřuje pouze ve směrech A a B, jak je znázorněno na obrázku 1 na listu H7/1.
 Vlákno musí celé ležet v uvedených mezích.
 Konce vlákna, podle definice v poznámce 9 na listu H7/3, se musí nacházet mezi čarami Z1 a Z2 a mezi čarami Z3 a Z4.
 KATEGORIE H8 A H8B — List H8/1
 Výkresy jsou určeny pouze pro ilustraci základních rozměrů žárovky (v mm)
 Obrázek 1
 Základní výkres
 Obrázek 2
 Maximální obrysy žárovky (3)
 KATEGORIE H8 A H8B — List H8/2
 (6)
 Skleněná baňka nesmí způsobovat žádné optické zkreslení v úhlech γ1 a γ2. Tento požadavek se týká celého obvodu baňky v rozmezí úhlů γ1 a γ2.
 (7)
 Zakrytí musí dosahovat alespoň k válcové části baňky po celém obvodu horní části baňky. Kromě toho musí dosahovat alespoň k rovině rovnoběžné se vztažnou rovinou, kde úhel γ3 protíná vnější povrch baňky (pohled ve směru B, jak je znázorněno na listu H8/1).
 (8)
 Vnitřní konstrukce žárovky musí být taková, aby se parazitní světelné obrazce a odrazy nacházely při pohledu z horizontálního směru pouze nad vlastním vláknem. (Pohled A, jak je znázorněno na obrázku 1 na