text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21997D1023(11)
 Úřední věstník L 290 , 23/10/1997 S. 0035 - 0039
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 49/97ze dne 10. července 1997,kterým se mění příloha IV (Energetika) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha IV Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 5/97 ze dne 14. března 1997 [1];vzhledem k tomu, že úpravy rozhodnutí Komise 77/190/EHS ze dne 26. ledna 1977, kterým se provádí směrnice 76/491/EHS o postupu Společenství při získávání informací a konzultacích o cenách ropy a ropných produktů v rámci Společenství [2], a směrnice Rady 90/547/EHS ze dne 29. října 1990 o přenosu elektřiny elektrizačními soustavami [3], učiněné kapitolou XII (Energetika) body 3, 5 a 6 přílohy I Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie [4], je potřeba vzít v úvahu v Dohodě o EHP;vzhledem k tomu, že musí být provedeny další úpravy přílohy IV Dohody, jako je nahrazení textů dodatků 1, 2 a 3 novými texty v důsledku přistoupení Rakouska, Finska a Švédska k Evropské unii,ROZHODL TAKTO:Článek 1Příloha IV Dohody, a zejména dodatky 1, 2 a 3 uvedené přílohy, se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.Článek 2Znění úprav rozhodnutí 77/190/EHS, směrnice 90/547/EHS a směrnice 91/296/EHS učiněné kapitolou XII (Energie), body 3, 5 a 6 přílohy I Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. srpna 1997 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 10. července 1997.Za Smíšený výbor EHPpředsedaE. Bull[1] Úř. věst. L 182, 10.7.1997, s. 34.[2] Úř. věst. L 62, 5.3.1997, s. 34.[3] Úř. věst. L 313, 13.11.1990, s. 30.[4] Úř. věst. L 147, 12.6.1991, s. 37.--------------------------------------------------PŘÍLOHArozhodnutí č. 49/97 Smíšeného výboru EHPPříloha IV (Energetika) Dohody o EHP, a zejména dodatky 1, 2 a 3 k této příloze, se mění takto:Článek 11. V bodě 3a (rozhodnutí Komise 77/190/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 194 H: Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 21, ve znění úpravy v Úř. věst. L 1, 1.1.1995, s. 1)."2. Bod 3a (rozhodnutí Komise 77/190/EHS) se nahrazuje tímto:"Dodatky A, B a C rozhodnutí se doplňují o tabulky 1, 2 a 3, jak je stanoveno v dodatku 1 k této příloze."Článek 2Dodatek 3 k příloze IV Dohody se nahrazuje tímto:"Dodatek 1Tabulky, které se doplní v dodatcích A, B a C k rozhodnutí Komise 77/190/EHS:Tabulka 1k dodatku ANÁZVY ROPNÝCH PRODUKTŮI. Motorová paliva| Norsko


text: | Island | Lichtenštejnsko |1 | Høyoktanbensin 98 | Bensín 98 oktan | Superbenzin |2 | Lavoktanbensin 95, blyfri | Bensín 95 oktan, blýlaust | Bleifrei 95 |3 | | Bensín 92 oktan, blýlaust | |4 | Autodiesel | Dísilolía | Dieseltreibstoff |II. Paliva pro vytápění domácností| Norsko | Island | Lichtenštejnsko |5 | Fyringsolje nr 1 | Gasolía | |6 | | Svartolía | Heizöl extra leicht |7 | Fyringsparafin | Steinolía | |III. Průmyslová paliva| Norsko | Island | Lichtenštejnsko |8 | Tung fyringsolje | | |9 | | | |Tabulka 2k dodatku BVLASTNOSTI MOTOROVÝCH OLEJŮ| | Norsko | Island | Lichtenštejnsko | |a) | benzín super | | | | |relativní hustota (15 °C) | 0,730-0,770 | maximum 0,755 | 0,725-0,780 | |oktanové č.: RON | minimum 98,0 | minimum 98,0 | minimum 98,0 | |oktanové č.: MON | minimum 87,0 | minimum 88,0 | minimum 88,0 | |spalné teplo (kcal/kg) | — | 10200 | — | |obsah olova (g/l) | maximum 0,15 | maximum 0,15 | maximum 0,15 | |b) | Euro-super 95 | | | | |relativní hustota (15 °C) | 0,730-0,770 | maximum 0,755 | 0,725-0,780 | |oktanové č.: RON | minimum 95,0 | minimum 95,0 | minimum 95,0 | |oktanové č.: MON | minimum 85,0 | minimum 85,0 | minimum 85,0 | |spalné teplo (kcal/kg) | — | 10200 | — | |obsah olova (g/l) | maximum 0,013 | maximum 0,005 | maximum 0,013 | |c) | benzin bezolovnatý | | | | |relativní hustota (15 °C) | | maximum 0,745 | | |oktanové č.: RON | | minimum 92,0 | | |oktanové č.: MON | | minimum 81,0 | | |spalné teplo (kcal/kg) | | 10200 | | |obsah olova (g/l) | | maximum 0,005 | | || | | | letní kvalita | zimní kvalita |d) | automobilová motorová nafta | | | | |relativní hustota (15 °C) | 0,800-0,870 | 0,845 | 0,820-0,860 | 0,800-0,845 |cetanové č.: | minimum 45 | minimum 47 | minimum 49 | minimum 47 |spalné teplo (kcal/kg) | — | 10200 | — | — |obsah síry ( %) | maximum 0,2 | maximum 0,2 | maximum 0,05 | maximum 0,05 |Tabulka 3k dodatku CVLASTNOSTI PALIV| | Norsko | Island | Lichtenštejnsko |a) | paliva používaná pro vytápění domácností | | | |topná nafta | | | |relativní hustota (15 °C) | 0,820-0,870 | maximum 0,845 | — |spalné teplo (kcal/kg) | — | maximum 10200 | — |obsah síry ( %) | 0,2 | 0,2 | — |bod tuhnutí (°C) | −8 | −15 | — |lehký topný olej | | | |relativní hustota (15 °C) | — | maximum 0,918 | maximum 0,815-0,860 |spalné teplo (kcal/kg) | — | 9870 | minimum 10000 |obsah síry ( %) | — | maximum 2,0 | maximum 0,20 |bod tuhnutí (°C) | — | −5 | −9,0 |středně těžký topný olej | | | |relativní hustota (15 °C) | — | — | — |spalné

type: contracts

jurisdiction: EU


text: teplo (kcal/kg) | — | — | — |obsah síry ( %) | — | — | — |bod tuhnutí (°C) | — | — | — |petrolej | | | |relativní hustota (15 °C) | 0,780-0,820 | — | — |spalné teplo (kcal/kg) | — | — | — |c) | průmyslová paliva | | | |vysoký podíl síry | | | |relativní hustota (15 °C) | — | | — |spalné teplo (kcal/kg) | — | | — |obsah síry ( %) | 2,5 | | — |nízký podíl síry | | | |relativní hustota (15 °C) | — | | — |spalné teplo (kcal/kg) | — | | — |obsah síry ( %) | 1,0 | | — |"Článek 31. V bodě 8 (směrnice Rady 90/547/EHS) se doplňují slova:"ve znění:- 194 H: Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 21, ve znění úpravy v Úř. věst. L 1, 1.1.1995, s. 1)."2. V Písmeno b) v bodě 8 (směrnice Rady 90/547/EHS) se nahrazuje tímto:"dodatek 2 obsahuje seznam subjektů a soustav významných pro uplatňování této směrnice, pokud jde o státy ESVO."Článek 4Dodatek 1 k příloze IV Dohody se nahrazuje tímto:"Dodatek 2Seznam subjektů a soustav, kterých se týká směrnice Rady 90/547/EHS ze dne 29. října 1990 o přenosu elektřiny elektrizačními soustavamiStát ESVO | Subjekt | Soustava |Norsko | Statnett SF | Přenosová soustava vysokého napětí |Island | Landsvirkjun | Přenosová soustava vysokého napětí |Lichtenštejnsko | Liechtensteinische Kraftwerke | Propojovací soustava |"Článek 51. V bodě 9 (směrnice Rady 91/296/EHS) se doplňují slova:"ve znění:- 194 H: Aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie (Úř. věst. C 241, 29.8.1994, s. 21, ve znění úpravy v Úř. věst. L 1, 1.1.1995, s. 1)."2. Písmeno b) v bodě 9 (směrnice Rady 91/296/EHS) se nahrazuje tímto:"dodatek 3 obsahuje seznam subjektů a soustav významných pro uplatňování této směrnice, pokud jde o státy ESVO."Článek 6Dodatek 2 k příloze IV Dohody se nahrazuje tímto:"Dodatek 3Seznam subjektů a soustav, kterých se týká směrnice Rady 91/296/EHS ze dne 31. května 1991 o přepravě zemního plynu přepravními soustavamiStát ESVO | Subjekt | Rozvodná síť |Lichtenštejnsko | Liechtensteinische Gasversorgung | Vysokotlaká přepravní soustava |"--------------------------------------------------


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/251
 PROTOKOL (č. 5)
 O STATUTU EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANKY
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI stanovit statut Evropské investiční banky zmíněný v článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Evropská investiční banka, založená článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „banka“), se zřizuje a vykonává své úkoly a činnost v souladu se Smlouvami a tímto statutem.
 Článek 2
 Úkoly banky stanoví článek 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 3
 V souladu s článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.
 Článek 4
 1. Bance se přiděluje základní kapitál ve výši 233 247 390 000 EUR, který upíší členské státy v těchto částkách:
 Německo
 37 578 019 000
 Francie
 37 578 019 000
 Itálie
 37 578 019 000
 Spojené království
 37 578 019 000
 Španělsko
 22 546 811 500
 Belgie
 10 416 365 500
 Nizozemsko
 10 416 365 500
 Švédsko
 6 910 226 000
 Dánsko
 5 274 105 000
 Rakousko
 5 170 732 500
 Polsko
 4 810 160 500
 Finsko
 2 970 783 000
 Řecko
 2 825 416 500
 Portugalsko
 1 820 820 000
 Česká republika
 1 774 990 500
 Maďarsko
 1 679 222 000
 Irsko
 1 318 525 000
 Rumunsko
 1 217 626 000
 Chorvatsko
 854 400 000
 Slovensko
 604 206 500
 Slovinsko
 560 951 500
 Bulharsko
 410 217 500
 Litva
 351 981 000
 Lucembursko
 263 707 000
 Kypr
 258 583 500
 Lotyšsko
 214 805 000
 Estonsko
 165 882 000
 Malta
 98 429 500
 Členské státy odpovídají pouze do výše svého podílu upsaného a dosud nesplaceného základního kapitálu.
 2. Přijetím nového člena se zvyšuje upsaný základní kapitál o částku odpovídající vkladu nového člena.
 3. Rada guvernérů může jednomyslně rozhodnout o zvýšení upsaného základního kapitálu.
 4. Podíl na upsaném základním kapitálu nemůže být postoupen ani zastaven ani obstaven.
 Článek 5
 1. Členské státy splatí upsaný základní kapitál do průměrné výše 5 % částek uvedených v čl. 4 odst. 1.
 2. V případě zvýšení upsaného základního kapitálu se Rada guvernérů může jednomyslně usnést na procentu, které musí být zaplaceno, a na způsobu této platby. Platby v hotovosti se provádějí výhradně v eurech.
 3. Správní rada může požadovat splacení zbývající části upsaného základního kapitálu, pokud se toto splacení stane nutným, aby banka mohla dostát svým závazkům.
 Každý členský stát zaplatí částku úměrnou svému podílu na upisovaném základním kapitálu.
 Článek 6
 (bývalý článek 8)
 Banku spravuje a řídí Rada guvernérů, správní rada a řídící výbor.
 Článek 7
 (bývalý článek 9)
 1. Radu guvernérů tvoří ministři určení členskými státy.
 2. Rada guvernérů vydává obecné směrnice týkající se úvěrové politiky banky v souladu s cíli Unie. Rada guvernérů dbá na provádění těchto směrnic.
 3. Rada guvernérů mimo jiné:
 a)
 rozhoduje o zvýšení upsaného základního kapitálu podle čl. 4 odst. 3 a čl. 5 odst. 2;
 b)
 pro účely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finančních operací prováděných v rámci úkolů


text:
banky;
 c)
 vykonává pravomoci uvedené v článcích 9 a 11, pokud jde o jmenování a zbavení úřadu členů správní rady a řídícího výboru a dalších osob podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce;
 d)
 rozhoduje o poskytování finančních prostředků na investiční operace, které mají být zcela nebo částečně prováděny mimo území členských států v souladu s čl. 16 odst. 1;
 e)
 schvaluje výroční zprávu vypracovanou správní radou;
 f)
 schvaluje roční rozvahu, jakož i výkaz zisků a ztrát;
 g)
 vykonává ostatní pravomoci a povinnosti svěřené tímto statutem;
 h)
 schvaluje jednací řád banky.
 4. Rada guvernérů má pravomoc přijímat jednomyslně v rámci Smluv a tohoto statutu veškerá rozhodnutí, která se týkají zastavení činnosti banky a její případné likvidace.
 Článek 8
 (bývalý článek 10)
 Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá Rada guvernérů rozhodnutí prostou většinou svých členů. Tato většina musí představovat alespoň 50 % upsaného základního kapitálu.
 Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu.
 Zdrží-li se přítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to překážkou přijetí rozhodnutí vyžadujících jednomyslnost.
 Článek 9
 (bývalý článek 11)
 1. Správní rada rozhoduje o poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, a o uzavírání půjček; stanoví úrokové míry poskytnutých úvěrů a provize a jiné poplatky. Na základě rozhodnutí přijatého kvalifikovanou většinou může přenést některé své funkce na řídící výbor. Rozhoduje o podmínkách takového přenesení a dohlíží na jeho výkon.
 Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
 Na konci účetního období je povinna podat Radě guvernérů zprávu a po schválení ji uveřejnit.
 2. Správní rada je složena z 29 řádných členů a 19 zastupujících členů.
 Řádné členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů, přičemž každý členský stát nominuje jednoho řádného člena a jeden řádný člen je nominován Komisí.
 Zastupující členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů takto:
 —
 dva zastupující členy nominované Spolkovou republikou Německo,
 —
 dva zastupující členy nominované Francouzskou republikou,
 —
 dva zastupující členy nominované Italskou republikou,
 —
 dva zastupující členy nominované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,
 —
 jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Španělského království a Portugalské republiky,
 —
 jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Belgického království, Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království,
 —
 dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Dánského království, Řecké republiky, Irska a Rumunska,
 —
 dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království,
 —
 čtyři zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Bulharské republiky, České republiky, Chorvatské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky,
 —
 jednoho zastupujícího člena nominovaného Komisí.
 Správní rada kooptuje šest odborníků bez hlasovacího práva: tři z nich jako řádné členy a tři jako zastupující členy.
 Řádní i zastupující členové mohou být jmenováni opakovaně.
 Jednací řád stanoví pravidla pro účast na schůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících členů a kooptovaných odborníků.
 Předseda, nebo v jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů, řídícího výboru


text:
předsedá schůzi správní rady, avšak neúčastní se hlasování.
 Členové správní rady jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky způsobilosti a nezávislosti; odpovídají pouze bance.
 3. Odvolat řádného člena správní rady může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou, a to pouze v případě, že již nesplňuje podmínky nutné k výkonu funkce.
 Neschválení výroční zprávy vede k odstoupení správní rady.
 4. Uvolní-li se místo v důsledku smrti, individuálního nebo kolektivního odstoupení anebo odvolání, bude místo znovu obsazeno podle pravidel stanovených v odstavci 2. Kromě celkové obměny se uvolněná místa obsazují na zbytek funkčního období.
 5. Rada guvernérů stanoví odměny členům správní rady. Určí, jaká činnost je neslučitelná s funkcemi řádného nebo zastupujícího člena.
 Článek 10
 (bývalý článek 12)
 1. Každý řádný člen má ve správní radě jeden hlas. Své hlasovací právo může bez omezení delegovat způsobem uvedeným v jednacím řádu banky.
 2. Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nejméně třetinou svých členů s hlasovacím právem, kteří představují alespoň 50 % upsaného základního kapitálu. Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu. Jednací řád banky určuje kvórum nutné k platnosti usnesení správní rady.
 Článek 11
 (bývalý článek 13)
 1. Řídící výbor se skládá z předsedy a osmi místopředsedů jmenovaných Radou guvernérů na návrh správní rady na dobu šesti let. Mohou být jmenováni opakovaně.
 Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím změnit počet členů řídícího výboru.
 2. Rada guvernérů může kvalifikovanou většinou na návrh správní rady přijatý rovněž kvalifikovanou většinou rozhodnout o odvolání člena řídícího výboru.
 3. Řídící výbor zajišťuje pod dohledem předsedy a pod kontrolou správní rady vedení běžných obchodů banky.
 Připravuje rozhodnutí správní rady, zejména pokud jde o uzavírání půjček a poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk; zajišťuje provádění těchto rozhodnutí.
 4. Řídící výbor přijímá svá stanoviska k návrhům na uzavření půjček nebo poskytnutí finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, většinou hlasů.
 5. Rada guvernérů určuje odměnu členů řídícího výboru a stanoví, jaké činnosti jsou neslučitelné s jejich funkcí.
 6. Předseda, v případě jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů, zastupuje banku v soudních i mimosoudních věcech.
 7. Zaměstnanci banky jsou podřízeni předsedovi. Předseda je přijímá a propouští. Při výběru zaměstnanců je povinen přihlížet nejen k osobním schopnostem a odborné kvalifikaci, ale i ke spravedlivému zastoupení státních příslušníků členských států. Jednací řád určí subjekt příslušný k přijímání předpisů týkajících se zaměstnanců.
 8. Řídící výbor a zaměstnanci banky odpovídají pouze bance a vykonávají své funkce zcela nezávisle.
 Článek 12
 (bývalý článek 14)
 1. Výbor složený ze šesti členů jmenovaných Radou guvernérů na základě jejich způsobilosti prověřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího účetnictví.
 2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoročně prověřuje, zda jsou operace a účetnictví banky řádně vedeny. Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy stanovenými tímto statutem a jednacím řádem.
 3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finanční výkazy a jiné finanční informace obsažené v roční účetní závěrce sestavené správní radou poskytují věrný obraz finanční situace


text:
banky, pokud jde o její aktiva a pasiva, a výsledků jejích operací a hotovostních toků za dané účetní období.
 4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky jeho činnosti.
 Článek 13
 (bývalý článek 15)
 Banka jedná s každým členským státem prostřednictvím orgánu, který tento stát určí. Při provádění finančních operací se obrací na národní centrální banku příslušného členského státu nebo na jiné finanční orgány, které tento stát schválil.
 Článek 14
 (bývalý článek 16)
 1. Banka spolupracuje se všemi mezinárodními organizacemi, jež vyvíjejí činnost v obdobných oblastech.
 2. Banka naváže veškerá spojení potřebná pro spolupráci s bankovními a finančními orgány zemí, ve kterých provádí své operace.
 Článek 15
 (bývalý článek 17)
 Na žádost některého členského státu nebo Komise anebo z úřední povinnosti Rada guvernérů vykládá nebo doplňuje směrnice, které vydala na základě článku 7 tohoto statutu, a to za podmínek, za jakých byly přijaty.
 Článek 16
 (bývalý článek 18)
 1. V rámci úkolů vytyčených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytuje banka finanční prostředky, zejména ve formě úvěrů a záruk, svým členům nebo podnikům soukromého či veřejného práva na investice, které mají být uskutečněny na území členských států, pokud prostředky z jiných zdrojů nejsou za přiměřených podmínek dosažitelné.
 Nicméně rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou na návrh správní rady může banka poskytnout finanční prostředky na investice, které mají být uskutečněny zcela nebo zčásti mimo území členských států.
 2. Jestliže je to možné, je poskytnutí půjčky vázáno podmínkou, že současně bude použito též jiných prostředků financování.
 3. Jestliže půjčka nebyla poskytnuta členskému státu, ale jinému podniku nebo samosprávnému celku, podmíní banka poskytnutí této půjčky buď zárukou členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna, nebo jinými dostatečnými zárukami nebo finanční silou dlužníka.
 Kromě toho stanoví správní rada kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operace podle článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finanční operace, která představuje specifický profil rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.
 4. Banka může poskytnout záruku na půjčky uzavřené podniky soukromého či veřejného práva anebo samosprávnými celky k provedení operací uvedených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 5. Úhrnná částka nesplacených úvěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí převýšit 250 % částky úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o částku rovnající se upsané částce, a to i nesplacené, na jakoukoli majetkovou účast banky.
 Bankou vyplacená částka majetkové účasti nesmí nikdy převýšit částku odpovídající úhrnu splaceného upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát.
 Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle odstavce 3, zvlášť přidělené rezervní fondy.
 Tento odstavec se rovněž vztahuje na konsolidované účetnictví banky.
 6. Banka se zajišťuje proti riziku změny kurzů tím, že ke smlouvám o půjčkách a zárukách připojí doložky, které bude považovat za vhodné.
 Článek 17
 (bývalý článek 19)
 1.


text:
Úroková míra půjček a provize a jiné poplatky, které má banka poskytnout, musí být přizpůsobovány podmínkám převládajícím na kapitálovém trhu a musí být propočítány tak, aby banka z jejich výnosů plnila své závazky, kryla své náklady a rizika a podle článku 22 vytvořila rezervní fond.
 2. Banka nepovoluje snížení úrokové míry. V případě, že snížení úrokové míry je žádoucí vzhledem ke zvláštní povaze investice, která má být financována, může příslušný členský stát nebo třetí strana udělit bonifikaci úroku, pokud je udělení této bonifikace slučitelné s pravidly stanovenými v článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 18
 (bývalý článek 20)
 Při svých finančních operacích zachovává banka tyto zásady:
 1.
 Dbá, aby její prostředky byly používány co nejúčelněji v zájmu Unie.
 Může poskytnout půjčky nebo záruky pouze:
 a)
 jestliže splácení úroků a umořování je kryto ziskem z podnikání, pokud jde o investice prováděné podniky ve výrobním odvětví, anebo, v případě ostatních investic, jestliže je zajištěno závazkem, který převzal stát, v němž se investice uskutečňuje, či jiným způsobem,
 b)
 a jestliže provedení investice přispívá ke zvýšení obecné hospodářské produktivity a působí příznivě k vytvoření vnitřního trhu.
 2.
 Nesmí nabývat žádné podíly v podnicích ani přijímat žádnou odpovědnost za jejich řízení, ledaže by to vyžadovala ochrana jejích práv a bylo tak zajištěno splacení její pohledávky.
 Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operací podle článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky majetkové účasti v obchodním podniku, pokud je to vyžadováno k financování investice nebo programu, obvykle jako doplňku úvěru nebo záruky.
 3.
 Může postupovat své pohledávky na kapitálovém trhu a požadovat za tím účelem od svých dlužníků vydání dluhopisů nebo jiných cenných papírů.
 4.
 Ani banka, ani členské státy nesmí stanovovat podmínky, podle kterých by měly být částky z jejích půjček použity na území určitého členského státu.
 5.
 Může vázat poskytnutí půjček na podmínku, že se uskuteční mezinárodní veřejná soutěž.
 6.
 Nefinancuje zcela ani zčásti žádnou investici, s níž nesouhlasí členský stát, na jehož území má být tato investice uskutečněna.
 7.
 Jako doplněk ke své úvěrové činnosti může banka poskytovat služby technické pomoci v souladu s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou většinou, a v souladu s tímto statutem.
 Článek 19
 (bývalý článek 21)
 1. Každý podnik nebo veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt se může přímo obrátit na banku se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovněž podávány buď prostřednictvím Komise, nebo prostřednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna.
 2. Jestliže se žádost podává prostřednictvím Komise, bude předložena k vyjádření členskému státu, na jehož území bude investice uskutečněna. Jestliže se žádost podává prostřednictvím státu, bude předložena k vyjádření Komisi. Jestliže žádost podává přímo podnik, bude předložena danému členskému státu i Komisi.
 Dotyčné členské státy a Komise musí podat svá vyjádření ve lhůtě dvou měsíců. Neobdrží-li v této lhůtě vyjádření, může mít banka za to, že příslušný projekt nevyvolává námitek.
 3. Správní rada rozhoduje o finančních operacích, které jí předložil řídící výbor.
 4. Řídící


text:
výbor zkoumá, zda finanční operace, které mu byly předloženy, jsou v souladu s tímto statutem, zejména s články 16 a 18. Jestliže se řídící výbor vysloví pro finanční operaci, předloží správní radě odpovídající návrh; své kladné stanovisko může vázat na podmínky, které považuje za podstatné. Jestliže se řídící výbor vysloví proti finanční operaci, předloží správní radě příslušné podklady spolu se svým vyjádřením.
 5. V případě záporného stanoviska řídícího výboru může správní rada poskytnout dané financování pouze jednomyslným rozhodnutím.
 6. V případě záporného stanoviska Komise může správní rada poskytnout dané financování pouze jednomyslným rozhodnutím, přičemž člen ustanovený do své funkce na základě jmenování Komisí se zdrží hlasování.
 7. V případě záporného stanoviska řídícího výboru i Komise nemůže správní rada dané financování poskytnout.
 8. Pokud musí být finanční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla chráněna práva a zájmy banky, přijme řídící výbor neprodleně naléhavá opatření, jež považuje za nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.
 Článek 20
 (bývalý článek 22)
 1. Banka si prostředky potřebné k plnění svých úkolů půjčuje na kapitálovém trhu.
 2. Banka si může půjčovat na kapitálových trzích členských států v rámci právních předpisů upravujících tyto trhy.
 Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozí-li kapitálovému trhu tohoto státu vážné poruchy.
 Článek 21
 (bývalý článek 23)
 1. Banka může použít volně použitelných prostředků, které bezprostředně nepotřebuje ke krytí svých závazků, takto:
 a)
 může investovat na peněžních trzích;
 b)
 může s výhradou čl. 18 odst. 2 nakupovat a prodávat cenné papíry;
 c)
 může provádět jakékoli jiné finanční operace, které se vztahují k předmětu její činnosti.
 2. S výhradou ustanovení článku 23 provádí banka při správě svých investic jen takovou devizovou arbitráž, kterou přímo vyžaduje uskutečňování jejích půjček nebo plnění jejích závazků z půjček, které uzavřela, nebo záruk, které poskytla.
 3. V oblastech zmíněných v tomto článku působí banka ve shodě s příslušnými orgány nebo národními centrálními bankami členských států.
 Článek 22
 (bývalý článek 24)
 1. Postupně bude vytvořen rezervní fond až do výše 10 % upsaného základního kapitálu. Odůvodňuje-li to stav závazků banky, může správní rada rozhodnout o zřízení dodatečných rezerv. Dokud tento rezervní fond nebude plně vytvořen, budou do něj odváděny:
 a)
 příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek, jež mají členské státy platit podle článku 5;
 b)
 příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek získaných splacením půjček podle písmene a),
 pokud těchto příjmů z úroků není třeba k plnění závazků nebo ke krytí nákladů banky.
 2. Prostředky rezervního fondu musí být investovány tak, aby mohly být kdykoli použity v souladu s účelem tohoto fondu.
 Článek 23
 (bývalý článek 25)
 1. Banka je vždy oprávněna převádět pohledávky do měny členského státu, jehož měnou není euro, aby mohla provádět finanční operace odpovídající jejímu předmětu činnosti, tak jak je stanoven v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie s přihlédnutím k článku 21 tohoto statutu. Banka se podle možností zdrží provádění takových převodů, má-li


text:
volné nebo uvolnitelné pohledávky v měně, kterou potřebuje.
 2. Banka může směnit pohledávky, jež má v měně členského státu, jehož měnou není euro, za prostředky v měně třetích zemí jen se souhlasem tohoto členského státu.
 3. Banka může volně nakládat s částí svého splaceného základního kapitálu, jakož i s devizami půjčenými na trzích mimo Unie.
 4. Členské státy se zavazují, že dlužníkům banky dají k dispozici prostředky v cizích měnách potřebné ke splácení jistiny a úroků z půjček poskytnutých nebo zajištěných bankou na investice, které mají být uskutečněny na jejich území.
 Článek 24
 (bývalý článek 26)
 Jestliže některý členský stát neplní své členské povinnosti vyplývající z tohoto statutu, zejména povinnost splatit svůj podíl, anebo povinnost zajistit splácení úroků a umořování svých půjček, může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou zastavit poskytování půjček nebo záruk tomuto členskému státu nebo jeho státním příslušníkům.
 Toto rozhodnutí nezbavuje stát ani jeho státní příslušníky jejich povinností vůči bance.
 Článek 25
 (bývalý článek 27)
 1. Jestliže Rada guvernérů rozhodne zastavit činnost banky, bude neprodleně ukončen veškerý provoz s výjimkou operací nutných k řádnému použití, ochraně a zachování majetku, jakož i k vyrovnání závazků.
 2. V případě likvidace jmenuje Rada guvernérů likvidátory a vydá jim pokyny k provedení likvidace. Dbá na zachování práv zaměstnanců.
 Článek 26
 (bývalý článek 28)
 1. Banka požívá v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou právnickým osobám příslušným vnitrostátním právem; může zejména nabývat a zcizovat movitý majetek a nemovitosti a vystupovat před soudem.
 2. Majetek banky nesmí být žádnou formou zabaven nebo vyvlastněn.
 Článek 27
 (bývalý článek 29)
 Spory mezi bankou na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky nebo třetími stranami na druhé straně rozhodují příslušné vnitrostátní soudy, s výhradou pravomocí přiznaných Soudnímu dvoru Evropské unie. Banka může v kterékoli smlouvě sjednat rozhodčí řízení.
 Banka si zvolí svůj obecný soud v každém členském státě. Může však v kterékoli smlouvě provést zvláštní volbu obecného soudu.
 Majetek a pohledávky banky mohou být zabaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí pouze na příkaz soudu.
 Článek 28
 (bývalý článek 30)
 1. Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím zřídit pobočky nebo jiné subjekty s právní subjektivitou a finanční samostatností.
 2. Rada guvernérů přijme jednomyslně stanovy subjektů uvedených v odstavci 1. Stanovy určí zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finanční zdroje, intervenční nástroje, pravidla auditu a jejich vztah s orgány banky.
 3. Banka je oprávněna podílet se na řízení těchto subjektů a přispívat k jejich upsanému základnímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernérů.
 4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1, pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgánů při výkonu jejich funkcí a na jejich zaměstnance, a to za podmínek, které se vztahují na banku.
 Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy příjmů vyplývající z takových subjektů, na které mají nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují příslušné daňové předpisy.
 5. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající se opatření přijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie.


text:
 8.4.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 121/3
 PROTOKOL K EVROPSKO-STŘEDOMOŘSKÉ PROZATÍMNÍ DOHODĚ O PŘIDRUŽENÍ TÝKAJÍCÍ SE OBCHODU A SPOLUPRÁCE MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM NA JEDNÉ STRANĚ A ORGANIZACÍ PRO OSVOBOZENÍ PALESTINY (OOP) VE PROSPĚCH PALESTINSKÉ SAMOSPRÁVY NA ZÁPADNÍM BŘEHU JORDÁNU A V PÁSMU GAZY NA STRANĚ DRUHÉ O RÁMCOVÉ DOHODĚ MEZI EVROPSKOU UNIÍ A PALESTINSKOU SAMOSPRÁVOU NA ZÁPADNÍM BŘEHU JORDÁNU A V PÁSMU GAZY O OBECNÝCH ZÁSADÁCH ÚČASTI PALESTINSKÉ SAMOSPRÁVY NA PROGRAMECH UNIE
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 na jedné straně a
 palestinská samospráva na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy, dále jen „palestinská samospráva“,
 na straně druhé,
 dále jen „strany“,
 VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:
 (1)
 Evropsko-středomořská prozatímní dohoda o přidružení týkající se obchodu a spolupráce mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy na straně druhé (1) (dále jen „prozatímní dohoda o přidružení“) byla podepsána dne 24. února 1997 a vstoupila v platnost dne 1. července 1997.
 (2)
 Evropská rada na zasedání ve dnech 17. a 18. června 2004 uvítala návrhy Evropské komise týkající se evropské politiky sousedství (EPS) a potvrdila závěry Rady ze dne 14. června 2004.
 (3)
 Rada opakovaně přijala závěry ve prospěch této politiky.
 (4)
 Rada dne 5. března 2007 vyjádřila podporu obecnému a globálnímu přístupu vyjádřenému ve sdělení Evropské komise ze dne 4. prosince 2006, jenž umožňuje účast partnerských zemí EPS v agenturách a programech Společenství, a to na základě dosažených výsledků a pokud to právní základ umožňuje.
 (5)
 Palestinská samospráva vyjádřila přání účastnit se řady programů Unie.
 (6)
 Konkrétní podmínky týkající se účasti palestinské samosprávy v každém konkrétním programu, zejména finanční příspěvek a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, by měly být stanoveny v memorandu o porozumění mezi Evropskou komisí a příslušnými orgány palestinské samosprávy,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Palestinská samospráva se může účastnit všech stávajících a budoucích programů Unie otevřených účasti palestinské samosprávy v souladu s příslušnými právními akty, jimiž se tyto programy přijímají.
 Článek 2
 Palestinská samospráva finančně přispěje do souhrnného rozpočtu Unie, a to podle konkrétních programů Unie, kterých se účastní.
 Článek 3
 Představitelé palestinské samosprávy se mohou jako pozorovatelé v záležitostech týkajících se palestinské samosprávy účastnit činnosti řídících výborů odpovědných za monitorování programů Unie, na něž palestinská samospráva finančně přispívá.
 Článek 4
 Na projekty a iniciativy předložené účastníky z palestinské samosprávy se v největším možném rozsahu vztahují stejné podmínky, pravidla a postupy související s příslušnými programy Unie, jaké se vztahují na členské státy.
 Článek 5
 Konkrétní podmínky týkající se účasti palestinské samosprávy v každém konkrétním programu Unie, zejména splatný finanční příspěvek palestinské samosprávy a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, budou stanoveny v memorandu o porozumění mezi Evropskou komisí a příslušnými orgány palestinské samosprávy na základě kritérií stanovených příslušnými programy Unie.
 Zažádá-li palestinská samospráva o vnější pomoc Unie, aby se mohla účastnit určitého programu Unie, na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (2) nebo na základě jakéhokoli obdobného nařízení týkajícího se vnější pomoci Unie pro palestinskou


text:
samosprávu, které může být v budoucnosti přijato, stanoví se podmínky pro využívání takové pomoci palestinskou samosprávou v dohodě o financování a v souladu s nařízením (EU) č. 232/2014.
 Článek 6
 Každé memorandum o porozumění uzavřené na základě článku 5 stanoví v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 (3), že finanční kontrola nebo audity či další prověřování, včetně správních šetření, budou prováděny Evropskou komisí, Evropským úřadem pro boj proti podvodům a Účetním dvorem nebo na základě jejich zmocnění.
 Přijmou se podrobná ustanovení o finanční kontrole a auditu, správních šetřeních, zpětném vymáhání, finančních postizích a jiných správních sankcích, která umožní, aby byly Evropské komisi, Evropskému úřadu pro boj proti podvodům a Účetnímu dvoru uděleny pravomoci rovnocenné jejich pravomocem, pokud jde o příjemce nebo smluvní partnery usazené v Unii.
 Článek 7
 Tento protokol se použije po dobu platnosti prozatímní dohody o přidružení.
 Tento protokol strany podepíší a schválí v souladu se svými postupy.
 Každá strana může tento protokol kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé straně. Tento protokol pozbývá platnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.
 Ukončení platnosti protokolu na základě vypovězení kteroukoli stranou nemá vliv na případné provádění kontrol a inspekcí podle článků 5 a 6.
 Článek 8
 Do tří let od vstupu tohoto protokolu v platnost a poté každé tři roky mohou obě strany přezkoumat provádění tohoto protokolu na základě skutečné účasti palestinské samosprávy na programech Unie.
 Článek 9
 Tento protokol se vztahuje na jedné straně na území, na něž se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie, a to za podmínek v ní stanovených, a na druhé straně na území Západního břehu a Pásma Gazy.
 Článek 10
 Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si obě strany diplomatickou cestou oznámí, že byly dokončeny postupy k tomu nezbytné.
 Strany souhlasí s tím, že protokol budou až do jeho vstupu v platnost provádět prozatímně ode dne jeho podpisu až do jeho pozdějšího uzavření.
 Článek 11
 Tento protokol je nedílnou součástí prozatímní dohody.
 Článek 12
 Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 (1) Úř. věst. L 187, 16.7.1997, s. 3.
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 ze dne 11. března 2014, kterým se zřizuje evropský nástroj sousedství (Úř. věst. EU L 77, 15.3.2014, s. 27).
 (3) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) 2018/1046 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví finanční pravidla pro souhrnný rozpočet Unie, mění nařízení (EU) č. 1296/2013, (EU) č. 1301/2013, (EU) č. 1303/2013, (EU) č. 1304/2013, (EU) č. 1309/2013, (EU) č. 1316/2013, (EU) č. 223/2014 a (EU) č. 283/2014 a rozhodnutí č. 541/2014/EU a zrušuje nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (Úř. věst. EU L 193, 30.7.2018, s. 1).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0133
 Úřední věstník L 336 , 12/12/2002 S. 0033 - 0033
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 133/2002ze dne 27. září 2002,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 106/2002 ze dne 12. července 2002 [1].(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení, pokud jde o hluk na letištích Společenství [2] by měla být začleněna do Dohody.(3) Nařízení Rady (ES) č. 925/1999 bylo zrušeno,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIII Dohody se bod 66f (nařízení Rady (ES) č. 925/1999) nahrazuje tímto:"32002 L 0030: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení, pokud jde o hluk na letištích Společenství (Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40)."Článek 2Znění směrnice 2002/30/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 5. října 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 27. září 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaGunnar Snorri Gunnarsson[1] Úř. věst. L 298, 31.10.2002, s. 27.[2] Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 15.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/36
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 146/2015
 ze dne 11. června 2015,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2016/2181]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2015/463 ze dne 19. března 2015, kterým se mění příloha nařízení (EU) č. 231/2012, kterým se stanoví specifikace pro potravinářské přídatné látky uvedené v přílohách II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o specifikace pro polyvinylalkohol (E 1203), (1) má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2015/537 ze dne 31. března 2015, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o použití hliníkových laků košenily, kyseliny karmínové a karmínů (E 120) v dietních potravinách pro zvláštní léčebné účely (2), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) 2015/538 ze dne 31. března 2015, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání kyseliny benzoové – benzoanů (E 210–213) ve vařených krevetách ve slaném nálevu (3), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Právní předpisy o potravinách se nevztahují na Lichtenštejnsko po celou dobu, během níž je na něj rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (5)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodě 54zzzzr (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32015 R 0537: nařízení Komise (EU) 2015/537 ze dne 31. března 2015 (Úř. věst. L 88, 1.4.2015, s. 1),
 —
 32015 R 0538: nařízení Komise (EU) 2015/538 ze dne 31. března 2015 (Úř. věst. L 88, 1.4.2015, s. 4).“
 2)
 V bodě 69 (nařízení Komise (EU) č. 231/2012) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32015 R 0463: nařízení Komise (EU) 2015/463 ze dne 19. března 2015 (Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 42).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2015/463, (EU) 2015/537 a (EU) 2015/538 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. června 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 11. června 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 76, 20.3.2015, s. 42.
 (2) Úř. věst. L 88, 1.4.2015, s. 1.
 (3) Úř. věst.


text:
 28.9.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 253/60
 ROZHODNUTÍ RADYPŘIDRUŽENÍ EU-JORDÁNSKO č. 1/2010
 ze dne 16. září 2010,
 kterým se mění čl. 15 odst. 7 protokolu č. 3 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce
 (2010/575/EU)
 RADA PŘIDRUŽENÍ,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé, a zejména na článek 39 protokolu č. 3 k této dohodě,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Ustanovení čl. 15 odst. 7 protokolu č. 3 (1) k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé (2) (dále jen „dohoda“) umožňuje za určitých podmínek navracení cla nebo osvobození od cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem do 31. prosince 2009.
 (2)
 Za účelem zajištění jasnosti, dlouhodobé hospodářské předvídatelnosti a právní jistoty pro hospodářské subjekty se smluvní strany dohody dohodly na prodloužení doby použitelnosti čl. 15 odst. 7 protokolu č. 3 k dohodě o tři roky s účinkem od 1. ledna 2010.
 (3)
 Je kromě toho také vhodné upravit celní sazby, které se v současnosti v Jordánsku používají, za účelem jejich harmonizace s celními sazbami platnými v Evropské unii.
 (4)
 Protokol č. 3 k dohodě by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.
 (5)
 Jelikož se čl. 15 odst. 7 protokolu č. 3 k dohodě od 31. prosince 2009 již neuplatňuje, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od 1. ledna 2010,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V článku 15 protokolu č. 3 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce se odstavec 7 nahrazuje tímto:
 „7. Bez ohledu na odstavec 1 může Jordánsko, s výjimkou produktů kapitol 1 až 24 harmonizovaného systému, použít opatření za účelem navracení cla nebo osvobození od cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem, která se vztahují na nepůvodní materiály použité k výrobě původních produktů, podle těchto ustanovení:
 a)
 u produktů kapitol 25 až 49 a 64 až 97 harmonizovaného systému se vybere clo ve výši 4 % nebo clo s nižší sazbou platnou v Jordánsku;
 b)
 u produktů kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému se vybere clo ve výši 8 % nebo clo s nižší sazbou platnou v Jordánsku.
 Tento odstavec se použije do 31. prosince 2012 a může být přezkoumán na základě společné dohody.“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 Použije se ode dne 1. ledna 2010.
 V Bruselu dne 16. září 2010.
 Za Radu přidružení EU-Jordánsko
 předsedkyně
 C. ASHTON
 (1) Úř. věst. L 209, 31.7.2006, s. 31.
 (2) Úř. věst. L 283, 26.10.2005, s. 10.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D0615(02)
 Úřední věstník L 141 , 15/06/2000 S. 0046 - 0046
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 26/2000ze dne 31. března 2000,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 4/2000 ze dne 28. ledna 2000 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 864/1999 ze dne 26. dubna 1999, kterým se mění nařízení (ES) č. 194/97, kterým se stanoví maximální hodnoty koncentrací určitých kontaminujících látek v potravinách [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Nařízení Komise (ES) č. 1566/1999 ze dne 16. července 1999, kterým se mění nařízení (ES) č. 194/97, kterým se stanoví maximální hodnoty koncentrací určitých kontaminujících látek v potravinách [3], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 54r (nařízení Komise (ES) č. 194/97) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:"— 3399 R 0864: nařízení Komise (ES) č. 864/1999 ze dne 26. dubna 1999 (Úř. věst. L 108, 27.4.1999, s. 16);— 399 R 1566: nařízení Komise (ES) č. 1566/1999 ze dne 16. července 1999 (Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 17)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 864/1999 a (ES) č. 1566/1999 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2000 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [4].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 31. března 2000.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Úř. věst. L 108, 27.4.1999, s. 16.[3] Úř. věst. L 184, 17.7.1999, s. 17.[4] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 29.9.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 270/67
 ROZHODNUTÍ č. 1/2006 SMÍŠENÉHO VÝBORU EU–ŠVÝCARSKO
 ze dne 6. července 2006,
 kterým se mění příloha II (Sociální zabezpečení) Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob
 (2006/652/ES)
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, a zejména na články 14 a 18 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Dohoda mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (dále jen „dohoda“) byla podepsána dne 21. června 1999 a vstoupila v platnost dnem 1. června 2002.
 (2)
 Příloha II dohody ve znění rozhodnutí Smíšeného výboru EU–Švýcarsko č. 2/2003 ze dne 15. července 2003, kterým se mění příloha II (Sociální zabezpečení) Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob (1) odkazuje zejména na nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 (2) a (EHS) č. 574/72 (3), aktualizovaná nařízením (ES) č. 118/97 (4), jakož i na následná pozměňující nařízení, včetně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1386/2001 (5) a nařízení Komise (ES) 410/2002 (6).
 (3)
 Nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 byla od přijetí rozhodnutí Smíšeného výboru EU–Švýcarsko č. 2/2003 dvakrát změněna. V důsledku toho je nyní nezbytné začlenit do dohody, a to konkrétně do její přílohy II, příslušné pozměňující předpisy, tedy nařízení Komise (ES) č. 1851/2003 (7) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 (8).
 (4)
 Důchodcům, kteří pobírají švýcarský důchod a bydlí v Portugalsku, by měla být dána možnost požádat o vyjmutí ze švýcarského systému povinného nemocenského pojištění, neboť se na ně bude vztahovat portugalský systém nemocenského pojištění.
 (5)
 Osoby bydlící ve Francii, které jsou pojištěné v rámci švýcarského systému nemocenského pojištění i přesto, že mohou zažádat o vyjmutí z tohoto systému, by měly mít přístup ke zdravotní péči ve Francii i ve Švýcarsku.
 (6)
 Je třeba poukázat na skutečnost, že Švýcarsko nemá systém, který by upravoval pouze rodinné přídavky nebo doplňující či zvláštní přídavky pro sirotky.
 (7)
 Přílohu II je třeba změnit tak, aby v ní byla uvedena příslušná německá instituce a styčné místo pro důchodové pojištění ve vztahu ke Švýcarsku.
 (8)
 Složitost a odborná povaha koordinace systémů sociálního zabezpečení vyžadují účinnou a soudržnou koordinaci prostřednictvím uplatňování společných a jednotných ustanovení na celém území smluvních stran.
 (9)
 Je v zájmu osob, na něž se dohoda vztahuje, aby byly odstraněny nebo alespoň časově omezeny jakékoli negativní účinky uplatňování odlišných pravidel koordinace smluvními stranami.
 (10)
 Změny přílohy II, které vkládají odkaz na nařízení (ES) č. 631/2004 a které odkazují na možnost vyjmout důchodce bydlící v Portugalsku ze švýcarského systému povinného nemocenského pojištění, by měly nabýt účinku od 1. června 2004 a změny, které se týkají možnosti osob bydlících ve Francii využívat zdravotní péče ve Švýcarsku, by měly nabýt účinku od 1. ledna 2004,
 ROZHODLA


text:
TAKTO:
 Článek 1
 Příloha II dohody se mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí Smíšeným výborem.
 Nicméně:
 —
 ustanovení tohoto rozhodnutí, která vkládají odkaz na nařízení (ES) č. 631/2004, jakož i ustanovení týkající se bodu 3 písm. b) přílohy II dohody, která rozšiřují působnost možného vyjmutí ze švýcarského systému povinného nemocenského pojištění na důchodce bydlící v Portugalsku, nabývají účinku dnem 1. června 2004;
 —
 ustanovení tohoto rozhodnutí týkající se bodu 4 přílohy II dohody, která osobám, na něž se vztahuje švýcarský systém nemocenského pojištění a které bydlí ve Francii, nabízejí přístup ke zdravotní péči ve Švýcarsku, nabývají účinku dnem 1. ledna 2004.
 V Bruselu dne 6. července 2006.
 Za Smíšený výbor
 předseda
 Dieter GROSSEN
 (1) Úř. věst. L 187, 26.7.2003, s. 55.
 (2) Úř. věst. L 149, 5.7.1971, s. 2.
 (3) Úř. věst. L 74, 27.3.1972, s. 1.
 (4) Úř. věst. L 28, 30.1.1997, s. 1.
 (5) Úř. věst. L 187, 10.7.2001, s. 1.
 (6) Úř. věst. L 62, 5.3.2002, s. 17.
 (7) Úř. věst. L 271, 22.10.2003, s. 3.
 (8) Úř. věst. L 100, 6.4.2004, s. 1.
 PŘÍLOHA
 Příloha II Dohody mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob se mění takto:
 1)
 V oddílu nazvaném „Oddíl A: Akty, na které se odkazuje“ se v bodě 1 „nařízení (EHS) č. 1408/71“ doplňuje jako poslední položka nový odkaz, který zní:
 „304 R 631: Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, a nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71, pokud jde o vyrovnání nároků a zjednodušení postupů (Úř. věst. L 100, 6.4.2004, s. 1).“
 2)
 V příloze II oddílu A bodu 1 dohody se část nazvaná „Pro účely této dohody se nařízení mění takto:“ mění takto:
 a)
 v písmeni o), které se týká přílohy VI, se v bodu 3 písm. b) za slovo „ ... Finsko“ vkládají slova:
 „a pokud se to týká osob uvedených v písm. a) bodu ii), Portugalsko.“;
 b)
 v písmeni o), které se týká přílohy VI, se v bodu 4 za slovo „Belgii,“ vkládá slovo „Francii“;
 c)
 za písmeno p), které se týká přílohy VII, se doplňuje nové písmeno q), které zní:
 „q)
 V příloze VIII se doplňují slova:
 Švýcarsko
 žádné“
 3)
 V oddílu nazvaném „Oddíl A: Uváděné akty“ se v bodě 2 „nařízení (EHS) č. 574/72“ doplňují nové odkazy takto:
 a)
 za údaj „302 R 410: nařízení Komise (ES) č. 410/2002 ...“
 a od vstupu Protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, týkajícího se účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky


text:
jakožto smluvních stran na základě jejich přistoupení k Evropské unii v platnost
 před údaj „12003 TN 02/02/A: Akt o podmínkách přistoupení...“ se vkládá odkaz, který zní:
 „303 R 1851: Nařízení Komise (ES) č. 1851/2003 ze dne 17. října 2003, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, na osoby samostatně výdělečně činné a na jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství (Úř. věst. L 271, 22.10.2003, s. 3).“
 b)
 za uvedený odkaz na nařízení (ES) č. 1851/2003 a od vstupu Protokolu k Dohodě mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Švýcarskou konfederací na straně druhé o volném pohybu osob, týkajícího se účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky jakožto smluvních stran na základě jejich přistoupení k Evropské unii v platnost
 za údaj „12003 TN 02/02/A: Akt o podmínkách přistoupení...“ se vkládá odkaz, který zní:
 „304 R 631: Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 631/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 o uplatňování systémů sociálního zabezpečení na zaměstnané osoby, osoby samostatně výdělečně činné a jejich rodinné příslušníky pohybující se v rámci Společenství, a nařízení Rady (EHS) č. 574/72, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 1408/71, pokud jde o vyrovnání nároků a zjednodušení postupů (Úř. věst. L 100, 6.4.2004, s. 1).“
 4)
 V příloze II oddílu A bodu 2 dohody se část nazvaná „Pro účely této dohody se nařízení mění takto:“ mění takto:
 a)
 V písmeni b), které se týká přílohy 2, se před oddíl nazvaný „Švýcarsko“ vkládá nový oddíl, který zní:
 „C. NĚMECKO
 1)
 V bodě 2 ‚Důchodové pojištění dělníků, zaměstnanců a horníků‘ se v písm. a) bodu i) první větě doplňují slova:
 ‚bydlí-li dotyčná osoba ve Švýcarsku nebo je švýcarským státním příslušníkem bydlícím na území třetího státu:
 Landesversicherungsanstalt Baden-Württemberg (Zemská pojišťovna Bádenska-Württemberska), Karlsruhe‘.
 2)
 V bodě 2 ‚Důchodové pojištění dělníků, úředníků a horníků‘ se v písm. b) bodu i) první větě doplňují slova:
 ‚byl-li poslední příspěvek podle právních předpisů jiného členského státu zaplacen švýcarské instituci důchodového pojištění:
 Landesversicherungsanstalt Baden-Württemberg (Zemská pojišťovna Bádenska-Württemberska), Karlsruhe‘“.
 b)
 V písmeni c), které se týká přílohy 3, se před oddíl nazvaný „Švýcarsko“ vkládá nový oddíl, který zní:
 „C. NĚMECKO
 V bodě 3 ‚Důchodové pojištění‘ se v písmeni a) doplňují slova:
 Ve vztahu ke Švýcarsku:
 Landesversicherungsanstalt Baden-Württemberg (Zemská pojišťovna Bádenska-Württemberska), Karlsruhe“.
 c)
 V písmeni d), které se týká přílohy 4, se před oddíl nazvaný „Švýcarsko“ vkládá nový oddíl, který zní:
 „C. NĚMECKO
 V bodě 3 ‚Důchodové pojištění‘ se v písmeni b) doplňují slova:
 Ve vztahu ke Švýcarsku:
 Landesversicherungsanstalt Baden-Württemberg (Zemská pojišťovna Bádenska-Württemberska), Karlsruhe“.
 5)
 Oddíl B přílohy II se mění takto:
 a)
 Čísla 4.19, 4.32, 4.48 a 4.68 se zrušují.
 b)
 Za číslo 4.68 se doplňují nová čísla, která znějí:
 „4.69: Rozhodnutí č. 184 ze dne 10. prosince 2001 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady


text:
(EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 201 až E 207, E 210, E 213 a E 215 ) (Úř. věst. L 304, 6.11.2002, s. 1)
 4.70: Rozhodnutí č. 185 ze dne 27. června 2002, kterým se mění rozhodnutí č. 153 ze dne 7. října 1993 (formulář E 108) a rozhodnutí č. 170 ze dne 11. června 1998 (vypracování seznamů stanovených v čl. 94 odst. 4 a v čl. 95 odst. 4 nařízení Rady (EHS) č. 574/72 ze dne 21. března 1972) (Úř. věst. L 55, 1.3.2003, s. 74)
 4.71: Rozhodnutí č. 186 ze dne 27. června 2002 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 101) (Úř. věst. L 55, 1.3.2003, s. 80)
 4.72: Rozhodnutí č. 187 ze dne 27. června 2002 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 111 a E111B) (Úř. věst. L 93, 10.4.2003, s. 40)
 4.73: Rozhodnutí č. 188 ze dne 10. prosince 2002 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 574/72 (E 210 a E 211) (Úř. věst. L 112, 6.5.2003, s. 12)
 4.74: Rozhodnutí č. 189 ze dne 18. června 2003, kterým se zavádí evropský průkaz zdravotního pojištění za účelem nahrazení formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72, pokud jde o přístup ke zdravotní péči během přechodného pobytu v jiném členském státě než v příslušném státě nebo státě místa bydliště (Úř. věst. L 276, 27.10.2003, s. 1)
 4.75: Rozhodnutí č. 190 ze dne 18. června 2003 o technických specifikacích evropského průkazu zdravotního pojištění (Úř. věst. L 276, 27.10.2003, s. 4)
 4.76: Rozhodnutí č. 191 ze dne 18. června 2003 o nahrazení formulářů E 111 a E111B evropským průkazem zdravotního pojištění (Úř. věst. L 276, 27.10.2003, s. 19).
 4.77: Rozhodnutí č. 192 ze dne 29. října 2003 o podmínkách provádění čl. 50 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (EHS) č. 574/72 (Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 114)
 Pro účely této dohody se rozhodnutí mění takto:
 V oddílu 2.4 se doplňují slova:
 Švýcarsko
 Schweizerische Ausgleichskasse, Genf – Caisse suisse de compensation, Genève – Cassa svizzera di compensazione, Ginevra
 4.78: Rozhodnutí č. 193 ze dne 29. října 2003 o zpracovávání žádostí o důchod (Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 123)
 4.79: Rozhodnutí č. 194 ze dne 17. prosince 2003 o jednotném uplatňování čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 v členském státě pobytu (Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 127)
 4.80: Rozhodnutí č. 195 ze dne 23. března 2004 o jednotném uplatňování čl. 22 odst. 1 písm. a) bodu i) nařízení (EHS) č. 1408/71 pokud jde o zdravotní péči v souvislosti s těhotenstvím a porodem (Úř. věst. L 160, 30.4.2004, s. 134)
 4.81: Rozhodnutí č. 196 ze dne 23. března 2004 podle čl. 22 odst. 1a nařízení (EHS) č. 1408/71 (Úř. věst. L 160, 30.4.2004, s. 135)
 4.82: Rozhodnutí č. 197 ze dne 23. března 2004 o přechodných obdobích pro zavedení evropského


text:
průkazu zdravotního pojištění podle článku 5 rozhodnutí č. 191 (Úř. věst. L 343, 19.11.2004, s. 28)
 4.83: Rozhodnutí č. 198 ze dne 23. března 2004 o nahrazení a zrušení vzorů formulářů nezbytných k provádění nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a 574/72 (E110, E111, E111B, E113, E114, E119, E128, E128B) (Úř. věst. L 259, 5.8.2004, s. 1).“
 6)
 V oddílu C: „Akty, které berou smluvní strany na vědomí“ se za číslo 6.4 vkládá nové číslo, které zní:
 „6.5: Rozhodnutí č. 23 ze dne 29. října 2003 o zpracovávání žádostí o důchod (Úř. věst. L 104, 8.4.2004, s. 125).“


text:
 19.10.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 270/36
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 65/2016
 ze dne 18. března 2016,
 kterým se mění protokol 47 (o odstranění technických překážek obchodu s vínem) Dohody o EHP [2017/1895]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1271/2014 ze dne 28. listopadu 2014, kterým se povoluje zvýšit mezní hodnoty obohacování vína vyrobeného z vinných hroznů některých moštových odrůd sklizených v roce 2014 v některých vinařských oblastech nebo jejich části (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o víně. Jak je uvedeno v sedmém odstavci úvodu k protokolu 47 Dohody o EHP, právní předpisy o víně se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Protokol 47 Dohody o EHP by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 13 (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 172/2013) dodatku 1 k protokolu 47 Dohody o EHP se doplňuje nový bod, který zní:
 „14.
 32014 R 1271: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1271/2014 ze dne 28. listopadu 2014, kterým se povoluje zvýšit mezní hodnoty obohacování vína vyrobeného z vinných hroznů některých moštových odrůd sklizených v roce 2014 v některých vinařských oblastech nebo jejich části (Úř. věst. L 344, 29.11.2014, s. 10).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 1271/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 19. března 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 18. března 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 344, 29.11.2014, s. 10.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 13.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/27
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 174/2012
 ze dne 28. září 2012,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 1)
 Do Dohody o EHP má být začleněno doporučení Komise 2011/750/EU ze dne 8. září 2011 o podpoře služby eCall v sítích elektronických komunikací pro přenos palubních tísňových hovorů na číslo 112 v celé Evropské unii (systém eCall) (1).
 2)
 Příloha XI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XI Dohody o EHP se za bod 26j (doporučení Komise 2005/698/ES) vkládá nový bod, který zní:
 „26k.
 32011 H 0750: Doporučení Komise 2011/750/EU ze dne 8. září 2011 o podpoře služby eCall v sítích elektronických komunikací pro přenos palubních tísňových hovorů na číslo 112 v celé Evropské unii (systém eCall) (Úř. věst. L 303, 22.11.2011, s. 46).“
 Článek 2
 Znění doporučení 2011/750/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. září 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Úř. věst. L 303, 22.11.2011, s. 46.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21989A0317(01)
 Úřední věstník L 073 , 17/03/1989 S. 0050 - 0051
 Dohodave formě výměny dopisů mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tuniskou republikou o dovozu konzervovaných ovocných salátů pocházejících z Tuniska do SpolečenstvíDopis č. 1Vážený pane,s ohledem na uplatňování 55 % snížení celních poplatků, které je stanoveno v článku 19 Dohody o spolupráci uzavřené mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tuniskou republikou a po vzájemném vyjasnění podmínek dovozů konzervovaných ovocných salátů pocházejících z Tuniska do Společenství a odpovídajících kódům KN ex20089250, ex20089271 a ex20089279, mám tu čest Vám oznámit, že tuniská vláda se zavazuje přijmout veškerá nezbytná opatření, která zajistí, že množství dodávaná do Společenství v období od 1. ledna do 31. prosince každého roku nepřesáhnou 100 tun.Za tímto účelem tuniská vláda prohlašuje, že veškeré vývozy zmíněných produktů do Společenství budou prováděny výhradně vývozci, jejichž činnost je kontrolována "Office de Commerce de Tunisie" (Úřad pro obchod Tuniska).Záruky týkající se množství budou poskytnuty v souladu s postupy dohodnutými mezi Úřadem pro obchod Tuniska a Generálním ředitelstvím pro zemědělství Komise Evropských společenství.Odchylně od článku 19 dohody o spolupráci zůstane tato dohoda ve formě výměny dopisů v platnosti, dokud ji některá ze smluvních stran nevypoví, přičemž vypovězení musí být učiněno před 30. září každého roku.Byl bych Vám zavázán, kdybyste mi potvrdil souhlas Společenství s obsahem tohoto dopisu.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za vládu Tuniské republikyDopis č. 2Vážený pane,mám tu čest potvrdit, že jsem dnešního dne obdržel Váš dopis tohoto znění:"s ohledem na uplatňování 55 % snížení celních poplatků, které je stanoveno v článku 19 Dohody o spolupráci uzavřené mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tuniskou republikou a po vzájemném vyjasnění podmínek dovozů konzervovaných ovocných salátů pocházejících z Tuniska do Společenství a odpovídajících kódům KN ex20089250, ex20089271 a ex20089279, mám tu čest Vám oznámit, že tuniská vláda se zavazuje přijmout veškerá nezbytná opatření, která zajistí, že množství dodávaná do Společenství v období od 1. ledna do 31. prosince každého roku nepřesáhnou 100 tun.Za tímto účelem tuniská vláda prohlašuje, že veškeré vývozy zmíněných produktů do Společenství budou prováděny výhradně vývozci, jejichž činnost je kontrolována "Office de Commerce de Tunisie" (Úřad pro obchod Tuniska).Záruky týkající se množství budou poskytnuty v souladu s postupy dohodnutými mezi Úřadem pro obchod Tuniska a Generálním ředitelstvím pro zemědělství Komise Evropských společenství.Odchylně od článku 19 dohody o spolupráci zůstane tato dohoda ve formě výměny dopisů v platnosti, dokud ji některá ze smluvních stran nevypoví, přičemž vypovězení musí být učiněno před 30. září každého roku.Byl bych Vám zavázán, kdybyste mi potvrdil souhlas Společenství s obsahem tohoto dopisu."Potvrzuji souhlas Společenství s obsahem Vašeho dopisu a v důsledku toho platnost 55 % snížení celních poplatků používaných od 1. ledna do 30. prosince každého roku na množství konzervovaných ovocných salátů pocházejících z Tuniska uvedených ve Vašem dopise.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za Radu Evropských společenství--------------------------------------------------


text:
 28.5.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 130/17
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 26/2009
 ze dne 17. března 2009,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 5/2009 ze dne 5. února 2009 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 123/2008 ze dne 12. února 2008, kterým se mění a opravuje příloha VI nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 345/2008 ze dne 17. dubna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu pro dovozy ze třetích zemí podle nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (přepracované znění) (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Nařízením (ES) č. 345/2008 se zrušuje nařízení Komise (EHS) č. 94/92 (4), které je začleněno do Dohody, a které by se proto mělo v Dohodě zrušit.
 (5)
 Toto rozhodnutí se nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 Znění první odrážky (nařízení Komise (EHS) č. 94/92), sedmnácté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 314/97), dvacáté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 1367/98), dvacáté šesté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 1566/2000), dvacáté deváté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 2589/2001), třicáté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 548/2000), třicáté první odrážky (nařízení Komise (ES) č. 1616/2000), třicáté druhé odrážky (nařízení Komise (ES) č. 2426/2000), třicáté třetí odrážky (nařízení Komise (ES) č. 349/2001), třicáté šesté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 1162/2002), třicáté sedmé odrážky (nařízení Komise (ES) č. 2382/2002), třicáté deváté odrážky (nařízení Komise (ES) č. 545/2003), čtyřicáté první odrážky (nařízení Komise (ES) č. 2144/2003) a padesáté sedmé odrážky (nařízení Komise (ES) č. 956/2006) bodu 54b (nařízení Rady (EHS) č. 2092/91) se zrušuje.
 2)
 V bodě 54b (nařízení Rady (EHS) č. 2092/91) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 R 0123: nařízení Komise (ES) č. 123/2008 ze dne 12. února 2008 (Úř. věst. L 38, 13.2.2008, s. 3).“
 3)
 Za bod 54zzzw (směrnice Komise 2008/5/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „54zzzx:
 32008 R 0345: nařízení Komise (ES) č. 345/2008 ze dne 17. dubna 2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k režimu pro dovozy ze třetích zemí podle nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (přepracované znění) (Úř. věst. L 108, 18.4.2008, s. 8).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 123/2008 a (ES) č. 345/2008 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 18. března 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení


text:
podle čl. 103 odst. 1 Dohody (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 17. března 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 Předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 73, 19.3.2009, s. 38.
 (2) Úř. věst. L 38, 13.2.2008, s. 3.
 (3) Úř. věst. L 108, 18.4.2008, s. 8.
 (4) Úř. věst. L 11, 17.1.1992, s. 14.
 (5) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 16.12.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 330/26
 Nařízení Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK-OSN) č. 26 – Jednotná ustanovení o schvalování vozidel ohledně částí vyčnívajících z jejich vnějšího obrysu
 1. ROZSAH A ÚČEL NAŘÍZENÍ
 1.1. Toto nařízení platí pro části vyčnívající z vnějšího obrysu vozidel kategorie M1 (1). Neplatí pro vnější zpětná zrcátka ani pro kouli tažného zařízení.
 1.2. Účelem tohoto nařízení je snížit riziko nebo závažnost tělesné újmy osob, které jakkoli v případě kolize přijdou do styku s karoserií vozidla. Vztahuje se na případy pohybujícího se i stojícího vozidla.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto nařízení:
 2.1. „schválením typu vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska částí vyčnívajících z jeho vnějšího obrysu,
 2.2. „typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako je tvar nebo materiál vnějšího povrchu,
 2.3. „vnějším povrchem vozidla“ se rozumí vnější část vozidla zahrnující kapotu, víko zavazadlového prostoru, dveře, blatníky, střechu, světlomety a světelná signalizační zařízení a viditelné výztužné součásti,
 2.4. „podlahovou čárou“ se rozumí čára určená takto:
 okolo naloženého vozidla se postupně posunuje kužel se svislou osou a s polovičním vrcholovým úhlem 30° tak, že se dotýká stále a co možno nejníže vnějšího povrchu karoserie. Podlahová čára je geometrickým místem těchto bodů dotyku. Při stanovení podlahové čáry se neberou v úvahu opěry pro zvedák, výfukové potrubí nebo kola. Mezery v podbězích kol se předpokládají vyplněné imaginárním povrchem plynule vytvářejícím pokračování okolního vnějšího povrchu. Na obou koncích vozidla se při určování podlahové čáry vezmou v úvahu nárazníky. V závislosti na konkrétním typu vozidla se linie podlahové čáry může nacházet na vyčnívajícím povrchu nárazníků nebo na panelu karoserie pod nárazníkem. V případě současné existence dvou nebo více bodů dotyku se při určování podlahové čáry použije nižší styčný bod,
 2.5. „poloměrem zaoblení“ se rozumí poloměr oblouku kruhu, který je nejblíže kruhové části příslušné součásti,
 2.6. „naloženým vozidlem“ se rozumí vozidlo zatížené nejvyšší povolenou technickou hmotností. Vozidla vybavená kapalino-vzduchovým, kapalinovým nebo vzduchovým odpružením nebo zařízením pro automatické vyrovnávání v závislosti na zatížení se vyzkouší za nejhorších obvyklých provozních podmínek určených výrobcem,
 „krajní vnější hranou“ vozidla se rozumí ve vztahu k bokům vozidla rovina souběžná se střední podélnou rovinou vozidla odpovídající jeho vnější boční hraně a ve vztahu k jeho přední a zadní části svislá příčná rovina vozidla odpovídající jeho přední a zadní hraně, aniž by se braly v úvahu výstupky:
 2.7.1. pneumatik v blízkosti jejich styku s vozovkou a spojení měřidel tlaku v pneumatikách;
 2.7.2. veškerých protiskluzových zařízení, která jsou případně namontována na kolech;
 2.7.3. zpětných zrcátek;
 2.7.4. bočních ukazatelů směru, koncových světel, předních a zadních (bočních) obrysových světel a parkovacích světel;
 2.7.5. ve vztahu k přední a zadní části součástí namontovaných na náraznících, tažného zařízení a výfuku,
 2.8. „rozměry vyčnívajících částí“ součástí namontovaných na panelu se rozumí rozměry určené pomocí metody v souladu s odstavcem 2 přílohy 3 tohoto nařízení,
 2.9. „jmenovitou linií panelu“ se rozumí čára procházející dvěma body, které určují střed koule, kde dochází k prvnímu a poslednímu dotyku mezi jejím povrchem a danou součástí při


text:
měření v souladu s odstavcem 2.2. přílohy 3 tohoto nařízení,
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska částí vyčnívajících z jeho vnějšího obrysu.
 3.1.1. Žádost o schválení typu vozidla z hlediska částí vyčnívajících z jeho vnějšího obrysu podává výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.
 K žádosti musí být přiloženy níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení:
 3.1.2.1. fotografie přední, zadní a bočních částí vozidla snímané pod úhlem 30° až 45° ke svislé podélné střední rovině vozidla;
 3.1.2.2. rozměrové výkresy nárazníků a, v případě potřeby:
 3.1.2.3. výkresy některých částí vyčnívajících z vnějšího obrysu a výkresy některých částí vnějšího povrchu uvedených v bodě 6.9.1.
 3.1.3. Technické zkušebně, která provádí zkoušky pro schválení typu, se předloží vozidlo, které představuje typ vozidla, jenž se má schvalovat. Na žádost výše uvedené technické zkušebny musí být předloženy i některé součásti a některé vzorky použitých materiálů.
 Žádost o schválení typu vozidla ohledně nosiče zavazadel, nosiče lyží nebo příjmové či vysílací radiové antény, které se považují za samostatné technické jednotky.
 3.2.1. Žádost o schválení typu vozidla ohledně nosiče zavazadel, nosiče lyží nebo příjmové či vysílací radiové antény, které se považují za samostatné technické jednotky, předkládá výrobce vozidla nebo výrobce výše uvedené samostatné technické jednotky nebo jejich řádně zmocněný zástupce.
 V případě veškerých zařízení v souladu s bodem 3.2.1. výše musí být k žádosti přiloženy tyto doklady:
 3.2.2.1. ve třech vyhotoveních technický popis daných samostatných technických jednotek a montážní návod, který musí být přiložen ke každé prodané samostatné technické jednotce;
 3.2.2.2. vzorek typu samostatné technické jednotky. Pokud to považuje za nezbytné, může si odpovědný orgán vyžádat další vzorky.
 4. SCHVÁLENÍ TYPU
 Schválení typu vozidla z hlediska částí vyčnívajících z jeho vnějšího obrysu
 4.1.1. Pokud typ vozidla předložený ke schválení v souladu s tímto nařízením splňuje požadavky odstavců 5. a 6. dále, bude tento typ vozidla schválen.
 4.1.2. Každému schválenému typu vozidla bude přiděleno číslo schválení. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti to jsou číslice 02, které odpovídají sérii změn č. 02, které vstoupily v platnost dne 13. prosince 1996) označují sérii změn zahrnující nejnovější významné technické změny nařízení při schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu vozidla stejné číslo.
 4.1.3. Oznámení o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo zrušení schválení nebo trvale ukončené výrobě typu vozidla v souladu s tímto nařízením musí být sděleno stranám dohody z roku 1958, které uplatňují toto nařízení, prostřednictvím formuláře oznámení v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto nařízení.
 Na každé vozidlo odpovídající typu vozidla schváleného v souladu s tímto nařízením se připevní na viditelné a snadno přístupné místo v souladu s formulářem schválení mezinárodní značka schválení sestávající z:
 4.1.4.1. písmene E v kružnici a poznávacího čísla země, kde bylo vozidlo schváleno;
 4.1.4.2. čísla tohoto nařízení, písmene R a po pomlčce čísla schválení napravo od kružnice v souladu s odstavcem 4.1.4.1.
 4.1.5. Pokud je vozidlo totožné s typem vozidla schváleným podle jednoho nebo více jiných nařízení, která jsou přílohou dohody, v zemi, kde bylo vozidlo schváleno v souladu s tímto nařízením, není nutno znovu uvádět


text:
symbol předepsaný v odstavci 4.1.4.1.; v tom případě se další čísla a symboly veškerých nařízení, v souladu s nimiž došlo ke schválení vozidla v zemi, kde bylo vozidlo schváleno v souladu s tímto nařízením, uvedou ve svislém sloupci napravo od symbolu předepsaného v odstavci 4.1.4.1.
 4.1.6. Značka schválení musí být čitelná a nesmazatelná.
 4.1.7. Značka schválení musí být umístěna vedle identifikačního štítku vozidla od výrobce nebo přímo na něm.
 4.1.8. Příklady uspořádání značek schválení jsou uvedeny v příloze 2 tohoto nařízení.
 4.1.9. Odpovědný orgán ověří existenci uspokojivého uspořádání k zajištění účinné kontroly souladu výroby před schválením typu.
 Schválení nosiče zavazadel, nosiče lyží nebo příjmové či vysílací radiové antény, které se považují za samostatné technické jednotky.
 4.2.1. Pokud typ samostatné technické jednotky předložené ke schválení v souladu s tímto nařízením splňuje požadavky odstavců 6.16., 6.17. a 6.18. dále, bude tento typ samostatné technické jednotky schválen.
 4.2.2. Každému typu schválené samostatné technické jednotky bude přiděleno číslo schválení. První dvě číslice tohoto čísla (v současnosti to jsou číslice 02, které odpovídají sérii změn č. 02, jež vstoupily v platnost dne 13. prosince 1996) označují sérii změn zahrnující nejnovější významné technické změny nařízení při schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu vozidla stejné číslo.
 4.2.3. Oznámení o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo zrušení schválení nebo trvale ukončené výrobě typu samostatné technické jednotky v souladu s tímto nařízením musí být sděleno stranám dohody z roku 1958, které uplatňují toto nařízení, prostřednictvím formuláře oznámení v souladu se vzorem v příloze 4 tohoto nařízení.
 Na každou samostatnou technickou jednotku odpovídající typu schválenému v souladu s tímto nařízením se připevní na viditelné a snadno přístupné místo v souladu se schvalovacím formulářem mezinárodní značka schválení sestávající z:
 4.2.4.1. písmene E v kružnici a poznávacího čísla země, kde byla jednotka schválena (2);
 4.2.4.2. čísla tohoto nařízení, písmene R a po pomlčce čísla schválení napravo od kružnice v souladu s odstavcem 4.2.4.1.
 4.2.5. Značka schválení musí být čitelná a nesmazatelná.
 4.2.6. Značka schválení musí být umístěna vedle identifikačního štítku samostatné technické jednotky od výrobce nebo přímo na něm.
 4.2.7. Příklady uspořádání značek schválení jsou uvedeny v příloze 2 tohoto nařízení.
 4.2.8. Odpovědný orgán je povinen ověřit existenci uspokojivého uspořádání k zajištění účinné kontroly souladu výroby před schválením typu.
 5. OBECNÉ POŽADAVKY
 Toto nařízení se nevztahuje na části na vnějším povrchu, které při naloženém vozidle, se všemi dveřmi, okny a přístupovými víky atd. v zavřené poloze, jsou:
 5.1.1. ve výšce více než 2 metry nebo
 5.1.2. níže než podlahová čára nebo
 5.1.3. umístěny tak, že se jich ve statickém stavu i v provozu nelze dotknout kulovou hlavicí o průměru 100 mm.
 5.2. Vnější povrch vozidel nesmí vykazovat směrem ven žádné špičaté nebo ostré části nebo jakékoli výčnělky takového tvaru, rozměrů, směru nebo tvrdosti, které by mohly zvyšovat nebezpečí nebo vážnost poranění osoby, na kterou v případě srážky karoserie narazí nebo která se po karoserii smýká.
 5.3. Vnější povrch vozidel nesmí vykazovat směrem ven žádné části, které by mohly zachytit pěší, cyklisty nebo motocyklisty.
 5.4. Žádná vyčnívající část vnějšího povrchu


text:
vozidla nesmí mít poloměr zaoblení menší než 2,5 mm. Tento požadavek se nevztahuje na části na vnějším povrchu vozidla, které vyčnívají méně než 5 mm, ale vně směřující úhly těchto částí musí být zaobleny, ledaže nevyčnívají více než 1,5 mm.
 5.5. Vyčnívající části vnějšího povrchu zhotovené z materiálu o tvrdosti nepřesahující 60 Shore A mohou mít poloměr zaoblení menší než 2,5 mm.
 Měření tvrdosti musí být provedeno v takové pozici, jak je předmět namontován na vozidle. Není-li možno provést měření tvrdosti postupem v souladu s Shore A, musí být pro hodnocení použita srovnatelná metoda.
 5.6. Výše uvedené odstavce 5.1. až 5.5. se dále vztahují na zvláštní požadavky odstavce 6, ledaže tato zvláštní ustanovení výslovně uvádějí něco jiného.
 6. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 6.1. Ozdoby
 6.1.1. Přidané ozdoby, které vyčnívají více než 10 mm nad montážní podklad, se musí dát zatlačit, oddělit nebo ohnout silou 10 daN působící na jejich nejvíce vyčnívající bod v kterémkoli směru v rovině přibližně rovnoběžné s povrchem, na kterém jsou namontovány. Tato ustanovení neplatí pro ozdoby na mřížkách chladičů, na něž se vztahují pouze obecné požadavky uvedené v odstavci 5. Při zkoušce s použitím síly 10 daN se použije nástroj s plochým koncem o průměru nejvýše 50 mm. Pokud to není možné, použije se ekvivalentní metoda. Po zatlačení, oddělení nebo ohnutí ozdoby smí zbývající výstupek vyčnívat nejvíce 10 mm. Tyto výstupky musí v každém případě být v souladu s ustanovením odstavce 5.2. Je-li ozdoba umístěna na vlastním podstavci, považuje se tento podstavec za součást ozdoby, nikoli za součást montážního povrchu.
 6.1.2. Ochranných pásů nebo krytů na vnějším povrchu se požadavky uvedené v předchozím odstavci 6.1.1. netýkají; musí však být pevně uchyceny k vozidlu.
 6.2. Světlomety
 6.2.1. Vyčnívající štítky a obruby na světlometech jsou přípustné za předpokladu, že jejich vyčnívání, měřené od vnější průhledné plochy světlometu, nepřesahuje 30 mm a že jejich poloměr zaoblení je všude nejméně 2,5 mm. V případě světel umístěných za další průhlednou plochou se výčnělek měří od takové vnější průhledné plochy. Výčnělky se určí na základě metody v souladu s odstavcem 3 přílohy 3 tohoto nařízení.
 6.2.2. Zatažitelné světlomety musí splňovat požadavky předchozího odstavce 6.2.1., a to v provozní i zatažené pozici.
 6.2.3. Ustanovení předcházejícího odstavce 6.2.1. neplatí pro světlomety, které jsou zapuštěné v karoserii nebo které překrývá nějaká část karoserie, jestliže ta odpovídá požadavkům odstavce 6.9.1.
 6.3. Mřížky a vstupní mezery
 6.3.1. Požadavky uvedené v odstavci 5.4. se nevztahují na mezery mezi pevnými nebo pohyblivými prvky, včetně prvků tvořících část mřížek pro vstup nebo výstup vzduchu a mřížek chladiče, za předpokladu, že vzdálenost mezi dvěma sousedními prvky nepřekračuje 40 mm a tyto mřížky nebo vstupní mezery mají nějaký funkční účel. Pro mezery mezi 40 mm a 25 mm se musí poloměry zaoblení rovnat 1 mm nebo být větší. Je-li však vzdálenost mezi dvěma sousedními prvky rovna 25 mm nebo menší, musí být poloměry zaoblení vnějších čelních ploch prvků nejméně 0,5 mm. Vzdálenost mezi dvěma sousedními prvky mřížek a mezer se určí pomocí metody v souladu s odstavcem 4 přílohy 3 tohoto nařízení.
 6.3.2. Spojení