text:
 2.8.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 207/34
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 54/2012
 ze dne 30. března 2012,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 138/2011 ze dne 2. prosince 2011 (1).
 (2)
 Doporučení Evropského parlamentu a Rady 2006/952/ES ze dne 20. prosince 2006 o ochraně nezletilých osob a lidské důstojnosti a o právu na odpověď v souvislosti s konkurenceschopností evropského průmyslu audiovizuálních a on-line informačních služeb (2) by mělo být začleněno do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XI Dohody se za bod 34 (doporučení Evropského parlamentu a Rady 2005/865/ES) vkládá nový bod, který zní:
 „35.
 32006 H 0952: doporučení Evropského parlamentu a Rady 2006/952/ES ze dne 20. prosince 2006 o ochraně nezletilých osob a lidské důstojnosti a o právu na odpověď v souvislosti s konkurenceschopností evropského průmyslu audiovizuálních a on-line informačních služeb (Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 72).“
 Článek 2
 Znění doporučení 2006/952/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. března 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. března 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 76, 15.3.2012, s. 22.
 (2) Úř. věst. L 378, 27.12.2006, s. 72.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D1019(11)
 Úřední věstník L 266 , 19/10/2000 S. 0027 - 0044
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 38/1999ze dne 30. března 1999,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP a protokol 37 k Dohodě o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 15/1999 ze dne 29. ledna 1999 [1].(2) Rozhodnutí Rady 78/174/EHS ze dne 20. února 1978,kterým se zavádí konzultační postup a zřizuje se Výbor pro dopravní infrastrukturu [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Výbor pro dopravní infrastrukturu, který byl zřízen rozhodnutím Rady 78/174/EHS, je v protokolu 37 k Dohodě uveden jako výbor, na jehož práci se podílejí odborníci ze států ESVO.(4) Rozhodnutí 78/174/EHS bylo zrušeno rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1692/96/ES ze dne 23. července 1996 o hlavních směrech Společenství pro rozvoj transevropské dopravní sítě [3].(5) Rozhodnutí č. 1692/96/ES stanoví, že síť musí umožňovat napojení mimo jiné na sítě států ESVO a podporovat interoperabilitu a přístup k těmto sítím.(6) Rozhodnutí č. 1692/96/ES zřizuje Výbor pro transevropskou dopravní síť.(7) Rozhodnutí č. 1692/96/ES by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIII (Doprava) Dohody se "Příloha 1" nahrazuje "Přílohou 2", "Příloha 2" se nahrazuje "Přílohou 3", "Příloha 3" se nahrazuje "Přílohou 4" a "Příloha 4" se nahrazuje "Přílohou 5".Článek 2V příloze XIII Dohody se bod 5 (rozhodnutí Rady 78/174/EHS) nahrazuje tímto:"5. 396 D 1692: Rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1692/96/ES ze dne 23. července 1996 o hlavních směrech Společenství pro rozvoj transevropské dopravní sítě (Úř. věst. L 228, 9.9.1996, s. 1), ve znění opravy v Úř. věst. L 15, 17.1.1997, s. 1.Pro účely Dohody se rozhodnutí upravuje takto:a) V čl. 1 odst. 2 se slova "členské státy, případně Společenství," nahrazují slovy "smluvní strany Dohody o EHP" a slova "aniž je dotčen finační závazek členského státu nebo Společenství" se nahrazují slovy "aniž je dotčen finanční závazek smluvní strany Dohody o EHP".b) V čl. 1 odst. 3 se slova "se Smlouvou" nahrazují slovy "s Dohodou o EHP".c) V čl. 2 odst. 2 písm. a) se slova "cílů Společenství" nahrazují slovy "cílů uvedených v Dohodě o EHP".d) V čl. 2 odst. 2 písm. h) se slova "států Evropského sdružení volného obchodu (ESVO)" nahrazují slovem "Švýcarska" a slova "v zájmu Společenství" se nahrazují slovy "v zájmu smluvních stran Dohody o EHP".e) V článku 4 návětí se slova "Opatření Společenství" nahrazují slovy "Opatření přijatá smluvními stranami Dohody o EHP" a v písmenu i) se slova "cíle sledované Společenstvím" nahrazují slovy "cíle sledované smluvními stranami Dohody o EHP".f) V článku 6 se slovo "Společenství" nahrazuje slovy "smluvních stran Dohody o EHP" a slova "odpovídajícími postupy podle Smlouvy" se nepoužijí.g) V čl. 7 odst. 1 se slovo "Smlouvy" nahrazuje slovy "Dohody o EHP".h) V čl. 8 odst. 1 se slova "za použití směrnice 92/43/EHS" nepoužijí a slovo "Unie" v čl. 8 odst.

type: contracts

jurisdiction: EU


text: 2 písm. b) se nahrazuje slovy "území smluvních stran Dohody o EHP".i) V části 2 (Silniční síť) přílohy I rozhodnutí se pomocí map uvedených v dodatku 1 této přílohy doplňují a zobrazují nové body, které znějí:"2.15. Island2.16. Norsko";j) V části 3 (Železniční síť) přílohy I rozhodnutí se pomocí map uvedených v dodatku 1 této přílohy doplňuje a zobrazuje nový bod, který zní:"3.16. Norsko";k) V části 6 (Letiště) přílohy I rozhodnutí se pomocí map uvedených v dodatku 1 této přílohy doplňují a zobrazují nové body, které znějí:"6.8. Island6.9. Norsko".Postupy pro přidružení států ESVO v souladu s článkem 101 Dohody:Odborník z každého státu ESVO se může účastnit práce Výboru pro transevropskou dopravní síť. Komise Evropských společenství včas informuje zúčastněné odborníky o jednání výboru a předá jim související dokumentaci."Článek 3V protokolu 37 k Dohodě se bod 4 (Výbor pro dopravní infrastrukturu) nahrazuje tímto:"4. Výbor pro transevropskou dopravní síť (rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1692/96/ES)".Článek 4Znění rozhodnutí č. 1692/96/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 5Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. května 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 6Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 30. března 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 35, 10.2.2000, s. 45.[2] Úř. věst. L 54, 25.2.1978, s. 16.[3] Úř. věst. L 228, 9.9.1996, s. 1.--------------------------------------------------PŘÍLOHArozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 38/1999"Dodatek 1MAPY UVEDENÉ V PŘÍLOZE I ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 1692/96/ES DOPLNĚNÉ PRO ÚČELY DOHODY O EHP(viz úpravy podle bodu 5 písm. i), j) a k) přílohy XIII Dohody)+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


text:
 14.6.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 176/64
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 98 – Jednotná ustanovení pro schvalování světlometů motorových vozidel vybavených výbojkovými zdroji světla
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 4 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 15. července 2013
 OBSAH
 OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.
 Definice
 2.
 Žádost o schválení světlometu
 3.
 Označení
 4.
 Schválení
 5.
 Všeobecné požadavky
 6.
 Osvětlení
 7.
 Posuzování nepohodlí způsobovaného ostatním řidičům a/nebo jejich oslňování
 8.
 Změna typu světlometu a rozšíření schválení
 9.
 Shodnost výroby
 10.
 Postihy za neshodnost výroby
 11.
 Definitivní ukončení výroby
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 13.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1.
 Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo odmítnutí nebo odnětí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu nebo rozděleného světelného systému podle předpisu č. 98
 2.
 Příklady uspořádání značek schválení typu
 3.
 Měřicí systém se sférickými souřadnicemi a umístění zkušebních bodů
 4.
 Zkoušky stálosti fotometrických parametrů světlometů v provozu
 5.
 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastů a zkoušení rozptylových skel či vzorků materiálů a úplných světlometů
 6.
 Vztažný střed
 7.
 Označování napětí
 8.
 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby
 9.
 Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem
 10.
 Ověření „rozhraní“ u potkávacího světla světlometu za pomoci přístrojů
 11.
 Požadavky na LED moduly a světlomety obsahující LED moduly
 A. SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
 Oblast působnosti (1)
 Tento předpis se vztahuje na:
 a)
 světlomety a
 b)
 rozdělené světelné systémy
 využívající výbojkové zdroje světla, u vozidel kategorií M, N a L3.
 1. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 1.1.
 pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpisu č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 1.2.
 „Rozptylovým sklem“ se rozumí vnější díl světlometu (sestavy), který osvětlující plochou propouští světlo.
 1.3.
 „Povlakem“ se rozumí jakýkoliv výrobek nebo výrobky nanesené v jedné nebo více vrstvách na vnější stranu rozptylového skla.
 1.4.
 „Vzájemně přizpůsobeným párem“ se rozumí sada svítilen stejné funkce na levé a pravé straně vozidla.
 1.5.
 Světlomety různých „typů“ se rozumí světlomety, které se liší v tak podstatných hlediscích jako:
 1.5.1.
 obchodní název nebo značka;
 1.5.2.
 vlastnosti optického systému;
 1.5.3.
 začlenění nebo vyloučení součástí, které by při provozu mohly odrazem, lomem, absorpcí, případně deformací měnit optické účinky;
 1.5.4.
 vhodnost pro pravostranný nebo levostranný provoz nebo pro oba systémy;
 1.5.5.
 druh vyzařovaného světla (potkávací světlo nebo dálkové světlo nebo obojí);
 1.5.6.
 zařízení určené k instalaci na levé straně vozidla a odpovídající zařízení určené k instalaci na pravé straně vozidla se nicméně budou považovat za zařízení stejného typu.
 1.6.
 Odkazuje-li se v tomto předpisu na standardní žárovku (žárovky) a na výbojkový zdroj (zdroje) světla, rozumí se odkaz na předpis č. 37, resp. č. 99 a jejich série


text:
změn platné v době podání žádosti o schválení typu.
 2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ SVĚTLOMETU (2)
 2.1.
 Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky světlometu nebo jeho řádně pověřený zástupce. Žádost musí uvádět:
 2.1.1.
 zda je světlomet určen k zajištění potkávacího světla, dálkového světla nebo obou světel;
 2.1.2.
 zda je světlomet určen k vyzařování potkávacího světla konstruován pro levostranný i pravostranný provoz, nebo jen pro levostranný, nebo jen pro pravostranný provoz;
 2.1.3.
 zda je světlomet vybaven nastavitelným odrážečem, montážní polohu (polohy) světlometu ve vztahu k zemi a podélné střední rovině vozidla;
 2.1.4.
 maximální svislé úhly nad a pod nominální polohou (polohami), které může dosáhnout zařízení k zaměření světlometu;
 2.1.5.
 které světelné zdroje jsou napájeny, používají-li se různé světelné kombinace;
 2.1.6.
 zda je použit rozdělený světelný systém a který typ světla (které typy světla) má tento systém poskytnout;
 2.1.7.
 kategorii zdroje světla uvedenou v předpisech č. 37 a 99 a jejich sériích změn platných v době žádosti o schválení typu.
 Pro rozdělený světelný systém používající nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, číslo dílu přidělené generátoru světla jeho výrobcem.
 2.2.
 Ke každé žádosti se přiloží:
 2.2.1.
 Výkresy ve trojím vyhotovení, dostatečně podrobné, aby umožnily určení typu (viz dále body 3.2 a 4.2). Výkresy musí znázorňovat místo určené pro číslo schválení a doplňkové symboly ve vztahu ke kružnici značky schválení, v případě LED modulu (modulů) také místo vyhrazené pro zvláštní identifikační kód (kódy) modulu (modulů) a musí zobrazit světlomet ve svislém řezu a v nárysu, s hlavními detaily optické konstrukce včetně případného drážkování.
 2.2.2.
 Stručná technická specifikace obsahující obchodní značku, používá-li se, a typ napáječe (napáječů) a krajní polohy podle bodu 6.2.7 v případě, že světlomet vyzařuje světlo určené pro osvětlování zatáček. Pro LED modul (moduly) musí obsahovat:
 a)
 stručný technický popis LED modulu (modulů);
 b)
 výkres s rozměry, základními elektrickými a fotometrickými hodnotami a požadovaným světelným tokem.
 Dále pro rozdělený světelný systém stručnou technickou specifikaci zahrnující seznam vodiče (vodičů) světla a příslušných optických komponentů a dokumentaci popisující generátor (generátory) světla dostačující k identifikaci. Tato dokumentace musí obsahovat číslo dílu přidělené výrobcem generátoru světla, výkres s rozměry a základní elektrické a fotometrické parametry a oficiální zkušební protokol týkající se bodu 5.8 tohoto předpisu.
 2.2.3.
 Následující vzorky:
 2.2.3.1.
 pro schválení světlometu dva vzorky od každého typu světlometu, jeden vzorek určený k instalaci na levé straně vozidla a jeden vzorek určený k instalaci na pravé straně vozidla, se standardními výbojkovými zdroji světla, a v patřičných případech jeden napáječ od každého použitého typu.
 Pro schválení rozděleného světelného systému používajícího nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, dva vzorky systému zahrnující generátor světla a v patřičných případech jeden napáječ od každého použitého typu.
 2.2.4.
 Pro zkoušku plastového materiálu, z něhož jsou rozptylová skla zhotovena:
 2.2.4.1.
 čtrnáct rozptylových skel;
 2.2.4.1.1.
 deset těchto skel může být nahrazeno deseti vzorky materiálu o rozměrech nejméně 60 × 80 mm, majících plochý nebo vypouklý vnější povrch a převážně plochou část ve středu měření o rozměrech nejméně 15 × 15 mm (s poloměrem


text:
zakřivení minimálně 300 mm);
 2.2.4.1.2.
 každé z těchto rozptylových skel nebo vzorků materiálu musí být vyrobeno postupem, který bude použit v sériové výrobě;
 2.2.4.2.
 odrážeč, na který se mohou rozptylová skla podle pokynů výrobce montovat.
 2.2.5.
 Ke zkoušce nepropustnosti UV záření z výbojkových zdrojů světla u dílů zhotovených z plastových materiálů a propouštějících světlo uvnitř světlometu:
 2.2.5.1.
 jeden vzorek každého příslušného materiálu použitého ve světlometu nebo vzorek světlometu, který tyto materiály obsahuje. Každý vzorek materiálu musí mít stejný vzhled a příslušné povrchové ošetření (existuje-li), určené pro použití ve světlometu, který se schvaluje.
 2.2.5.2.
 Zkoušení nepropustnosti vnitřních materiálů vůči UV záření světelného zdroje není nutné:
 2.2.5.2.1.
 jestliže jsou použity výbojkové zdroje světla typu s nízkou úrovní UV záření, jak je stanoveno v předpise č. 99, nebo;
 2.2.5.2.2.
 jestliže jsou přijata opatření k ochraně příslušné části světlometu před UV zářením, např. prostřednictvím skleněných filtrů.
 2.2.5.2.3.
 jestliže jsou použity LED moduly s nízkou úrovní UV záření, jak je uvedeno v příloze 11 tohoto předpisu.
 2.3.
 V případě rozděleného světelného systému 10 vzorků materiálů a příslušného ochranného povlaku/krytu, ze kterého je zhotoven světlovod a ostatní optické části systému.
 2.4.
 Materiály, z nichž jsou zhotovena rozptylová skla, a v případě rozděleného světelného systému materiály, z nichž jsou zhotoveny optické části systému a případné příslušné povlaky/kryty, musí být doloženy zkušebními protokoly s jejich parametry, pokud tyto materiály již byly zkoušeny.
 3. OZNAČENÍ
 3.1.
 Světlomety nebo rozdělené světelné systémy předkládané ke schválení musí být čitelně a nesmazatelným způsobem označeny obchodním názvem nebo značkou žadatele.
 3.2.
 Jak na rozptylovém skle, tak na hlavním tělese světlometu (3) musí být dostatečný prostor pro umístění značky schválení typu a doplňkových symbolů podle bodu 4; tyto plochy musí být vyznačeny na výkresech zmíněných v bodě 2.2.1 výše.
 3.3.
 Světlomety konstruované tak, aby vyhovovaly požadavkům pravostranného i levostranného provozu musí mít označení udávající obě polohy nastavení optické jednotky na vozidle nebo výbojkového zdroje světla na odrážeči; tato označení se skládají z písmen „R/D“ pro polohu odpovídající pravostrannému provozu a z písmen „L/G“ pro polohu odpovídající levostrannému provozu.
 3.4.
 Všechny světelné svazky mohou mít na ploše výstupu světla vztažný střed podle vyobrazení v příloze 6.
 3.5.
 V případě generátoru světla rozděleného světelného systému používajícího nevýměnný výbojkový zdroj světla, který není schválen podle předpisu č. 99, musí být generátor světla opatřen obchodním názvem nebo značkou svého výrobce a číslem dílu, který je uveden v bodě 2.2.2 výše.
 3.6.
 U světlometů s LED modulem (moduly) musí mít světlomet vyznačen jmenovité napětí a jmenovitý příkon a specifický identifikační kód modulu zdroje světla.
 3.7.
 U LED modulu (modulů) předloženého se světlometem ke schválení:
 3.7.1.
 musí být vyznačen obchodní název nebo značka žadatele. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné;
 3.7.2.
 musí být vyznačen specifický identifikační kód modulu. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné.
 Tento specifický identifikační kód musí obsahovat počáteční písmena „MD“ jako „MODUL“ následovaná značkou schválení bez kružnice, která je předepsaná v bodě 4.2.1 dále, a v případě, že je použito několik nestejných modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky. Tento specifický identifikační


text:
kód musí být znázorněn ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1 výše. Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky musí pocházet od téhož žadatele.
 3.8.
 Jestliže je elektronický ovladač zdroje světla, který není součástí LED modulu, použit k řízení LED modulu (modulů), potom musí být označen specifickým identifikačním kódem (kódy), jmenovitým vstupním napětím a příkonem.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1. Obecně
 4.1.1.
 Schválení se udělí, pokud všechny vzorky typu světlometu dodané ke schválení podle bodu 2 výše splňují požadavky tohoto předpisu.
 4.1.2.
 Světlomety splňující tento předpis mohou být skupinové, sdružené nebo sloučené s další světelnou nebo signalizační funkcí (funkcemi) za předpokladu, že jejich příslušné světelné funkce nejsou porušeny.
 4.1.3.
 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety vyhovují požadavkům více než jednoho předpisu, lze přidělit jedinou značku schválení za předpokladu, že každá/každý ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen/světlometů splňuje ustanovení, která se na ni/něj vztahují.
 4.1.4.
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny tohoto předpisu provedené k datu vydání schválení (v současnosti 01). Jedna a táž smluvní strana nemůže přidělit totéž schvalovací číslo jinému typu světlometu, na který se vztahuje tento předpis. Vzájemně přizpůsobený pár se nicméně považuje za jeden typ světlometu.
 4.1.5.
 Osvědčení o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu světlometu podle tohoto předpisu se zašle stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.1.6.
 Kromě označení předepsaného v bodě 3.1 musí být každý světlomet, který se shoduje s typem schváleným podle tohoto předpisu, na místě uvedeném v bodě 3.2 výše opatřen schvalovací značkou podle popisu v bodech 4.2 a 4.3 níže.
 4.2. Složení značky schválení
 Značka schválení sestává z:
 4.2.1.
 mezinárodního označení schválení, které obsahuje:
 4.2.1.1.
 písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (4),
 4.2.1.2.
 číslo schválení typu, předepsané v bodě 4.1.4;
 4.2.2.
 následujícího doplňkového symbolu nebo symbolů:
 4.2.2.1.
 u světlometů splňujících pouze požadavky pro levostranný provoz se vyznačí vodorovná šipka směřující vpravo při pohledu na světlomet, tj. k té straně vozovky, na které je provoz;
 4.2.2.2.
 u světlometů, které jsou za pomoci vhodného nastavení optické jednotky nebo zdroje světla konstruovány pro splnění požadavků obou dopravních systémů, z vodorovné šipky s hroty na obou stranách, přičemž hroty směřují vlevo a vpravo;
 4.2.2.3.
 u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro potkávací světlo, z písmen „DC“;
 4.2.2.4.
 u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pouze pro dálkové světlo, z písmen „DR“;
 4.2.2.5.
 u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu pro potkávací i dálkové světlo, z písmen „DCR“;
 4.2.2.6.
 u světlometů s rozptylovým sklem z plastového materiálu z písmen „PL“, která jsou umístěna vedle symbolů předepsaných v bodech 4.2.2.3 až 4.2.2.5;
 4.2.2.7.
 u světlometů splňujících požadavky tohoto předpisu, pokud jde o dálkové světlo, z údaje o maximální svítivosti, vyjádřeném referenční značkou definovanou v bodě 6.3.2.2, umístěnou v blízkosti kružnice s písmenem „E“ uvnitř;
 v případě


text:
sloučených světlometů musí být údaj o celkové maximální svítivosti dálkového světla vyjádřen výše uvedeným způsobem.
 4.2.2.8.
 U rozdělených světelných systémů je písmeno „D“ vyžadované v bodech 4.2.2.3, 4.2.2.4 a 4.2.2.5 nahrazeno na základě stejných požadavků písmeny „DLS“.
 4.2.3.
 Na osvědčení o schválení a formuláři sdělení, zasílaném státům, které jsou smluvními stranami dohody a které uplatňují tento předpis, musí být v každém případě uveden příslušný provozní režim použitý při zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné (přípustná) napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.
 V příslušných případech se zařízení označí takto:
 4.2.3.1.
 u světlometů, které splňují požadavky tohoto předpisu a které jsou konstruovány tak, že potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s žádnou jinou sloučenou funkcí: za symbolem potkávacího světlometu v značce schválení se umístí lomítko (/).
 4.2.3.2.
 Požadavek v bodě 4.2.3.1 se netýká světlometů splňujících požadavky tohoto předpisu, které jsou konstruovány tak, že potkávací a dálkové světlo jsou zajišťovány stejným výbojkovým zdrojem světla.
 4.2.4.
 Dvě číslice čísla schválení, které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době, kdy se schválení vydává, a případně požadovaná šipka, mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených doplňkových symbolů.
 4.2.5.
 Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 až 4.2.3, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější části (průhledné nebo neprůhledné) světlometu, kterou není možno oddělit od průhledné části světlometu, z níž je vyzařováno světlo. U rozděleného světelného systému s vnějším rozptylovým sklem vestavěným do světlovodu je tato podmínka uspokojivě splněna, jestliže značka schválení je umístěna alespoň na generátoru světla a na světlovodu nebo na jeho ochranném krytu. Značení musí být viditelné vždy, jestliže je světlomet nebo systém namontován na vozidle nebo když se otevře pohyblivá část, například kapota.
 4.3. Uspořádání značky schválení typu
 4.3.1. Samostatné svítilny
 Příklady uspořádání značek schválení s výše uvedenými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázcích 1 až 9 přílohy 2 tohoto předpisu.
 4.3.2. Skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety nebo svítilny
 4.3.2.1.
 Splňují-li skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny požadavky několika předpisů, mohou být opatřeny jedinou mezinárodní značkou schválení, která sestává z kružnice s písmenem „E“ uvnitř, za níž následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil, a číslo schválení. Tato značka schválení může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách kdekoliv, pokud:
 4.3.2.1.1.
 je viditelná podle bodu 4.2.5;
 4.3.2.1.2.
 není možno žádnou světlo propouštějící část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen sejmout, aniž by se současně nesňala i schvalovací značka.
 4.3.2.2.
 Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační znak podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka:
 4.3.2.2.1.
 buď na odpovídající ploše výstupu světla;
 4.3.2.2.2.
 nebo ve skupině tak, aby mohla být každá ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jednoznačně rozlišena (viz čtyři možné příklady v příloze 2, obrázek 10).
 4.3.2.3.
 Rozměry součástí jednotlivé značky schválení nesmí být menší než minimální rozměr, který u nejmenší z jednotlivých značek požaduje předpis, podle něhož bylo schválení uděleno.
 4.3.2.4.
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení.


text:
Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.
 4.3.2.5.
 Příklady uspořádání schvalovacích značek pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny/světlomety, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 10 přílohy 2 tohoto předpisu.
 4.3.3. Svítilny, jejichž rozptylová skla lze použít pro různé typy světlometů a které mohou být sloučené nebo seskupené s jinými svítilnami
 Platí ustanovení bodu 4.3.2.
 4.3.3.1.
 Použije-li se stejné rozptylové sklo, může být navíc opatřeno odlišnými značkami schválení pro různé typy světlometů nebo soustav svítilen za předpokladu, že hlavní těleso nebo rozdělený světelný systém světlometu i v případě, že jsou od rozptylového skla neoddělitelné, mají rovněž místo, popsané v bodě 3.2, a toto místo je opatřeno značkou schválení pro příslušné funkce.
 4.3.3.2.
 Příklady uspořádání značek schválení pro výše zmíněný případ jsou uvedeny na obrázku 11 přílohy 2 tohoto předpisu.
 4.3.4. Rozdělené světelné systémy
 Rozdělené světelné systémy musí vyhovět ustanovením bodů 4.3.1 až 4.3.3.2 ve spojení s požadavky bodu 3.4.
 B. TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY (5)
 5. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 5.1. Každý vzorek musí splňovat ustanovení uvedená dále v kapitolách 6 až 8.
 5.2. Světlomety musí být zhotoveny tak, aby si při běžném používání – i přes vibrace, které na ně mohou působit – zachovaly předepsané fotometrické vlastnosti a vydržely v dobrém funkčním stavu.
 5.2.1. Světlomety musí být vybaveny zařízením, které umožňuje jejich nastavení na vozidle takovým způsobem, aby vyhověly platným ustanovením, která se na ně vztahují. Takové zařízení nemusí být namontováno na jednotkách, z nichž nelze odstranit odrážeč a rozptylové sklo za podmínky, že je použití takových jednotek omezeno na vozidla, u nichž může být seřízení světlometů zajištěno jinými prostředky.
 Jsou-li světlomet základního potkávacího světla a světlomet dálkového světla, každý vybavený svým vlastním zdrojem (zdroji) světla, smontovány do složené jednotky, musí zařízení pro seřizování umožnit správné seřízení každého z obou optických systémů samostatně. Stejné ustanovení se vztahuje na světlomety poskytující přední mlhové světlo a dálkové světlo, na světlomety poskytující základní potkávací světlo a přední mlhové světlo a na světlomety poskytující všechny tři tyto světelné funkce.
 5.2.2. Tato ustanovení se však nevztahují na soupravy světlometů, jejichž odrážeče jsou neoddělitelné. Pro tento typ soupravy platí požadavky bodu 6.3 tohoto předpisu.
 5.3. Světlomety konstruované pro splnění požadavků jak pravostranného, tak levostranného provozu, mohou být upraveny pro daný druh provozu buď vhodným počátečním seřízením při montáži na vozidlo, nebo volitelným nastavením prováděným uživatelem. Takové počáteční seřízení nebo volitelné nastavení může např. spočívat v určitém úhlovém nastavení, a to buď optické jednotky na vozidle, nebo zdroje (zdrojů) světla vzhledem k optické jednotce. Ve všech případech jsou přípustné pouze dvě přesně vymezené seřizovací polohy, jedna pro pravostranný provoz a druhá pro levostranný provoz, přičemž konstrukce musí vylučovat samovolné přesunutí světlometu z jedné polohy do druhé nebo jeho nastavení do mezipolohy. Jestliže zdroj světla má dvě různé seřizovací polohy, musí součásti určené k upevnění zdroje světla k odražeči být konstruovány a vyrobeny tak, aby zdroj světla v obou těchto polohách byl upevněn se stejnou přesností, jaká se vyžaduje u světlometů navržených jen


text:
pro jednostranný provoz. Splnění požadavků tohoto bodu se ověří vizuální kontrolou a v nutných případech zkušební montáží.
 5.4. Uspořádání osvětlení pro různé podmínky provozu
 5.4.1. U světlometů konstruovaných ke splnění požadavků provozu pouze na jedné straně vozovky (pravé nebo levé), musí být přijata opatření, aby se zabránilo oslnění uživatelů v zemi s provozem na opačné straně vozovky než v zemi, pro niž byl světlomet konstruován (6). Těmito opatřeními mohou být:
 a)
 zaclonění vnější části rozptylového skla světlometu;
 b)
 nastavení světla směrem dolů. Vodorovné nastavení je dovoleno;
 c)
 jiné opatření k odstranění nebo redukci asymetrické části světla.
 5.4.2. Při použití tohoto (těchto) opatření musí být splněny následující požadavky na svítivost světlometu, přičemž nastavení zůstane nezměněno ve srovnání s nastavením pro původní směr provozu.
 5.4.2.1.
 Potkávací světlo konstruované pro pravostranný provoz a přizpůsobené levostrannému provozu:
 v bodě 0,86D – 1,72L nejméně 2 500 cd;
 v bodě 0,57U – 3,43R nejvýše 880 cd.
 5.4.2.2.
 Potkávací světlo konstruované pro levostranný provoz a přizpůsobené pravostrannému provozu:
 v bodě 0,86D – 1,72R nejméně 2 500 cd;
 v bodě 0,57U – 3,43L nejvýše 880 cd.
 5.5. U světlometů konstruovaných střídavě pro dálkové a potkávací světlo nebo potkávací světlo a/nebo dálkové světlo konstruované tak, aby osvětlovalo zatáčky, musí být všechna mechanická, elektromechanická nebo jiná zařízení začleněná do světlometu pro tyto účely (7) konstruována tak, aby:
 5.5.1.
 zařízení bylo dostatečně odolné a vydrželo za normálních podmínek použití 50 000 funkčních cyklů. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky může za účelem ověření splnění tohoto požadavku:
 a)
 požadovat, aby žadatel poskytl vybavení nutné k provedení zkoušky;
 b)
 neprovést zkoušku, jestliže je ke světlometu předloženému žadatelem přiložen zkušební protokol vydaný technickou zkušebnou odpovědnou za schvalovací zkoušky pro světlomety shodné konstrukce (montáže), který potvrzuje splnění tohoto požadavku;
 5.5.2.
 hodnoty svítivosti světlometu nad přímkou H-H v případě poruchy nepřesahovaly hodnoty potkávacího světla podle bodu 6.2.6; dále u světlometů konstruovaných pro potkávací světlo a/nebo dálkové světlo do zatáček musí být minimální osvětlení ve zkušebním bodě 25 V (přímka VV, 1,72 D) nejméně 2 500 cd;
 5.5.3.
 základní potkávací nebo dálkové světlo bylo vždy možné nastavit tak, aby se mechanismus mezi těmito dvěma polohami nezastavil;
 5.5.4.
 uživatel nemohl běžnými prostředky změnit tvar nebo polohu pohyblivých částí.
 5.6. Aby se zajistilo, že v průběhu užívání nedojde k nadměrné změně fotometrických parametrů, musí se provést doplňkové zkoušky podle požadavků přílohy 4.
 5.7. Světlo propouštějící díly světlometů zhotovené z plastů se zkouší podle požadavků přílohy 5.
 5.8. Vyměnitelnost zdrojů světla
 5.8.1. Výbojkový zdroj (zdroje) světla použitý ve výbojkových světlometech nebo v rozdělených světelných systémech musí být výměnný a musí být schválen podle předpisu č. 99 a jeho sérií změn platných v době žádosti o schválení typu. Výbojkový zdroj (zdroje) světla, který není schválen podle předpisu č. 99, však lze použít pouze v případě, kdy je nevýměnnou částí generátoru světla. V případě rozdělených světelných systémů však může být generátor světla vyměnitelný bez použití speciálního nářadí také v případě, že v něm použitý zdroj světla není schválen.
 5.8.2. Je-li ve výbojkovém světlometu použit jeden nebo více (doplňkových) žárovkových zdrojů světla, pak


text:
tyto žárovkové zdroje světla musí být schváleny podle předpisu č. 37 a jeho sérií změn platných v době žádosti o schválení typu, za předpokladu, že předpis č. 37 a jeho série změn platné v době žádosti o schválení typu neobsahují žádné omezení použití.
 5.8.3. Zařízení musí být konstruováno tak, aby případnou žárovku nebylo možné upevnit jinak než do správné polohy.
 5.8.4. U výměnných výbojkových zdrojů světla a u doplňkových žárovkových zdrojů světla musí držák zdroje světla odpovídat rozměrovým parametrům uvedeným v seznamu údajů publikace IEC č. 60061, odpovídajícím kategorii použitého zdroje (zdrojů) světla. Montáž zdroje (zdrojů) světla do světlometu musí být snadná.
 5.9. Nevýměnné výbojkové zdroje světla, které nejsou schválené podle předpisu č. 99 a jsou použité v rozdělených světelných systémech, musí navíc splňovat následující požadavky (odpovídající těm, které jsou uvedeny v předpise č. 99 pro schválení výbojkových zdrojů světla):
 5.9.1.
 požadavky na spouštění, rozběh a opětovné spouštění po zahřátí podle bodu 3.6 předpisu č. 99;
 5.9.2.
 barva podle bodu 3.9 předpisu č. 99. Barva musí být bílá;
 5.9.3.
 požadavky na UV záření podle bodu 3.10 předpisu č. 99, je-li tak uvedeno v žádosti o schválení (bod 2.2.2 výše).
 5.10. Systém světlometu a napáječe nesmí generovat rušivé záření nebo rušivá napětí na napájecích svorkách, aby nedošlo k poruše ostatních elektrických/elektronických systémů vozidla (8).
 5.11. Je-li to nezbytné pro průběh zkoušky, může zkušebna od výrobce požadovat dodatečné zkušební vzorky, zkušební stavy (držáky) nebo speciální zdroje napájení.
 5.12. Zkušební postup musí být proveden v souladu s montážními specifikacemi výrobce.
 5.13. Světlomet (je-li vybaven LED moduly) a LED modul (moduly) sám (samy) musí splňovat příslušné požadavky uvedené v příloze 11 tohoto předpisu. Splnění požadavků musí být přezkoušeno.
 6. OSVĚTLENÍ
 6.1. Obecná ustanovení
 6.1.1. Světlomety nebo rozdělené světelné systémy musí být konstruovány tak, aby s vhodnými výbojkovými zdroji světla dávaly dostatečné osvětlení potkávacím světlem bez oslňování a dobré osvětlení dálkovým světlem.
 6.1.2. Osvětlení předním mlhovým světlometem se měří ve vzdálenosti 25 m fotoelektrickým článkem, který má efektivní plochu rovnající se čtverci o straně 65 mm. Bod HV je středem souřadnicového systému se svislou polární osou. Přímka h je vodorovná a prochází bodem HV (viz příloha 3 tohoto předpisu).
 6.1.3. Světlomet nebo rozdělené světelné systémy jsou považovány za vyhovující, jsou-li fotometrické požadavky stanovené v kapitole 6 splněny s jedním zdrojem světla, který byl zahořen během nejméně 15 cyklů, podle bodu 4 přílohy 4 předpisu č. 99.
 Je-li výbojkový zdroj světla schválen podle předpisu č. 99, je standardním zdrojem světla (etalonem) a jeho světelný tok se může lišit od požadovaného světelného toku určeného v předpise č. 99. V takovém případě se musí hodnoty svítivosti patřičně upravit.
 Tato korekce se netýká rozdělených světelných systémů, které používají nevyměnitelný výbojkový zdroj světla, nebo světlometů s úplně nebo částečně integrovaným napáječem (napáječi).
 Není-li výbojkový zdroj světla schválen podle předpisu č. 99, musí být sériovým nevýměnným zdrojem světla.
 6.1.4. Rozměry určující polohu oblouku uvnitř standardního výbojkového zdroje světla jsou uvedeny v příslušném seznamu údajů v předpise č. 99.
 6.1.5. Splnění fotometrických parametrů se musí ověřovat v souladu s body 6.2.6 nebo


text:
6.3 tohoto předpisu. Totéž platí pro rozhraní mezi 3°R a 3°L (měřicí metoda pro barvu rozhraní je přitom vzata v úvahu).
 6.1.6. Barva světla vyzařovaného světlomety, které používají výbojkové zdroje světla, musí být bílá.
 6.1.7. Čtyři sekundy po zapnutí světlometu, který je osazen výbojkovým zdrojem světla a napáječem neintegrovaným se zdrojem světla, a který nebyl v provozu 30 minut nebo déle:
 6.1.7.1.
 u světlometu, který vytváří pouze dálkové světlo, musí být dosaženo v bodě HV nejméně 37 500 cd.
 6.1.7.2.
 u světlometů, které vytvářejí pouze potkávací světlo nebo alternativně potkávací a dálkové světelné funkce, jak je uvedeno v bodě 5.4 tohoto předpisu, musí být v bodě 50 V dosaženo nejméně 6 250 cd.
 6.1.7.3.
 V obou případech musí být výkonové napájení dostatečné k zajištění požadovaného nárůstu silného proudového impulzu.
 6.2. Ustanovení pro potkávací světla
 6.2.1. Rozložení svítivosti potkávacího světla světlometu musí obsahovat „rozhraní“ (viz obrázek 1), které umožní správné nastavení světlometu pro fotometrické měření a k zaměření na vozidle.
 „Rozhraní“ musí poskytovat:
 a)
 v případě světla pro pravostranný provoz:
 i)
 přímou „vodorovnou část“ směrem vlevo;
 ii)
 zdviženou část „ohyb-rameno“ směrem vpravo.
 b)
 v případě světla pro levostranný provoz:
 i)
 přímou „vodorovnou část“ směrem vpravo;
 ii)
 zdviženou část „ohyb-rameno“ směrem vlevo.
 Ve všech případech musí mít část „ohyb-rameno“ ostrý okraj.
 6.2.2. Světlomet musí být vizuálně seřízen pomocí „rozhraní“ (viz obrázek 1) takto: zaměření se provede pomocí svislé stěny, která se umístí 10 m nebo 25 m (jak je uvedeno v oddíle 9 přílohy 1) před světlometem a kolmo k ose H-V, jak je znázorněno v příloze 3 tohoto předpisu. Měřicí stěna musí být dostatečně široká, aby umožňovala ověření a nastavení „rozhraní“ potkávacího světla v rozsahu nejméně 5° na obě strany od přímky V–V.
 6.2.2.1. Pro svislé nastavení: vodorovná část „rozhraní“ se posune směrem vzhůru z pozice pod přímkou B a nastaví se do jmenovité polohy 1 % (0,57 stupně) pod přímku H–H;
 Obrázek 1
 Pozn.: Měřítka pro svislé a vodorovné přímky se liší.
 6.2.2.2. Pro vodorovné nastavení: část „rozhraní“„ohyb-rameno“ se pohybuje:
 pro pravostranný provoz zprava doleva a po tomto pohybu musí být vodorovně umístěná tak, aby:
 a)
 nad přímkou 0,2° D „rameno“ nepřesahovalo zleva přímku A a
 b)
 na přímce 0,2° D nebo pod ní „rameno“ překračovalo přímku A a
 c)
 se zlom „ohybu“ nacházel v podstatě v rozmezí ± 0,5 ° vlevo nebo vpravo od přímky V-V;
 nebo
 pro levostranný provoz zleva doprava a po tomto pohybu musí být vodorovně umístěná tak, aby:
 a)
 nad přímkou 0,2° D „rameno“ nepřesahovalo zprava přímku A a
 b)
 na přímce 0,2° D nebo pod ní „rameno“ překračovalo přímku A a
 c)
 se zlom „ohybu“ nacházel přednostně na přímce V-V.
 6.2.2.3. Nevyhovuje-li takto seřízený světlomet požadavkům uvedeným v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3, může být jeho zaměření změněno za předpokladu, že osa světelného svazku se neposune:
 vodorovně od přímky A o více než:
 a)
 0,5° vlevo nebo 0,75° vpravo pro pravostranný provoz nebo
 b)
 0,5° vpravo nebo 0,75° vlevo pro levostranný provoz a
 svisle nejvýše o 0,25° nahoru nebo dolů od přímky B.
 6.2.2.4.


text:
Nelze-li však svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v tolerancích uvedených v bodě 6.2.2.3 výše, použije se ke zkoušce shodnosti požadované minimální kvality „rozhraní“ a k provedení svislého a vodorovného nastavení světelného svazku metoda za pomoci přístrojů uvedená v příloze 10 bodech 2 a 3.
 6.2.3. Je-li světlomet takto seřízen a požaduje-li se jeho schválení výhradně pro potkávací světlo, musí vyhovovat pouze požadavkům uvedeným v bodech 6.2.4 a 6.2.5 níže; je-li určen jak pro potkávací, tak pro dálkové světlo, musí vyhovovat požadavkům podle bodů 6.2.4 až 6.2.6.
 6.2.4. Pro každý světlomet potkávacího světla je dovolen pouze jeden výbojkový zdroj světla. Jsou dovoleny maximálně dva doplňkové zdroje světla za těchto podmínek:
 6.2.4.1. K posílení světla k osvětlování zatáček může být použit jeden doplňkový zdroj světla podle předpisu č. 37 nebo jeden nebo více doplňkových LED modulů uvnitř světlometu poskytujícího potkávací světlo.
 6.2.4.2. Ke generování infračerveného záření může být použit jeden doplňkový zdroj světla podle předpisu č. 37 a/nebo jeden nebo více LED modulů uvnitř světlometu poskytujícího potkávací světlo. Musí být aktivován (aktivovány) pouze současně s výbojkovým zdrojem světla. V případě závady výbojkového zdroje světla musí být tento doplňkový zdroj světla a/nebo LED modul (moduly) automaticky vypnut (vypnuty).
 6.2.4.3. V případě závady doplňkového zdroje světla nebo LED modulu musí světlomet nadále plnit požadavky na potkávací světlo.
 6.2.4.4. Podmínky měření podle světelných zdrojů
 6.2.4.4.1.
 Pro výbojkový zdroj světla:
 Napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) je buď 13,2 ± 0,1 V pro dvanáctivoltové systémy, nebo je stanoveno jinak (viz příloha 7).
 6.2.4.4.2.
 V případě žárovkového zdroje světla podle předpisu č. 37:
 Světlomety se měří pomocí bezbarvé standardní (referenční) žárovky konstruované na jmenovité napětí 12 V. Při kontrole se napětí na svorkách žárovky reguluje tak, aby výsledkem byl referenční světelný tok při 13,2 V, jak je uvedeno v příslušném datovém listu v předpisu č. 37.
 6.2.4.4.3.
 LED moduly:
 Světlomet se měří při 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdroje světla se měří podle požadavků žadatele.
 6.2.5. Více než 10 minut po zapnutí musí hodnoty svítivosti ve zkušebních bodech uvedených v tabulce níže a v příloze 3, obrázek B (nebo zrcadlově k čáře V-V pro levostranný provoz) splňovat následující požadavky:
 Body nebo segmenty
 Určení (10)
 Svítivost (cd)
 Horizontální úhel (stupně)
 Vertikální úhel (stupně)
 max.
 min.
 Kterýkoli bod v pásmu A
 (vymezený těmito souřadnicemi ve stupních)
 8L
 8L
 8R
 8R
 6R
 1,5R
 V-V
 4L
 1U
 4U
 4U
 2U
 1,5U
 1,5U
 H-H
 H-H
 625
 2
 B 50 L
 350
 3,43 L
 0,57 U
 3
 75 R
 12 500
 1,15 R
 0,57 D
 4
 50 L
 18 480
 3,43 L
 0,86 D
 5
 25 L1
 18 800
 3,43 L
 1,72 D
 6
 50 V
 7 500
 0
 0,86 D
 7
 50 R
 12 500
 1,72 R
 0,86 D
 8
 25 L2
 2 500
 9 L
 1,72 D
 9
 25 R1
 2 500
 9 R
 1,72 D
 10
 25 L3
 1 250
 15 L
 1,72 D
 11
 25 R2
 1 250
 15 R
 1,72 D


text:
12
 15 L
 625
 20 L
 2,86 D
 13
 15 R
 625
 20 R
 2,86 D
 14
 (9)
 8 L
 4 U
 15
 (9)
 0
 4 U
 16
 (9)
 8 R
 4 U
 17
 (9)
 4 L
 2 U
 18
 (9)
 0
 2 U
 19
 (9)
 4 R
 2 U
 20
 65
 8 R
 0
 21
 125
 4 L
 0
 A až B
 Segment I
 3 750
 5,15 L k 5,15 R
 0,86 D
 C – D
 1 750
 2,5 R
 1 U
 E až F
 Segment III a níže
 12 500
 9,37 L až 8,53 R
 4,29 D
 E max R
 43 800
 Napravo od přímky V-V
 Nad
 1,72 D
 E max L
 31 300
 Nalevo od přímky V-V
 Pozn.: V tabulce:
 Písmeno L znamená, že bod nebo segment se nalézá nalevo od přímky V-V.
 Písmeno R znamená, že bod nebo segment se nalézá napravo od přímky V-V.
 Písmeno U znamená, že bod nebo segment se nalézá nad přímkou H-H.
 Písmeno D znamená, že bod nebo segment se nalézá pod přímkou H-H.
 6.2.6. Požadavky bodu 6.2.5 se také vztahují na světlomety konstruované pro světlo do zatáček a/nebo které obsahují doplňkový zdroj světla nebo LED modul (moduly) uvedený v bodě 6.2.4.2. U světlometu konstruovaného pro světlo k osvětlování zatáček může být jeho zaměření změněno za předpokladu, že se osa světelného svazku neposune svisle o více než 0,2°.
 6.2.6.1. Jestliže se světlo k osvětlování zatáček získá:
 6.2.6.1.1.
 otáčením potkávacího světla nebo vodorovným posunem zlomu ohybu rozhraní, musí se měření provést až potom, kdy montážní celek kompletního světlometu byl znovu horizontálně zaměřen, např. goniometrem;
 6.2.6.1.2.
 posunem jedné nebo více optických částí světlometu bez vodorovného posunu zlomu ohybu rozhraní, musí se měření provést s tím, že tyto části jsou ve svých krajních pracovních polohách;
 6.2.6.1.3.
 pomocí jednoho doplňkového zdroje světla nebo jednoho nebo více LED modulu (modulů) bez vodorovného posunu zlomu ohybu rozhraní se měření musí provést s tímto aktivovaným zdrojem světla nebo LED modulem (moduly).
 6.3. Ustanovení pro dálková světla
 6.3.1. Jedná-li se o světlomet konstruovaný jak pro dálkové, tak pro potkávací světlo, provede se měření svítivosti dálkového světla při stejném zaměření světlometu jako při měřeních podle bodu 6.2.5 výše; jedná-li se o světlomet konstruovaný jen pro dálkové světlo, seřídí se tak, aby plocha největší svítivosti byla soustředěna na průsečík čar H-H a V-V; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v bodě 6.3. Zkušební napětí jsou stejná jako v bodě 6.2.4.4.
 6.3.2. Pro dálkové světlo lze použít několik zdrojů světla, tyto zdroje světla jsou uvedeny buď v předpise č. 37 (v tomto případě jsou žárovky provozovány při referenčním světelném toku), v předpise č. 99 a/nebo se může jednat o LED modul (moduly). Je-li k vytvoření dálkového světla použito více než jednoho zdroje světla, provozují se tyto zdroje světla současně, přičemž se stanoví maximální hodnoty svítivosti (IM).
 Je také možné, že část dálkového světla poskytovaná jedním z těchto zdrojů světla bude použita výlučně na časově krátké světelné signály (signál před předjížděním), jak je uvedeno žadatelem. Je třeba to vyznačit na příslušném nákresu


text:
a uvést ve formuláři sdělení.
 6.3.3. S odkazem na přílohu 3, obrázek C a níže uvedenou tabulku musí rozložení svítivosti dálkového světla splňovat následující požadavky.
 Zkušební bod
 Úhlové souřadnice
 Stupně
 Požadovaná svítivost
 cd
 min.
 H-5L
 0,0, 5,0 L
 6 250
 H-2,5L
 0,0, 2,5 L
 25 000
 H-2,5R
 0,0, 2,5 R
 25 000
 H-5R
 0,0, 5,0 R
 6 250
 6.3.3.1. Průsečík (HV) přímek HH a VV musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximální svítivosti. Maximální hodnota (IM) nesmí být nižší než 43 800 cd.
 6.3.3.2 Maximální hodnota (IM) nesmí za žádných okolností přesáhnout 215 000 cd.
 6.3.4. Referenční značka (I′M) maximální svítivosti, která je zmíněna výše v bodě 6.3.3.2, se získá jako poměr:
 I′M
 = IM/4 300.
 Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu nejbližší číslu: 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.
 6.4. Ustanovení pro pohyblivé odražeče
 6.4.1. Světlomet, který má světlo vestavěno způsobem popsaným v bodě 2.1.4, musí splňovat požadavky bodu 6.2 nebo 6.3, nebo obou bodů.
 6.4.2. Dodatečné zkoušky se provedou při odrážeči nakloněném nahoru o úhel uvedený v bodě 2.1.4 nebo o 2°, přičemž platí menší hodnota, pomocí zařízení pro seřizování světlometů. Světlomet se potom přestaví dolů (pomocí goniometru) a fotometrické parametry musí být splněny v následujících bodech:
 Základní potkávací světlo
 :
 HV a 75 R (případně 75 L);
 Dálkové světlo
 :
 IM a bod HV (jako procentuální podíl IM).
 Jestliže seřizovací zařízení nedovolují plynulý pohyb, vybere se poloha nejbližší dvěma stupňům.
 6.4.3. Odrážeč se vrátí do jmenovité úhlové polohy definované v bodě 6.2.2 a goniometr se vrátí do své původní polohy. Odrážeč se nakloní vzhůru pomocí zařízení pro seřizování světlometů o úhel uvedený v bodě 2.1.4 nebo o 2°, přičemž platí menší hodnota. Světlomet se potom přestaví vzhůru (např. pomocí goniometru) a zkontrolují se body podle bodu 6.5.2.
 7. POSUZOVÁNÍ NEPOHODLÍ ZPŮSOBOVANÉHO OSTATNÍM ŘIDIČŮM A/NEBO JEJICH OSLŇOVÁNÍ
 Musí být přezkoušeno působení nepohodlí a/nebo oslnění způsobené potkávacím světlem světlometu (11).
 C. DALŠÍ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
 8. ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 8.1.
 Každá změna typu světlometu včetně napáječe musí být oznámena schvalovacímu orgánu, který schválení udělil. Tento orgán pak může buď:
 8.1.1.
 usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky, nebo
 8.1.2.
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.
 8.2.
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení, které uvádí změny, se postupem podle bodu 4.1.5 výše rozešle stranám dohody, které uplatňují tento předpis.
 8.3.
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři osvědčení o takovém rozšíření pořadové číslo a informuje o tom formulářem sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis.
 9. SHODNOST VÝROBY
 9.1.
 Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodě 6 a byly tak shodné se schváleným typem světlometu.
 9.2.
 Splnění požadavků bodu 9.1 se ověřuje vhodnou kontrolou výroby.
 9.3.
 Držitel schválení musí zejména:
 9.3.1.
 zajistit postupy účinného


text:
řízení jakosti výrobků;
 9.3.2.
 mít přístup ke zkušebním zařízením nezbytným pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;
 9.3.3.
 zajistit, aby údaje o výsledcích zkoušek byly zaznamenávány a aby byla příslušná dokumentace dostupná po dobu, která se stanoví po dohodě se správním orgánem;
 9.3.4.
 analyzovat výsledky každého druhu zkoušky, aby se ověřila a zajistila stabilita vlastností výrobku v přípustných tolerancích průmyslové výroby;
 9.3.5.
 zajistit, aby se pro každý typ výrobku prováděly alespoň zkoušky uvedené v příloze 8 tohoto předpisu;
 9.3.6.
 zajistit, aby po každém odebrání vzorků, u nichž se v rámci daného typu zkoušky prokáže neshodnost, následoval další výběr vzorků a další zkouška. Musí být podniknuty všechny nezbytné kroky k obnovení shodnosti dané výroby.
 9.4.
 Příslušný orgán, který udělil schválení, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti, které se používají v každé výrobní jednotce.
 9.4.1.
 Při každé inspekci se zkušebnímu inspektorovi předkládají záznamy o zkouškách a o kontrole výroby.
 9.4.2.
 Inspektor může nahodile odebírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků může být stanoven podle výsledků vlastních zkoušek výrobce.
 9.4.3.
 Pokud se úroveň jakosti jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek prováděných podle výše uvedeného bodu, inspektor v souladu s kritérii v příloze 9 vybere vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež provedla zkoušky pro schválení typu.
 9.4.4.
 Příslušný orgán může provést jakoukoli zkoušku předepsanou v tomto předpise. Tyto zkoušky se provedou na náhodně vybraných vzorcích, aniž by způsobily potíže v dodávkách výrobce a v souladu s kritérií přílohy 9.
 9.4.5.
 Příslušný správní orgán se vynasnaží, aby frekvence inspekcí činila jednu inspekci za dva roky. Toto je nicméně ponecháno na rozhodnutí příslušného orgánu a jeho důvěře v opatření pro zajištění účinného řízení shodnosti výroby. V případech, kdy při některé z těchto inspekcí jsou shledány neuspokojivé výsledky, musí příslušný orgán zajistit, aby byly učiněny veškeré potřebné kroky pro co nejrychlejší možné obnovení shodnosti výroby.
 9.5.
 Světlomety se zjevnými závadami se neberou v úvahu.
 9.6.
 Referenční značka se nebere v úvahu.
 9.7.
 Měřicí body 14 až 21 z bodu 6.2.6 tohoto předpisu se neberou v úvahu.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1.
 Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud světlomet opatřený schvalovací značkou neodpovídá schválenému typu, může být schválení typu světlometu udělené podle tohoto předpisu odňato.
 10.2.
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schváleného podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Po obdržení takového sdělení orgán informuje formulářem sdělení podle vzoru v příloze 1 k tomuto předpisu ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu


text:
a schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 13.1.
 Od data vstupu série změn 01 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná ze smluvních stran, která jej uplatňuje, odmítnout udělení schválení typu dle tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 13.2.
 Až do 60 měsíců po datu vstupu v platnost série změn 01 tohoto předpisu, pokud jde o změny zavedené sérií změn 01 týkající se postupů fotometrických zkoušek používajících sférický souřadnicový systém a specifikace hodnot svítivosti, a aby mohly technické zkušebny (zkušební laboratoře) aktualizovat své zkušební zařízení, nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 01, použije-li se ke spokojenosti schvalovacího orgánu stávající zkušební zařízení s vhodnými převodními hodnotami.
 13.3.
 Po uplynutí 60 měsíců od data vstupu série změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, splňuje-li světlomet požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 13.4.
 Stávající schválení světlometů udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu v platnost série změn 01 zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.
 13.5.
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu podle předcházejících sérií tohoto předpisu.
 (1) Nic z toho, co je v tomto předpise uvedeno, nebrání žádné smluvní straně dohody, která tento předpis uplatňuje, aby zakázala kombinovat světlomet obsahující plastové rozptylové sklo, jež je schváleno podle tohoto předpisu, s mechanickým zařízením k čištění světlometu (se stěrači) na vozidlech, které registruje.
 (2) Výbojkové zdroje světla viz předpis č. 99.
 (3) Nelze-li rozptylové sklo od hlavního tělesa světlometu oddělit, postačuje jediné značení podle bodu 4.2.5.
 (4) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (5) Technické požadavky na výbojkové zdroje světla: viz předpis č. 99.
 (6) Pokyny k montáži takto vybavených svítilen jsou uvedeny v předpisu č. 48.
 (7) Tato ustanovení neplatí pro řídicí spínač.
 (8) Splnění požadavků na elektromagnetickou kompatibilitu se týká každého jednotlivého typu vozidla.
 (9) Hodnoty svítivosti v bodech 14 až 19 musí být takové, že:
 14 + 15 + 16 ≥ 190 cd a
 17 + 18 + 19 ≥ 375 cd.
 (10) Pro levostranný provoz se písmeno R nahradí písmenem L a naopak.
 (11) Tento požadavek bude předmětem doporučení ve prospěch správních orgánů.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Obrázek 1
 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou byl schválen v Nizozemsku (E4) pod číslem schválení 2439 a splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01. Potkávací světlo je konstruováno pouze pro pravostranný provoz.
 Číslo 30 udává, že maximální svítivost dálkového světla je v rozmezí 123 625 až 145 125 cd.
 Pozn.: Číslo schválení a doplňkové symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice čísla schválení typu musí být na téže


text:
straně písmena „E“ a směřovat stejným směrem.
 U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 Obrázek 2
 Obrázek 3a
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01 pro potkávací i dálkové světlo a je konstruován:
 jen pro levostranný provoz
 pro oba systémy provozu, a to pomocí vhodného nastavení optické jednotky nebo zdroje světla na vozidle.
 Obrázek 3b
 Obrázek 4
 Obrázek 5
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01 pouze pro potkávací světlo, má výbojkový zdroj světla, je vybaven rozptylovým sklem z plastového materiálu a je konstruován:
 pro oba systémy provozu
 jen pro pravostranný provoz.
 Obrázek 6
 Světlomet opatřený výše uvedenou značkou schválení splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01, má výbojkové zdroje světla pro dálkové světlo a je sdružený nebo skupinový nebo sloučený s předním mlhovým světlometem.
 Obrázek 7a
 Obrázek 7b
 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01:
 S výbojkovým zdrojem světla pouze pro potkávací světlo, konstruovaný pouze pro levostranný provoz.
 Stejné uspořádání jako na obrázku 6, ale přední mlhové světlo nemůže být rozsvíceno společně s dálkovým světlem.
 Obrázek 8
 Obrázek 9
 Identifikace potkávacího světlometu, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01 a má rozptylové sklo z plastového materiálu
 a je sdružený nebo skupinový nebo sloučený s halogenovým dálkovým světlem R 8.
 konstruováno pro oba systémy provozu.
 Potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s halogenovým dálkovým světlem. Potkávací světlo je konstruováno pouze pro pravostranný provoz.
 Potkávací světlo nesmí být současně rozsvíceno s dalším sloučeným světlometem.
 Obrázek 10
 Výše uvedená značka schválení označuje rozdělený světelný systém, který používá výbojkový zdroj světla a splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01 s ohledem na potkávací i dálkové světlo pro oba systémy provozu.
 Příklady možnosti zjednodušení značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen montovaných na přídi vozidla
 Obrázek 11
 (Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar a celkové uspořádání zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení.)
 Vzor A
 Vzor B
 Vzor C
 Vzor D
 Pozn.: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení, přičemž toto zařízení zahrnuje:
 přední obrysovou svítilnu, schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7, pro montáž na levou stranu;
 světlomet s výbojkovým potkávacím světlem konstruovaný pro pravostranný i levostranný provoz a s výbojkovým dálkovým světlem s maximální svítivostí v rozmezí 123 625 až 145 125 (jak udává číslo 30), schválený podle tohoto předpisu v jeho původním znění a opatřený rozptylovým sklem z plastu;
 přední mlhové světlo schválené podle série změn 02 předpisu č. 19 a opatřené rozptylovým sklem z plastu;
 přední směrovou svítilnu kategorie 1a, schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6.
 Obrázek 12
 Svítilna sloučená nebo skupinová se světlometem
 Příklad č. 1
 Tento příklad se vztahuje na označení rozptylového skla určeného k použití na různých druzích světlometů, a to:
 buď:
 na světlometu potkávacího světla konstruovaném pro oba systémy provozu a dálkového světla s maximální svítivostí v rozmezí


text:
80 625 až 96 750 cd (jak udává číslo 20), schváleném v Nizozemsku (E4) podle požadavků předpisu č. 8 ve znění série změn 04, a
 přední obrysové svítilně schválené v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 7,
 nebo
 na světlometu výbojkového potkávacího světla a dálkového světla s maximální svítivostí v rozmezí 123 625 až 145 125 cd (jak udává číslo 30), konstruovaném pro oba systémy provozu, schváleném v Nizozemsku podle tohoto předpisu ve znění série změn 01, který je sloučen s touž výše uvedenou přední obrysovou svítilnou,
 nebo
 na kterémkoli z výše uvedených světlometů schváleném jako jednotlivá svítilna.
 Hlavní těleso světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, například:
 nebo
 nebo
 nebo
 Příklad č. 2
 Výše uvedený příklad odpovídá značení rozptylového skla z plastového materiálu, jež je použito v sestavě dvou světlometů schválených v Nizozemsku (E4) pod číslem schválení 81151, která se skládá ze:
 světlometu halogenového potkávacího světla konstruovaného pro oba systémy provozu a halogenového dálkového světla s maximální svítivostí v rozmezí x až y cd, který splňuje požadavky předpisu č. 8, a
 světlometu výbojkového dálkového světla s maximální svítivostí v rozmezí w až z cd, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01, přičemž hodnoty maximální svítivosti všech zahrnutých dálkových světel jsou v rozmezí 123 625 až 145 125 cd, jak udává číslo 30.
 Obrázek 13
 LED moduly
 LED modul označený identifikačním kódem modulu zdroje světla, který je uveden výše, byl schválen společně se světlometem schváleným v Itálii (E3) pod číslem schválení 17325.
 PŘÍLOHA 3
 MĚŘICÍ SYSTÉM SE SFÉRICKÝMI SOUŘADNICEMI A UMÍSTĚNÍ ZKUŠEBNÍCH BODŮ
 Obrázek A
 Měřicí systém se sférickými souřadnicemi
 Obrázek B
 Potkávací světlo pro pravostranný provoz
 Zkušební body pro levostranný provoz jsou umístěny zrcadlově podél přímky V-V
 Obrázek C
 Zkušební body pro dálkové světlo
 PŘÍLOHA 4
 ZKOUŠKY STABILITY FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ SVĚTLOMETŮ V PROVOZU
 Zkoušky úplných světlometů
 Poté, co byly za použití postupů předepsaných v tomto předpise změřeny fotometrické hodnoty u svazku dálkového světla v bodě Imax a u svazku potkávacího světla v bodech HV, 50 R, a B 50 L (nebo u HV, 50 L, B 50 R pro světlomety konstruované pro levostranný provoz), zkouší se na vzorku úplného světlometu stabilita fotometrických parametrů v provozu. Pojmem „úplný světlomet“ se rozumí úplný vlastní světlomet, včetně napáječe (napáječů) a těch okolních součástí tělesa světlometu a žárovek, které by mohly ovlivnit rozptyl tepla světlometu.
 Zkoušky se provedou tímto způsobem:
 a)
 v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle;
 b)
 v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeného na teplotu okolí před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použije se LED modul dodaný žadatelem.
 Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při zkouškách schválení typu světlometu.
 Zkušební vzorek musí být provozován, aniž by byl odmontován ze zkušební


text:
podstavy nebo jeho poloha na ní byla upravována. Použitý zdroj světla musí být zdrojem světla kategorie, která je pro daný světlomet určena.
 1. ZKOUŠKA STABILITY FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ
 Zkouška se provádí v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž úplný světlomet je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle.
 1.1. Čistý světlomet
 Světlomet se ponechá v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se podle ustanovení v bodě 1.1.2.
 1.1.1. Postup zkoušky
 Světlomet se po stanovený čas provozuje takovým způsobem, aby:
 a)
 v případě, kdy je třeba schválit pouze jednu světelnou funkci (dálkové nebo potkávací světlo), byl odpovídající zdroj světla napájen po předepsanou dobu (1);
 b)
 v případě sloučeného potkávacího světlometu a dálkového světlometu nebo v případě sloučeného předního mlhového světlometu a dálkového světlometu:
 jestliže žadatel o schválení typu prohlásí, že se má světlomet používat s jediným rozsvíceným (2) zdrojem světla v daném čase, musí být zkouška provedena za této podmínky, přičemž každá stanovená funkce má být v činnosti (1) následně po sobě po polovinu času stanoveného v bodě 1.1,
 ve všech ostatních případech (1), (2) svítí světlomet po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
 15 minut, rozsvíceno potkávací světlo;
 5 minut, rozsvíceny všechny funkce;
 v případě, že potkávací a dálkové světlo jsou zajištěny stejným výbojkovým zdrojem světla, bude cyklus:
 15 minut, rozsvíceno potkávací světlo;
 5 minut, rozsvíceny všechny složky dálkového světla;
 c)
 v případě skupinových světelných funkcí musí být všechny jednotlivé funkce rozsvíceny současně po dobu stanovenou pro jednotlivé světelné funkce a) a současně je třeba brát v úvahu použití sloučených světelných funkcí b) podle požadavků výrobce.
 d)
 v případě potkávacího světla konstruovaného tak, aby přidáním jednoho světelného zdroje poskytovalo světlo nasvěcující prostor zatáčky, se tento světelný zdroj během aktivace pouze potkávacího světla na 1 minutu zapínal a na 9 minut vypínal (viz dodatek).
 e)
 je-li pro dálkové světlo použito několik zdrojů světla v souladu s bodem 6.3.2, a pokud žadatel uvádí, že část dálkového světla (jeden z těchto doplňkových zdrojů světla) se bude používat výlučně na časově krátké světelné signály (signál před předjížděním), zkouška se provede bez těchto částí dálkového světla.
 1.1.1.2. Zkušební napětí
 Toto napětí bude použito na svorkách zkušebního vzorku následovně:
 a)
 V případě výměnného žárovkového zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla: zkouška se provede podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek lze použít při jiném napětí. V tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké lze použít.
 b)
 V případě výměnného výbojkového zdroje (výbojkových zdrojů) světla: zkušební napětí elektronického ovladače zdroje světla činí 13,2 ± 0,1 V pro vozidlo pracující s napětím 12 V, nejsou-li v žádosti o schválení typu uvedeny jiné údaje.
 c)
 V případě nevýměnného zdroje světla fungujícího přímo v podmínkách systému napětí vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedena při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V


text:
nebo při jiném napětí elektrického systému vozidla podle specifikací žadatele.
 d)
 V případě výměnných nebo nevýměnných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a zcela ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na vstupní svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení světelného zdroje (zdrojů).
 e)
 LED modul (moduly) se měří při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele.
 f)
 Jsou-li signalizační svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené ve zkušebním vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, musí být napětí upraveno podle pokynů výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci.
 1.1.2. Výsledky zkoušek
 1.1.2.1. Vizuální kontrola:
 poté, co se světlomet ustálí na okolní teplotu, očistí se rozptylové sklo světlometu a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se pak prohlédne; nesmí být patrné žádné zborcení, deformace, praskliny nebo změna barvy ani na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle.
 1.1.2.2. Fotometrická zkouška:
 v souladu s požadavky tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:
 Potkávací světlo:
 50 R - B 50 L - 25 L u světlometů konstruovaných pro pravostranný provoz
 50 L - B 50 R - 25 R u světlometů konstruovaných pro levostranný provoz
 Dálkové světlo: Bod Imax.
 Lze provést další zaměření, aby se vzaly v úvahu veškeré deformace základny světlometu teplem (změna polohy čáry rozhraní je stanovena v bodě 2 této přílohy).
 S výjimkou bodu B 50 L činí přípustný rozdíl mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami naměřenými před zkouškou 10 % (zahrnující i odchylky fotometrických postupů). Hodnota změřená v bodě B 50 L nesmí překročit fotometrickou hodnotu naměřenou před zkouškou o více než 170 cd.
 1.2. Znečištěný světlomet
 Po odzkoušení podle ustanovení bodu 1.1 výše musí být světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 v činnosti po dobu jedné hodiny podle bodu 1.1.1 a odzkoušen podle ustanovení bodu 1.1.2.
 1.2.1. Příprava světlometu
 1.2.1.1. Zkušební směs
 1.2.1.1.1.
 Pro světlomety s vnějším rozptylovým krytem ze skla:
 Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 1 hmotnostního dílu rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a
 přiměřeného množství destilované vody o vodivosti 1 ≤ mS/m.
 Směs nesmí být starší než 14 dní.
 1.2.1.1.2.
 Pro světlomet s vnějším rozptylovým krytem z plastu:
 Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 1 hmotnostního dílu rostlinného uhlíkatého prachu (bukové dřevo) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (3) a
 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m, a
 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (4).
 Směs nesmí být starší než


text:
14 dní.
 1.2.1.2. Nanesení zkušební směsi na světlomet:
 Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu světlometu, která vyzařuje světlo, a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:
 v bodě Emax u potkávacího/dálkového světla a u samotného dálkového světla,
 50 R a 50 V (5) u světlometu poskytujícího pouze potkávací světlo, který je konstruován pro pravostranný provoz,
 50 L a 50 V (5) u světlometu poskytujícího pouze potkávací světlo, který je konstruován pro levostranný provoz.
 2. ZKOUŠKA ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ČÁRY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA
 Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu stanovenou pro zapnutý světlomet poskytující potkávací světlo.
 Světlomet zkoušený podle bodu 1 musí být podroben zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž by byl demontován nebo nově seřízen oproti svému zkušebnímu upevnění.
 Jestliže má světlomet pohyblivý odrážeč, je pro tuto zkoušku vybrána pouze poloha nejbližší průměrnému svislému úhlovému zdvihu.
 2.1. Zkouška potkávacích světlometů
 Zkouší se v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 ± 5 °C.
 Použije se sériově vyrobený výbojkový zdroj světla, který byl zahořen po dobu nejméně 15 hodin, světlomet musí být v činnosti s potkávacím světlem a nesmí být demontován ze zkušebního upevnění nebo nově seřízen oproti svému zkušebnímu upevnění. (Pro účely této zkoušky se napětí nastaví podle bodu 1.1.1.2). Poloha vodorovné části čáry rozhraní (mezi přímkou VV a svislou přímkou procházející bodem B 50 L pro pravostranný provoz nebo bodem B 50 R pro levostranný provoz) musí být ověřena po třech minutách (r3) a po 60 minutách (r60) po skončení svícení.
 Výše uvedená změna polohy čáry rozhraní se měří jakoukoliv metodou, která je přijatelně přesná a dává reprodukovatelné výsledky.
 2.2. Výsledky zkoušek
 2.2.1.
 Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se v případě potkávacího světlometu považuje za přijatelný, jestliže absolutní hodnota
 změřená u světlometu není větší než 1,0 mrad (Δ r1 ≤ 1,0 mrad) směrem nahoru a není větší než 2,0 mrad (Δ r1 ≤ 2,0 mrad) směrem dolů.
 2.2.2.
 Je-li však tato hodnota:
 Směr pohybu
 nahoru
 více než 1,0 mrad, ne však více než 1,5 mrad
 (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad)
 dolů
 více než 2,0 mrad, ne však více než 3,0 mrad
 (2,0 mrad < ΔrI ≤ 3,0 mrad)
 vyzkouší se podle bodu 2.1 další světlomet, který byl předtím třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu, aby se stabilizovala poloha jeho mechanických částí při umístění v držáku představujícím správnou montáž na vozidle:
 potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2),
 Po této době se typ světlometu považuje za přijatelný, splňuje-li absolutní hodnota Δr naměřená u tohoto vzorku požadavky uvedené v bodě 2.2.1 výše.
 (1) Pokud je zkoušený světlomet ve skupině nebo sloučen se signálními svítilnami, musí být tyto svítilny během zkoušky rozsvíceny. V případě směrové svítilny musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.
 (2) Mají-li být najednou rozsvíceny


text:
dva nebo více zdrojů světla za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití zdrojů světla.
 (3) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované jako CMC. NaCMC užívaná ve směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce (DS) 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.
 (4) Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle.
 (5) Bod 50 V je umístěn 375 mm pod přímkou H-V na svislé přímce V-V na cloně ve vzdálenosti 25 m.
 Dodatek
 Přehled dob činností pro zkoušku stability fotometrických parametrů
 Zkratky
 :
 P: světlomet potkávacího světla
 D: světlomet dálkového světla (D1 + D2 znamená dvě dálková světla)
 F: přední mlhové světlo
 označuje cyklus 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto
 označuje cyklus 9 minut vypnuto a 1 minuta zapnuto
 označuje cyklus 15 minut zapnuto a 5 minut vypnuto
 Všechny následující skupinové světlomety a přední mlhové světlomety spolu s přidanými symboly slouží pouze jako příklady a jejich seznam není vyčerpávající.
 PŘÍLOHA 5
 Požadavky na světlomety s rozptylovými skly z plastů a zkoušení rozptylových skel či vzorků materiálů a úplných světlometů
 1. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 1.1.
 Vzorky předložené podle bodů 2.2.5 a 2.3 tohoto předpisu musí splňovat ustanovení uvedená níže v bodech 2.1 až 2.5.
 1.2.
 Dva vzorky úplných světlometů/systémů předložené podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu s rozptylovými skly z plastového materiálu musí, pokud jde o materiál rozptylových skel, splňovat níže uvedené specifikace.
 1.3.
 Vzorky rozptylových skel z plastového materiálu nebo vzorky materiálu se společně s odrážečem, se kterým jsou případně určeny k namontování, podrobí schvalovacím zkouškám v časovém pořadí daném tabulkou A uvedenou v dodatku 1 k této příloze.
 1.4.
 Pokud však výrobce svítilny může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými níže v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B dodatku 1.
 1.5.
 Jsou-li světlomety určeny pouze pro pravostranný nebo pouze pro levostranný provoz, mohou být zkoušky ve shodě s touto přílohou provedeny pouze na jediném vzorku podle výběru žadatele.
 2. ZKOUŠKY
 2.1. Odolnost vůči změnám teploty
 2.1.1. Zkoušky
 Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podle níže uvedeného programu podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti:
 a)
 3 hodiny při teplotě 40 ± 2 °C a relativní vlhkosti 85–95 %,
 b)
 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,
 c)
 15 hodin při teplotě – 30 ± 2 °C,
 d)
 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,
 e)
 3 hodiny při teplotě 80 ± 2 °C,
 f)
 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.
 Vzorky musí být před touto zkouškou uloženy nejméně po dobu čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.
 Pozn.:
 Doba jedné hodiny při teplotě 23 ± 5 °C zahrnuje dobu, která je potřebná k přechodu z jedné teploty na druhou, aby se zabránilo projevům teplotního šoku.
 2.1.2. Fotometrická měření
 2.1.2.1.


text:
Metoda
 Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní.
 Při měření se použije standardní svítilna a měří se v následujících bodech:
 B 50 L a 50 R u potkávacího světla potkávacího světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu (B 50 R a 50 L u světlometů pro levostranný provoz);
 Imax pro dálkové světlo.
 2.1.2.2. Výsledky
 Rozdíly mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.
 2.2. Odolnost vůči atmosférickým vlivům a chemickým činidlům
 2.2.1. Odolnost vůči atmosférickým vlivům
 Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo vzorky materiálu) se vystaví vyzařování ze zdroje, který má podobné spektrální rozložení jako černé těleso o teplotě 5 500 K až 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 ± 200 MJ/m2. Teplota měřená na černém panelu uvnitř ohraničené plochy, umístěném na stejné úrovni jako vzorky, musí být 50 °C ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrného osvětlení se vzorky musí kolem zdroje vyzařování otáčet rychlostí v rozmezí 1 až 5 min–1.
 Vzorky se ostřikují destilovanou vodou s vodivostí nižší než 1 mS/m a při teplotě 23 °C ± 5 °C podle následujícího cyklu:
 ostřikování
 :
 5 minut,
 sušení
 :
 25 minut.
 2.2.2. Odolnost vůči chemickým činidlům
 Po provedení zkoušky podle bodu 2.2.1 a měření popsaného v bodě 2.2.3.1 se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v bodě 2.2.2.2 za použití směsi o složení stanoveném níže v bodě 2.2.2.1.
 2.2.2.1. Zkušební směs
 Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech).
 2.2.2.2. Nanesení zkušební směsi
 Kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) se nasytí směsí popsanou v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se jím nanese a po dobu 10 minut potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.
 Během těchto 10 minut se tkanina opětovně smáčí ve směsi tak, aby složení nanášené tekutiny soustavně odpovídalo předpisu pro zkušební směs.
 Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek tak, aby se předešlo jeho popraskání.
 2.2.2.3. Čištění
 Po nanesení zkušební směsi se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem popsaným v bodě 2.3 (Odolnost vůči čisticím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C.
 Pak se vzorky pečlivě opláchnou destilovanou vodou o teplotě 23 °C ± 5 °C, která neobsahuje více než 0,2 % nečistot, a otřou se měkkou látkou.
 2.2.3. Výsledky
 2.2.3.1. Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti , měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2. Po zkoušce odolnosti


text:
vůči chemickým činidlům musí být vzorky bez jakýchkoli stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δ dm < 0,020).
 2.2.4. Odolnost vůči záření zdroje světla
 Musí být provedena následující zkouška:
 ploché vzorky světlo propouštějících plastových dílů světlometu se vystaví účinkům světla výbojkového zdroje světla. Parametry, jako např. úhly a vzdálenosti těchto vzorků musí být stejné jako ve světlometu. Tyto vzorky musí mít stejnou barvu a případnou povrchovou úpravu jako části světlometu.
 Po 1 500 hodinách nepřetržité expozice musí být kolorimetrické parametry propouštěného světla splněny s novým standardním výbojkovým zdrojem světla a povrch nesmí vykazovat praskliny, škrábnutí, odlupování a deformace.
 2.3. Odolnost vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům
 2.3.1. Odolnost vůči čisticím prostředkům
 Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo vzorků materiálu) se ohřeje na 50 ± 5 °C a pak ponoří na pět minut do roztoku udržovaného na teplotě 23 ± 5 °C a tvořeného 99 díly destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a jedním dílem alkylaryl sulfonátu.
 Na konci zkoušky se vzorky vysuší při 50 ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.
 2.3.2. Odolnost vůči uhlovodíkům
 Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce potírá bavlněnou látkou napuštěnou směsí tvořenou 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %) a pak se nechá na vzduchu oschnout.
 2.3.3. Výsledky
 Po postupném provedení obou uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti , měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δtm < 0,010).
 2.4. Odolnost vůči mechanickému narušení
 2.4.1. Metoda mechanického narušení
 Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) se podrobí zkoušce rovnoměrného mechanického narušení postupem popsaným v dodatku 3 této přílohy.
 2.4.2. Výsledky
 Změny po této zkoušce:
 v propustnosti
 :
 a v rozptylu
 :
 se musí změřit postupem popsaným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4 výše. Pro střední hodnotu tří vzorků musí platit:
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050.
 2.5. Zkouška přilnavosti případného povlaku
 2.5.1. Příprava vzorku
 Na nátěru se plocha o velikosti 20 × 20 mm rozřeže žiletkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 × 2 mm. Na žiletku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.
 2.5.2. Popis zkoušky
 Použije se lepicí páska s přilnavostí 2 N/(cm šířky) ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek dle dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka musí být alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle bodu 2.5.1.
 Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k danému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V té chvíli se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3. Výsledky
 Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je narušení na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.
 2.6. Zkoušky úplného světlometu s plastovým rozptylovým sklem
 2.6.1. Odolnost


text:
povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení
 2.6.1.1. Zkoušky
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.4.1.
 2.6.1.2. Výsledky
 Po zkoušce nesmí výsledky fotometrických měření provedených na světlometu v souladu s tímto předpisem překračovat:
 a)
 o více než 30 % maximální hodnoty předepsané pro body B50 L a HV a nesmí být o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro bod 75 R (u světlometů určených pro levostranný provoz se posuzují body B50 R, HV a 75 L)
 nebo
 b)
 o více než 10 % pod minimálními hodnotami předepsanými pro HV v případě světlometu, který vytváří pouze dálkové světlo.
 2.6.2. Zkouška přilnavosti případného povlaku
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.5.
 Dodatek 1
 ČASOVÁ POSLOUPNOST SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 A. Zkoušení plastových materiálů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu)
 Vzorky
 Zkoušky
 Rozptylová skla nebo vzorky materiálu
 Rozptylová skla
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Omezená fotometrie
 (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.1.1
 Změna teploty
 (bod 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.2.
 Omezená fotometrie
 (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.2.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Atmosférické vlivy
 (bod 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.4.
 Chemická činidla
 (bod 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.5.
 Čisticí prostředky
 (bod 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6.
 Uhlovodíky
 (bod 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7.
 Narušení
 (bod 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7.2
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.8.
 Přilnavost
 (bod 2.5)
 x
 1.9.
 Odolnost vůči záření zdroje světla
 (bod 2.2.4)
 x
 B. Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu)
 Zkoušky
 Úplný světlomet
 Číslo vzorku
 1
 2
 2.1.
 Narušení
 (bod 2.6.1.1.1)
 x
 2.2.
 Fotometrie
 (bod 2.6.1.2)
 x
 2.3.
 Přilnavost
 (bod 2.6.2)
 x
 Dodatek 2
 Metoda měření rozptylu a propustnosti světla
 1. ZAŘÍZENÍ (VIZ OBRÁZEK)
 Paprsek kolimátoru K o polodivergenci β/2 = 17,4 × 10–4 rd je omezen clonkou DT s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn vzorek.
 Rozptylová achromatická čočka L2, korigovaná na sférickou aberaci, spojuje clonu DT se snímačem R; průměr rozptylového skla L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°.
 Do ohniskové roviny obrazu rozptylového skla L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech α/2 = 1° a αmax/2 = 12°.
 Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy.
 Vzdálenosti L2 DT a ohnisková délka F2
 (1) rozptylového skla L2 musí být voleny tak, aby obraz DT úplně pokryl snímač R.
 Přiřadíme-li počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka.
 2. MĚŘENÍ
 Provádějí se tato měření:
 Měření
 Se


text:
vzorkem
 Se středovou částí DD
 Představovaná veličina
 T1
 ne
 ne
 Počáteční dopadající tok světla
 T2
 ano
 (před zkouškou)
 ne
 Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24 °
 T3
 ano
 (po zkoušce)
 ne
 Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24 °
 T4
 ano
 (před zkouškou)
 ano
 Tok světla rozptylovaný novým materiálem
 T5
 ano
 (po zkoušce)
 ano
 Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem
 Obrázek 1
 Optické zařízení pro měření odchylek rozptylu a propustnosti
 (1) Pro rozptylové sklo L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.
 Dodatek 3
 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM
 1. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 1.1. Stříkací pistole
 Stříkací pistole se osadí tryskou o průměru 1,3 mm umožňující dosahovat při tlaku 6,0 – 0 + 0,5 barů průtoku 0,24 ± 0,02 l/min.
 Za těchto provozních podmínek musí mít vzorek kužele vytvořený na povrchu, který je účinkům vystaven na vzdálenost 380 mm ± 10 mm od trysky, průměr 170 mm ± 50 mm.
 1.2. Zkušební směs
 Zkušební směs sestává z:
 a)
 křemenného písku o tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm a s téměř normálním rozložením s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2 a
 b)
 vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3; směs sestává z 25 g písku na 1 litr vody.
 2. ZKOUŠKA
 Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému tak, jak je uvedeno výše. Proud se směruje téměř kolmo na zkoušený povrch.
 Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se nastřikuje až do doby, kdy je změna v rozptylu světla vzorku nebo vzorků, měřená postupem podle dodatku 2, taková, že platí:
 K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.
 Dodatek 4
 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY
 1. ÚČEL POUŽITÍ
 Touto metodou je za standardních podmínek možno stanovit lineární přilnavost lepicí pásky ke skleněné desce.
 2. PRINCIP
 Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.
 3. DEFINOVANÉ ATMOSFÉRICKÉ PODMÍNKY
 Podmínky okolního prostředí: teplota 23 ± 5 °C a relativní vlhkost 65 ± 15 %.
 4. ZKUŠEBNÍ VZORKY
 Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných okolních podmínek (viz bod 3 výše).
 Z každého kotouče se zkouší pět zkušebních pásků, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody.
 5. POSTUP
 Zkouška se provádí za podmínek vnějšího prostředí stanovených v bodě 3.
 Pět zkušebních vzorků se odebere radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, potom se do 15 sekund nalepí takto:
 páska se postupně nalepí na skleněnou desku, zlehka se prstem po délce uhladí bez nadměrného tlaku tak, aby mezi páskou a sklem nezůstávaly žádné vzduchové bublinky.
 Soustava se v uvedených povětrnostních podmínkách ponechá 10 minut v klidu.
 V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky.
 Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby čára mezi páskou a