text:
centrálními bankami a s finančními institucemi ve třetích zemích a, je-li to
 účelné, i s mezinárodními organizacemi,
 — nabývat a prodávat promptně i termínovaně všechny typy devizových aktiv a drahé kovy. Pojem
 „devizové aktivum“ zahrnuje cenné papíry a všechna další aktiva v měnách kterékoli země nebo
 v zúčtovacích jednotkách bez ohledu na formu jejich držení,
 ---pagebreak--- C 115/240 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 — držet a spravovat aktiva uvedená v tomto článku,
 — provádět ve vztahu k třetím zemím a k mezinárodním organizacím všechny typy bankovních
 operací včetně zápůjčních a výpůjčních operací.
 Článek 24
 Jiné operace
 Kromě operací vyplývajících z jejich úkolů mohou ECB a národní centrální banky provádět operace pro
 potřeby svého provozu nebo svých zaměstnanců.
 KAPITOLA V
 DOHLED
 Článek 25
 Dohled
 25.1. ECB může vydávat stanoviska a být konzultována Radou, Komisí a příslušnými orgány
 členských států ohledně působnosti a používání právních aktů Unie týkajících se dohledu nad
 úvěrovými institucemi a stabilitou finančního systému.
 25.2. V souladu s nařízeními Rady podle čl. 127 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie může
 ECB plnit zvláštní úkoly týkající se dohledu nad úvěrovými a dalšími finančními institucemi s výjimkou
 pojišťovacích podniků.
 KAPITOLA VI
 FINANČNÍ USTANOVENÍ ESCB
 Článek 26
 Účetní závěrka
 26.1. Účetní rok ECB a národních centrálních bank začíná prvním lednem a končí třicátým
 prvním prosincem.
 26.2. Roční účetní závěrku ECB sestavuje Výkonná rada v souladu se zásadami stanovenými
 Radou guvernérů. Závěrku schvaluje Rada guvernérů a poté je závěrka zveřejněna.
 26.3. Pro analytické a provozní účely sestavuje Výkonná rada konsolidovanou rozvahu ESCB
 zahrnující ta aktiva a pasiva národních centrálních bank, která náleží ESCB.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/241
 26.4. K používání tohoto článku stanoví Rada guvernérů pravidla nezbytná pro standardizaci
 účtování a vykazování operací národních centrálních bank.
 Článek 27
 Audit účetnictví
 27.1. Účetnictví ECB a národních centrálních bank ověřují nezávislí externí auditoři doporučení
 Radou guvernérů a schválení Radou. Auditoři jsou oprávněni zkoumat veškeré účetnictví ECB
 a národních centrálních bank a obdržet veškeré informace o provedených operacích.
 27.2. Článek 287 Smlouvy o fungování Evropské unie se vztahuje výlučně na zkoumání
 výkonnosti správy ECB.
 Článek 28
 Základní kapitál ECB
 28.1. Základní kapitál ECB činí 5 miliard EUR. Základní kapitál může být zvýšen rozhodnutím
 Rady guvernérů kvalifikovanou většinou stanovenou v článku 10.3 v mezích a za podmínek, které
 stanoví Rada postupem podle článku 41.
 28.2. Národní centrální banky jsou jedinými upisovateli a držiteli základního kapitálu ECB.
 Základní kapitál je upisován podle klíče stanoveného v souladu s článkem 29.
 28.3. Rada guvernérů určí kvalifikovanou většinou podle článku 10.3, v jaké výši a jakým
 způsobem má být základní kapitál splacen.
 28.4. S výhradou článku 28.5 nesmějí být podíly národních centrálních bank na upsaném
 základním kapitálu ECB převedeny, zastaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí.
 28.5. Bude-li klíč uvedený v článku 29 upraven, převedou národní centrální banky mezi sebou
 příslušné podíly na základním kapitálu tak, aby rozdělení těchto podílů odpovídalo upravenému klíči.
 Rada guvernérů určí podmínky těchto převodů.
 ---pagebreak--- C 115/242 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 29
 Klíč pro upisování základního


text:
kapitálu
 29.1. Klíč pro upisování základního kapitálu ECB stanovený poprvé v roce 1998, kdy byl ESCB
 zřízen, se stanoví tak, že se každé národní centrální bance v tomto klíči přidělí vážený podíl, který se
 rovná součtu:
 — 50 % podílu příslušného členského státu na počtu obyvatel Unie v předposledním roce před
 zřízením ESCB,
 — 50 % podílu příslušného členského státu na hrubém domácím produktu Unie v tržních cenách
 zaznamenaných za posledních pět let předcházejících předposlednímu roku před zřízením ESCB.
 Procenta se zaokrouhlují směrem nahoru nebo dolů na nejbližší násobek 0,0001 %.
 29.2. Statistické údaje nezbytné pro plnění tohoto článku poskytuje Komise v souladu s pravidly
 přijatými Radou postupem podle článku 41.
 29.3. Vážené podíly přidělené národním centrálním bankám budou po založení ESCB upravovány
 každých pět let, přičemž se přiměřeně použije článek 29.1. Upravený klíč platí od prvního dne
 následujícího roku.
 29.4. Rada guvernérů učiní všechna další opatření nezbytná k použití tohoto článku.
 Článek 30
 Převod devizových rezerv na ECB
 30.1. Aniž je dotčen článek 28, poskytují národní centrální banky ECB devizové rezervy v jiných
 měnách než v měnách členských států, v eurech, v rezervních pozicích u Mezinárodního měnového
 fondu a ve zvláštních právech čerpání až do protihodnoty rovnající se 50 miliardám EUR. Rada
 guvernérů rozhodne o části, která by měla být ECB poskytnuta po jejím založení, a o částkách
 poskytovaných v pozdějších termínech. ECB má plné právo držet a spravovat devizové rezervy, které
 na ni byly převedeny, a využívat je pro účely stanovené v tomto statutu.
 30.2. Příspěvky jednotlivých národních centrálních bank se stanoví v poměru k jejich podílu na
 upsaném základním kapitálu ECB.
 30.3. ECB připíše ve prospěch každé národní centrální banky pohledávku ve výši jejího příspěvku.
 Rada guvernérů rozhoduje o denominaci a úročení těchto pohledávek.
 30.4. ECB může podle článku 30.2 vyzvat ke složení dalších devizových rezerv nad limit
 stanovený v článku 30.1 v mezích a za podmínek, které stanoví Rada postupem podle článku 41.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/243
 30.5. ECB může držet a spravovat rezervní pozice u Mezinárodního měnového fondu a zvláštní
 práva čerpání a zajišťovat sdružování těchto rezerv.
 30.6. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 31
 Devizové rezervy národních centrálních bank
 31.1. Národní centrální banky jsou oprávněny provádět operace k plnění svých závazků vůči
 mezinárodním organizacím v souladu s článkem 23.
 31.2. Všechny ostatní operace s devizovými rezervami zbývajícími národním centrálním bankám
 po převodech provedených podle článku 30 a transakce členských států s jejich devizovými
 provozními zůstatky překračujícími částku stanovenou podle článku 31.3 podléhají schválení ECB
 s cílem zajistit soulad s devizovou a měnovou politikou Unie.
 31.3. Rada guvernérů stanoví obecné zásady s cílem usnadnit tyto operace.
 Článek 32
 Přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank
 32.1. Příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové
 politiky ESCB (dále jen „měnové příjmy“) jsou na konci každého účetního roku přerozdělovány
 v souladu s tímto článkem.
 32.2. Částka měnových příjmů každé národní centrální banky se rovná jejímu ročnímu příjmu
 z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
v oběhu, a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato
 aktiva vedou národní centrální banky odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou
 guvernérů.
 32.3. Jestliže po zavedení eura Rada guvernérů usoudí, že struktura bilancí národních centrálních
 bank nedovoluje použití článku 32.2, může Rada guvernérů kvalifikovanou většinou rozhodnout, že
 odchylně od článku 32.2 bude měnový příjem vypočítáván podle jiné metody, a to po dobu
 nepřesahující pět let.
 32.4. Výše měnového příjmu každé národní centrální banky se snižuje o částku rovnající se
 úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19.
 Rada guvernérů může rozhodnout o odškodnění národních centrálních bank za náklady spojené
 s vydáváním bankovek nebo za výjimečných okolností za zvláštní ztráty vzniklé z operací měnové
 politiky prováděných ve prospěch ESCB. Odškodnění bude provedeno ve formě, jakou bude Rada
 guvernérů považovat za vhodnou; tyto částky se mohou vzájemně započítat proti měnovým příjmům
 národních centrálních bank.
 ---pagebreak--- C 115/244 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 32.5. Úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky
 v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB, nerozhodne-li Rada guvernérů
 podle článku 33.2 jinak.
 32.6. Vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů
 provede ECB v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů.
 32.7. Rada guvernérů přijme veškerá další opatření nezbytná k používání tohoto článku.
 Článek 33
 Rozdělování čistých zisků a ztrát ECB
 33.1. Čistý zisk ECB je převáděn v tomto pořadí:
 a) částka, již určí Rada guvernérů a jež nesmí překročit 20 % čistého zisku, se převede do
 všeobecného rezervního fondu až do výše 100 % základního kapitálu,
 b) zbývající čistý zisk se rozděluje podílníkům ECB v poměru k jejich splaceným podílům.
 33.2. Zaznamená-li ECB ztrátu, může být schodek vyrovnán ze všeobecného rezervního fondu
 ECB, a bude-li to nezbytné, na základě rozhodnutí Rady guvernérů z měnového příjmu příslušného
 účetního roku, a to poměrně až do výše částek přidělených národním centrálním bankám podle
 článku 32.5.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 34
 Právní akty
 34.1. Podle článku 132 Smlouvy o fungování Evropské unie Evropská centrální banka:
 — přijímá nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů vymezených v čl. 3.1 první odrážce,
 v článcích 19.1, 22 nebo 25.2 tohoto statutu a v případech stanovených právními akty Rady, jež
 jsou uvedeny v článku 41,
 — přijímá rozhodnutí nezbytná pro plnění úkolů svěřených ESCB Smlouvami a tímto statutem,
 — vydává doporučení a zaujímá stanoviska.
 34.2. ECB může rozhodnout o zveřejnění svých rozhodnutí, doporučení a stanovisek.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/245
 34.3. V mezích a za podmínek stanovených Radou postupem podle článku 41 statutu je ECB
 oprávněna ukládat podnikům peněžité pokuty nebo penále za neplnění povinností vyplývajících
 z jejích nařízení a rozhodnutí.
 Článek 35
 Soudní kontrola a záležitosti s ní související
 35.1. Jednání nebo opomenutí ECB podléhají přezkoumání nebo výkladu Soudního dvora
 Evropské unie v případech a za podmínek stanovených Smlouvami. ECB je oprávněna podat žalobu
 v případech a za podmínek stanovených Smlouvami.
 35.2. Spory mezi ECB na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky


text:
či jakoukoli jinou osobou na straně
 druhé rozhodují příslušné národní soudy, není-li dána pravomoc Soudního dvora Evropské unie.
 35.3. ECB podléhá úpravě odpovědnosti podle článku 340 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Odpovědnost národních centrálních bank se řídí příslušným vnitrostátním právem.
 35.4. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat podle jakékoli rozhodčí doložky
 obsažené ve smlouvě veřejnoprávní nebo soukromoprávní uzavřené ECB nebo jejím jménem.
 35.5. Rozhodnutí ECB o předložení věci Soudnímu dvoru Evropské unie přijímá Rada guvernérů.
 35.6. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc ve sporech týkajících se závazků, které mají podle
 Smluv a tohoto statutu plnit národní centrální banky. Usoudí-li ECB, že některá národní centrální
 banka nesplnila povinnost vyplývající ze Smluv a tohoto statutu, poskytne dotyčné národní centrální
 bance příležitost předložit své připomínky a poté vydá ve věci odůvodněné stanovisko. Nevyhoví-li
 dotyčná národní centrální banka tomuto stanovisku ve lhůtě stanovené ECB, může ECB předložit věc
 Soudnímu dvoru Evropské unie.
 Článek 36
 Zaměstnanci
 36.1. Na návrh Výkonné rady přijme Rada guvernérů pracovní řád pro zaměstnance ECB.
 36.2. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat jakékoli spory mezi ECB a jejími
 zaměstnanci v mezích a za podmínek stanovených v pracovním řádu.
 ---pagebreak--- C 115/246 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 37 (bývalý článek 38)
 Služební tajemství
 37.1. Členové řídicích orgánů a zaměstnanci ECB a národních centrálních bank jsou povinni i po
 skončení svého pracovního poměru zachovávat mlčenlivost o informacích, které jsou předmětem
 služebního tajemství.
 37.2. Osoby mající přístup k údajům, na něž se vztahují právní předpisy Unie ukládající povinnost
 mlčenlivosti, podléhají těmto předpisům.
 Článek 38 (bývalý článek 39)
 Osoby s podpisovým právem
 Vůči třetím stranám ECB právně zavazují její prezident nebo dva členové Výkonné rady nebo podpisy
 dvou zaměstnanců ECB, kteří byli k podepisování jménem ECB jejím prezidentem řádně zmocněni.
 Článek 39 (bývalý článek 40)
 Výsady a imunity
 ECB požívá na území členských států výsad a imunit nezbytných pro plnění svých úkolů za podmínek
 stanovených v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie.
 KAPITOLA VIII
 ZMĚNY STATUTU A DOPLŇUJÍCÍ PRÁVNÍ PŘEDPISY
 Článek 40 (bývalý článek 41)
 Zjednodušený postup pro přijímání změn
 40.1. Podle čl. 129 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou Evropský parlament
 a Rada řádným legislativním postupem měnit články 5.1, 5.2, 5.3, 17, 18, 19.1, 22, 23, 24, 26, 32.2,
 32.3, 32.4, 32.6, čl. 33.1 písm. a) a článek 36 tohoto statutu buď na doporučení ECB a po konzultaci
 s Komisí, anebo na návrh Komise a po konzultaci s ECB.
 40.2. Evropská rada může změnit článek 10.2 jednomyslně rozhodnutím na doporučení Evropské
 centrální banky a po konzultaci s Evropským parlamentem a Komisí, anebo na doporučení Komise
 a po konzultaci s Evropským parlamentem a Evropskou centrální bankou. Tyto změny vstoupí
 v platnost po schválení členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/247
 40.3. Doporučení ECB podle tohoto článku vyžaduje jednomyslné rozhodnutí Rady guvernérů.
 Článek 41 (bývalý článek 42)
 Doplňující právní předpisy
 V souladu s čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie přijme Rada na návrh Komise a po


text:
konzultaci s Evropským parlamentem a ECB, anebo na doporučení ECB a po konzultaci s Evropským
 parlamentem a Komisí předpisy uvedené v článcích 4, 5.4, 19.2, 20, 28.1, 29.2, 30.4 a 34.3 tohoto
 statutu.
 KAPITOLA IX
 PŘECHODNÁ A JINÁ USTANOVENÍ O ESCB
 Článek 42 (bývalý článek 43)
 Obecná ustanovení
 42.1. Na základě výjimky uvedené v článku 139 Smlouvy o fungování Evropské unie nezakládají
 následující články tohoto statutu práva ani neukládají povinnosti pro dotyčný členský stát: 3, 6, 9.2,
 12.1, 14.3, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26.2, 27, 30, 31, 32, 33, 34 a 49.
 42.2. Centrální banky členských států, na které se vztahuje výjimka podle článku 139 uvedené
 smlouvy, si zachovají své pravomoci v oblasti měnové politiky podle příslušného vnitrostátního práva.
 42.3. V článcích 3, 11.2 a 19 tohoto statutu se „členskými státy“ rozumějí podle článku 139
 uvedené smlouvy členské státy, jejichž měnou je euro.
 42.4. V článcích 9.2, 10.2, 10.3, 12.1, 16, 17, 18, 22, 23, 27, 30, 31, 32, 33.2 a 49 tohoto statutu
 se „národními centrálními bankami“ rozumějí centrální banky členských států, jejichž měnou je euro.
 42.5. V článcích 10.3 a 33.1 se „podílníky“ rozumějí rovněž centrální banky členských států,
 jejichž měnou je euro.
 42.6. V článcích 10.3 a 30.2 se „upsaným základním kapitálem ECB“ rozumí základní kapitál
 upsaný centrálními bankami členských států, jejichž měnou je euro.
 ---pagebreak--- C 115/248 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 43 (bývalý článek 44)
 Přechodné úkoly ECB
 ECB převezme dřívější úkoly Evropského měnového institutu uvedené v čl. 141 odst. 2 Smlouvy
 o fungování Evropské unie, které v důsledku výjimek vztahujících se na jeden nebo několik členských
 států musí být ještě splněny po zavedení eura.
 Při přípravách na zrušení výjimek uvedených v článku 140 uvedené smlouvy plní ECB poradní funkci.
 Článek 44 (bývalý článek 45)
 Generální rada ECB
 44.1. Aniž je dotčen čl. 129 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, zřizuje se Generální rada
 jako třetí rozhodovací orgán ECB.
 44.2. Generální rada je složena z prezidenta a viceprezidenta ECB a z guvernérů národních
 centrálních bank. Zasedání Generální rady se mohou účastnit další členové Výkonné rady, avšak bez
 hlasovacího práva.
 44.3. Povinnosti Generální rady taxativně vymezuje článek 46 tohoto statutu.
 Článek 45 (bývalý článek 46)
 Jednací řád Generální rady
 45.1. Generální radě ECB předsedá prezident, nebo v jeho nepřítomnosti viceprezident ECB.
 45.2. Předseda Rady a jeden člen Komise se mohou účastnit zasedání Generální rady, avšak bez
 hlasovacího práva.
 45.3. Zasedání Generální rady připravuje prezident.
 45.4. Odchylně od článku 12.3 přijme Generální rada svůj jednací řád.
 45.5. ECB zřídí sekretariát Generální rady.
 Článek 46 (bývalý článek 47)
 Povinnosti Generální rady
 46.1. Generální rada:
 — plní úkoly uvedené v článku 43,
 — přispívá k plnění poradních funkcí uvedených v článcích 4 a 25.1.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/249
 46.2. Generální rada přispívá k:
 — shromažďování statistických informací, jak je uvedeno v článku 5,
 — podávání zpráv o činnosti ECB, jak je uvedeno v článku 15,
 — stanovení pravidel uvedených v článku 26.4 nezbytných k používání článku 26,
 — přijímání


text:
veškerých dalších opatření uvedených v článku 29.4 nezbytných k používání článku 29,
 — přijetí pracovního řádu pro zaměstnance ECB podle článku 36.
 46.3. Generální rada se podílí na přípravách nezbytných pro neodvolatelné stanovení
 přepočítacích koeficientů měn členských států, na které se vztahuje výjimka, vůči euru, jak je
 uvedeno v čl. 140 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 46.4. Generální radu informuje o rozhodnutích Rady guvernérů prezident ECB.
 Článek 47 (bývalý článek 48)
 Přechodná ustanovení o základním kapitálu ECB
 V souladu s článkem 29.1 je každé národní centrální bance přidělen vážený podíl podle klíče pro
 upisování základního kapitálu ECB. Odchylně od článku 28.3 nesplácejí centrální banky členských
 států, na které se vztahuje výjimka, svůj upsaný základní kapitál, nerozhodne-li Generální rada většinou
 představující alespoň dvě třetiny upsaného základního kapitálu ECB a alespoň polovinu podílníků, že
 musí být splacen minimální procentní podíl jako příspěvek na úhradu provozních nákladů ECB.
 Článek 48 (bývalý článek 49)
 Odložené splácení základního kapitálu, rezervních fondů a rezerv ECB
 48.1. Centrální banka členského státu, na který se přestala vztahovat výjimka, splácí svůj upsaný
 podíl na základním kapitálu ECB ve stejném rozsahu jako centrální banky členských států, jejichž
 měnou je euro, a v souladu s článkem 30.1 převádí své devizové rezervy na ECB. Výše těchto převodů
 se určuje násobkem hodnoty devizových rezerv, které již byly v souladu s článkem 30.1 převedeny na
 ECB, vyjádřené v eurech podle platných směnných kurzů, a poměru mezi počtem podílů upsaných
 dotyčnou národní centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními
 bankami.
 48.2. Kromě platby, jež má být provedena podle článku 48.1, přispívá dotyčná centrální banka do
 rezervních fondů ECB a do rezerv rovnocenných rezervním fondům a na částku, jež má být ještě
 vyčleněna na rezervní fondy a rezervy odpovídající zůstatku účtu zisků a ztrát k 31. prosinci roku,
 ---pagebreak--- C 115/250 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 který předcházel roku zrušení výjimky. Částka určená k převodu se vypočítá jako násobek výše rezerv,
 jak byly výše definovány a schváleny v bilanci ECB, a poměru mezi počtem podílů upsaných dotyčnou
 centrální bankou a počtem podílů již splacených ostatními národními centrálními bankami.
 48.3. Jakmile se jedna nebo více zemí stanou členskými státy a jejich národní centrální banky se
 stanou součástí ESCB, upsaný základní kapitál ECB a horní hranice částky devizových rezerv, které
 mohou být převedeny na ECB, budou automaticky zvýšeny. V rámci rozšířeného klíče pro upisování
 základního kapitálu se zvýšení určí vynásobením dosavadních částek poměrem vážených podílů
 vstupujících národních centrálních bank k váženým podílům národních centrálních bank, které již jsou
 členy ESCB. Vážený podíl každé národní centrální banky v klíči pro upisování základního kapitálu se
 vypočte obdobně podle článku 29.1 a v souladu s článkem 29.2. Pro statistické údaje se použijí
 referenční období totožná s těmi, která byla použita při poslední pětileté úpravě vážených podílů podle
 článku 29.3.
 Článek 49 (bývalý článek 52)
 Výměna bankovek v měnách členských států
 Po neodvolatelném stanovení přepočítacích koeficientů v souladu s čl. 140 odst. 3 Smlouvy
 o fungování Evropské unie přijme Rada guvernérů opatření nezbytná k zajištění toho,


text:
aby bankovky
 znějící na měny s neodvolatelně stanovenými přepočítacími koeficienty byly vyměňovány národními
 centrálními bankami za své jmenovité hodnoty.
 Článek 50 (bývalý článek 53)
 Použitelnost přechodných ustanovení
 Články 42 až 47 jsou použitelné po dobu existence členských států, na které se vztahuje výjimka.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/251
 PROTOKOL (č. 5)
 O STATUTU EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANKY
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI stanovit statut Evropské investiční banky zmíněný v článku 308 Smlouvy o fungování
 Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Evropská investiční banka, založená článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen
 „banka“), se zřizuje a vykonává své úkoly a činnost v souladu se Smlouvami a tímto statutem.
 Článek 2
 Úkoly banky stanoví článek 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 3
 V souladu s článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.
 Článek 4
 1. Bance se přiděluje základní kapitál ve výši 164 808 169 000 EUR, který upíší členské státy
 v těchto částkách:
 Německo 26 649 532 500
 Francie 26 649 532 500
 Itálie 26 649 532 500
 Spojené království 26 649 532 500
 Španělsko 15 989 719 500
 Belgie 7 387 065 000
 Nizozemsko 7 387 065 000
 Švédsko 4 900 585 500
 Dánsko 3 740 283 000
 Rakousko 3 666 973 500
 Polsko 3 411 263 500
 Finsko 2 106 816 000
 ---pagebreak--- C 115/252 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Řecko 2 003 725 500
 Portugalsko 1 291 287 000
 Česká republika 1 258 785 500
 Maďarsko 1 190 868 500
 Irsko 935 070 000
 Rumunsko 863 514 500
 Slovensko 428 490 500
 Slovinsko 397 815 000
 Bulharsko 290 917 500
 Litva 249 617 500
 Lucembursko 187 015 500
 Kypr 183 382 000
 Lotyšsko 152 335 000
 Estonsko 117 640 000
 Malta 69 804 000
 Členské státy odpovídají pouze do výše svého podílu upsaného a dosud nesplaceného základního
 kapitálu.
 2. Přijetím nového člena se zvyšuje upsaný základní kapitál o částku odpovídající vkladu nového
 člena.
 3. Rada guvernérů může jednomyslně rozhodnout o zvýšení upsaného základního kapitálu.
 4. Podíl na upsaném základním kapitálu nemůže být postoupen ani zastaven ani obstaven.
 Článek 5
 1. Členské státy splatí upsaný základní kapitál do průměrné výše 5 % částek uvedených v čl. 4
 odst. 1.
 2. V případě zvýšení upsaného základního kapitálu se Rada guvernérů může jednomyslně usnést
 na procentu, které musí být zaplaceno, a na způsobu této platby. Platby v hotovosti se provádějí
 výhradně v eurech.
 3. Správní rada může požadovat splacení zbývající části upsaného základního kapitálu, pokud se
 toto splacení stane nutným, aby banka mohla dostát svým závazkům.
 Každý členský stát zaplatí částku úměrnou svému podílu na upisovaném základním kapitálu.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/253
 Článek 6
 (bývalý článek 8)
 Banku spravuje a řídí Rada guvernérů, správní rada a řídící výbor.
 Článek 7
 (bývalý článek 9)
 1. Radu guvernérů tvoří ministři určení členskými státy.
 2. Rada guvernérů vydává obecné


text:
směrnice týkající se úvěrové politiky banky v souladu s cíli Unie.
 Rada guvernérů dbá na provádění těchto směrnic.
 3. Rada guvernérů mimo jiné:
 a) rozhoduje o zvýšení upsaného základního kapitálu podle čl. 4 odst. 3 a čl. 5 odst. 2;
 b) pro účely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finančních operací prováděných v rámci úkolů banky;
 c) vykonává pravomoci uvedené v článcích 9 a 11, pokud jde o jmenování a zbavení úřadu členů
 správní rady a řídícího výboru a dalších osob podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce;
 d) rozhoduje o poskytování finančních prostředků na investiční operace, které mají být zcela nebo
 částečně prováděny mimo území členských států v souladu s čl. 16 odst. 1;
 e) schvaluje výroční zprávu vypracovanou správní radou;
 f) schvaluje roční rozvahu, jakož i výkaz zisků a ztrát;
 g) vykonává ostatní pravomoci a povinnosti svěřené tímto statutem;
 h) schvaluje jednací řád banky.
 4. Rada guvernérů má pravomoc přijímat jednomyslně v rámci Smluv a tohoto statutu veškerá
 rozhodnutí, která se týkají zastavení činnosti banky a její případné likvidace.
 ---pagebreak--- C 115/254 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 8
 (bývalý článek 10)
 Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá Rada guvernérů rozhodnutí prostou většinou svých členů. Tato
 většina musí představovat alespoň 50 % upsaného základního kapitálu.
 Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu.
 Zdrží-li se přítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to překážkou přijetí rozhodnutí
 vyžadujících jednomyslnost.
 Článek 9
 (bývalý článek 11)
 1. Správní rada rozhoduje o poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk,
 a o uzavírání půjček; stanoví úrokové míry poskytnutých úvěrů a provize a jiné poplatky. Na základě
 rozhodnutí přijatého kvalifikovanou většinou může přenést některé své funkce na řídící výbor.
 Rozhoduje o podmínkách takového přenesení a dohlíží na jeho výkon.
 Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními
 Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.
 Na konci účetního období je povinna podat Radě guvernérů zprávu a po schválení ji uveřejnit.
 2. Správní rada je složena z 28 řádných členů a 18 zastupujících členů.
 Řádné členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů, přičemž každý členský stát nominuje jednoho
 řádného člena a jeden řádný člen je nominován Komisí.
 Zastupující členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů takto:
 — dva zastupující členy nominované Spolkovou republikou Německo,
 — dva zastupující členy nominované Francouzskou republikou,
 — dva zastupující členy nominované Italskou republikou,
 — dva zastupující členy nominované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,
 — jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Španělského království
 a Portugalské republiky,
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/255
 — jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Belgického království,
 Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království,
 — dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Dánského království, Řecké republiky,
 Irska a Rumunska,
 — dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Estonské republiky, Lotyšské republiky,
 Litevské republiky, Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království,
 — tři zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Bulharské republiky, České republiky,
 Kyperské republiky, Maďarské


text:
republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko
 a Slovenské republiky,
 — jednoho zastupujícího člena nominovaného Komisí.
 Správní rada kooptuje šest odborníků bez hlasovacího práva: tři z nich jako řádné členy a tři jako
 zastupující členy.
 Řádní i zastupující členové mohou být jmenováni opakovaně.
 Jednací řád stanoví pravidla pro účast na schůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících členů
 a kooptovaných odborníků.
 Předseda, nebo v jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů řídícího výboru, předsedá schůzi správní
 rady, avšak neúčastní se hlasování.
 Členové správní rady jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky způsobilosti a nezávislosti;
 odpovídají pouze bance.
 3. Odvolat řádného člena správní rady může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým
 kvalifikovanou většinou, a to pouze v případě, že již nesplňuje podmínky nutné k výkonu funkce.
 Neschválení výroční zprávy vede k odstoupení správní rady.
 4. Uvolní-li se místo v důsledku smrti, individuálního nebo kolektivního odstoupení anebo
 odvolání, bude místo znovu obsazeno podle pravidel stanovených v odstavci 2. Kromě celkové
 obměny se uvolněná místa obsazují na zbytek funkčního období.
 5. Rada guvernérů stanoví odměny členům správní rady. Určí, jaká činnost je neslučitelná
 s funkcemi řádného nebo zastupujícího člena.
 ---pagebreak--- C 115/256 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 10
 (bývalý článek 12)
 1. Každý řádný člen má ve správní radě jeden hlas. Své hlasovací právo může bez omezení
 delegovat způsobem uvedeným v jednacím řádu banky.
 2. Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nejméně třetinou svých členů
 s hlasovacím právem, kteří představují alespoň 50 % upsaného základního kapitálu. Pro dosažení
 kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu. Jednací řád banky určuje
 kvórum nutné k platnosti usnesení správní rady.
 Článek 11
 (bývalý článek 13)
 1. Řídící výbor se skládá z předsedy a osmi místopředsedů jmenovaných Radou guvernérů na
 návrh správní rady na dobu šesti let. Mohou být jmenováni opakovaně.
 Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím změnit počet členů řídícího výboru.
 2. Rada guvernérů může kvalifikovanou většinou na návrh správní rady přijatý rovněž
 kvalifikovanou většinou rozhodnout o odvolání člena řídícího výboru.
 3. Řídící výbor zajišťuje pod dohledem předsedy a pod kontrolou správní rady vedení běžných
 obchodů banky.
 Připravuje rozhodnutí správní rady, zejména pokud jde o uzavírání půjček a poskytování finančních
 prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk; zajišťuje provádění těchto rozhodnutí.
 4. Řídící výbor přijímá svá stanoviska k návrhům na uzavření půjček nebo poskytnutí finančních
 prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, většinou hlasů.
 5. Rada guvernérů určuje odměnu členů řídícího výboru a stanoví, jaké činnosti jsou neslučitelné
 s jejich funkcí.
 6. Předseda, v případě jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů, zastupuje banku v soudních
 i mimosoudních věcech.
 7. Zaměstnanci banky jsou podřízeni předsedovi. Předseda je přijímá a propouští. Při výběru
 zaměstnanců je povinen přihlížet nejen k osobním schopnostem a odborné kvalifikaci, ale
 i k spravedlivému zastoupení státních příslušníků členských států. Jednací řád určí subjekt příslušný
 k přijímání předpisů týkajících se zaměstnanců.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/257
 8. Řídící výbor a zaměstnanci banky odpovídají pouze bance a vykonávají své funkce zcela
 nezávisle.
 Článek 12
 (bývalý článek 14)
 1.


text:
Výbor složený ze šesti členů jmenovaných Radou guvernérů na základě jejich způsobilosti
 prověřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího účetnictví.
 2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoročně prověřuje, zda jsou operace a účetnictví banky řádně
 vedeny. Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy
 stanovenými tímto statutem a jednacím řádem.
 3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finanční výkazy a jiné finanční informace obsažené
 v roční účetní závěrce sestavené správní radou poskytují věrný obraz finanční situace banky, pokud jde
 o její aktiva a pasiva, a výsledků jejích operací a hotovostních toků za dané účetní období.
 4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky
 jeho činnosti.
 Článek 13
 (bývalý článek 15)
 Banka jedná s každým členským státem prostřednictvím orgánu, který tento stát určí. Při provádění
 finančních operací se obrací na národní centrální banku příslušného členského státu nebo na jiné
 finanční orgány, které tento stát schválil.
 Článek 14
 (bývalý článek 16)
 1. Banka spolupracuje se všemi mezinárodními organizacemi, jež vyvíjejí činnost v obdobných
 oblastech.
 2. Banka naváže veškerá spojení potřebná pro spolupráci s bankovními a finančními orgány zemí,
 ve kterých provádí své operace.
 Článek 15
 (bývalý článek 17)
 Na žádost některého členského státu nebo Komise anebo z úřední povinnosti Rada guvernérů vykládá
 nebo doplňuje směrnice, které vydala na základě článku 7 tohoto statutu, a to za podmínek, za jakých
 byly přijaty.
 ---pagebreak--- C 115/258 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 16
 (bývalý článek 18)
 1. V rámci úkolů vytyčených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytuje banka
 finanční prostředky, zejména ve formě úvěrů a záruk, svým členům nebo podnikům soukromého či
 veřejného práva na investice, které mají být uskutečněny na území členských států, pokud prostředky
 z jiných zdrojů nejsou za přiměřených podmínek dosažitelné.
 Nicméně rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou na návrh správní rady může banka
 poskytnout finanční prostředky na investice, které mají být uskutečněny zcela nebo zčásti mimo území
 členských států.
 2. Jestliže je to možné, je poskytnutí půjčky vázáno podmínkou, že současně bude použito též
 jiných prostředků financování.
 3. Jestliže půjčka nebyla poskytnuta členskému státu, ale jinému podniku nebo samosprávnému
 celku, podmíní banka poskytnutí této půjčky buď zárukou členského státu, na jehož území bude
 investice uskutečněna, nebo jinými dostatečnými zárukami nebo finanční silou dlužníka.
 Kromě toho stanoví správní rada kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou
 guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operace podle článku 309 Smlouvy
 o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finanční operace, která představuje specifický profil
 rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.
 4. Banka může poskytnout záruku na půjčky uzavřené podniky soukromého či veřejného práva
 anebo samosprávnými celky k provedení operací uvedených v článku 309 Smlouvy o fungování
 Evropské unie.
 5. Úhrnná částka nesplacených úvěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí převýšit 250 % částky
 úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku
 účtu zisků a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o


text:
částku rovnající se upsané částce, a to
 i nesplacené, na jakoukoli majetkovou účast banky.
 Bankou vyplacená částka majetkové účasti nesmí nikdy převýšit částku odpovídající úhrnu splaceného
 upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků
 a ztrát.
 Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle
 odstavce 3, zvlášť přidělené rezervní fondy.
 Tento odstavec se rovněž vztahuje na konsolidované účetnictví banky.
 6. Banka se zajišťuje proti riziku změny kurzů tím, že ke smlouvám o půjčkách a zárukách připojí
 doložky, které bude považovat za vhodné.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/259
 Článek 17
 (bývalý článek 19)
 1. Úroková míra půjček a provize a jiné poplatky, které má banka poskytnout, musí být
 přizpůsobovány podmínkám převládajícím na kapitálovém trhu a musí být propočítány tak, aby banka
 z jejich výnosů plnila své závazky, kryla své náklady a rizika a podle článku 22 vytvořila rezervní fond.
 2. Banka nepovoluje snížení úrokové míry. V případě, že snížení úrokové míry je žádoucí
 vzhledem ke zvláštní povaze investice, která má být financována, může příslušný členský stát nebo
 třetí strana udělit bonifikaci úroku, pokud je udělení této bonifikace slučitelné s pravidly stanovenými
 v článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 Článek 18
 (bývalý článek 20)
 Při svých finančních operacích zachovává banka tyto zásady:
 1. Dbá, aby její prostředky byly používány co nejúčelněji v zájmu Unie.
 Může poskytnout půjčky nebo záruky pouze:
 a) jestliže splácení úroků a umořování je kryto ziskem z podnikání, pokud jde o investice prováděné
 podniky ve výrobním odvětví, anebo, v případě ostatních investic, jestliže je zajištěno závazkem,
 který převzal stát, v němž se investice uskutečňuje, či jiným způsobem,
 b) a jestliže provedení investice přispívá ke zvýšení obecné hospodářské produktivity a působí
 příznivě k vytvoření vnitřního trhu.
 2. Nesmí nabývat žádné podíly v podnicích ani přijímat žádnou odpovědnost za jejich řízení, ledaže
 by to vyžadovala ochrana jejích práv a bylo tak zajištěno splacení její pohledávky.
 Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou
 guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operací podle článku 309 Smlouvy
 o fungování Evropské unie, podmínky majetkové účasti v obchodním podniku, pokud je to
 vyžadováno k financování investice nebo programu, obvykle jako doplňku úvěru nebo záruky.
 3. Může postupovat své pohledávky na kapitálovém trhu a požadovat za tím účelem od svých
 dlužníků vydání dluhopisů nebo jiných cenných papírů.
 ---pagebreak--- C 115/260 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 4. Ani banka, ani členské státy nesmí stanovovat podmínky, podle kterých by měly být částky z jejích
 půjček použity na území určitého členského státu.
 5. Může vázat poskytnutí půjček na podmínku, že se uskuteční mezinárodní veřejná soutěž.
 6. Nefinancuje zcela ani zčásti žádnou investici, s níž nesouhlasí členský stát, na jehož území má být
 tato investice uskutečněna.
 7. Jako doplněk ke své úvěrové činnosti může banka poskytovat služby technické pomoci v souladu
 s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou většinou, a v souladu s tímto statutem.
 Článek 19
 (bývalý článek 21)
 1. Každý podnik nebo


text:
veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt se může přímo obrátit na banku
 se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovněž podávány buď prostřednictvím Komise,
 nebo prostřednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna.
 2. Jestliže se žádost podává prostřednictvím Komise, bude předložena k vyjádření členskému státu,
 na jehož území bude investice uskutečněna. Jestliže se žádost podává prostřednictvím státu, bude
 předložena k vyjádření Komisi. Jestliže žádost podává přímo podnik, bude předložena danému
 členskému státu i Komisi.
 Dotyčné členské státy a Komise musí podat svá vyjádření ve lhůtě dvou měsíců. Neobdrží-li v této lhůtě
 vyjádření, může mít banka za to, že příslušný projekt nevyvolává námitek.
 3. Správní rada rozhoduje o finančních operacích, které jí předložil řídící výbor.
 4. Řídící výbor zkoumá, zda finanční operace, které mu byly předloženy, jsou v souladu s tímto
 statutem, zejména s články 16 a 18. Jestliže se řídící výbor vysloví pro finanční operaci, předloží
 správní radě odpovídající návrh; své kladné stanovisko může vázat na podmínky, které považuje za
 podstatné. Jestliže se řídící výbor vysloví proti finanční operaci, předloží správní radě příslušné
 podklady spolu se svým vyjádřením.
 5. V případě záporného stanoviska řídícího výboru může správní rada poskytnout dané
 financování pouze jednomyslným rozhodnutím.
 6. V případě záporného stanoviska Komise může správní rada poskytnout dané financování pouze
 jednomyslným rozhodnutím, přičemž člen ustanovený do své funkce na základě jmenování Komisí se
 zdrží hlasování.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/261
 7. V případě záporného stanoviska řídícího výboru i Komise nemůže správní rada dané
 financování poskytnout.
 8. Pokud musí být finanční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla
 chráněna práva a zájmy banky, přijme řídící výbor neprodleně naléhavá opatření, jež považuje za
 nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.
 Článek 20
 (bývalý článek 22)
 1. Banka si prostředky potřebné k plnění svých úkolů půjčuje na kapitálovém trhu.
 2. Banka si může půjčovat na kapitálových trzích členských států v rámci právních předpisů
 upravujících tyto trhy.
 Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy
 o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozí-li kapitálovému trhu tohoto
 státu vážné poruchy.
 Článek 21
 (bývalý článek 23)
 1. Banka může použít volně použitelných prostředků, které bezprostředně nepotřebuje ke krytí
 svých závazků, takto:
 a) může investovat na peněžních trzích;
 b) může s výhradou čl. 18 odst. 2 nakupovat a prodávat cenné papíry;
 c) může provádět jakékoli jiné finanční operace, které se vztahují k předmětu její činnosti.
 2. S výhradou ustanovení článku 23 provádí banka při správě svých investic jen takovou
 devizovou arbitráž, kterou přímo vyžaduje uskutečňování jejích půjček nebo plnění jejích závazků
 z půjček, které uzavřela, nebo záruk, které poskytla.
 3. V oblastech zmíněných v tomto článku působí banka ve shodě s příslušnými orgány nebo
 národními centrálními bankami členských států.
 ---pagebreak--- C 115/262 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 22
 (bývalý článek 24)
 1. Postupně bude vytvořen rezervní fond až do výše 10 % upsaného základního kapitálu.
 Odůvodňuje-li to stav závazků banky, může správní rada rozhodnout o zřízení dodatečných rezerv.
 Dokud tento rezervní


text:
fond nebude plně vytvořen, budou do něj odváděny:
 a) příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek, jež mají členské státy platit podle článku 5;
 b) příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek získaných splacením půjček podle
 písmene a),
 pokud těchto příjmů z úroků není třeba k plnění závazků nebo ke krytí nákladů banky.
 2. Prostředky rezervního fondu musí být investovány tak, aby mohly být kdykoli použity
 v souladu s účelem tohoto fondu.
 Článek 23
 (bývalý článek 25)
 1. Banka je vždy oprávněna převádět pohledávky do měny členského státu, jehož měnou není
 euro, aby mohla provádět finanční operace odpovídající jejímu předmětu činnosti, tak jak je stanoven
 v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie s přihlédnutím k článku 21 tohoto statutu. Banka se
 podle možností zdrží provádění takových převodů, má-li volné nebo uvolnitelné pohledávky v měně,
 kterou potřebuje.
 2. Banka může směnit pohledávky, jež má v měně členského státu, jehož měnou není euro, za
 prostředky v měně třetích zemí jen se souhlasem tohoto členského státu.
 3. Banka může volně nakládat s částí svého splaceného základního kapitálu, jakož i s devizami
 půjčenými na trzích mimo Unie.
 4. Členské státy se zavazují, že dlužníkům banky dají k dispozici prostředky v cizích měnách
 potřebné ke splácení jistiny a úroků z půjček poskytnutých nebo zajištěných bankou na investice, které
 mají být uskutečněny na jejich území.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/263
 Článek 24
 (bývalý článek 26)
 Jestliže některý členský stát neplní své členské povinnosti vyplývající z tohoto statutu, zejména
 povinnost splatit svůj podíl, anebo povinnost zajistit splácení úroků a umořování svých půjček, může
 Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou zastavit poskytování půjček nebo
 záruk tomuto členskému státu nebo jeho státním příslušníkům.
 Toto rozhodnutí nezbavuje stát ani jeho státní příslušníky jejich povinností vůči bance.
 Článek 25
 (bývalý článek 27)
 1. Jestliže Rada guvernérů rozhodne zastavit činnost banky, bude neprodleně ukončen veškerý
 provoz s výjimkou operací nutných k řádnému použití, ochraně a zachování majetku, jakož
 i k vyrovnání závazků.
 2. V případě likvidace jmenuje Rada guvernérů likvidátory a vydá jim pokyny k provedení
 likvidace. Dbá na zachování práv zaměstnanců.
 Článek 26
 (bývalý článek 28)
 1. Banka požívá v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou právnickým
 osobám příslušným vnitrostátním právem; může zejména nabývat a zcizovat movitý majetek
 a nemovitosti a vystupovat před soudem.
 2. Majetek banky nesmí být žádnou formou zabaven nebo vyvlastněn.
 Článek 27
 (bývalý článek 29)
 Spory mezi bankou na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky nebo třetími stranami na druhé straně
 rozhodují příslušné vnitrostátní soudy, s výhradou pravomocí přiznaných Soudnímu dvoru Evropské
 unie. Banka může v kterékoli smlouvě sjednat rozhodčí řízení.
 Banka si zvolí svůj obecný soud v každém členském státě. Může však v kterékoli smlouvě provést
 zvláštní volbu obecného soudu.
 Majetek a pohledávky banky mohou být zabaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí pouze
 na příkaz soudu.
 ---pagebreak--- C 115/264 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 28
 (bývalý článek 30)
 1. Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím zřídit pobočky nebo jiné subjekty s právní


text:
subjektivitou a finanční samostatností.
 2. Rada guvernérů přijme jednomyslně stanovy subjektů uvedených v odstavci 1. Stanovy určí
 zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finanční zdroje, intervenční nástroje, pravidla
 auditu a jejich vztah s orgány banky.
 3. Banka je oprávněna podílet se na řízení těchto subjektů a přispívat k jejich upsanému
 základnímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernérů.
 4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1,
 pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgánů při výkonu jejich funkcí a na jejich zaměstnance, a to
 za podmínek, které se vztahují na banku.
 Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy příjmů vyplývající z takových subjektů, na které mají
 nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují příslušné daňové předpisy.
 5. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající
 se opatření přijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie. Kterýkoli člen takového subjektu
 v tomto postavení nebo členské státy mohou podat žalobu proti těmto opatřením za podmínek
 stanovených v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 6. Rada guvernérů může v souladu s příslušnými vnitřními předpisy jednomyslně rozhodnout
 o připuštění zaměstnanců subjektů podléhajících právu Unie do společných režimů s bankou.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/265
 PROTOKOL (č. 6)
 O UMÍSTĚNÍ SÍDEL ORGÁNŮ A NĚKTERÝCH
 INSTITUCÍ, SUBJEKTŮ A ÚTVARŮ EVROPSKÉ UNIE
 ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,
 S OHLEDEM na článek 341 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 189 Smlouvy o založení
 Evropského společenství pro atomovou energii,
 MAJÍCE NA PAMĚTI A POTVRZUJÍCE rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965, a aniž jsou dotčena rozhodnutí
 o sídlech budoucích orgánů, institucí, subjektů a útvarů,
 SE DOHODLI na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 Jediný článek
 a) Evropský parlament má sídlo ve Štrasburku, kde se konají plenární zasedání, která trvají
 12 měsíců, včetně zasedání o rozpočtu. Doplňující plenární zasedání se konají v Bruselu. Výbory
 Evropského parlamentu zasedají v Bruselu. Generální sekretariát Evropského parlamentu a jeho
 útvary sídlí v Lucemburku.
 b) Rada má sídlo v Bruselu. Během měsíců dubna, června a října zasedá v Lucemburku.
 c) Komise má sídlo v Bruselu. Útvary vyjmenované v článcích 7, 8 a 9 rozhodnutí ze dne 8. dubna
 1965 sídlí v Lucemburku.
 d) Soudní dvůr Evropské unie má sídlo v Lucemburku.
 e) Účetní dvůr má sídlo v Lucemburku.
 f) Hospodářský a sociální výbor má sídlo v Bruselu.
 g) Výbor regionů má sídlo v Bruselu.
 h) Evropská investiční banka má sídlo v Lucemburku.
 i) Evropská centrální banka má sídlo ve Frankfurtu.
 j) Evropský policejní úřad (Europol) má sídlo v Haagu.
 ---pagebreak--- C 115/266 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 PROTOKOL (č. 7)
 O VÝSADÁCH A IMUNITÁCH EVROPSKÉ UNIE
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 berouce v úvahu, že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy
 o založení Evropského společenství pro atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na
 území členských států


text:
imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 KAPITOLA I
 MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE
 Článek 1
 Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení
 či vyvlastnění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního
 nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.
 Článek 2
 Archivy Unie jsou nedotknutelné.
 Článek 3
 Unie, její pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.
 Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo
 navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo
 nemovitostí, jestliže Unie uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně
 a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci
 Unie.
 Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné
 služby.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/267
 Článek 4
 Unie je osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty
 určené pro její úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na
 území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.
 Unie je rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých
 publikací.
 KAPITOLA II
 KOMUNIKACE A PRŮKAZY
 Článek 5
 (bývalý článek 6)
 Orgány Unie požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech
 členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.
 Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Unie nepodléhá cenzuře.
 Článek 6
 (bývalý článek 7)
 Předsedové orgánů Unie mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Unie průkazy, jejichž formu
 stanoví Rada prostou většinou a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto
 průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním
 a pracovním řádem Unie.
 Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území
 třetích zemí.
 KAPITOLA III
 ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
 Článek 7
 (bývalý článek 8)
 Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu
 nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.
 ---pagebreak--- C 115/268 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole:
 a) přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se
 v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání,
 b) přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních
 vlád při plnění dočasného úředního poslání.
 Článek 8
 (bývalý článek 9)
 Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či
 hlasování během výkonu své funkce.
 Článek 9
 (bývalý článek 10)
 V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:
 a) na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu,
 b) na území všech


text:
ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.
 Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu
 z něj.
 Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena
 imunity zbavit.
 KAPITOLA IV
 ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ
 EVROPSKÉ UNIE
 Článek 10
 (bývalý článek 11)
 Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Unie, jejich poradci a techničtí experti
 požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých
 výsad, imunit a výhod.
 Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Unie.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/269
 KAPITOLA V
 ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE
 Článek 11
 (bývalý článek 12)
 Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Unie bez ohledu na svou státní příslušnost:
 a) jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních
 a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících
 odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Unii a jednak o příslušnosti Soudního dvora
 Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejich úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity
 požívají i po ukončení své funkce,
 b) nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům
 omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců,
 c) požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům
 mezinárodních organizací,
 d) požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním
 nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní
 potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek
 považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno,
 e) požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého
 posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního
 trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné
 vládou země, v níž je toto právo uplatňováno.
 Článek 12
 (bývalý článek 13)
 Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým úředníkům a jiným zaměstnancům,
 podléhají dani ve prospěch Unie, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Evropský parlament a Rada
 řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení.
 Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim
 poskytuje Unie.
 ---pagebreak--- C 115/270 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 13
 (bývalý článek 14)
 S úředníky a jinými zaměstnanci Unie, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Unie
 zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely
 vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění,
 uzavřených mezi členskými zeměmi Unie, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož
 jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě,
 je-li tento


text:
stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud
 nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku
 a v jejich péči.
 Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území
 státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě; pro stanovení této daně je tento majetek
 posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv
 třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.
 Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve
 službách jiných mezinárodních organizací.
 Článek 14
 (bývalý článek 15)
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány
 rozhodují formou nařízení o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným
 zaměstnancům Unie.
 Článek 15
 (bývalý článek 16)
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními zúčastněnými
 orgány určí formou nařízení kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Unie, na které se použijí všechna
 nebo některá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.
 Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou
 pravidelně sdělovány vládám členských států.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/271
 KAPITOLA VI
 VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH
 U EVROPSKÉ UNIE
 Článek 16
 (bývalý článek 17)
 Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným
 u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 17
 (bývalý článek 18)
 Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Unie výhradně v zájmu
 Unie.
 Každý orgán Unie je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech,
 kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.
 Článek 18
 (bývalý článek 19)
 Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shodě s odpovědnými úřady
 příslušných členských států.
 Článek 19
 (bývalý článek 20)
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na členy Komise.
 Článek 20
 (bývalý článek 21)
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kanceláře
 a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dotčen článek 3 Protokolu o statutu
 Soudního dvora Evropské unie týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů.
 ---pagebreak--- C 115/272 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 Článek 21
 (bývalý článek 22)
 Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její
 zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu
 této banky tím nejsou dotčena.
 Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti
 se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na
 jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho
 činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.
 Článek 22
 (bývalý článek


text:
23)
 Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její
 zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank
 a Evropské centrální banky.
 Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a jiných poplatků v souvislosti se
 zvýšením jejího základního kapitálu a veškerých formalit, které s tím jsou spojeny ve státě, v němž má
 sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského
 systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/273
 PROTOKOL (č. 8)
 K ČL. 6 ODST. 2 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII
 O PŘISTOUPENÍ UNIE K EVROPSKÉ ÚMLUVĚ
 O OCHRANĚ LIDSKÝCH PRÁV A ZÁKLADNÍCH
 SVOBOD
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Dohoda o přistoupení Unie k Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a základních svobod (dále jen
 „Evropská úmluva“) podle čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii musí odrážet nezbytnost zachování
 specifických rysů Unie a práva Unie, zejména pokud jde o:
 a) zvláštní úpravu případné účasti Unie v kontrolních orgánech Evropské úmluvy;
 b) mechanismy nezbytné k zajištění toho, aby žaloby podané jinými než členskými státy a žaloby
 podané fyzickými osobami byly správně podávány podle případu proti členským státům nebo
 Unii.
 Článek 2
 Dohoda uvedená v článku 1 zajistí, aby se přistoupení nedotklo působnosti Unie ani pravomocí jejích
 orgánů. Zajistí, aby se žádné z jejích ustanovení nedotýkalo zvláštního postavení členských států ve
 vztahu k Evropské úmluvě, zejména k jejím protokolům, opatřením přijatým členskými státy odchylně
 od Evropské úmluvy v souladu s jejím článkem 15 a výhradám členských států k Evropské úmluvě, jež
 byly formulovány v souladu s jejím článkem 57.
 Článek 3
 Žádné ustanovení dohody uvedené v článku 1 se nedotkne článku 344 Smlouvy o fungování Evropské
 unie.
 ---pagebreak--- C 115/274 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 PROTOKOL (č. 9)
 O ROZHODNUTÍ RADY, KTERÝM SE PROVÁDÍ ČL. 16
 ODST. 4 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII A ČL. 238
 ODST. 2 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE
 JEDNAK MEZI 1. LISTOPADEM 2014 A 31. BŘEZNEM
 2017 A JEDNAK OD 1. DUBNA 2017
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 MAJÍCE NA PAMĚTI zásadní význam, který při schvalování Lisabonské smlouvy měla dohoda
 o rozhodnutí Rady provádějícím čl. 16 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii a čl. 23 odst. 2 Smlouvy
 o fungování Evropské unie jednak mezi 1. listopadem 2014 a 31. březnem 2017 a jednak od 1. dubna
 2017 (dále jen „rozhodnutí“),
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Jediný článek
 Předtím než Rada přezkoumá jakýkoliv návrh, jehož cílem by byla buď změna či zrušení rozhodnutí
 nebo jakéhokoliv jeho ustanovení, nebo nepřímá změna jeho oblasti působnosti nebo smyslu
 prostřednictvím změny jiného právního aktu Unie, Evropská rada tento návrh předběžně projedná,
 přičemž rozhoduje konsensem podle čl. 15 odst. 4 Smlouvy o Evropské unii.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník


text:
Evropské unie C 115/275
 PROTOKOL (č. 10)
 O STÁLÉ STRUKTUROVANÉ SPOLUPRÁCI
 STANOVENÉ ČLÁNKEM 42 SMLOUVY O EVROPSKÉ
 UNII
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 S OHLEDEM na čl. 42 odst. 6 a článek 46 Smlouvy o Evropské unii,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že Unie vede společnou zahraniční a bezpečnostní politiku založenou na stále se
 zvyšující konvergenci činností členských států,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že společná bezpečnostní a obranná politika je nedílnou součástí společné
 zahraniční a bezpečnostní politiky; že zajišťuje Unii operativní schopnost, která se opírá o civilní
 a vojenské prostředky; že je Unie může použít pro mise uvedené v článku 43 Smlouvy o Evropské unii
 vedené mimo území Unie k udržení míru, předcházení konfliktům a posílení mezinárodní bezpečnosti
 v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů; že plnění těchto úkolů je založeno na
 využití vojenských schopností poskytnutých členskými státy v souladu se zásadou „jednoho souboru
 sil“,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že společná bezpečnostní a obranná politika Unie se nedotýká zvláštní povahy
 bezpečnostní a obranné politiky některých členských států,
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že společná bezpečnostní a obranná politika Unie uznává závazky vyplývající ze
 Severoatlantické smlouvy těch členských států, které uskutečňují svou společnou obranu v rámci
 Organizace Severoatlantické smlouvy, jež zůstává základem kolektivní obrany svých členů a je
 v souladu se společnou bezpečnostní a obrannou politikou vytvořenou v tomto rámci,
 PŘESVĚDČENY O TOM, že výraznější úloha Unie v oblasti bezpečnosti a obrany přispěje k vitalitě
 obnovené Atlantické aliance v souladu s ujednáními „Berlín plus“,
 ODHODLÁNY zajistit, aby Unie byla schopná plně převzít odpovědnosti, které pro ni vyplývají
 v mezinárodním společenství,
 UZNÁVAJÍCE, že Organizace spojených národů může Unii požádat o pomoc při provádění naléhavých
 misí uskutečňovaných podle kapitol VI a VII Charty Organizace spojených národů,
 UZNÁVAJÍCE, že posílení bezpečnostní a obranné politiky si vyžádá úsilí členských států v oblasti
 schopností,
 VĚDOMY SI TOHO, že vkročení do nové etapy ve vývoji evropské bezpečnostní a obranné politiky
 předpokládá odhodlané úsilí dotčených členských států,
 MAJÍCE NA PAMĚTI důležitost toho, aby byl vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní
 politiku plně zapojen do jednání týkajících se stálé strukturované spolupráce,
 ---pagebreak--- C 115/276 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Stálá strukturovaná spolupráce podle čl. 42 odst. 6 Smlouvy o Evropské unii je otevřena každému
 členskému státu, který se zaváže ode dne vstupu Lisabonské smlouvy v platnost:
 a) postupovat intenzivněji k rozvoji svých obranných schopností prostřednictvím rozvoje svého
 vnitrostátního příspěvku a případné účasti v mnohonárodních silách, v hlavních evropských
 programech pro výbavu a v činnosti agentury pro oblast rozvoje obranných schopností, výzkumu,
 pořizování a vyzbrojování (Evropská obranná agentura); a
 b) mít nejpozději do roku 2010 schopnosti poskytnout, buď na vnitrostátní úrovni, nebo coby
 součást mnohonárodních skupin sil, bojové jednotky určené pro plánované mise, strukturované
 na taktické úrovni jako bojová seskupení, s podpůrnými prvky včetně dopravy a logistiky, které
 jsou během 5 až 30 dnů schopny provádět mise uvedené v článku 43 Smlouvy o Evropské unii,
 zejména v reakci na žádost Organizace spojených


text:
národů, a které mohou být drženy po úvodní
 dobu 30 dnů, jež může být prodloužena až na nejméně 120 dnů.
 Článek 2
 Členské státy účastnící se stálé strukturované spolupráce se k dosažení cílů uvedených v článku 1
 zavazují:
 a) spolupracovat od vstupu Lisabonské smlouvy v platnost za účelem dosažení schválených cílů
 týkajících se úrovně investičních výdajů na obranné vybavení a pravidelně tyto cíle přezkoumávat
 s ohledem na bezpečnostní situaci a mezinárodní odpovědnosti Unie;
 b) vzájemně v co největší míře slaďovat obranná zařízení, zejména harmonizací identifikace svých
 vojenských potřeb, sdružováním a případně specializací svých obranných prostředků a schopností
 a podporou spolupráce v oblasti výcviku a logistiky;
 c) přijímat konkrétní opatření k posílení disponibility, interoperability, flexibility a schopnosti
 nasazení svých sil, zejména určením společných cílů týkajících se rozmístění sil, včetně
 případného přezkumu svých vnitrostátních rozhodovacích postupů;
 d) spolupracovat na zajištění toho, že přijímají nezbytná opatření pro nápravu, a to i prostřednictvím
 mnohonárodního přístupu a aniž jsou dotčeny takové závazky v rámci Organizace
 Severoatlantické smlouvy, nedostatků zjištěných v rámci „Mechanismu pro rozvoj schopností“;
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/277
 e) případně se účastnit vývoje hlavních společných nebo evropských programů pro výbavu v rámci
 Evropské obranné agentury.
 Článek 3
 Evropská obranná agentura přispívá k pravidelnému hodnocení příspěvků zúčastněných členských
 států v oblasti schopností, zejména příspěvků učiněných v souladu s kritérii stanovenými mimo jiné na
 základě článku 2, a podává o nich nejméně jednou ročně zprávu. Hodnocení může sloužit jako základ
 pro doporučení a rozhodnutí Rady přijímaná podle článku 46 Smlouvy o Evropské unii.
 ---pagebreak--- C 115/278 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 PROTOKOL (č. 11)
 K ČLÁNKU 42 SMLOUVY O EVROPSKÉ UNII
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU potřebu provádět ustanovení čl. 42 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii v plném
 rozsahu,
 BEROUCE V ÚVAHU, že politika Unie v souladu s článkem 42 se nedotýká zvláštní povahy bezpečnostní
 a obranné politiky některých členských států a uznává závazky některých členských států
 uskutečňujících svou společnou bezpečnost prostřednictvím Organizace Severoatlantické smlouvy
 (NATO), které vyplývají ze Severoatlantické smlouvy a které jsou v souladu se společnou bezpečnostní
 a obrannou politikou vytvořenou v tomto rámci,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Evropská unie vypracuje společně se Západoevropskou unií pravidla pro posílení vzájemné spolupráce.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/279
 PROTOKOL (č. 12)
 O POSTUPU PŘI NADMĚRNÉM SCHODKU
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI stanovit způsoby, jak postupovat při nadměrném schodku uvedeném v článku 126 Smlouvy
 o fungování Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Referenční hodnoty uvedené v čl. 126 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou:
 — 3 % pro poměr plánovaného nebo skutečného schodku veřejných financí k hrubému domácímu
 produktu v tržních cenách,
 — 60 % pro poměr veřejného dluhu k hrubému domácímu produktu v tržních cenách.
 Článek 2
 V článku 126 uvedené smlouvy a v tomto protokolu se:
 — výrazem


text:
„veřejný“ rozumí vztahující se k veřejné správě, tj. k ústřední vládě, regionálním nebo
 místním orgánům nebo fondům sociálního zabezpečení s výjimkou obchodních operací, jak jsou
 definovány v Evropském systému integrovaných hospodářských účtů,
 — „schodkem“ rozumí čisté výpůjčky, jak jsou definovány v Evropském systému integrovaných
 hospodářských účtů,
 — „investicí“ rozumí tvorba hrubého fixního kapitálu, jak je definována v Evropském systému
 integrovaných hospodářských účtů,
 — „dluhem“ rozumí celkový hrubý dluh v jeho jmenovité hodnotě nesplacený na konci roku,
 konsolidovaný uvnitř a mezi jednotlivými odvětvími veřejné správy, jak jsou definovány v první
 odrážce.
 Článek 3
 Pro zajištění účinnosti postupu při nadměrném schodku odpovídají vlády členských států v rámci
 tohoto postupu za schodky veřejné správy, jak je definována v čl. 2 první odrážce. Členské státy dbají
 ---pagebreak--- C 115/280 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 na to, aby jim postupy na úrovni vlastního státu v rozpočtové oblasti umožnily plnit jejich závazky
 vyplývající ze Smluv v této oblasti. Členské státy podávají neprodleně a pravidelně zprávy Komisi
 o svých předpokládaných a skutečných schodcích a o výši svých dluhů.
 Článek 4
 Statistické údaje potřebné pro použití tohoto protokolu poskytuje Komise.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/281
 PROTOKOL (č. 13)
 O KRITÉRIÍCH KONVERGENCE
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI stanovit kritéria konvergence uvedená v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie,
 kterými se bude Unie řídit při rozhodování o ukončení výjimek členských států, na které se vztahuje
 výjimka,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Kritérium cenové stability, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 první odrážce Smlouvy o fungování
 Evropské unie, znamená, že členský stát vykazuje dlouhodobě udržitelnou cenovou stabilitu
 a průměrnou míru inflace měřenou v průběhu jednoho roku před provedeným šetřením, jež
 nepřekračuje o více než 1,5 procentního bodu míru inflace nejvýše tří členských států, které v oblasti
 cenové stability dosáhly nejlepších výsledků. Inflace se měří pomocí indexu spotřebitelských cen na
 srovnatelném základě s přihlédnutím k rozdílnému vymezení pojmů v jednotlivých členských státech.
 Článek 2
 Kritérium stavu veřejných financí, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 druhé odrážce uvedené smlouvy,
 znamená, že v době šetření se na členský stát nevztahuje rozhodnutí Rady podle čl. 126 odst. 6
 uvedené smlouvy o existenci nadměrného schodku.
 Článek 3
 Kritérium účasti v mechanismu směnných kurzů Evropského měnového systému, jak je uvedeno
 v čl. 140 odst. 1 třetí odrážce uvedené smlouvy, znamená, že členský stát alespoň po dobu posledních
 dvou let před šetřením dodržoval fluktuační rozpětí stanovené mechanismem směnných kurzů
 Evropského měnového systému, aniž by byl směnný kurz vystaven silným tlakům. Zejména pak
 nesměl členský stát v tomto období z vlastního podnětu devalvovat dvoustranný střední kurz své měny
 vůči euru.
 Článek 4
 Kritérium konvergence úrokových sazeb, jak je uvedeno v čl. 140 odst. 1 čtvrté odrážce uvedené
 smlouvy, znamená, že v průběhu jednoho roku před šetřením průměrná dlouhodobá nominální
 úroková sazba členského státu nepřekračovala o více než 2 procentní body úrokovou sazbu nejvýše tří
 ---pagebreak--- C 115/282 CS Úřední věstník Evropské unie


text:
9.5.2008
 členských států, které dosáhly v oblasti cenové stability nejlepších výsledků. Úrokové sazby se zjišťují
 na základě dlouhodobých státních dluhopisů nebo srovnatelných cenných papírů, s přihlédnutím
 k rozdílnému vymezení pojmů v jednotlivých členských státech.
 Článek 5
 Statistické údaje potřebné pro použití tohoto protokolu poskytuje Komise.
 Článek 6
 Rada vydá na základě jednomyslného rozhodnutí na návrh Komise a po konzultaci s Evropským
 parlamentem, popřípadě s Evropskou centrální bankou, a Hospodářským a finančním výborem,
 vhodná pravidla podrobně upravující kritéria konvergence uvedená v článku 140 uvedené smlouvy,
 která poté nahradí tento protokol.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/283
 PROTOKOL (č. 14)
 O EUROSKUPINĚ
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE si usnadnit podmínky pro silnější hospodářský růst v Evropské unii a rozvinout za tímto
 účelem stále užší koordinaci hospodářských politik v eurozóně,
 VĚDOMY si toho, že je nezbytné stanovit zvláštní ustanovení pro posílený dialog mezi členskými státy,
 jejichž měnou je euro, dokud se euro nestane měnou všech členských států Unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Ministři členských států, jejichž měnou je euro, se spolu neformálně scházejí. Tato setkání se konají tak
 často, jak je třeba, aby mohli diskutovat o otázkách spojených se zvláštní odpovědností, kterou sdílejí
 v oblasti jednotné měny. Komise se setkání účastní. Evropská centrální banka je vyzvána k účasti na
 těch setkáních, která připravují zástupci ministrů financí členských států, jejichž měnou je euro,
 a zástupci Komise.
 Článek 2
 Ministři členských států, jejichž měnou je euro, volí na dva a půl roku většinou hlasů těchto členských
 států předsedu.
 ---pagebreak--- C 115/284 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 PROTOKOL (č. 15)
 O NĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE
 SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE
 A SEVERNÍHO IRSKA
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 UZNÁVAJÍCE, že Spojené království není povinno a ani se nezavázalo přijmout euro hospodářské
 a měnové unie bez zvláštního rozhodnutí své vlády a parlamentu,
 S OHLEDEM na to, že dne 16. října 1996 a 30. října 1997 vláda Spojeného království oznámila Radě
 svůj úmysl neúčastnit se třetí etapy hospodářské a měnové unie,
 SE ZŘETELEM NA zvyklost vlády Spojeného království financovat svou úvěrovou potřebu prodejem
 pohledávek soukromému sektoru,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 1. Pokud Spojené království Radě neoznámí, že má v úmyslu přijmout euro, není povinno tak učinit.
 2. Vzhledem k oznámení podanému Radě vládou Spojeného království dne 16. října 1996 a 30. října
 1997 se na Spojené království použijí body 3 až 8 a 10.
 3. Spojené království si ponechá své pravomoci v oblasti měnové politiky podle svého vnitrostátního
 práva.
 4. Ustanovení čl. 119 druhého pododstavce, čl. 126 odst. 1, 9 a 11, čl. 127 odst. 1 až 5, článků 128,
 130, 131, 132, 133 a 138, čl. 140 odst. 3, článku 219, čl. 282 odst. 2, s výjimkou první a poslední
 věty, a odst. 5 a článku 283 Smlouvy o fungování Evropské unie se nepoužijí na Spojené království.
 Stejně tak se na Spojené království


text:
nepoužije čl. 121 odst. 2 uvedené smlouvy, pokud se jedná
 o přijímání částí hlavních směrů hospodářských politik, které se obecně týkají eurozóny. V těchto
 ustanoveních se odkazy na Unii nebo členské státy nevztahují na Spojené království a odkazy na
 národní centrální banky se nevztahují na Bank of England.
 5. Spojené království se snaží vyvarovat nadměrných schodků veřejných financí.
 Články 143 a 144 Smlouvy o fungování Evropské unie se i nadále použijí na Spojené království.
 Ustanovení čl. 134 odst. 4 a článek 142 se použijí na Spojené království, jako by šlo o stát, na který se
 vztahuje výjimka.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/285
 6. Hlasovací práva Spojeného království se pozastavují pro přijímání aktů Rady uvedených v článcích
 vyjmenovaných v bodě 4 a v případech uvedených v čl. 139 odst. 4 prvním pododstavci Smlouvy
 o fungování Evropské unie. Pro tento účel se použije čl. 139 odst. 4 druhý pododstavec uvedené
 smlouvy.
 Spojené království není rovněž oprávněno účastnit se jmenování prezidenta, viceprezidenta a dalších
 členů Výkonné rady ECB podle čl. 283 odst. 2 druhého pododstavce uvedené smlouvy.
 7. Články 3, 4, 6, 7, 9.2, 10.1, 10.3, 11.2, 12.1, 14, 16, 18, 19, 20, 22, 23, 26, 27, 30, 31, 32, 33, 34
 a 49 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen
 „statut“) se nevztahují na Spojené království.
 V těchto článcích uvedené odkazy na Unii nebo na členské státy se nevztahují na Spojené království
 a odkazy na národní centrální banky nebo na vlastníky podílů se nevztahují na Bank of England.
 Odkazy v článcích 10.3 a 30.2 statutu na „upsaný základní kapitál ECB“ se nevztahují na základní
 kapitál, který upsala Bank of England.
 8. Ustanovení čl. 141 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie a články 43 až 47 statutu se použijí
 nezávisle na tom, zda se na některý členský stát vztahuje výjimka či nikoli, s výhradou následujících
 změn:
 a) v článku 43 se odkazy na úkoly ECB a EMI vztahují na úkoly, které je třeba po zavedení eura ještě
 splnit na základě případného rozhodnutí Spojeného království nepřijmout euro;
 b) kromě úkolů uvedených v článku 46 plní ECB poradní a pomocnou úlohu při přípravě rozhodnutí
 Rady, která budou učiněna ve vztahu k Spojenému království, v souladu s bodem 9
 písm. a) a c) tohoto protokolu;
 c) Bank of England splácí svůj upsaný základní kapitál ECB jako příspěvek na její provozní náklady,
 a to na stejném základě jako národní centrální banky členských států, na něž se vztahuje výjimka.
 9. Spojené království může kdykoli oznámit svůj úmysl přijmout euro. V takovém případě:
 a) je Spojené království oprávněno přijmout euro, pouze pokud splní nezbytné podmínky. Na žádost
 Spojeného království za podmínek a při použití postupu podle čl. 140 odst. 1 a 2 Smlouvy
 o fungování Evropské unie Rada rozhodne, zda Spojené království nezbytné podmínky splňuje;
 b) Bank of England splatí svůj podíl na upsaném základním kapitálu, převede do ECB měnové
 rezervy a přispěje do jejích rezerv na stejném základě jako národní centrální banka členského
 státu, na který se


text:
přestala vztahovat výjimka;
 ---pagebreak--- C 115/286 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 c) Rada za podmínek a při zachování postupu podle čl. 140 odst. 3 uvedené smlouvy přijme veškerá
 další rozhodnutí nezbytná k tomu, aby Spojené království mohlo přijmout euro.
 Pokud Spojené království přijme v souladu s tímto bodem protokolu euro, přestanou být použitelné
 body 3 až 8.
 10. Aniž je dotčen článek 123 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 21.1 statutu, může vláda
 Spojeného království zachovat svou úvěrovou strategii „Ways and Means“ u Bank of England tak
 dlouho, dokud Spojené království nepřijme euro.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/287
 PROTOKOL (č. 16)
 O NĚKTERÝCH USTANOVENÍCH TÝKAJÍCÍCH SE
 DÁNSKA
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU, že ústava Dánska obsahuje ustanovení, která mohou vyžadovat vypsání referenda
 v Dánsku předtím, než tento stát odvolá svou výjimku,
 S OHLEDEM na to, že dne 3. listopadu 1993 vláda Dánska oznámila Radě svůj úmysl neúčastnit se třetí
 etapy hospodářské a měnové unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 1. Vzhledem k oznámení podanému Radě dánskou vládou dne 3. listopadu 1993 se na Dánsko
 vztahuje výjimka. Na základě této výjimky se na Dánsko použijí všechny články a ustanovení Smluv
 a statutu ESCB a ECB zmiňující výjimku.
 2. Postup uvedený v článku 140 Smlouvy o fungování Evropské unie umožňující zrušení výjimky
 může být zahájen jen na žádost Dánska.
 3. V případě zrušení výjimky přestanou být ustanovení tohoto protokolu použitelná.
 ---pagebreak--- C 115/288 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 PROTOKOL (č. 17)
 O DÁNSKU
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI upravit některé zvláštní problémy týkající se Dánska,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Ustanovení článku 14 Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální
 banky nemají vliv na oprávnění Národní banky Dánska plnit i nadále úkoly vůči těm územím
 Dánského království, která nejsou součástí Unie.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/289
 PROTOKOL (č. 18)
 O FRANCII
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI vzít v úvahu jeden zvláštní bod týkající se Francie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Francie si zachová výsadu měnové emise v Nové Kaledonii, Francouzské Polynésii a na Wallisu a Futuně
 za podmínek stanovených jejím vnitrostátním právem a jako jediná bude oprávněna určovat paritu CFP
 franku.
 ---pagebreak--- C 115/290 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 PROTOKOL (č. 19)
 O SCHENGENSKÉM ACQUIS ZAČLENĚNÉM
 DO RÁMCE EVROPSKÉ UNIE
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dohody podepsané některými členskými státy Evropské unie dne 14. června
 1985 a dne 19. června 1990 v Schengenu o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích,
 na ně navazující dohody a na jejich základě přijaté předpisy byly začleněny do rámce Evropské unie
 Amsterodamskou smlouvou ze dne 2. října 1997,
 PŘEJÍCE SI zachovat schengenské acquis, jak se vyvinulo od vstupu Amsterodamské smlouvy v platnost,
 a toto


text:
acquis rozvíjet, aby se přispělo k dosažení cíle poskytnout občanům Unie prostor svobody,
 bezpečnosti a práva bez vnitřních hranic,
 BEROUCE V ÚVAHU zvláštní postavení Dánska,
 BEROUCE V ÚVAHU to, že se na Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska některá
 ustanovení schengenského acquis nevztahují; že je však třeba těmto členským státům umožnit, aby
 ostatní ustanovení tohoto acquis plně nebo částečně převzaly,
 UZNÁVAJÍCE, že je proto nutné využít ustanovení Smluv o užší spolupráci mezi některými členskými
 státy,
 BEROUCE V ÚVAHU to, že je třeba zachovat zvláštní vztah s Islandskou republikou a Norským
 královstvím, kdy jsou oba tyto státy vázány ustanoveními o Severské pasové unii společně se
 severskými členskými státy Evropské unie,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Belgické království, Bulharská republika, Česká republika, Dánské království, Spolková republika
 Německo, Estonská republika, Řecká republika, Španělské království, Francouzská republika, Italská
 republika, Kyperská republika, Lotyšská republika, Litevská republika, Lucemburské velkovévodství,
 Maďarská republika, Republika Malta, Nizozemské království, Rakouská republika, Polská republika,
 Portugalská republika, Rumunsko, Republika Slovinsko, Slovenská republika, Finská republika
 a Švédské království jsou zmocněny mezi sebou navázat posílenou spolupráci v oblastech, na něž
 se vztahují ustanovení vymezená Radou, jež tvoří „schengenské acquis“. Tato spolupráce se uskutečňuje
 v institucionálním a právním rámci Evropské unie, při dodržování příslušných ustanovení Smluv.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/291
 Článek 2
 Schengenské acquis se vztahuje na členské státy uvedené v článku 1, aniž je dotčen článek 3 aktu
 o přistoupení ze dne 16. dubna 2003 a článek 4 aktu o přistoupení ze dne 25. dubna 2005. Rada
 nahrazuje výkonný výbor zřízený schengenskými dohodami.
 Článek 3
 Účast Dánska na přijímaní opatření představujících rozvoj schengenského acquis, jakož i provádění
 těchto opatření a jejich použití na Dánsko, se řídí příslušnými ustanoveními Protokolu o postavení
 Dánska.
 Článek 4
 Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska mohou kdykoli požádat, aby se na ně
 vztahovala některá nebo veškerá ustanovení tohoto acquis.
 Rada o takové žádosti rozhoduje jednomyslností svých členů uvedených v článku 1 a zástupce vlády
 dotyčného státu.
 Článek 5
 1. Návrhy a podněty navazující na schengenské acquis podléhají příslušným ustanovením Smluv.
 Pokud Irsko nebo Spojené království v přiměřené lhůtě písemně neoznámí Radě, že se chtějí účastnit,
 považuje se v této souvislosti povolení podle článku 329 Smlouvy o fungování Evropské unie za
 udělené členským státům uvedeným v článku 1 a rovněž Irsku nebo Spojenému království, hodlá-li se
 některá z těchto zemí účastnit spolupráce v dotyčných oblastech.
 2. Pokud se má v souladu s rozhodnutím podle článku 4 za to, že Irsko nebo Spojené království
 učinily oznámení, mohou nicméně tyto země písemně oznámit Radě do tří měsíců, že si nepřejí se
 těchto návrhů nebo podnětů účastnit. V takovém případě se Irsko ani Spojené království jejich
 přijímání neúčastní. Ode dne tohoto oznámení se postup pro přijímání opatření navazujících na
 schengenské acquis pozastaví až do ukončení postupu uvedeného v odstavci 3 nebo 4 nebo až do doby,
 kdy je uvedené oznámení kdykoli v průběhu tohoto postupu


text:
staženo.
 3. Na členský stát, který učinil oznámení podle odstavce 2, se ode dne vstupu navrhovaného
 opatření v platnost přestávají vztahovat všechna rozhodnutí přijatá Radou podle článku 4, a to
 v rozsahu, jejž Rada považuje za nezbytný, a za podmínek stanovených rozhodnutím Rady přijatým na
 návrh Komise kvalifikovanou většinou. Toto rozhodnutí se přijme podle těchto kritérií: Rada usiluje
 o zachování co největší míry účasti dotyčného členského státu, aniž by došlo k vážnému narušení
 ---pagebreak--- C 115/292 CS Úřední věstník Evropské unie 9.5.2008
 praktické funkčnosti jednotlivých částí schengenského acquis, a současně respektuje jejich soudržnost.
 Komise předloží svůj návrh co nejdříve po oznámení podle odstavce 2. Rada rozhodne do čtyř měsíců
 od předložení návrhu Komise, v případě potřeby po konání dvou návazných zasedání.
 4. Pokud do konce doby čtyř měsíců Rada nepřijme rozhodnutí, může členský stát bez dalšího
 prodlení požádat, aby se návrhem zabývala Evropská rada. V takovém případě přijme Evropská rada na
 svém příštím zasedání na návrh Komise kvalifikovanou většinou rozhodnutí v souladu s kritérii
 uvedenými v odstavci 3.
 5. Pokud do ukončení postupu podle odstavců 3 nebo 4 Rada nebo případně Evropská rada
 nepřijmou rozhodnutí, pozastavení postupu pro přijímání opatření navazujícího na schengenské acquis
 se ukončí. Pokud je uvedené opatření následně přijato, přestávají se všechna rozhodnutí přijatá Radou
 podle článku 4 ode dne vstupu opatření v platnost vztahovat na dotyčný členský stát v rozsahu a za
 podmínek stanovených Komisí, ledaže uvedený členský stát své oznámení podle odstavce 2 před
 přijetím opatření stáhl. Komise rozhodne nejpozději ke dni tohoto přijetí. Při přijímání rozhodnutí
 Komise dodržuje kritéria uvedená v odstavci 3.
 Článek 6
 Islandská republika a Norské království se přidružují k provádění schengenského acquis a k jeho
 dalšímu rozvoji. Příslušné postupy budou stanoveny v dohodě, kterou s těmito státy uzavře Rada
 rozhodující jednomyslností členských států uvedených v článku 1. Součástí této dohody jsou
 ustanovení o příspěvku Islandu a Norska na finanční důsledky provádění tohoto protokolu.
 Rada uzavře jednomyslným rozhodnutím s Islandem a Norskem zvláštní dohodu, kterou se mezi
 Irskem a Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska na jedné straně a Islandem a Norskem
 na straně druhé stanoví práva a povinnosti v oblastech, ve kterých pro tyto státy platí schengenské
 acquis.
 Článek 7
 Při jednání o přijímání nových členských států do Evropské unie platí schengenské acquis a další
 opatření, která v jeho rámci přijaly orgány, za acquis, které musí všichni kandidáti na přijetí převzít
 v plném rozsahu.
 ---pagebreak--- 9.5.2008 CS Úřední věstník Evropské unie C 115/293
 PROTOKOL (č. 20)
 O POUŽITÍ NĚKTERÝCH HLEDISEK ČLÁNKU 26
 SMLOUVY O FUNGOVÁNÍ EVROPSKÉ UNIE
 NA SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ A IRSKO
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI upravit určité otázky týkající se Spojeného království a Irska,
 S OHLEDEM na to, že mezi Spojeným královstvím a Irskem existuje mnoho let zvláštní úprava cestování,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě
 o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Bez ohledu na články 26 a 77 Smlouvy o fungování Evropské unie, jakékoli jiné ustanovení Smluv,
 jakékoli opatření vydané v rámci těchto smluv nebo jakoukoli