text:
příloze 7 tohoto předpisu, a při nárazu zezadu ve šrafované oblasti diagramu v dodatku 2 k příloze 7 tohoto předpisu.
 Při kalibraci brzdného zařízení musí být brzdná dráha 650 ± 30 mm při čelním nárazu a 275 ± 20 mm při nárazu zezadu.
 8.1.3.1.1.3.2
 Zařízení pro zkoušku zrychlením:
 Podmínky pro dynamickou zkoušku:
 U zkoušky čelním nárazem musí být vozík poháněn tak, aby celková změna jeho rychlosti DV v průběhu celé zkoušky byla 52 km/h + 0-2 km/h a jeho křivka zrychlení byla ve šrafované oblasti diagramu v dodatku 1 k příloze 7 a zůstala nad segmentem definovaným souřadnicemi (5 g, 10 ms) a (9 g, 20 ms). Začátek nárazu (T0) je definován podle normy ISO 17373 hodnotou zrychlení 0,5 g.
 U zkoušky nárazem zezadu musí být vozík poháněn tak, aby celková změna jeho rychlosti DV v průběhu celé zkoušky byla 32 km/h + 2-0 km/h a jeho křivka zrychlení byla ve šrafované oblasti diagramu v dodatku 2 k příloze 7 a zůstala nad segmentem definovaným souřadnicemi (5 g, 5 ms) a (10 g, 10 ms). Začátek nárazu (T0) je definován podle normy ISO 17373 hodnotou zrychlení 0,5 g.
 I když jsou splněny výše uvedené požadavky, použije technická zkušebna vozík (vybavený svým sedadlem), jak je specifikován v příloze 6 bodě 1, o hmotnosti větší než 380 kg.
 Avšak jestliže výše uvedené zkoušky byly provedeny při vyšší rychlosti a/nebo křivka zrychlení překročila horní mez šrafované oblasti a dětské zádržné zařízení splňuje požadavky, zkouška se pokládá za vyhovující.
 8.1.3.1.1.4 Změří se:
 8.1.3.1.1.4.1
 rychlost vozíku bezprostředně před nárazem (jen u vozíků pracujících se zpomalením za účelem výpočtu brzdné dráhy);
 8.1.3.1.1.4.2
 brzdná dráha (jen u vozíků pracujících se zpomalením), kterou je možno vypočítat dvojitou integrací zaznamenaného zpomalení vozíku;
 8.1.3.1.1.4.3
 u skupiny I, II a III přestavení hlavy figuríny ve svislých a vodorovných rovinách a u skupin 0 a 0+ přestavení figuríny, přičemž její končetiny se neberou v úvahu,
 8.1.3.1.1.4.4
 zpomalení hrudníku ve třech vzájemně kolmých směrech, s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.1.1.4.5
 jakékoli viditelné známky průniku do modelovací hmoty v břišní krajině (viz bod 7.1.4.3.1), s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.1.1.4.6
 zrychlení nebo zpomalení vozíku nejméně v průběhu prvních 300 ms.
 8.1.3.1.1.5 Po nárazu se dětský zádržný systém, bez rozepnutí spony, podrobí vizuální kontrole, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození nebo zlomení.
 8.1.3.1.2 Zařízení směřující dozadu
 8.1.3.1.2.1 Zkušební sedadlo se pootočí o 180°, zkouší-li se v souladu s požadavky na zkoušku nárazem zezadu.
 8.1.3.1.2.2 Zkouší-li se dětský zádržný systém směřující dozadu určený k používání na místě k sezení vpředu, nahradí se přístrojová deska vozidla tuhou tyčí připevněnou k vozíku tak, aby k absorbování veškeré energie docházelo v dětském zádržném zařízení.
 8.1.3.1.2.3 Podmínky při zpomalení musí vyhovovat požadavkům podle bodu 8.1.3.1.1.3.1.
 Podmínky při zrychlení musí vyhovovat požadavkům podle bodu 8.1.3.1.1.3.2.
 8.1.3.1.2.4 Provedou se podobná měření jako měření uvedená v bodech 8.1.3.1.1.4. až 8.1.3.1.1.4.6.
 8.1.3.2 Zkouška na vozíku a v kostře karoserie vozidla
 8.1.3.2.1 Zařízení směřující dopředu
 8.1.3.2.1.1 Způsob použitý k připevnění vozidla během zkoušky nesmí být takový, aby došlo k zpevnění kotevních úchytů sedadel, bezpečnostních pásů


text:
pro dospělé a případných přídavných kotevních úchytů potřebných k připevnění dětského zádržného systému nebo ke zmenšení normální deformace nosné konstrukce. Nesmí být přítomna žádná část vozidla, která by omezovala pohyb figuríny, a tím zmenšovala zatížení působící na dětský zádržný systém při zkoušce. Části nosné konstrukce, které byly odstraněny, se mohou nahradit součástmi stejné pevnosti za předpokladu, že nebrání pohybu figuríny.
 8.1.3.2.1.2 Zajišťovací zařízení se považuje za vyhovující, jestliže nevyvolává žádný účinek na oblast rozprostírající se po celé šířce nosné konstrukce a jestliže je vozidlo nebo nosná konstrukce zablokována nebo znehybněna vpředu ve vzdálenosti nejméně 500 mm před ukotvením zádržného systému. Vzadu musí být nosná konstrukce připevněna v dostatečné vzdálenosti za ukotvením tak, aby bylo zajištěno splnění všech požadavků podle bodu 8.1.3.2.1.1 výše.
 8.1.3.2.1.3 Sedadlo a dětské zádržné zařízení se seřídí a umístí do polohy zvolené technickou zkušebnou provádějící schvalovací zkoušky tak, aby se vytvořily co nejnepříznivější podmínky, pokud jde o pevnost, slučitelné s umístěním figuríny ve vozidle. Poloha opěradla sedadla a dětského zádržného systému se uvede v protokolu o zkouškách. Opěradlo sedadla, je-li jeho sklon seřiditelný, se zajistí v poloze stanovené výrobcem, nebo, není-li tato poloha stanovena, ve skutečném úhlu opěradla co nejbližším hodnotě 25°.
 8.1.3.2.1.4 Pokud návod pro montáž a užívání nestanoví jinak, přední sedadlo se umístí do nejpřednější běžně užívané polohy pro dětský zádržný systém určený k používání na místě k sezení vpředu a do nejzadnější běžně používané polohy pro dětské zádržné zařízení určené k používání na místě k sezení vzadu.
 8.1.3.2.1.5 Podmínky při zpomalování musí vyhovovat požadavkům podle bodu 8.1.3.4 níže. Ke zkoušce se použije sedadlo ze skutečného vozidla.
 8.1.3.2.1.6 Změří se:
 8.1.3.2.1.6.1
 rychlost vozíku bezprostředně před nárazem (jen u vozíků pracujících se zpomalením za účelem výpočtu brzdné dráhy);
 8.1.3.2.1.6.2
 brzdná dráha (jen u vozíků pracujících se zpomalením), kterou je možno vypočítat dvojitou integrací zaznamenaného zpomalení vozíku;
 8.1.3.2.1.6.3
 jakýkoli dotyk hlavy figuríny s vnitřkem kostry karoserie vozidla;
 8.1.3.2.1.6.4
 zpomalení hrudníku ve třech vzájemně kolmých směrech, s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.2.1.6.5
 jakékoli viditelné známky průniku do modelovací hmoty v břišní krajině (viz bod 7.1.4.3.1), s výjimkou figuríny novorozence,
 8.1.3.2.1.6.6
 zrychlení nebo zpomalení vozíku a karoserie vozidla nejméně v průběhu prvních 300 ms.
 8.1.3.2.1.7 Po nárazu se dětský zádržný systém, bez rozepnutí spony, podrobí vizuální kontrole, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození.
 8.1.3.2.2 Zařízení směřující dozadu
 8.1.3.2.2.1 Ke zkouškám nárazem zezadu se kostra karoserie vozidla na zkušebním vozíku pootočí o 180°.
 8.1.3.2.2.2 Požadavky jsou stejné jako pro čelní náraz.
 8.1.3.3 Zkouška s celým vozidlem
 8.1.3.3.1 Podmínky při zpomalování musí vyhovovat požadavkům podle bodu 8.1.3.4 níže.
 8.1.3.3.2 Pro zkoušky čelním nárazem se použije postup stanovený v příloze 9 tohoto předpisu.
 8.1.3.3.3 Pro zkoušky nárazem zezadu se použije postup stanovený v příloze 10 tohoto předpisu.
 8.1.3.3.4 Změří se:
 8.1.3.3.4.1
 rychlost vozidla/nárazového tělesa bezprostředně před nárazem;
 8.1.3.3.4.2
 jakýkoli dotyk hlavy figuríny (u skupiny 0 se neberou v úvahu končetiny) s interiérem vozidla;
 8.1.3.3.4.3
 zrychlení hrudníku ve třech vzájemně kolmých směrech, s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.3.4.4
 jakékoli viditelné známky průniku do modelovací hmoty v břišní krajině (viz bod 7.1.4.3.1), s výjimkou

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
figuríny novorozence.
 8.1.3.3.5 Přední sedadla, je-li sklon jejich opěradel seřiditelný, se zajistí v poloze stanovené výrobcem, nebo, není-li stanoven, ve skutečném úhlu opěradla sedadla co nejbližším hodnotě 25°.
 8.1.3.3.6 Po nárazu se dětský zádržný systém, bez rozepnutí spony, podrobí vizuální kontrole, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození nebo zlomení.
 8.1.3.4 Podmínky pro dynamickou zkoušku jsou shrnuty v následující tabulce:
 ČELNÍ NÁRAZ
 NÁRAZ ZEZADU
 Zkouška
 Zádržný systém
 Rychlost
 (km/h)
 Zkušební impuls
 Brzdná dráha při zkoušce (mm)
 Rychlost
 (km/h)
 Zkušební impuls
 Brzdná dráha při zkoušce (mm)
 Vozík se zkušebním sedadlem
 Dopředu směřující přední a zadní sedadla, univerzální, polouniverzální nebo omezená (*)
 50 + 0 – 2
 1
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Dozadu směřující přední a zadní sedadla, univerzální, polouniverzální nebo omezená (**)
 50 + 0 – 2
 1
 650 ± 50
 30 + 2 – 0
 2
 275 ± 25
 Karoserie na vozíku
 Dopředu směřující (*)
 50 + 0 – 2
 1 nebo 3
 650 ± 50
 —
 —
 —
 Dozadu směřující (**)
 50 + 0 – 2
 1 nebo 3
 650 ± 50
 30 + 2 – 0
 2 nebo 4
 275 ± 25
 Bariérová zkouška celého vozidla
 Dopředu směřující
 50 + 0 – 2
 3
 neuvedeno
 —
 —
 —
 Dozadu směřující
 50 + 0 – 2
 3
 neuvedeno
 30 + 2 – 0
 4
 neuvedeno
 8.1.3.5 Dětské zádržné systémy s přídavnými kotevními úchyty
 8.1.3.5.1 U dětských zádržných systémů určených k používání podle bodu 2.1.2.3 a obsahujících přídavné kotevní úchyty se požadavek na zkoušku čelním nárazem podle bodu 8.1.3.4 provádí takto:
 8.1.3.5.2 U zařízení s krátkými horními připevňovacími popruhy, určenými například k připevnění k zadní odkládací poličce, musí konfigurace horního ukotvení na zkušebním vozíku odpovídat dodatku 3 k příloze 6.
 8.1.3.5.3 U zařízení s dlouhými horními připojovacími popruhy, určenými například k použití v případech, kdy ve vozidle není tuhá odkládací polička a kdy horní připojovací popruhy jsou připevněny k podlaze vozidla, musí ukotvení na zkušebním vozíku odpovídat dodatku 3 k příloze 6.
 8.1.3.5.4 U zařízení určených k používání v obou konfiguracích se provedou zkoušky předepsané v bodech 8.1.3.5.2 a 8.1.3.5.3 s výjimkou toho, že v případě zkoušky podle ustanovení bodu 8.1.3.5.3 výše se použije jen figurína s větší hmotností.
 8.1.3.5.5 U zařízení směřujících dozadu musí konfigurace dolního ukotvení na zkušebním vozíku odpovídat ustanovením dodatku 3 k příloze 6.
 8.1.3.5.6 U brašen na přenášení dítěte využívajících dodatečné popruhy, které jsou připevněny ke dvěma bezpečnostním popruhům pro dospělé a u nichž tlakový kanál prochází přímo bezpečnostním pásem pro dospělé k nižšímu kotevnímu úchytu bezpečnostního pásu pro dospělé, bude kotevní úchyt na zkušebním vozíku odpovídat bodu 7 dodatku 3 k příloze 6 (A1, B1). Montáž na zkušební stav se provede podle poznámky 5 v příloze 21. Tento systém musí řádně fungovat i tehdy, je-li bezpečnostní pás pro dospělé odblokován, a pokud odpovídá bodu 6.1.8, je považován za systém univerzální.
 8.1.3.6 Zkušební figuríny
 8.1.3.6.1 Dětské zádržné systémy a figuríny musejí být namontovány tak, aby byly splněny požadavky podle bodu 8.1.3.6.3.
 8.1.3.6.2 Dětský zádržný systém se zkouší s figurínami předepsanými v příloze


text:
8 tohoto předpisu.
 8.1.3.6.3 Usazení figuríny
 8.1.3.6.3.1 Figurína se umístí tak, aby mezi zadní částí figuríny a zádržným zařízením byla mezera. V případě brašny na přenášení dítěte se figurína umístí v přímé vodorovné poloze co možno nejblíže k ose brašny.
 8.1.3.6.3.2 Umístěte dětskou sedačku na zkušební sedadlo.
 Umístěte figurínu do dětské sedačky.
 U zádržných systémů nebo popruhů připojených přímo k navíječi nebo v případě tříbodových bezpečnostních pásů pro dospělé, u nichž není použito aretační zařízení ani žádný systém pro zablokování činnosti navíječe:
 a)
 nasaďte pás v souladu s pokyny výrobce;
 b)
 dokončete nasazení dětské sedačky na zkušební sedadlo podle přílohy 21 tohoto předpisu.
 U všech ostatních zádržných systémů:
 a)
 mezi figurínu a opěradlo sedačky umístěte sklápěcí desku nebo podobné ohebné zařízení o tloušťce 2,5 cm, šířce 6 cm a délce rovnající se výšce ramene (v sedící poloze, příloha 8) zmenšené o výšku středu kyčle (v sedící poloze, v příloze 8 výška podkolenní oblasti zvýšená o polovinu výšky stehna, v sedící poloze) příslušející velikosti figuríny, která se zkouší. Deska má co nejtěsněji sledovat zakřivení sedačky a její dolní konec musí být ve výšce kyčelního kloubu figuríny;
 b)
 seřiďte pás podle návodu výrobce, avšak na zatížení 250 N ± 25 N nad úrovní síly seřizovacího zařízení, s úhlem ohybu popruhu v seřizovacím zařízení 45 ± 5°, popřípadě s úhlem předepsaným výrobcem;
 c)
 dokončete nasazení dětské sedačky na zkušební sedadlo podle přílohy 21 tohoto předpisu;
 d)
 vyjměte ohebné zařízení.
 8.1.3.6.3.3 Podélná rovina procházející střednicí zkušební figuríny musí být nastavena doprostřed mezi oba spodní kotevní úchyty pásů, je však také třeba vzít v úvahu bod 8.1.3.2.1.3. V případě dětských zádržných systémů, které se mají zkoušet s figurínou představující desetileté dítě, musí být podélná rovina procházející střednicí figuríny umístěna až 80 mm směrem ke straně kotevního úchytu C vůči bodu ležícímu uprostřed mezi oběma dolními kotevními úchyty. O míře přestavení rozhodne technická zkušebna tak, aby se optimalizoval průchod ramenního pásu na figuríně.
 8.1.3.6.3.4 V případě zařízení vyžadujících použití normalizovaného pásu může být dráha ramenního popruhu ponechána na figuríně před dynamickou zkouškou pomocí lehké krycí pásky maximální délky 250 mm a maximální šířky 20 mm. U zádržných zařízení směřujících dozadu může být hlava figuríny přidržovaná na zadní části zádržného systému pomocí lehké krycí pásky dostatečné délky a maximální šířky 20 mm.
 8.1.3.7 Kategorie figuríny, která se použije
 8.1.3.7.1
 Zařízení skupiny 0: zkoušky s figurínou novorozence a s figurínou o hmotnosti 9 kg.
 8.1.3.7.2
 Zařízení skupiny 0+: zkoušky s figurínou novorozence a s figurínou o hmotnosti 11 kg.
 8.1.3.7.3
 Zařízení skupiny I: zkoušky s figurínou o hmotnosti 9 kg a 15 kg.
 8.1.3.7.4
 Zařízení skupiny II: zkoušky s figurínou o hmotnosti 15 kg a 22 kg.
 8.1.3.7.5
 Zařízení skupiny III: zkoušky s figurínou o hmotnosti 22 kg a 32 kg.
 8.1.3.7.6
 Je-li dětský zádržný systém vhodný pro dvě nebo více hmotnostních skupin, provedou se zkoušky s použitím výše stanovených nejlehčích a nejtěžších figurín pro všechny dotyčné skupiny.
 8.1.3.7.7
 Jestliže je dětský zádržný systém konstruován pro dvě nebo více dětí, musí být jedna zkouška provedena s nejtěžšími figurínami


text:
posazenými na všech místech k sezení. Druhá zkouška se provede s výše specifikovanými nejlehčími a nejtěžšími figurínami. Zkoušky se musí provést za použití zkušebního sedadla znázorněného na obrázku 3 dodatku 3 k příloze 6. Laboratoř provádějící zkoušky může, uzná-li to za vhodné, doplnit třetí zkoušku jakoukoli kombinací figurín nebo neobsazených míst k sezení.
 8.1.3.7.8
 Jestliže dětský zádržný systém ve skupině 0 nebo 0+ nabízí různé konfigurace podle hmotnosti dítěte, bude každá konfigurace podrobena zkoušce s figurínami obou hmotnostních skupin.
 8.1.3.7.9
 Pokud dětský zádržný systém ISOFIX vyžaduje použití horního upínání, provede se jedna zkouška s nejmenší zkušební figurínou a s kratší vzdáleností horního upínání (bod ukotvení G1). Druhá zkouška se provede s těžší figurínou a s delší vzdáleností horního upínání (bod ukotvení G2). Nastavte horní upínání tak, aby se síla tahu pohybovala v rozmezí 50 ± 5 N.
 8.1.3.7.10
 Zkouška podle bodu 7.1.4.1.10.1.2 výše se provádí pouze s největší figurínou, pro kterou je dětský zádržný systém konstruován. Pokud je možných více nastavení dětského zádržného systému (např. svisle/v náklonu), použije se při této zkoušce nastavení, při kterém dojde k největšímu vodorovnému vychýlení hlavy.
 8.1.4 Zádržný systém přídavných sedáků
 Na sedací plochu zkušebního stavu položte bavlněnou tkaninu. Umístěte přídavný sedák na zkušební stav, umístěte maketu dolní části trupu dle popisu v příloze 22 na obrázku 1 na povrch sedáku, nasaďte a připoutejte tříbodový bezpečnostní pás pro dospělé a napněte jej, jak je předepsáno v příloze 21. Popruhem o šířce 25 mm nebo podobným prostředkem obepínajícím přídavný sedák působte silou 250 ± 5 N ve směru šipky A na obrázku 2 v příloze 22 ve směru rovnoběžném se sedací plochou zkušebního stavu.
 8.2 Zkoušky jednotlivých součástí
 8.2.1 Spona
 8.2.1.1 Zkouška rozepínání při zatížení
 8.2.1.1.1 Pro tuto zkoušku se použije dětský zádržný systém, který byl již podroben dynamické zkoušce podle bodu 8.1.3.
 8.2.1.1.2 Dětský zádržný systém se vyjme ze zkušebního vozíku nebo vozidla, aniž se rozepne spona. Spona se napne silou 200 ± 2 N. Je-li spona připevněna k tuhé části, použije se během dynamické zkoušky síla, která zohlední úhel, který svírá spona s touto tuhou částí.
 8.2.1.1.3 Zatížení se aplikuje rychlostí 400 ± 20 mm/min na geometrický střed uvolňovacího tlačítka spony podél pevné osy rovnoběžně s počátečním směrem pohybu tlačítka; geometrický střed se vztahuje na tu část povrchu spony, na kterou působí uvolňovací tlak. Při působení rozpínací síly musí být spona opřena o tuhou opěru.
 8.2.1.1.4 Silou k rozepnutí spony se na sponu působí za použití siloměru nebo podobného zařízení způsobem a ve směru normálního používání. Dotykový konec musí mít tvar vyleštěné kovové polokoule s poloměrem 2,5 ± 0,1 mm.
 8.2.1.1.5 Změří se síla potřebná k rozepnutí spony a zaznamená se jakékoliv selhání.
 8.2.1.2 Zkouška rozepínání při nulovém zatížení
 8.2.1.2.1 Úplná spona, která dosud nebyla vystavena zatížení, se namontuje a nastaví do polohy v nezatíženém stavu.
 8.2.1.2.2 K měření síly potřebné k rozepnutí spony se použije způsob stanovený v bodech 8.2.1.1.3 a 8.2.1.1.4.
 8.2.1.2.3 Změří se síla potřebná k rozepnutí spony.
 8.2.1.3 Zkouška pevnosti
 8.2.1.3.1 Pro zkoušku pevnosti se použijí dva vzorky. Zkouška se


text:
provede se všemi seřizovacími zařízeními, s výjimkou seřizovacích zařízení přímo montovaných na dětský zádržný systém.
 8.2.1.3.2 V příloze 20 je znázorněno typické zařízení pro zkoušku pevnosti spony. Spona je umístěna na horní kruhovou desku (A) uvnitř reliéfu. Všechny popruhy připojené ke sponě jsou nejméně 250 mm dlouhé a visí dolů z horní desky jednotlivě podle polohy ve sponě. Volné konce popruhů jsou pak ovinuty okolo spodní kruhové desky (B), odkud pokračují do vnitřního otvoru desky. Všechny popruhy mají být svislé mezi A a B. Kruhová přítlačná deska (C) se pak lehce přitiskne na spodní plochu desky (B) tak, aby byl ještě možný určitý pohyb popruhů. Na trhacím stroji se malou silou napínají a protahují všechny popruhy mezi deskami (B) a (C) až do zatížení všech popruhů podle jejich uspořádání. V průběhu této operace a vlastní zkoušky se spona nedotýká desky (A) nebo jakékoli její části. Desky (B) a (C) se pak pevně sevřou k sobě a tahová síla se zvětšuje rychlostí 100 mm/min ± 20 mm/min až do dosažení požadovaných hodnot.
 8.2.2 Seřizovací zařízení
 8.2.2.1 Snadnost seřizování
 8.2.2.1.1 Při zkoušení ručního seřizovacího zařízení se popruh stejnoměrně protahuje seřizovacím zařízením, při zachování obvyklých podmínek používání, rychlostí 100 ± 20 mm/min a změří se maximální síla zaokrouhlená na nejbližší celou hodnotu N po prvních 25 ± 5 mm pohybu popruhu.
 8.2.2.1.2 Zkouška se provede v obou směrech průchodu popruhu zařízením, přičemž se popruh před změřením podrobí 10 cyklům úplného průchodu.
 8.2.3 Zkouška mikroprokluzu (viz příloha 5 obrázek 3)
 8.2.3.1 Součásti nebo zařízení, jež se mají podrobit zkoušce mikroprokluzu, se uchovávají před zkouškou po dobu nejméně 24 hodin v atmosféře mající teplotu 20 °C ± 5 °C a relativní vlhkost 65 % ± 5 %. Zkouška se provede při teplotě 15 až 30 °C.
 8.2.3.2 Volný konec popruhu se uspořádá ve stejné konfiguraci, jako když se zařízení používá ve vozidle, přičemž nesmí být připevněn k žádné jiné části.
 8.2.3.3 Seřizovací zařízení se umístí na svislou část popruhu, jehož jeden konec nese zatížení 50 ± 0,5 N, (vedeného tak, aby se zabránilo kolísání zatížení a kroucení popruhu). Volný konec popruhu směřuje ze seřizovacího zařízení svisle nahoru nebo dolů tak, jako tomu je ve vozidle. Druhý konec prochází přes vodicí váleček, jehož vodorovná osa je rovnoběžná s rovinou části popruhu nesoucího zatížení, a úsek popruhu procházející přes váleček je vodorovný.
 8.2.3.4 Zkoušené zařízení se uspořádá tak, aby jeho střed v nejvyšší poloze, do které může být zvednut, byl vzdálen 300 mm ± 5 mm od podpůrného stolu a zátěž 50 N byla od tohoto stolu vzdálena 100 mm ± 5 mm.
 8.2.3.5 Před zkouškou se provede 20 ± 2 zkušebních cyklů a nato 1 000 ± 5 cyklů s frekvencí 30 ± 10 cyklů za minutu, při celkové amplitudě 300 mm ± 20 mm nebo podle ustanovení bodu 8.2.5.2.6.2. Zatížením 50 N se působí jen po dobu odpovídající posuvu o 100 mm ± 20 mm při každé půlperiodě. Mikroprokluz se změří z polohy po ukončení 20 cyklů před zkouškou.
 8.2.4 Navíječ
 8.2.4.1 Navíjecí síla
 8.2.4.1.1


text:
Navíjecí síly se musí měřit se soupravou bezpečnostních pásů nasazených na figurínu jako u dynamické zkoušky předepsané v bodě 8.1.3. Napnutí popruhu se měří v místě dotyku s figurínou (avšak těsně před ním), zatímco popruh je navíjen rychlostí přibližně 0,6 m/min.
 8.2.4.2 Životnost mechanismu navíječe
 8.2.4.2.1 Popruh se vytahuje a nechává navíjet po požadovaný počet cyklů rychlostí nejvýše 30 cyklů za minutu. U navíječů s nouzovým blokováním se při každém pátém cyklu silněji trhne, aby se navíjecí zařízení zablokovalo. Stejný počet trhnutí se provede v každé z různých pěti poloh vytažení, a to při 90, 80, 75, 70 a 65 % celkové délky popruhu na navíječi. Je-li však tato délka větší než 900 mm, výše uvedená procenta se počítají jen z posledních 900 mm popruhu, které lze z navíječe vytáhnout.
 8.2.4.3 Blokování navíječů s nouzovým blokováním
 8.2.4.3.1 Blokování navíječe se zkouší jednou, když byla odvinuta celá délka popruhu snížená o 300 mm ± 3 mm.
 8.2.4.3.2 U navíječe aktivovaného pohybem popruhu se rozvinutí uskuteční stejným směrem jako při normální instalaci navíječe ve vozidle.
 8.2.4.3.3 Zkoušejí-li se navíječe na citlivost k zrychlování vozidla, provedou se zkoušky při výše uvedené délce vytažení v obou směrech podél dvou vzájemně kolmých os, jež jsou vodorovné, jsou-li navíječe ve vozidle namontovány podle pokynů výrobce dětského zádržného zařízení. Není-li tato poloha předepsána, musí se technická zkušebna poradit s výrobcem dětského zádržného zařízení. Jeden z těchto směrů zkoušky zvolí technická zkušebna tak, aby byly vytvořeny nejnepříznivější podmínky pro uvádění blokovacího mechanismu v činnost.
 8.2.4.3.4 Konstrukce použitého zařízení musí zajistit, aby se požadovaného zrychlení dosáhlo průměrným nárůstem zrychlení nejméně 25 g/s (7).
 8.2.4.3.5 Aby se mohlo přezkoušet splnění požadavků podle bodů 7.2.3.2.1.3 a 7.2.3.2.1.4, navíječ se namontuje na vodorovný stůl, který se naklání rychlostí nepřevyšující 2° za sekundu, až dojde k zablokování. Zkouška se opakuje s nakláněním v jiných směrech, aby se zajistilo splnění požadavků.
 8.2.4.4 Zkouška odolnosti proti korozi
 8.2.4.4.1 Zkouška odolnosti proti korozi je popsána v bodě 8.1.1 výše.
 8.2.4.5 Zkouška odolnosti proti prachu
 8.2.4.5.1 Navíječ se umístí ve zkušební komoře popsané v příloze 3 tohoto předpisu. Namontuje se ve stejné poloze jako ve vozidle. Zkušební komora obsahuje prach, jehož složení je uvedeno v bodě 8.2.4.5.2. Z navíječe se odvine popruh na délku 500 mm a ponechá se takto odvinutý s tím, že se do jedné až dvou minut po každém rozvíření prachu podrobí 10 úplným cyklům zatažení a odvinutí. Prach se rozviřuje po dobu 5 sekund každých 20 minut v průběhu 5 hodin stlačeným vzduchem neobsahujícím olej ani vlhkost a procházejícím otvorem o průměru 1,5 ± 0,1 mm při tlaku 5,5 ± 0,5 bar.
 8.2.4.5.2 Prach použitý při zkoušce popsané v bodě 8.2.4.5.1 se skládá přibližně z 1 kg suchého křemene. Rozdělení velikosti částeček:
 a)
 síto s otvory 150 μm, průměr drátu 104 μm: 99 % – 100 %;
 b)
 síto s otvory 105 μm, průměr drátu 64 μm: 76 % – 86 %;
 c)
 síto s otvory 75 μm, průměr drátu 52 μm: 60 % – 70 %;
 8.2.5 Statická zkouška popruhů
 8.2.5.1 Zkouška


text:
pevnosti popruhu
 8.2.5.1.1 Každá zkouška se musí provést se dvěma novými vzorky popruhu stabilizovanými podle bodu 7.2.4.
 8.2.5.1.2 Každý popruh se uchytí do čelistí stroje na zkoušení pevnosti v tahu. Čelisti musí být řešeny tak, aby nemohlo dojít k přetržení popruhu na nich nebo v jejich blízkosti. Rychlost posuvu musí být 100 mm/min ± 20 mm/min. Volná délka vzorku mezi čelistmi stroje při zahájení zkoušky musí být 200 ± 40 mm.
 8.2.5.1.3 Tah se zvětšuje tak dlouho, až se popruh přetrhne, a zaznamená se zatížení na mezi pevnosti.
 8.2.5.1.4 Jestliže popruh vyklouzne nebo se přetrhne na některé z čelistí nebo ve vzdálenosti menší než 10 mm od některé z nich, zkouška je neplatná a provede se nová zkouška s jiným vzorkem.
 8.2.5.2 Vzorky vyříznuté z popruhů podle bodu 3.2.3 se stabilizují takto:
 8.2.5.2.1 Stabilizace při pokojové teplotě
 8.2.5.2.1.1 Popruh se uchovává 24 ± 1 hodin v atmosféře mající teplotu 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkost 50 % ± 10 %. Neprovede-li se zkouška ihned po stabilizaci, musí být vzorek až do zahájení zkoušky uložen ve vzduchotěsně uzavřené nádobě. Mez pevnosti se musí stanovit do pěti minut po vyjmutí popruhu ze stabilizační atmosféry nebo z nádoby.
 8.2.5.2.2 Stabilizace s působením světla
 8.2.5.2.2.1 Použije se ustanovení doporučení ISO/105-B02(1978). Popruh se vystaví světlu na dobu potřebnou k vyblednutí standardní modře č. 7 na odstín rovnající se stupni 4 na stupnici šedi.
 8.2.5.2.2.2 Po vystavení se popruh ponechá nejméně 24 hodin v atmosféře mající teplotu 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkost 50 % ± 10 %. Mez pevnosti se musí stanovit do 5 minut po vyjmutí popruhu ze stabilizačního zařízení.
 8.2.5.2.3 Stabilizace při nízké teplotě
 8.2.5.2.3.1 Popruh se uchovává nejméně 24 hodin v atmosféře mající teplotu 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkost 50 % ± 10 %.
 8.2.5.2.3.2 Popruh se potom uchovává po dobu 90 ±5 minut na rovné ploše v nízkoteplotní komoře, v níž je teplota vzduchu – 30 °C ± 5 °C. Potom se přehne a přehyb se zatíží závažím o hmotnosti 2 kg ± 0,2 kg, předem ochlazeným na – 30 °C ± 5 °C. Po ponechání zatíženého popruhu po dobu 30 ± 5 minut v téže mrazicí komoře se závaží sejme a do 5 minut po vyjmutí popruhu z mrazicí komory se změří mez pevnosti.
 8.2.5.2.4 Stabilizace při vysoké teplotě
 8.2.5.2.4.1 Popruh se ponechá po dobu 180 ± 10 minut ve vyhřívací komoře v atmosféře mající teplotu 60 °C ± 5 °C a relativní vlhkost 65 % ± 5 %.
 8.2.5.2.4.2 Mez pevnosti se musí stanovit do 5 minut po vyjmutí popruhu z vyhřívací komory.
 8.2.5.2.5 Vystavení účinkům vody
 8.2.5.2.5.1 Popruh se ponechá po dobu 180 ± 10 minut zcela ponořen v destilované vodě o teplotě 20 ± 5 °C s nepatrnou přísadou smáčedla. Smí se použít jakékoli smáčedlo vhodné pro zkoušené vlákno.
 8.2.5.2.5.2 Mez pevnosti se musí stanovit do 10 minut po vyjmutí popruhu z vody.
 8.2.5.2.6 Stabilizace před oděrem
 8.2.5.2.6.1 Součásti nebo zařízení, jež se mají podrobit zkoušce odolnosti proti oděru, se


text:
před zkouškou ponechají nejméně 24 hodin v atmosféře mající teplotu 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkost 50 % ± 10 %. Okolní teplota během zkoušení musí být v rozmezí od 15 °C do 30 °C.
 8.2.5.2.6.2 V následující tabulce jsou uvedeny všeobecné podmínky pro jednotlivé zkoušky:
 Zatížení [N]
 Počet cyklů za minutu
 Počet cyklů
 Postup zkoušky typu 1:
 60 ± 0,5
 30 ± 10
 1 000 ± 5
 Postup zkoušky typu 2:
 10 ± 0,1
 30 ± 10
 5 000 ± 5
 8.2.5.2.6.3 Zvláštní zkušební podmínky
 8.2.5.2.6.3.1 Postup zkoušky typu 1: v případech, kdy popruh prokluzuje rychloseřizovacím zařízením. Působí se silou 10 N, přičemž v případě potřeby lze zatížení postupně zvyšovat vždy o 10 N, aby se zajistilo správné prokluzování, avšak nejvýše na hodnotu 60 N. Tímto zatížením se na popruhy působí trvale, a to ve svislém směru. Část popruhu nastavená vodorovně prochází rychloseřizovacím zařízením, k němuž je připevněna, a připojí se k zařízení, které popruhem pohybuje dozadu a dopředu. Rychloseřizovací zařízení se umístí na vodorovný popruh tak, aby popruh zůstal napnutý (viz příloha 5 obrázek 1). Rychloseřizovací zařízení se aktivuje tím, že se popruhy zatáhnou ve směru, kterým se postroj uvolňuje, a deaktivuje se zatažením popruhů ve směru, kterým se postroj utahuje.
 8.2.5.2.6.3.2 Postup zkoušky typu 2: pro případy, kdy popruh při průchodu tuhou částí mění směr. Při této zkoušce prochází popruh tuhou částí, pro niž je určen, přičemž úhly u této zkušební sestavy musí odpovídat skutečnému (trojrozměrnému) provedení; příklady viz příloha 5 obrázek 2. Zatížení 10 N musí působit trvale po celou dobu zkoušky. V případech, kdy popruh při průchodu tuhou částí mění svůj směr více než jednou, se může zatížení o hodnotě 10 N postupně zvyšovat vždy o dalších 10 N tak, aby se zajistilo správné prokluzování a aby se dosáhlo předepsaného posuvu popruhu 300 mm touto tuhou částí.
 8.2.6 Aretační zařízení
 8.2.6.1 Zařízení třídy A
 Zádržné zařízení a největší figurína, pro kterou je zařízení určeno, se usadí podle obrázku 5. Musí se použít popruhy uvedené v příloze 13 tohoto předpisu. Aretační zařízení se úplně sevře, pás se označí tam, kde vstupuje do aretačního zařízení. Na pás se připevní siloměry pomocí kroužku ve tvaru D. Po dobu 1 sekundy se působí silou, která se rovná dvojnásobku (± 5 %) hmotnosti nejtěžší figuríny skupiny I. Dolní poloha se použije pro aretační zařízení v poloze A a horní poloha pro aretační zařízení v poloze B. Dále se touto silou působí ještě devětkrát. Potom se pás označí na vstupu do aretačního zařízení a změří se vzdálenost mezi dvěma značkami. V průběhu této zkoušky musí být navíječ odblokován.
 Obrázek 5
 8.2.6.2 Zařízení třídy B
 Dětské zádržné zařízení musí být pevně připevněno a popruhy, uvedené v příloze 13 tohoto předpisu, musí procházet aretačním zařízením a rámem sedačky podle postupu popsaného v návodu výrobce. Pás prochází zkušebním zařízením, které je popsáno na obrázku 6, na něj je připevněno závaží o hmotnosti 5,25 kg ± 0,05 kg. Mezi závažím a bodem, kde popruh opouští rám, musí být 650 ± 40 mm volné


text:
délky popruhu. Aretační zařízení se úplně sevře a pás se u vstupu do zařízení označí. Závaží se zvedne a uvolní tak, aby padalo volně po dráze 25 mm ± 1 mm. To se opakuje 100 ± 2krát s frekvencí 60 ± 2 cyklů za minutu, aby se simulovalo trhnutí zádržného zařízení ve vozidle. Potom se pás označí na vstupu do aretačního zařízení a změří se vzdálenost mezi dvěma značkami.
 Aretační zařízení musí pokrývat celou šířku popruhu v namontovaném stavu s usazenou 15kg figurínou. Tato zkouška se vykoná také se stejnými úhly popruhu, jako jsou v normálním provozu. Volný konec břišní části pásu se upevní. Zkouška se provede s dětským zádržným zařízením pevně uchyceným ke zkušebnímu stavu, jež se užije při zkoušce převrácením nebo při dynamické zkoušce. Zatěžovací popruh se může připevnit k simulované sponě.
 Obrázek 6
 Schéma zkoušky aretačního zařízení třídy B
 8.2.7 Zkouška odolnosti seřizovacích zařízení montovaných přímo na dětský zádržný systém proti opotřebení
 Usaďte největší figurínu, pro kterou je zařízení určeno, jako pro dynamickou zkoušku, včetně standardní vůle určené v bodě 8.1.3.6. Na popruhu vyznačte referenční čáru v místě, kde jeho volný konec vstupuje do seřizovacího zařízení.
 Vyjměte figurínu a dětský zádržný systém umístěte do zařízení pro zkoušku podle obrázku 1 v příloze 19.
 Celková délka popruhu procházející seřizovacím zařízením při zkušebním cyklování musí být nejméně 150 mm. Tento pohyb musí být takový, že nejméně 100 mm popruhu na straně referenční čáry směrem k volnému konci popruhu a dále zbývající pohybující se část popruhu (přibližně 50 mm) na straně nedílného postrojového pásu se pohybují skrz seřizovací zařízení.
 Je-li délka popruhu od referenční čáry k volnému konci popruhu nedostatečná pro výše popsaný posuv, musí posuv popruhu seřizovacím zařízením o délce 150 mm vycházet z polohy plně vytaženého postrojového pásu.
 Frekvence musí být 10 ± 1 cyklů/min, s rychlostí v „B“ 150 ± 10 mm/s.
 8.2.8 Zkouška tepelné odolnosti
 8.2.8.1 Části uvedené v bodě 7.1.5.1 se vystaví trvalému působení teploty okolí nejméně 80 °C nad povrchem vody v uzavřeném prostoru po dobu nejméně 24 hodin a pak se ochladí v prostředí o teplotě nepřesahující 23 °C. Po periodě ochlazení bezprostředně následují za sebou tři cykly, každý v trvání 24 hodin; přitom každý cyklus obsahuje tyto po sobě následující sekvence:
 a)
 teplota okolí se trvale udržuje na hodnotě nejméně 100 °C po nepřetržitou dobu 6 hodin a této teploty okolí se dosáhne do 80 minut od začátku cyklu; poté
 b)
 se teplota okolí trvale udržuje na hodnotě nejvýše 0 °C po nepřetržitou dobu 6 hodin a této teploty okolí se dosáhne do 90 minut; poté
 c)
 se udržuje teplota okolí na hodnotě nejvýše 23 °C v průběhu zbývající části 24hodinového cyklu.
 8.2.9 Celá sedačka, nebo její součást vybavená úchyty ISOFIX (např. základna ISOFIX), pokud má uvolňovací tlačítko, je pevně uchycena ke zkušebnímu zařízení tak, že připevňovací díly ISOFIX jsou svisle svěšeny podle obrázku 7. K těmto dílům ISOFIX se připevní tyč o průměru 6 mm a délce 350 mm. Na konce tyče se upevní závaží o hmotnosti 5 kg.
 8.2.9.1 Na


text:
uvolňovací tlačítko nebo rukojeť se zapůsobí silou ve směru pevné osy probíhající souběžně s původním směrem pohybu tlačítka/rukojeti; geometrický střed působí na tu část povrchu úchytů ISOFIX, na kterou má působit uvolňovací tlak.
 8.2.9.2 Otevírací síla působí na úchyty ISOFIX za použití dynamometru nebo podobného zařízení normálně a její směr je uveden v návodu k užívání dodaném výrobcem. Dotykovou částí je leštěná kovová polokoule s poloměrem 2,5 ± 0,1 mm v případě uvolňovacího tlačítka nebo leštěný kovový hák o poloměru 25 mm.
 8.2.9.3 Neumožňuje-li konstrukce dětského zádržného zařízení, aby byly dodrženy postupy popsané v bodech 8.2.9.1 a 8.2.9.2, lze se souhlasem technické zkušebny, která zkoušku provádí, použít alternativní metodu.
 8.2.9.4 Síla k otevření úchytů ISOFIX, již je potřeba změřit, odpovídá síle potřebné k uvolnění prvního úchytu.
 8.2.9.5 Zkouška se provede s novou sedačkou a zopakuje se se sedačkou, která prošla cyklickým postupem popsaným v bodě 7.2.6.
 Obrázek 7
 8.3 Kalibrace sedáku zkušebního sedadla
 8.3.1 Kalibrační zkouška sedáku zkušebního sedadla se provádí u nového sedáku pro stanovení počátečních hodnot průniku při nárazu a špičkového zpoždění a pak po každé padesáté dynamické zkoušce nebo nejméně jednou měsíčně, podle toho, k čemu dojde dříve, nebo před každou zkouškou, pokud se zkušební zařízení používá často.
 8.3.2 Postupy kalibrace a měření musí odpovídat poslední verzi normy ISO 6487; měřicí zařízení musí odpovídat specifikacím datového kanálu s filtrem kanálu třídy (CFC) 60.
 Na zkušebním zařízení určeném v příloze 17 tohoto předpisu se provedou 3 zkoušky, 150 mm ± 5 mm od přední hrany sedáku na střednici a pak ve vzdálenosti 150 mm ± 5 mm na každou stranu od střednice.
 Zařízení umístěte svisle na pevný a rovný povrch. Spouštějte závaží tak dlouho, až se dotkne povrchu, a nastavte ukazatel průniku do nulové polohy. Zařízení umístěte svisle nad zkušební bod, zdvihněte závaží na 500 ± 5 mm a pak je uvolněte, aby volným pádem narazilo na povrch sedadla. Zaznamenejte průnik a křivku zpomalení.
 8.3.3 Zaznamenané maximální hodnoty se nesmí lišit o více než 15 % od počátečních hodnot.
 8.4 Záznam dynamického chování
 8.4.1 Aby bylo možné určit chování figuríny a její posunutí, musí se všechny dynamické zkoušky zaznamenávat podle následujících podmínek:
 8.4.1.1 Podmínky pro filmování a záznam:
 a)
 frekvence je alespoň 500 snímků za sekundu;
 b)
 zkoušky se zaznamenají na film, video nebo nosič digitálních údajů.
 8.4.1.2 Odhad nejistoty:
 Zkušební laboratoře musí mít k dispozici a používat postupy pro odhadování nejistoty při měření posunutí hlavy figuríny. Nejistota nesmí přesáhnout ± 25 mm.
 Vzory mezinárodních norem pro tyto postupy jsou EA-4/02 Evropské organizace pro akreditaci nebo ISO 5725:1994 nebo obecná metoda měření nejistoty.
 8.5 Postupy měření musí odpovídat postupům určeným v nejnovějším vydání normy ISO 6487:2002. Kmitočtová třída kanálu musí být:
 Typ měření
 CFC(FH)
 Mezní kmitočet (FN)
 Zrychlení vozíku
 60
 viz ISO 6487:2002 příloha A
 Zatížení pásu
 60
 viz ISO 6487:2002 příloha A
 Zrychlení hrudníku
 180
 viz ISO 6487:2002 příloha A
 Zrychlení hlavy
 1 000
 1 650
 Vzorkovací kmitočet musí být minimálně desetinásobkem kmitočtové třídy kanálu (tj. v instalacích s kmitočtovou třídou kanálu 1 000 to odpovídá minimálnímu


text:
vzorkovacímu kmitočtu přibližně 10 000 vzorků za sekundu na jeden kanál).
 9. ZKUŠEBNÍ PROTOKOLY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A KVALIFIKACI VÝROBY
 9.1 Ve zkušebním protokolu musí být zaznamenány výsledky všech zkoušek a měření, včetně následujících údajů o zkoušce:
 a)
 druh zařízení použitého při zkoušce (zařízení ke zkoušce zrychlením nebo zpomalením);
 b)
 celková změna rychlosti;
 c)
 rychlost vozíku bezprostředně před nárazem, jen u zařízení pracujících se zpomalením;
 d)
 křivka zrychlení nebo zpomalení v celém průběhu změny rychlosti vozíku a nejméně v průběhu 300 ms;
 e)
 čas (v ms), za který dosáhla hlava figuríny maximálního posuvu v průběhu dynamické zkoušky;
 f)
 poloha spony při zkouškách, jestliže se může měnit, a
 g)
 každé porušení nebo přetržení.
 9.2 Jestliže nebyla dodržena ustanovení týkající se kotevních úchytů obsažená v dodatku 3 k příloze 6 tohoto předpisu, musí být ve zkušebním protokolu popsáno, jak byl dětský zádržný systém namontován, a musí zde být uvedeny důležité úhly a rozměry.
 9.3 Je-li dětský zádržný systém zkoušen ve vozidle nebo nosné konstrukci vozidla, musí se ve zkušebním protokolu uvést způsob připojení nosné konstrukce vozidla k vozíku, poloha dětského zádržného systému a sedadla a sklon opěradla sedadla.
 9.4 Ve zkušebních protokolech pro schválení typu a kvalifikaci výroby se zaznamená kontrola značek a pokynů k montáži a používání.
 10. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU DĚTSKÉHO ZÁDRŽNÉHO SYSTÉMU
 10.1 Každá změna dětského zádržného systému se oznámí schvalovacímu orgánu, který tento zádržný systém schválil. Tento orgán pak může buď:
 10.1.1
 usoudit, že změny zřejmě nemají znatelný nepříznivý vliv a že dětský zádržný systém v každém případě ještě splňuje požadavky, nebo
 10.1.2
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek další zkušební protokol.
 10.1.3
 Je-li požadován další zkušební protokol, srovnejte výsledky vodorovného vychýlení hlavy s nejhorším dříve zaznamenaným výsledkem:
 a)
 je-li vychýlení větší, je potřeba provést novou zkoušku kvalifikace výroby;
 b)
 je-li vychýlení menší, není třeba novou zkoušku kvalifikace výroby provádět.
 10.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení, s uvedením změn, se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 5.3.
 10.3 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. KVALIFIKACE VÝROBY
 11.1 Aby se zaručilo, že je systém výroby, který výrobce používá, uspokojivý, musí technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, provést zkoušky, aby ověřila shodnost výroby v souladu s bodem 11.2.
 11.2 Ověření shodnosti výroby dětských zádržných systémů
 Výroba každého nově schváleného typu dětského zádržného systému „univerzální“, „polouniverzální“ a „omezené“ kategorie se musí podrobit zkouškám kvalifikace výroby. Podle bodu 10.1.3 může být předepsána dodatečná kvalifikace výroby.
 Za tímto účelem technická zkušebna, která provedla schvalovací zkoušky, nebo technická zkušebna určená tím schvalovacím orgánem, který bude udělovat schválení, nebo schvalovací orgán sám z první výrobní šarže náhodně vybere 5 dětských zádržných systémů.
 Šest jednotek vzorku může být náhodně vybráno v případě, že za podmínky pro provedení zkoušky popsané v bodě 11.2.1.1 jsou zvoleny podmínky bodu 7.1.4.4.1.2.3 výše.
 První výrobní šarží se


text:
rozumí výroba první série obsahující alespoň 50 a nejvýše 5 000 dětských zádržných systémů.
 11.2.1 Dynamické zkoušky
 11.2.1.1 Pět dětských zádržných systémů se musí podrobit dynamické zkoušce předepsané bodem 8.1.3. Technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, zvolí podmínky, které během dynamických zkoušek pro schválení typu způsobily maximální vodorovné vychýlení hlavy, avšak kromě podmínek předepsaných bodem 7.1.4.4.1.2.3 výše, který se týká pouze zkoušek v konfiguraci bez 100mm tyče, a bodem 7.1.4.1.10.1.2 výše. Všech pět dětských zádržných systémů se zkoušce podrobí za stejných podmínek.
 Pokud se alespoň při jedné z pěti provedených zkoušek dětský zádržný systém dotkne tyče, provede se další zkouška za podmínek popsaných v bodě 7.1.4.4.1.2.3 výše, který se týká zkoušky bez 100mm tyče. Tato zkouška se nepoužije při výpočtu popsaném v bodě 11.2.1.3 písm. a) níže.
 11.2.1.2 U každé zkoušky předepsané v bodě 11.2.1.1 se změří vodorovné vychýlení hlavy a zrychlení hrudi.
 a)
 Výsledky měření maximálního vodorovného vychýlení hlavy musí splňovat následující dvě podmínky:
 žádná hodnota nepřesáhne 1,05 L a
 X + S nepřesáhne L,
 kde:
 L
 =
 předepsaná mezní hodnota
 X
 =
 střední hodnota
 S
 =
 standardní odchylky hodnot
 b)
 Výsledky měření zrychlení hrudníku musí odpovídat požadavkům bodu 7.1.4.2.1 a kromě toho se na výsledné hodnoty měření zrychlení hrudníku po dobu 3 ms uplatní také podmínka X + S v bodě 11.2.1.3 písm. a) (podle bodu 7.1.4.2.1) a tyto hodnoty se zaznamenají pouze pro informaci.
 11.2.2 Kontrola značek
 11.2.2.1 Technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, ověří, zda značky odpovídají požadavkům bodu 4.
 11.2.3 Kontrola návodu pro montáž a návodu k užívání
 11.2.3.1 Technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, ověří, zda návod pro montáž a návod k užívání odpovídají požadavkům bodu 15.
 12. SHODNOST VÝROBY A RUTINNÍ ZKOUŠKY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 k Dohodě (E/EHK/324-E/EHK/TRANS/505/Rev.2), společně s následujícími požadavky:
 12.1 Každý dětský zádržný systém schválený dle tohoto předpisu musí být vyroben tak, aby byl shodný se schváleným typem tím, že splní požadavky stanovené v bodech 6 až 8 výše.
 12.2 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 16 tohoto předpisu.
 12.3 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním závodě. Běžná četnost těchto ověření je dvakrát ročně.
 13. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 13.1 Schválení pro dětské zádržné systémy udělené podle tohoto předpisu může být odňato, jestliže některý dětský zádržný systém opatřený údaji uvedenými v bodě 5.4 neobstojí při namátkových kontrolách popsaných v bodě 11 nebo pokud není shodný se schváleným typem.
 13.2 Pokud strana Dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně informovat ostatní smluvní strany, které tento předpis používají, oznámením na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 14. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 14.1 Jestliže držitel schválení ukončí výrobu určitého typu dětského zádržného systému schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat schvalovací orgán, který schválení udělil. Po obdržení tohoto sdělení musí tento orgán informovat ostatní strany Dohody, které používají tento předpis, oznámením na formuláři


text:
podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 15. NÁVOD K POUŽÍVÁNÍ
 15.1 Ke každému dětskému zádržnému systému musí být připojen návod v jazyce země, ve které bude zařízení prodáváno, s tímto obsahem:
 15.2 Návod k instalaci musí obsahovat tyto body:
 15.2.1
 Pro „univerzální“ kategorii dětského zádržného systému musí být při prodeji, i bez odstranění obalu, dobře viditelný tento štítek:
 Upozornění
 Toto je „univerzální“ dětský zádržný systém. Je schválen podle předpisu č. 44, série změn 04, pro obecné použití ve vozidlech a vyhovuje pro většinu, ale ne pro všechna sedadla ve vozidle.
 Správnou instalaci lze očekávat, jestliže výrobce vozidla v příručce prohlašuje, že do vozidla je možné umístit „univerzální“ dětský zádržný systém pro tuto věkovou skupinu.
 Tento dětský zádržný systém je klasifikován jako „univerzální“ za podmínek přísnějších než podmínky, které byly použity pro dřívější konstrukce, jež nejsou označeny tímto upozorněním.
 V případě pochybností se poraďte s výrobcem nebo prodejcem dětského zádržného systému.
 15.2.2
 U „omezené“ a „polouniverzální“ kategorie dětských zádržných systémů musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelné tyto informace:
 Tento dětský zádržný systém je určen pro „omezené/polouniverzální“ použití a je vhodný pro montáž na místa k sezení následujících vozidel:
 VOZIDLO
 VPŘEDU
 VZADU
 Vnější
 Střední
 (Model)
 Ano
 Ano
 Ne
 Pro umístění tohoto dětského zádržného systému mohou být také vhodná místa k sezení v ostatních vozidlech. V případě pochybností se poraďte s výrobcem nebo prodejcem dětského zádržného systému.
 15.2.3
 U kategorie dětských zádržných systémů pro „určité vozidlo“ musí být při prodeji dětských zádržných systémů i bez odstranění obalu uvedena zřetelně viditelná informace o tom, pro které vozidlo je systém určen.
 15.2.4
 Jsou-li pro tyto systémy požadovány bezpečnostní pásy pro dospělé, musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelný tento text:
 „Vhodné pouze pro schválená vozidla, která jsou vybavena břišními / tříbodovými / statickými pásy / pásy s navíječem, které jsou schváleny podle předpisu EHK OSN č. 16 nebo jiných rovnocenných norem.“ (Nehodící se škrtněte.)
 V případě zádržných systémů „brašna na přenášení dítěte“ musí být přiložen seznam brašen na přenášení dítěte, pro které je zařízení vhodné.
 15.2.5
 Výrobce dětského zádržného systému musí na krabici obalu uvést adresu, na které si může zákazník písemně vyžádat další informace o instalaci dětského zádržného systému do určitých vozidel.
 15.2.6
 Způsob instalace musí být znázorněn fotografiemi a/nebo velmi zřetelnými nákresy.
 15.2.7
 Uživatel musí být poučen, že pevné části a plastové součásti dětského zádržného systému musí být umístěny a namontovány tak, aby za běžného užívání vozidla nemohly být zachyceny pohyblivým sedadlem nebo dveřmi vozidla.
 15.2.8
 Uživatel musí být upozorněn na to, že brašna na přenášení dítěte se musí umístit kolmo k podélné ose vozidla.
 15.2.9
 V případě dětských zádržných systémů směřujících dozadu musí být zákazník upozorněn, aby toto zařízení neužíval na místech k sezení, která jsou vybavena aktivním čelním airbagem. Tato informace musí být při prodeji zřetelně viditelná i bez odstranění obalu.
 15.2.10
 Pro kategorii „speciální zádržný systém“ musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelná tato informace:
 Tento „speciální zádržný systém“ je konstruován tak, aby poskytoval dodatečnou oporu dětem, které mají


text:
potíže se správným sezením v běžných sedačkách. O vhodnosti tohoto zádržného systému pro vaše dítě se vždy poraďte s lékařem.
 15.2.11
 U dětského zádržného systému ISOFIX musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelný tento štítek:
 Upozornění
 1.
 Toto je DĚTSKÝ ZÁDRŽNÝ SYSTÉM ISOFIX. Je schválen podle předpisu č. 44, série změn 04, pro všeobecné použití ve vozidlech vybavených kotevním systémem ISOFIX.
 2.
 Může být instalován do vozidel s místy schválenými jako místa ISOFIX (jak je popsáno v příručce pro uživatele vozidla), v závislosti na kategorii dětského zádržného systému a přípravku pro sedadlo vozidla.
 3.
 Hmotnostní skupina a velikostní třída ISOFIX, pro kterou je tento systém určen, je: ...
 15.3 Návod k použití musí obsahovat tyto body:
 15.3.1
 hmotnostní skupiny, pro něž je zařízení určeno:
 15.3.2
 je-li zařízení užíváno ve spojení s bezpečnostním pásem pro dospělé, uvést bezpečnostní pás, který se má použít, a následující údaj: Vhodné pouze k používání ve vozidlech uvedených v seznamu, jsou-li vybavena bezpečnostními pásy: břišní/tříbodový/statický/s navíječem, které jsou schváleny podle předpisu EHK č. 16 nebo podle jiných rovnocenných norem. (Nehodící se škrtněte.)
 15.3.3
 Způsob používání musí být znázorněn fotografiemi a/nebo velmi zřetelnými nákresy. Sedačky, které se mohou použít jako směřující dopředu i jako směřující dozadu, se musí označit jasným upozorněním, že zařízení se musí používat s orientací směřující dozadu, dokud se nepřekročí stanovená hodnota hmotnosti dítěte nebo jiné rozměrové kritérium.
 15.3.4
 Musí být jasně vysvětlen způsob ovládání spony a seřizovacích zařízení.
 15.3.5
 Musí být doporučeno, aby všechny popruhy přidržující zádržné zařízení k vozidlu byly utaženy a aby všechny popruhy zadržující dítě byly seřízeny podle těla dítěte a nebyly zkrouceny.
 15.3.6
 Musí být zdůrazněno, že je důležité, aby břišní popruh byl nasazen tak nízko, aby pevně zachycoval pánev.
 15.3.7
 Musí být doporučeno, aby zařízení bylo vyměněno, jestliže již bylo vystaveno silnému namáhání při nehodě.
 15.3.8
 Musí být uveden návod na čištění zařízení.
 15.3.9
 Uživatel musí být upozorněn na nebezpečí vyplývající z provedení jakýchkoli změn nebo doplnění zařízení bez schválení schvalovacím orgánem a na nebezpečí vyplývající z nedůsledného dodržování montážních návodů, které dodává výrobce dětského zádržného systému.
 15.3.10
 Není-li sedačka opatřena textilním potahem, musí být doporučeno, aby byla sedačka chráněna před slunečním zářením, poněvadž jinak by mohla být pro pokožku dítěte příliš horká.
 15.3.11
 Musí být doporučeno nenechávat děti v dětských zádržných systémech bez dozoru.
 15.3.12
 Musí být doporučeno, aby všechna zavazadla nebo jiné předměty, které by pravděpodobně mohly při srážce způsobit zranění, byly řádně zajištěny.
 15.3.13
 Dále musí být uvedena tato doporučení:
 a)
 Dětský zádržný systém se nesmí používat bez potahu.
 b)
 Potah sedadla se nesmí nahradit žádným jiným potahem, než doporučil výrobce, protože potah představuje nedílnou součást vlastností zařízení.
 15.3.14
 Návod musí obsahovat text nebo schematický nákres udávající, jak může uživatel rozpoznat nevyhovující polohu spony bezpečnostního pásu pro dospělé vzhledem k nejvíce zatíženým místům styku na zádržném zařízení. V případě pochybností musí být uživatel odkázán na výrobce dětského zádržného systému.
 15.3.15
 Jestliže dětský zádržný systém umožňuje alternativní místo styku přenášející zatížení, musí být jasně popsáno jeho použití. Uživatel musí být informován, jak má


text:
posuzovat, zda použití této alternativní dráhy je vyhovující. V případě pochybností musí být uživatel odkázán na výrobce dětského zádržného systému. Uživatel musí být jasně informován o tom, že má začít instalovat dětský zádržný systém na místech k sezení, která jsou v příručce pro uživatele vozidla zařazena do kategorie „univerzální“, za použití hlavní dráhy pásu.
 15.3.16
 Musí být učiněna opatření, aby návod mohl být trvale na dětském zádržném systému po celou dobu jeho životnosti nebo aby byl v případě zabudovaných zádržných zařízení v příručce k vozidlu.
 15.3.17
 Výslovná výstraha musí varovat proti použití míst styku přenášejících zatížení jiných, než která jsou popsána v návodu k užívání a vyznačena na dětském zádržném systému.
 15.3.18
 U dětského zádržného systému ISOFIX se uvede pokyn, že je třeba si přečíst příručku výrobce vozidla.
 16. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 16.1 Smluvní stany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy pověřených technických zkušeben a orgánů schválení typu, které udělují schválení a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení, vydaná v jiných státech.
 17. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 17.1 Ode dne vstupu série změn 03 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 17.2 Po uplynutí 12 měsíců od data vstupu v platnost musí smluvní strany, které používají tento předpis, udělovat schválení EHK pouze tehdy, pokud typ dětského zádržného systému splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 17.3 Po dobu 12 měsíců od data vstupu v platnost série změn 03 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, pokračovat v udělování schválení typu pro ty dětské zádržné systémy, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 17.4 Ve stejném časovém období dvanácti měsíců nesmějí smluvní strany, které používají tento předpis, odmítnout rozšíření schválení uděleného podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 17.5 Od data vstupu v platnost série změn 03 se ustanovení přílohy 16 tohoto předpisu použijí také pro dětská zádržná zařízení, která už byla schválena podle série změn 02.
 17.6 Počínaje datem vstupu v platnost série změn 03 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat prodej typu dětských zádržných zařízení, která nesplňují požadavky bodů 6.2.2 a 6.2.14 série změn 03.
 17.7 Po uplynutí 36 měsíců od data vstupu v platnost série změn 03 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat prodej dětských zádržných systémů, které nesplňují požadavky série změn 03 tohoto předpisu.
 17.8 Od data vstupu v platnost doplňku 2 k sérii změn 03 musí být všechna nová dětská zádržná zařízení vyrobena ve shodě s tímto předpisem opatřena štítkem požadovaným bodem 4.5 tohoto předpisu.
 17.9 Ode dne vstupu série změn 04 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 17.10 Po uplynutí dvanácti měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 musí smluvní strany, které používají tento předpis, udělit schválení pouze tehdy,


text:
pokud typ dětského zádržného systému splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 17.11 Po dobu 12 měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, pokračovat v udělování schválení typu pro ty dětské zádržné systémy, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 17.12 Po dobu 36 měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 nesmějí smluvní strany, které používají tento předpis, odmítnout udělit rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 17.13 Po uplynutí 48 měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat prodej dětských zádržných systémů, které nesplňují požadavky série změn 04 tohoto předpisu.
 17.14 Po šesti měsících od data vstupu v platnost doplňku 4 k sérii změn 04 se ruší platnost schválení udělených podle série změn 03 a 04 dětským zádržným systémům skupin 0, 0+ a I, pokud tyto systémy nesplňují požadavky bodů 6.1.11 nebo 6.1.12.
 17.15 Od data vstupu doplňku 4 k sérii změn 04 v platnost mohou jako odchylku od povinností smluvních stran v době přechodných opatření podle bodu 17.14 a založené na prohlášení Evropského společenství v době jeho přístupu k Dohodě z r. 1958 (Oznámení o uložení C.N.60.1998.TREATIES-28) členské státy Evropského společenství zakázat uvádění na trh dětských zádržných systémů, které nesplňují požadavky doplňku 4 k sérii změn 04 tohoto předpisu.
 (1) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3, příloha 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Univerzálním dětským zádržným systémem ISOFIX se rozumí dopředu směřující dětské zádržné systémy pro použití ve vozidlech, která jsou v určitých bodech vybavena systémem kotevních úchytů ISOFIX a kotevním úchytem pro horní upínání.
 (3) Polouniverzálním dětským zádržným systémem ISOFIX se rozumí:
 —
 dopředu směřující zádržné systémy s podpěrou nebo
 —
 dozadu směřující zádržné systémy vybavené podpěrou nebo popruhem na horním upínání pro použití ve vozidlech, která jsou v určitých bodech vybavena systémem kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevním úchytem pro horní upínání,
 —
 nebo dozadu směřující dětské zádržné systémy, které jsou opřeny o přístrojovou desku, pro použití na předním sedadle spolujezdce vybaveném systémem kotevních úchytů ISOFIX
 —
 nebo bočně směřující dětský zádržný systém ISOFIX případně vybavený antirotačním zařízením určený pro použití ve vozidlech, která jsou v určitých bodech vybavena systémem kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevním úchytem pro horní upínání.
 (4) Při použití figuríny novorozence se nepoužijí limity zrychlení hrudníku, protože není vybavena přístroji.
 (5) Figurína novorozence není vybavena žádnou břišní vložkou. Proto je posouzení průniku do břicha možné pouze na základě subjektivní analýzy.
 (6) Pokud není uvedeno jinak, neplatí dovolené odchylky rozměrů pro mezní hodnoty.
 Rozsah rozměrů (mm)
 méně než 6
 více než 6 až do 30
 více než 30 až do 120
 více než 120 až do 315
 více než 315 až do 1 000
 více než 1 000
 Odchylka (mm)
 ± 0,5
 ± 1
 ± 1,5
 ± 2
 ± 3
 ± 4
 Dovolené odchylky úhlů, pokud není stanoveno jinak: ± 1°.
 (*) Při


text:
kalibraci má být brzdná dráha 650 ± 30 mm.
 (**) Při kalibraci má být brzdná dráha 275 ± 20 mm.
 Poznámka: Všechna zádržná zařízení pro skupinu 0 a 0 + se zkoušejí podle podmínek pro „zařízení směřující dozadu“ při nárazu zepředu i zezadu.
 Vysvětlivky:
 Zkušební impuls č. 1 – jak je předepsáno v příloze 7 – čelní náraz.
 Zkušební impuls č. 2 – jak je předepsáno v příloze 7 – náraz zezadu.
 Zkušební impuls č. 3 – zpomalovací impuls vozidla vystaveného čelnímu nárazu.
 Zkušební impuls č. 4 – zpomalovací impuls vozidla vystaveného nárazu zezadu.
 (7) g = 9,81 m/s2.
 PŘÍLOHA 1
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 vydal: Název správního orgánu
 Sdělení týkající se (2): udělení schválení,
 rozšíření schválení,
 odmítnutí schválení,
 odnětí schválení,
 definitivního ukončení výroby
 zádržného zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech podle předpisu č. 44.
 Schválení č. Rozšíření č
 1.1 Dopředu směřující dětský zádržný systém / dozadu směřující dětský zádržný systém / brašna na přenášení dítěte
 1.2 Integrální/neintegrální/dílčí/přídavný sedák
 1.3 Typ pásu: (pro dospělé) tříbodový pás
 (pro dospělé) břišní pás
 speciální typ pásu/navíječe
 1.4 Jiné znaky: souprava sedačky / nárazový štít
 2. Obchodní název nebo značka
 3. Označení dětského zádržného systému výrobcem
 4. Jméno výrobce
 5. Jméno jeho případného zástupce
 6. Adresa
 7. Předáno ke schválení dne
 8. Technická zkušebna provádějící schvalovací zkoušky
 9. Druh zařízení: pracující se zpomalením / zrychlením (2)
 10. Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou
 11. Číslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou
 12. Schválení uděleno/rozšířeno/odmítnuto/odňato (2) pro používání ve skupinách 0, 0+, I, II nebo III a pro použití jako zařízení kategorie univerzální/polouniverzální/omezená/určité vozidlo nebo pro použití jako „speciální zádržný systém“, poloha ve vozidle
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v předpise).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 Text obrazu
 13. Místo a druh označení
 14. Místo
 15. Datum
 16. Podpis
 17. K tomuto sdělení jsou připojeny následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení:
 a) výkresy, schémata a plány dětského zádržného systému, popřípadě včetně všech navíječů, soupravy sedačky, nárazového štítu, jimiž je vybaven;
 b) výkresy, schémata a plány nosné konstrukce vozidla a nosné konstrukce sedadla, jakož i seřizovacího systému a úchytů, popřípadě včetně zařízení k pohlcování energie, jímž je vybaveno;
 c) fotografie dětského zádržného systému a/nebo nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla;
 d) návody k montáži a užívání;
 e) seznam modelů vozidel, pro něž je zádržné zařízení určeno.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 Text obrazu
 a = 8 mm min.
 UNIVERZÁLNÍ 9 – 36 kg
 Dětský zádržný systém opatřený výše uvedenou značkou schválení je zařízením způsobilým k instalaci do jakéhokoliv vozidla a použitelným pro hmotnostní rozsah 9 kg – 36 kg (skupiny I-III); je schváleno v Nizozemsku (E4) pod č. 042439. Toto číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu pro schvalování zádržných zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech („dětský zádržný systém“) ve znění série změn 04.
 Text obrazu
 OMEZENÁ, POLOUNIVERZÁLNÍ NEBO URČITÉ VOZIDLO 9 – 25 kg Y
 a = 8 mm min.
 Dětský zádržný systém opatřený výše uvedenou značkou


text:
schválení je zařízením, které nesmí být instalováno do libovolného vozidla a které je použitelné pro hmotnostní rozsah 9 kg – 25 kg (skupina I-II); je schváleno v Nizozemsku (E4) pod č. 042450. Toto číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu pro schvalování zádržných zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech („dětský zádržný systém“) ve znění série změn 04. Symbol „Y“ označuje, že systém obsahuje rozkrokový popruh.
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkový symbol / doplňkové symboly musí být umístěn(y) v blízkosti kružnice nad písmenem „E“ nebo pod ním, popřípadě vlevo nebo vpravo od něho. Číslice čísla schválení musí být na stejné straně od písmene „E“ a musí být stejně orientovány. Doplňkový symbol (doplňkové symboly) musí být umístěn(y) protilehle k číslu schválení. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZAŘÍZENÍ NA ZKOUŠENÍ ODOLNOSTI PROTI PRACHU
 (rozměry v milimetrech)
 Text obrazu
 prach
 vzduch
 píst a filtr
 jícen
 navíječ
 prachový kolektor
 kulovitý úchyt
 navíječ
 PŘÍLOHA 4
 ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI KOROZI
 1. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 1.1 Zařízení se skládá z mlžné komory, zásobníku solného roztoku, přívodu vhodně upraveného stlačeného vzduchu, jedné nebo několika rozprašovacích trysek, podstavců na vzorky, zařízení k vyhřívání komory a potřebného ovládacího ústrojí. Rozměry a bližší podrobnosti konstrukce zařízení jsou volitelné za předpokladu, že jsou splněny zkušební podmínky.
 1.2 Je důležité zajistit, aby kapky roztoku, shromažďující se na stropě nebo krytu komory, nepadaly na zkušební vzorky.
 1.3 Kapky roztoku padající ze zkušebních vzorků se nesmějí vracet do zásobníku k opětnému rozprašování.
 1.4 Zařízení nesmí být zhotoveno z materiálů ovlivňujících korozní účinky mlhy.
 2. UMÍSTĚNÍ ZKUŠEBNÍCH VZORKŮ V MLŽNÉ KOMOŘE
 2.1 Vzorky, s výjimkou navíječů, musí být podepřeny nebo zavěšeny v úhlu v rozmezí od 15° do 30° od svislice a pokud možno rovnoběžně s hlavním směrem vodorovného proudění mlhy komorou, v závislosti na převládajících zkoušených plochách.
 2.2 Navíječe musí být podepřeny nebo zavěšeny tak, aby osy cívky k ukládání popruhu byly kolmé k hlavnímu směru vodorovného proudění mlhy komorou. Otvor pro průchod popruhu v navíječi musí rovněž směřovat v tomto hlavním směru.
 2.3 Každý vzorek musí být umístěn tak, aby se mlha mohla na všech vzorcích volně usazovat.
 2.4 Jednotlivé vzorky se umístí tak, aby solný roztok neodkapával z jednoho vzorku na druhý.
 3. SOLNÝ ROZTOK
 3.1 Solný roztok se připraví rozpuštěním 5 ± 1 hmotnostních dílů chloridu sodného v 95 dílech destilované vody. Touto solí musí být chlorid sodný, v podstatě prostý niklu a mědi a obsahující v suchém stavu nejvýše 0,1 % jodidu sodného a nejvýše 0,3 % všech nečistot.
 3.2 Roztok musí být takový, aby měl, zachycený po rozprášení při 35 °C, hodnotu pH v rozmezí 6,5 až 7,2.
 4. STLAČENÝ VZDUCH
 4.1 Stlačený vzduch přiváděný k trysce nebo tryskám k rozprašování solného roztoku musí být prostý oleje a nečistot a jeho tlak musí být udržován v rozmezí od 70 kN/m2 do 170 kN/m2.
 5. PODMÍNKY V MLŽNÉ KOMOŘE
 5.1 V oblasti expozice v mlžné komoře musí být udržována teplota 35 ± 5


text:
°C; dále se do ní umístí nejméně dva vhodné jímače mlhy, aby se zabránilo shromažďování kapek roztoku pocházejících ze zkoušených vzorků nebo z jiných zdrojů. Jímače musí být umístěny v blízkosti zkušebních vzorků, a to jeden co nejblíže k některé z trysek a druhý co nejdále ode všech trysek. Mlha musí být taková, aby se z každých 80 cm2 vodorovné jímací plochy v každém jímači získalo 1,0 ml až 2,0 ml roztoku za hodinu, měřeno průměrem za dobu nejméně 16 hodin.
 5.2 Tryska nebo trysky musí být směřovány nebo usměrňovány tak, aby rozprašovací proud nezasahoval přímo zkoušené vzorky.
 PŘÍLOHA 5
 ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI ODĚRU A ZKOUŠKA MIKROPROKLUZU
 Obrázek 1
 Postup typu 1
 Příklady uspořádání podle typu seřizovacího zařízení
 Text obrazu
 ochranný popruh pro vnitřní mřížku
 F = 10 ± 0,1 N
 podpěra
 celková dráha: 300 ± 20 mm
 Text obrazu
 F = 10 ± 0,1 N
 rotující kolík
 spodní zarážka
 celková dráha: 300 ± 20 mm
 Poznámka: F = 10 ± 0,1 N, lze zvýšit až na F = 60 ± 0,5 N
 Obrázek 2
 Postup typu 2
 Dva příklady zkušební sestavy
 Příklad 1
 Text obrazu
 Zkouška spony
 popruhy vodorovně
 F = 10 ± 0,1 N
 celková dráha: 300 ± 20 mm
 α ± 5°
 Příklad 2
 Text obrazu
 Zkouška vodicího popruhu nebo kladky
 β ± 5°
 F = 10 ± 0,1 N
 α ± 5°
 celková dráha: 300 ± 20 mm
 Kde α a β odpovídají úhlům ve skutečném (trojrozměrném) provedení.
 Text obrazu
 popruh uchycen švy
 200 mm. min.
 F = 50 ± 0,5 N
 seřizovací zařízení
 seřizovací zařízení
 100 ± 20 mm
 uvolněná poloha
 napnutá poloha
 Zatížení 50 N na zkušebním zařízení musí být vertikálně vedeno tak, aby se pás nerozhoupal ani nekroutil. Úchyt musí být spojen se závažím působícím silou 50 N stejným způsobem jako ve vozidle.
 PŘÍLOHA 6
 POPIS ZKUŠEBNÍHO VOZÍKU
 1. ZKUŠEBNÍ VOZÍK
 1.1 Pro zkoušení dětských zádržných systémů musí mít vozík nesoucí jen sedadlo hmotnost větší než 380 kg. Pro zkoušení dětských zádržných systémů u kategorie určitých vozidel musí mít vozík s připevněnou nosnou konstrukcí vozidla hmotnost větší než 800 kg.
 2. MĚŘICÍ PROJEKČNÍ PLOCHA
 2.1 K vozíku je pevně připojena měřicí projekční plocha, na níž je jasně vyznačena čára meze posuvu, aby bylo možno z fotografických záznamů zjistit, zda bylo splněno kritérium posuvu vpřed.
 3. SEDADLO
 3.1 Sedadlo je konstruováno takto:
 3.1.1
 Pevné uchycené opěradlo, jehož rozměry jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy. Dolní a horní část je vyrobena z trubky o průměru 20 mm.
 3.1.2
 Pevný sedák, jehož rozměry jsou uvedeny v dodatku 1 k této příloze. Zadní část sedáku je vyrobena z tuhého plechu, jehož horní okraj je vyztužen trubkou o průměru 20 mm. Přední část sedáku je také vyztužena trubkou o průměru 20 mm.
 3.1.3
 K umožnění přístupu ke konzolám kotevních úchytů musí být v zadní části sedáku vytvořeny otvory, které jsou popsány v dodatku 1 této přílohy.
 3.1.4
 Šířka sedadla musí být 800 mm.
 3.1.5
 Opěradlo a sedák musí být pokryty polyuretanovou pěnou, jejíž vlastnosti jsou uvedeny v


text:
tabulce 1. Rozměry sedáku jsou uvedeny v dodatku 1 k této příloze.
 Tabulka 1
 Hustota podle ISO 485 (kg/m3)
 43
 Únosnost podle ISO 2439B (N)
 p – 25 procent
 125
 p – 40 procent
 155
 Koeficient únosnosti podle ISO 3386 (kPa)
 4
 Prodloužení při přetržení podle ISO 1798 (%)
 180
 Pevnost v tahu podle ISO 1798 (kPa)
 100
 Trvalé přetvoření tlakem při zkoušce podle ISO 1856 (%)
 3
 3.1.6
 Polyuretanová pěna musí být pokryta látkou chránící proti slunci, která je vyrobena z polyakrylátového vlákna s vlastnostmi uvedenými v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Specifická hmotnost (g/m2)
 290
 Pevnost v tahu podle DIN 53587 na zkušebním vzorku šířky 50 mm:
 v podélném směru (kg):
 120
 v příčném směru (kg):
 80
 3.1.7
 Potah sedadla a opěradla (1)
 3.1.7.1 Pěnový sedák je vyroben z pěnového bloku (800 × 575 × 135 mm) tak, že jeho tvar (viz obrázek 1 dodatku 1 k této příloze) odpovídá tvaru spodní hliníkové desky podle obrázku 2 dodatku 1 této přílohy.
 3.1.7.2 Do spodní desky je vyvrtáno šest otvorů tak, aby mohla být přišroubována na zkušební vozík. Otvory jsou vyvrtány podél nejdelší strany desky po třech na každé straně a jejich poloha závisí na konstrukci vozíku. Do otvorů se vloží šest šroubů. Doporučuje se šrouby přilepit na desku vhodným lepidlem. Potom se šrouby přitáhnou maticemi.
 3.1.7.3 Potahový materiál (1 250 × 1 200 mm, viz obrázek 3 dodatku 1 k této příloze) se ustřihne kolmo k šířce tak, aby nebylo možné materiál po potažení přeložit. Mezi okraji potahového materiálu by měla vzniknout mezera přibližně 100 mm. Materiál se proto ustřihne na délku přibližně 1 200 mm.
 3.1.7.4 Potahový materiál se označí kolmo k šířce dvěma čarami. Čáry se vyznačí ve vzdálenosti 375 mm od střednice potahového materiálu. (Viz obrázek 3 dodatku 1 k této příloze)
 3.1.7.5 Pěnový sedák se umístí spodní stranou vzhůru na potah, se spodní hliníkovou deskou nahoře.
 3.1.7.6 Potah se na obou bocích napne, až se označené čáry dostanou na hranu hliníkové desky. U každého šroubu se potah částečně nařízne a přetáhne přes šrouby.
 3.1.7.7 V místě drážek ve spodní desce a v pěně se potah nařízne.
 3.1.7.8 Potah se nalepí na hliníkovou desku pružným lepidlem. Matice se před nalepením odšroubují.
 3.1.7.9 Volné části potahového materiálu na bocích se přehnou na desku a také se přilepí.
 3.1.7.10 Volné části potahového materiálu v drážkách se přehnou dovnitř a přilepí se pevnou páskou.
 3.1.7.11 Pružné lepidlo musí schnout nejméně 12 hodin.
 3.1.7.12 Opěradlo sedadla se pokryje přesně stejným způsobem jako sedák, pouze čáry na potahovém materiálu (1 250 × 850 mm) se vyznačí ve vzdálenosti 320 mm od střednice materiálu.
 3.1.8
 Čára Cr je totožná s průsečnicí mezi horní rovinou sedáku a přední rovinou opěradla sedadla.
 3.2 Zkouška zařízení směřujících dozadu
 3.2.1 Na vozík se připevní zvláštní rám k podepření dětského zádržného systému, jak je znázorněno na obrázku 1.
 3.2.2 Na vozík se připevní ocelová trubka, která při zatížení 5 000 N ± 50 N působícím vodorovně na střed trubky nevyvolá posuv větší než 2 mm.
 3.2.3 Trubka


text:
má rozměr 500 × 100 × 90 mm.
 Obrázek 1
 Uspořádání ke zkoušení zařízení směřujícího dozadu
 Text obrazu
 ocelová trubka 500 × Ø 100 × Ø 90
 3.3 Podlahová část vozíku
 3.3.1 Podlahová část vozíku je vyrobena z ploché kovové desky jednotné tloušťky a z jediného materiálu, viz obrázek 2 v dodatku 3 k této příloze.
 3.3.1.1 Podlahová část vozíku je k němu pevně namontována. Výška podlahové části vozíku vzhledem k projekčnímu bodu na ose Cr, rozměr X (2) na obrázku 2, se nastaví tak, aby splňovala požadavky bodu 7.1.4.1.9.
 3.3.1.2 Podlahová část vozíku se navrhne tak, aby tvrdost povrchu nebyla pod úrovní 120 HB podle normy EN ISO 6506-1:1999.
 3.3.1.3 Podlahová část vozíku musí být odolná vůči soustředěnému svislému tlaku 5 kN, aniž by došlo ke svislému pohybu o více než 2 mm vzhledem k ose Cr či k jakémukoli trvalému poškození.
 3.3.1.4 Podlahová část vozíku má povrchovou hrubost nepřevyšující hodnotu Ra 6,3 podle normy ISO 4287:1997.
 3.3.1.5 Podlahová část vozíku se navrhne tak, aby po dynamické zkoušce dětského zádržného systému podle tohoto předpisu nevzniklo žádné trvalé poškození.
 4. BRZDNÉ ZAŘÍZENÍ
 4.1 Toto zařízení se skládá z dvou shodných rovnoběžně uspořádaných tlumičů nárazu.
 4.2 Je-li to nutné, použije se pro každé zvýšení jmenovité hmotnosti o 200 kg jeden další tlumič. Každý tlumič se skládá:
 4.2.1
 z vnějšího pláště tvořeného ocelovou trubkou;
 4.2.2
 polyuretanové trubice pohlcující energii;
 4.2.3
 leštěné ocelové hlavice ve tvaru olivy, vnikající do tlumiče, a
 4.2.4
 tyče a nárazové desky.
 4.3 Rozměry jednotlivých částí tohoto tlumiče jsou vyznačeny na schématu uvedeném v dodatku 2 k této příloze.
 4.4 Vlastnosti tlumicího materiálu jsou uvedeny v tabulce 3 a tabulce 4 této přílohy.
 4.5 Dříve, než se úplné brzdné zařízení použije ke kalibračním zkouškám popsaným v příloze 7 tohoto předpisu, musí se udržovat po dobu nejméně 12 hodin při teplotě od 15 °C do 25 °C. Brzdné zařízení musí při zkoušce každého typu splňovat požadavky na vlastnosti stanovené v dodatcích 1 a 2 k příloze 7. U dynamických zkoušek dětského zádržného systému musí být úplné brzdné zařízení udržováno po dobu nejméně 12 hodin při stejné teplotě, s dovolenou odchylkou ± 2 °C, jako u kalibrační zkoušky. Jakékoli jiné zařízení vedoucí k rovnocenným výsledkům je přípustné.
 Tabulka 3
 Vlastnosti tlumicího materiálu „A“
 (3)
 (Metoda ASTM D 735, pokud není uvedeno jinak.)
 Tvrdost A podle Shoreho:
 95 ± 2 při teplotě 20 °C ± 5 °C
 Mez pevnosti:
 Ro ≥ 350 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení:
 Ao ≥ 400 %
 Modul
 při poměrném prodloužení 100 %:
 ≥ 110 kg/cm2
 při poměrném prodloužení 300 %:
 ≥ 240 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736): 5 hodin při – 55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B): 22 hodin při 70 °C ≤ 45 %
 Hustota při 25 °C:
 1,05 až 1,10
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ± 3
 mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření


text:
do oleje (metoda ASTM, olej č. 1)
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ± 4
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM, olej č. 3)
 70 hodin při 100 °C:
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 1 týden při 70 °C:
 prodloužení: nárůst < 20 % hodnoty Ao
 Tabulka 4
 Vlastnosti tlumicího materiálu „B“
 (Metoda ASTM 2000 (1980), pokud není uvedeno jinak.)
 Tvrdost A podle Shoreho:
 88 ± 2 při teplotě 20 °C ± 5 °C
 Mez pevnosti:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení:
 Ao ≥ 400 %
 Modul
 při poměrném prodloužení 100 %:
 ≥ 70 kg/cm2
 při poměrném prodloužení 300 %:
 ≥ 130 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736): 5 hodin při – 55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B): 22 hodin při 70 °C ≤ 45 %
 Hustota při 25 °C:
 1,08 až 1,12
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573 (1981)):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ± 3
 mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979), olej č. 1):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ± 4
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979), olej č. 3):
 70 hodin při 100 °C:
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 1 týden při 70 °C:
 prodloužení: nárůst < 20 % hodnoty Ao
 (1) Specifikace materiálů použitých u tohoto postupu lze získat od TNO (Výzkumný ústav silničních vozidel), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nizozemsko.
 (2) Rozměr X je 210 mm s rozpětím pro seřízení ± 70 mm.
 (3) 1 Příslušnou normu ASTM lze získat na adrese: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, PA 19 103, Spojené státy americké.
 Dodatek 1
 Obrázek 1
 Rozměry sedadla a sedáků
 Text obrazu
 čtvercový pěnový blok, oddíl A-A rozměry: 800 × 575 × 135
 Obrázek 2
 Rozměry spodní hliníkové desky
 Text obrazu
 deska z hliníku před ohnutím
 deska z hliníku 2 ± 1 mm silná
 úhel ohybu je 15° ± 1°
 ohýbat podle tečkované čáry
 Obrázek 3
 Rozměry potahového materiálu
 Text obrazu
 čáry vyznačené na potahovém materiálu
 pěna sedáku
 Obrázek 4
 Trojrozměrný pohled na sedadlo
 Dodatek 2
 BRZDNÉ ZAŘÍZENÍ
 ROZMĚRY PRO ČELNÍ NÁRAZ (V MM)
 Obrázek 1
 Text obrazu
 povrchová úprava
 polyuretanová trubka
 vůle určovaná vnějším průměrem polyuretanové trubky (lehce posuvné uložení)
 3,2
 tyč
 podrobnosti viz obr. 1b
 materiál B
 materiál A
 790 minimum
 podrobnosti viz obr.


text:
1a
 Ø 80 ± 0,5
 tělísko ve tvaru olivy
 250 ± 1
 535 ± 2
 ocelová trubka na vozíku
 Obrázek 1a
 Materiál A
 Obrázek 1b
 Materiál B
 Obrázek 2
 Tělísko tvaru olivy, které je částí brzdného zařízení
 Obrázek 3
 Tělísko tvaru olivy, které je částí brzdného zařízení
 Obrázek 4
 Brzdné zařízení (sestava)
 Náraz zezadu
 rozměry v mm
 Text obrazu
 tělísko ve tvaru olivy
 ocelová trubka na vozíku
 vůle určovaná vnějším průměrem polyuretanové trubky (lehce posuvné uložení)
 podrobnosti viz obr. 2 a 3
 tyč
 600 minimum
 podrobnosti viz obr. 5
 Ø 59 ± 0,5
 Ø 80 ± 0,5
 polyuretanová trubka
 Obrázek 5
 Brzdné zařízení
 polyuretanová trubice
 Náraz zezadu
 rozměry v mm
 Text obrazu
 materiál A
 Dodatek 3
 USPOŘÁDÁNÍ A POUŽÍVÁNÍ KOTEVNÍCH ÚCHYTŮ NA ZKUŠEBNÍM VOZÍKU
 1. Kotevní úchyty musí být rozmístěny, jak je znázorněno na níže uvedeném obrázku.
 Při uchycování normalizovaného upevňovacího kování do kotevních úchytů v bodech A a B nebo B0 se kování připevní šroubem v příčném vodorovném směru vzhledem k povrchu nakloněnému dovnitř a bude se moci volně otáčet kolem své osy.
 2. Dětský zádržný systém kategorií „univerzální“ a „omezená“ musí používat následující kotevní body:
 2.1
 pro dětské zádržné systémy používající břišní pásy: body A a B;
 2.2
 pro dětské zádržné systémy používající břišní a diagonální pásy: body A, BO a C.
 2.3
 pro dětské zádržné systémy používající úchyt ISOFIX: nejzadnější body H1 a H2.
 3. Kotevní úchyty A, B a/nebo (nejzadnější) H1 H2 a D se používají pro dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jen jeden přídavný horní kotevní úchyt.
 4. Kotevní úchyty A, B a/nebo (nejzadnější) H1 H2, E a F se používají pro dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jen jeden přídavný horní kotevní úchyt.
 5. Kotevní úchyty R1, R2, R3, R4 a R5 jsou přídavná ukotvení pro dozadu směřující dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jeden nebo více přídavných kotevních úchytů (viz bod 8.1.3.5.3 tohoto předpisu).
 6. S výjimkou bodu C (který představuje polohu průvlaku na sloupku), body, které odpovídají uspořádání kotevních úchytů, označují polohu připevnění konců pásu k vozíku, popřípadě k snímači zatížení. Nosná konstrukce kotevních úchytů musí být tuhá. Horní kotevní úchyt se nesmí v podélném směru posunout o více než 0,2 mm, působí-li se na něj v tomto směru zatížením 980 N. Vozík musí být konstruován tak, aby při zkoušce nedošlo k trvalé deformaci částí nesoucích kotevních úchyty.
 7. Pro brašny na přenášení dítěte ve skupině 0 lze použít buď bod A1 a/nebo bod B1 podle specifikace výrobce zádržných systémů. Body A1 a B1 jsou umístěny na příčné přímce procházející bodem R1 ve vzdálenosti 350 mm od R1.
 8. Pro zkoušení dětských zádržných systémů kategorií „univerzální“ a „omezená“ se nainstaluje na zkušební sedadlo normalizovaný pás s navíječem podle přílohy 13. Popruh použitý mezi navíječem a upevňovacím kováním A1 normalizovaného bezpečnostního pásu se pro každou dynamickou zkoušku obnoví.
 9. Pro zkoušení dětských zádržných systémů s horním upínáním se použijí kotevní úchyty G1 nebo G2.
 10. U dětských zádržných systémů používajících podpěru vybere technická zkušebna kotevní úchyty, které se použijí podle bodů 2,


text:
3, 4 nebo 5 výše, a podpěra se nastaví podle bodu 7.1.4.1.9 tohoto předpisu.
 Obrázek 1
 Text obrazu
 vzdálenosti D1 a D2 mají tyto hodnoty:
 D1 = 325 mm u vozidel s odkládací plochou (F1 D1 E1)
 D2 = 1 025 mm u vozidel se zadními sedadly se sklopným opěradlem (druh kombi) (F2 D2 E2)
 rozměry vztahující se k Cr mají povolenou odchylku ± 2 mm kromě vzdálenosti mezi podlahou a Cr ± 10 mm
 vzdálenost C–Re = 550 mm úhel „ANG“ = 30° maximum
 Obrázek 2
 Plocha podlahy je šrafována.
 Text obrazu
 vzdálenost C–Re = 550 mm
 úhel „ANG“ = 30° maximum
 Obrázek 3
 Text obrazu
 střednice DZS
 kotevní úchyty H1 & H2 – 6 mm ± 0,1 mm
 kotevní úchyt H2
 kotevní úchyt H1
 zadní kotevní úchyt H1, H2
 přední kotevní úchyt H1, H2
 PŘÍLOHA 7
 KŘIVKA ZPOMALENÍ NEBO ZRYCHLENÍ VOZÍKU V ZÁVISLOSTI NA ČASE
 Ve všech případech musí postupy kalibrace a měření odpovídat postupům stanoveným v mezinárodní normě ISO 6487:2002; měřicí zařízení musí odpovídat specifikaci datového kanálu s třídou kmitočtu kanálu (CFC) 60.
 Dodatek 1
 KŘIVKA ZPOMALENÍ NEBO ZRYCHLENÍ VOZÍKU V ZÁVISLOSTI NA ČASE
 Čelní náraz
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Zrychlení (g)
 Dolní křivka
 Zrychlení (g)
 Horní křivka
 0
 —
 10
 20
 0
 —
 50
 20
 28
 65
 20
 —
 80
 —
 28
 100
 0
 —
 120
 —
 0
 Čelní náraz podle předpisu č. 44
 Doplňkový segment (viz bod 8.1.3.1.1.3.2 tohoto předpisu) se použije jen u zařízení pracujícího se zrychlením.
 Dodatek 2
 KŘIVKA ZPOMALENÍ NEBO ZRYCHLENÍ VOZÍKU V ZÁVISLOSTI NA ČASE
 Náraz zezadu
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Zrychlení (g)
 Dolní křivka
 Zrychlení (g)
 Horní křivka
 0
 —
 21
 10
 0
 10
 7
 —
 20
 14
 —
 37
 14
 —
 52
 7
 —
 52
 0
 70
 —
 21
 70
 —
 0
 Náraz zezadu podle předpisu č. 44
 Doplňkový segment (viz bod 8.1.3.1.1.3.2 tohoto předpisu) se použije jen u zařízení pracujícího se zrychlením.
 PŘÍLOHA 8
 POPIS FIGURÍN
 1. OBECNĚ
 1.1 Figuríny předepsané v tomto předpisu jsou popsány v dodatcích 1 až 3 této přílohy a v technické dokumentaci vypracované v TNO (Výzkumný ústav silničních vozidel), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nizozemsko.
 1.2 Jiné figuríny lze použít za předpokladu, že:
 1.2.1
 jejich rovnocennost může být uspokojivě prokázána schvalovacímu orgánu a
 1.2.2
 jejich použití je zaznamenáno ve zkušebním protokolu a ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 Dodatek 1
 POPIS FIGURÍN DĚTÍ VE VĚKU 9 MĚSÍCŮ A 3, 6 A 10 ROKŮ
 1. OBECNĚ
 Rozměry a hmotnosti níže popsaných figurín jsou založeny na antropometrii 50. percentilu dětí ve věku 9 měsíců a 3, 6 a 10 roků.
 1.2 Figuríny se skládají z kovové a polyesterové kostry s polyuretanovými odlitky částí těla.
 1.3 Schematický nákres figuríny naleznete na obrázku 9.
 2. KONSTRUKCE
 2.1 Hlava
 2.1.1 Hlava je zhotovena z polyuretanu a vyztužena kovovými pásy. Uvnitř hlavy je možno instalovat měřicí zařízení na polyamidovém bloku v těžišti.
 2.2 Obratle
 2.2.1 Krční obratle
 2.2.1.1 Krk je zhotoven z pěti polyuretanových prstenců s jádrem z polyamidových prvků. Blok atlas-axis je zhotoven z


text:
polyamidu.
 2.2.2 Bederní obratle
 2.2.2.1 Pět bederních obratlů je zhotoveno z polyamidu.
 2.3 Hrudník
 2.3.1 Kostra hrudníku se skládá z rámu z ocelových trubek, k němuž jsou připevněny ramenní klouby. Páteř se skládá z ocelového lana se čtyřmi koncovkami se závity.
 2.3.2 Kostra je potažena polyuretanem. Měřicí zařízení může být uloženo v dutině hrudníku.
 2.4 Končetiny
 2.4.1 Horní a dolní končetiny jsou rovněž zhotoveny z polyuretanu vyztuženého kovovými prvky v podobě čtyřhranných trubek, pásů a desek. Kolena a lokty jsou opatřeny seřiditelnými kloubovými spoji. Paže a stehna jsou připojeny seřiditelnými kulovými klouby.
 2.5 Pánev
 2.5.1 Pánev je zhotovena z polyesteru vyztuženého skleněnými vlákny a rovněž potažena polyuretanem.
 2.5.2 Tvar horní části pánve, který je důležitý pro určení citlivosti na zatížení břicha, je co nejvíce přizpůsoben tvaru dětské pánve.
 2.5.3 Kyčelní klouby jsou umístěny přímo pod pánví.
 2.6 Montáž figuríny
 2.6.1 Krk-hrudník-pánev
 2.6.1.1 Bederní obratle a pánev jsou našroubovány na ocelové lano a jejich napnutí je seřizováno maticí. Krční obratle jsou namontovány a seřizovány stejným způsobem. Jelikož se ocelové lano nesmí v hrudníku volně pohybovat, nesmí být možné seřizovat napnutí bederních obratlů od krku a naopak.
 2.6.2 Hlava-krk
 2.6.2.1 Hlava se může smontovat s krkem a seřizovat svorníkem s maticí procházejícím blokem atlas-axis.
 2.6.3 Trup-končetiny
 2.6.3.1 Horní a dolní končetiny se mohou připevnit k trupu a seřizovat pomocí kulových kloubů.
 2.6.3.2 U kloubů horních končetin jsou koule spojeny s trupem; u kloubů dolních končetin jsou spojeny s dolními končetinami.
 3. HLAVNÍ PARAMETRY
 3.1 Hmotnost
 Tabulka 1
 Konstrukční díl
 Hmotnost v kg podle věkových skupin
 9 měsíců
 3 roky
 6 let
 10 let
 Hlava + krk
 2,20 ± 0,10
 2,70 ± 0,10
 3,45 ± 0,10
 3,60 ± 0,10
 Trup
 3,40 ± 0,10
 5,80 ± 0,15
 8,45 ± 0,20
 12,30 ± 0,30
 Horní část paže (2×)
 0,70 ± 0,05
 1,10 ± 0,05
 1,85 ± 0,10
 2,00 ± 0,10
 Dolní část paže (2×)
 0,45 ± 0,05
 0,70 ± 0,05
 1,15 ± 0,05
 1,60 ± 0,10
 Horní část nohy (2×)
 1,40 ± 0,05
 3,00 ± 0,10
 4,10 ± 0,15
 7,50 ± 0,15
 Dolní část nohy (2×)
 0,85 ± 0,05
 1,70 ± 0,10
 3,00 ± 0,10
 5,00 ± 0,15
 Celkem
 9,00 ± 0,20
 15,00 ± 0,30
 22,00 ± 0,50
 32,00 ± 0,70
 3.2 Základní rozměry
 3.2.1 Základní rozměry podle obrázku 1 této přílohy jsou uvedeny v tabulce 2.
 Obrázek 1
 Základní rozměry figuríny
 Tabulka 2
 Č.
 Rozměry
 Rozměry v mm podle věkových skupin
 9 měsíců
 3 roky
 6 let
 10 let
 1
 Zadní strana hýždí – přední strana kolene
 195
 334
 378
 456
 2
 Od zadní části hýždí k podkolenní jamce, vsedě
 145
 262
 312
 376
 3
 Od těžiště figuríny k sedadlu
 180
 190
 190
 200
 4
 Obvod hrudníku
 440
 510
 580
 660
 5
 Hloubka hrudníku
 102
 125
 135
 142
 6
 Vzdálenost mezi lopatkami
 170
 215
 250
 295
 7
 Šířka hlavy
 125
 137
 141
 141
 8
 Délka hlavy
 166
 174
 175
 181
 9
 Obvod kyčle, vsedě
 510
 590
 668
 780
 10
 Obvod kyčle, vstoje (není znázorněno)
 470
 550
 628
 740
 11
 Hloubka kyčlí, vsedě
 125
 147


text:
168
 180
 12
 Šířka kyčlí, vsedě
 166
 206
 229
 255
 13
 Šířka krku
 60
 71
 79
 89
 14
 Od lokte k povrchu sedáku
 135
 153
 155
 186
 15
 Šířka v ramenou
 216
 249
 295
 345
 16
 Výška očí (vsedě)
 350
 460
 536
 625
 17
 Výška vsedě
 450
 560
 636
 725
 18
 Výška ramene, vsedě
 280
 335
 403
 483
 19
 Od chodidla k podkolenní jamce, vsedě
 125
 205
 283
 355
 20
 Výška těla (není znázorněna)
 708
 980
 1 166
 1 376
 21
 Výška stehna, vsedě
 70
 85
 95
 106
 4. SEŘÍZENÍ KLOUBŮ
 4.1 Obecně
 4.1.1 Aby se dosáhlo opakovatelnosti výsledků při používání figurín, je nutné stanovit a seřizovat tření v jednotlivých kloubech, napětí v krčním a bederním lanu a tuhost břišní vložky.
 4.2 Seřizování krčního lana
 4.2.1 Trup položte zády na vodorovnou plochu.
 4.2.2 Připevněte úplnou soupravu krku bez hlavy.
 4.2.3 Utáhněte napínací matici na bloku atlas-axis.
 4.2.4 Protáhněte vhodnou tyč nebo svorník blokem atlas-axis.
 4.2.5 Povolujte napínací matici, až blok atlas-axis za působení zatížení 50 N na tyč nebo šroub procházející blokem atlas-axis směřujícího dolů poklesne o10 mm ± 1 mm (viz obrázek 2).
 Obrázek 2
 4.3 Kloub atlas-axis
 4.3.1 Trup položte zády na vodorovnou plochu.
 4.3.2 Připevněte úplnou soupravu krku a hlavy.
 4.3.3 Utáhněte šroub se seřizovací maticí procházející hlavou a blokem atlas-axis, když je hlava ve vodorovné poloze.
 4.3.4 Povolujte seřizovací matici, až se hlava začne pohybovat (viz obrázek 3).
 Obrázek 3
 4.4 Kyčelní kloub
 4.4.1 Položte pánev její přední částí na vodorovnou plochu.
 4.4.2 Připevněte horní část nohy bez dolní části nohy.
 4.4.3 Utáhněte seřizovací matici, přičemž horní část nohy je ve vodorovné poloze.
 4.4.4 Povolujte seřizovací matici, až se horní část nohy začne pohybovat.
 4.4.5 Kyčelní klouby je třeba v počáteční fázi často kontrolovat vzhledem k problémům se „záběhem“ (viz obrázek 4).
 Obrázek 4
 4.5 Kolenní kloub
 4.5.1 Umístěte horní část nohy do vodorovné polohy.
 4.5.2 Připevněte dolní část nohy.
 4.5.3 Utáhněte seřizovací matici kolenního kloubu, přičemž dolní část nohy je ve vodorovné poloze.
 4.5.4 Povolujte seřizovací matici, až se dolní část nohy začne pohybovat (viz obrázek 5).
 Obrázek 5
 4.6 Ramenní kloub
 4.6.1 Uveďte trup do vzpřímené polohy.
 4.6.2 Připevněte horní část paže bez dolní části paže.
 4.6.3 Utáhněte seřizovací matice ramenního kloubu, přičemž horní část paže je ve vodorovné poloze.
 4.6.4 Povolujte seřizovací matice, až se horní část paže začne pohybovat (viz obrázek 6).
 4.6.5 Ramenní klouby je třeba v počáteční fázi často kontrolovat vzhledem k problémům se „záběhem“.
 Obrázek 6
 4.7 Loketní kloub
 4.7.1 Uveďte paži do svislé polohy.
 4.7.2 Připevněte dolní část paže.
 4.7.3 Utáhněte seřizovací matici loketního kloubu, přičemž dolní část paže je ve vodorovné poloze.
 4.7.4 Povolujte seřizovací matici, až se dolní část paže začne pohybovat (viz obrázek 7).
 Obrázek 7
 4.8 Bederní lano
 4.8.1 Smontujte horní část trupu, bederní obratle, dolní část trupu, břišní vložku, lano a pružinu.
 4.8.2 Utahujte matici k seřizování lana v dolní části trupu, až je pružina stlačena na 2/3 své nezatížené délky (viz obrázek 8).
 Obrázek 8
 4.9 Kalibrace břišní vložky
 4.9.1 Obecně
 4.9.1.1