text:
6310:2009.
 Hodnoty stlačitelnosti nesmí překročit 2 % při teplotě okolního prostředí a 5 % při teplotě 400 °C pro celky destiček s obložením a 2 % při teplotě okolního prostředí a 4 % při teplotě 200 °C pro celky čelistí s obložením. Tento požadavek se nevztahuje na části s brzdovým obložením pro parkovací brzdy.
 5.2.2.2 Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií M3, N2, N3, O3, a O4
 5.2.2.2.1 Pevnost ve smyku
 Tato zkouška se použije pouze u celků destiček s obložením pro kotoučové brzdy.
 Náhradní části s brzdovým obložením typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na pevnost ve smyku podle normy ISO 6312:1981 nebo ISO 6312:2001. Části s brzdovým obložením se mohou rozdělit do dvou nebo tří sad dle kapacity zkušebního zařízení.
 Nejnižší přípustná pevnost ve smyku je 250 N/cm2.
 5.2.2.2.2 Stlačitelnost
 Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na stlačitelnost podle normy ISO 6310:1981, ISO 6310:2001 nebo ISO 6310:2009. Mohou se užít ploché vzorky dle typu vzorků I.
 Hodnoty stlačitelnosti nesmí překročit 2 % při teplotě okolního prostředí a 5 % při teplotě 400 °C pro celky destiček s obložením a 2 % při teplotě okolního prostředí a 4 % při teplotě 200 °C pro celky čelistí s obložením a obložení bubnových brzd.
 5.2.2.2.3 Tvrdost materiálu (5)
 Tento požadavek se vztahuje na části s brzdovým obložením pro bubnové brzdy a na obložení bubnových brzd.
 Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na tvrdost podle normy ISO 2039-2:1987.
 Hodnota tvrdosti třecího materiálu na třecí ploše se stanoví jako průměrná hodnota z pěti vzorků obložení z různých výrobních šarží (jsou-li k dispozici) tak, že se provede pět měření na různých místech každého brzdového obložení.
 5.3 Technické požadavky týkající se schválení náhradního brzdového bubnu nebo náhradního brzdového kotouče.
 Všechny náhradní části se musí rozdělit do čtyř skupin:
 a)
 originální náhradní brzdový kotouč/buben;
 b)
 identický brzdový kotouč/buben;
 c)
 rovnocenný kotouč/buben;
 d)
 zaměnitelný kotouč/buben.
 V závislosti na příslušné skupině musí náhradní brzdový kotouč nebo buben vyhovět těmto zkouškám:
 Zkoušky brzdného účinku podle předpisů č. 13 nebo 13-H (typu 0, I, II atd.)
 Srovnávací zkouška s dynamickými třecími vlastnostmi originální části
 Zkoušky neporušitelnosti (vysoké namáhání a tepelná únava)
 Originální náhradní části
 Ne
 Ne
 Ne
 Identické části
 Ne
 Ne
 Ne
 Rovnocenné části
 Ne
 Ne
 Zkouška na dynamometru
 Zaměnitelné části
 Zkouška na vozidle nebo alternativní zkouška na dynamometru
 Zkouška na vozidle nebo alternativní zkouška na dynamometru
 Zkouška na dynamometru
 Požadavky na zkoušky brzdových kotoučů a bubnů pro vozidla kategorií M a N jsou podrobně uvedeny v příloze 11.
 Požadavky na zkoušky brzdových kotoučů a bubnů pro vozidla kategorie O jsou podrobně uvedeny v příloze 12.
 5.3.1 Originální náhradní brzdové kotouče/bubny
 5.3.1.1 Originální brzdové kotouče/bubny jsou z oblasti působnosti tohoto předpisu vyňaty, pakliže jsou označené identifikačním kódem podle bodu 2.3.2, umístěným tak, aby byl nesmazatelný a zřetelně čitelný.
 5.3.2 Identické brzdové kotouče/bubny
 5.3.2.1 Žadatel o schválení musí


text:
schvalovacímu orgánu prokázat, že výrobci vozidla dodává brzdové kotouče nebo bubny jako originální vybavení vozidel/náprav/brzd uvedených v příloze 1B bodě 4. Brzdové kotouče nebo bubny musí být zejména vyrobeny za použití stejných systémů výroby a zajištění jakosti a za stejných podmínek jako originální části podle bodu 2.3.1.
 5.3.2.2 Jelikož identické brzdové kotouče/bubny splňují všechny požadavky jako originální části, žádné požadavky na zkoušky se nepředepisují.
 5.3.3 Rovnocenné náhradní kotouče nebo bubny
 5.3.3.1 Geometrické požadavky
 Brzdové kotouče nebo bubny musí být identické s originálním brzdovým kotoučem nebo bubnem, pokud jde o veškeré rozměry, geometrické parametry a základní konstrukci.
 5.3.3.1.1 Kotouče musí splňovat tyto maximální hodnoty:
 M1, N1, O1, O2
 M2, M3, N2, N3, O3, O4
 Kolísání tloušťky
 0,015 mm
 0,030 mm
 Kolísání tloušťky stěn (pouze u větraných kotoučů)
 1,5 mm
 2,0 mm
 Boční házení třecí plochy
 0,050 mm (6)
 0,15 mm (6)
 Tolerance středicího otvoru
 H9
 H9
 Rovnoběžnost dosedací připevňovací plochy
 0,100 mm
 0,100 mm
 Rovinnost dosedací plochy
 0,050 mm
 0,050 mm
 Drsnost třecí plochy (7)
 3,2 μm
 3,2 μm
 5.3.3.1.2 Bubny musí splňovat tyto maximální hodnoty:
 M1, N1, O1, O2
 M2, M3, N2, N3, O3, O4
 Radiální házení třecí plochy
 0,050 mm
 0,100 mm
 Tolerance středicího otvoru
 H9
 H9
 Ovalita
 0,040 mm
 0,150 mm
 Rovinnost dosedací plochy
 0,050 mm
 0,050 mm
 Drsnost třecí plochy (8)
 3,5 μm
 3,5 μm
 5.3.3.2 Materiálové a metalurgické požadavky
 Aby mohl být náhradní brzdový kotouč nebo buben považován za „rovnocenný“, musí být vyroben ze stejné podskupiny materiálů jako originální brzdový kotouč nebo buben. Definovány jsou čtyři podskupiny materiálů originálních částí.
 Norma pro zkoušku
 Podskupina 1
 Základní litina
 DIN EN 1561
 EN-GJL-200
 Podskupina 2
 Základní litina s vysokým obsahem uhlíku
 EN-GJL-150
 Podskupina 3
 Legovaná litina s vysokým obsahem uhlíku
 Podskupina 4
 Nelegovaná litina s vysokým obsahem uhlíku
 Obsah uhlíku
 (%)
 3,20–3,60
 3,60–3,90
 3,55–3,90
 3,60–3,90
 Obsah křemíku
 (%)
 1,70–2,30
 1,60–2,20
 1,60–2,20
 1,60–2,20
 Obsah manganu
 (%)
 min. 0,40
 min. 0,40
 min. 0,40
 min. 0,40
 Obsah chromu
 (%)
 max. 0,35
 max. 0,35
 0,30–0,60
 max. 0,25
 Obsah mědi
 (%)
 —
 0,30–0,70
 0,30–0,70
 max. 0,40
 Tvrdost HBW
 ISO 6506-1:2005
 190–248
 160–210
 180–230
 160–200
 Pevnost v tahu
 (N/mm2)
 ISO 6892:1998
 min. 220
 min. 160
 min. 170
 min. 150
 5.3.3.3 Požadavky na brzdné účinky
 Část musí být podrobena zkouškám neporušitelnosti vysokým namáháním a na tepelnou únavu podle příloh 11 a 12.
 5.3.4 Zaměnitelné náhradní kotouče nebo bubny
 5.3.4.1 Geometrické požadavky
 Jako v bodech 5.3.3.1.1 a 5.3.3.1.2 a dále musí mít stejné rozměry styčných ploch.
 Zaměnitelný náhradní kotouč nebo buben se mohou od originální části lišit v těchto konstrukčních vlastnostech:
 a)
 typ a geometrie větrání (u větraných kotoučů);
 b)
 integrální nebo kompozitní kotouč nebo buben;
 c)
 konečná úprava povrchu (např. otvory, drážky atd.).
 5.3.4.2 Požadavky na brzdné účinky
 Část musí být podrobena těmto zkouškám brzdného účinku podle příloh 11 a 12:
 a)
 zkoušce brzdného účinku podle předpisu č. 13 nebo 13-H;
 b)
 srovnávací zkoušce s dynamickými třecími vlastnostmi originální části;
 c)
 zkouškám neporušitelnosti vysokým namáháním a na tepelnou únavu.
 5.3.5 Typ
 Brzdové kotouče/bubny, které se neliší v hlavních vlastnostech, jež jsou uvedeny níže, se v

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
rámci jednoho protokolu nebo schválení považují za jeden typ:
 5.3.5.1 Kritéria typu pro brzdové kotouče
 5.3.5.1.1 Základní konstrukce
 a)
 s větráním nebo bez větrání (např. plný kotouč, větraný kotouč);
 b)
 konstrukční provedení větrání;
 c)
 povrch (např. s drážkami nebo otvory či bez nich);
 d)
 náboj (s integrovaným bubnem parkovací brzdy nebo bez něj);
 e)
 připevnění (pevné, poloplovoucí, plovoucí atd.);
 f)
 připojovací část (s integrovaným bubnem parkovací brzdy nebo bez něj).
 5.3.5.1.2 Skupina materiálů
 Všechny skupiny materiálů (včetně jejich příslušných podskupin) se považují za samostatné typy.
 5.3.5.1.2.1 Litina
 5.3.5.1.2.2 Ocel
 5.3.5.1.2.3 Kompozitní materiály
 5.3.5.1.2.4 Konstrukce z více materiálů
 5.3.5.2 Kritéria typu pro brzdové bubny
 a)
 skupina materiálu (např. ocel, litina, kompozitní);
 b)
 náboj (s nábojem/bez náboje);
 c)
 kompozitní konstrukce.
 5.3.6 Kritéria pro zkušební skupiny (v rámci stejného typu)
 Zkoušení ve zkušebních skupinách je možné u zaměnitelných částí, pouze pokud spojení mezi připojovací oblastí a třecími plochami kotouče má obecně stejný tvar.
 V každé z níže uvedených zkušebních skupin se alespoň jedna varianta podrobí odpovídajícím zkouškám stanoveným v přílohách 10, 11 nebo 12. Ze zkušební skupiny se ke zkoušení náhradní části zvolí taková varianta, jež má nejvyšší poměr kinetické energie k hmotnosti náhradní části, která jí přímo odpovídá:
 kde:
 vmax, i
 je maximální konstrukční rychlost vozidla, na které je náhradní část namontována (v případě přípojných vozidel se předpokládá, že vmax, i je nejméně 80 km/h)
 m
 je hmotnost při zkoušce, definovaná v příloze 11 bodě 3.2.1.2 a v příloze 12 bodě 3.2.1.2.
 mnáhradní část, i
 je hmotnost náhradní části odpovídajícího vozidla
 5.3.6.1 Náhradní brzdové kotouče
 5.3.6.1.1 Kritéria pro sestavování zkušebních skupin s ohledem na náhradní brzdové kotouče pro vozidla, která patří do kategorií M1, M2, N1, N2, O1 a O2
 5.3.6.1.1.1 Zkušební skupina pro zkoušky stanovené v bodech 1 až 4 příloh 11 nebo 12.
 Tato zkušební skupina zahrnuje všechny brzdové kotouče, u nichž se vnější průměr kotouče neliší o více než 6 mm a tloušťka kotouče o více než 4 mm.
 5.3.6.1.1.2 U rozdílných materiálů v rámci jedné skupiny materiálů musí být u každého jednotlivého materiálu předložen důkaz, že jsou splněny požadavky přílohy 11 nebo 12.
 5.3.6.1.2 Kritéria pro sestavování zkušebních skupin s ohledem na náhradní brzdové kotouče pro vozidla, která patří do kategorií M3, N3, O3 a O4
 5.3.6.1.2.1 Zkušební skupina pro zkoušky stanovené v bodech 1 až 4 příloh 11 nebo 12
 Tato zkušební skupina zahrnuje všechny brzdové kotouče, u nichž se vnější průměr kotouče neliší o více než 10 mm a tloušťka kotouče o více než 4 mm.
 5.3.6.1.2.2 U rozdílných materiálů v rámci jedné skupiny materiálů musí být u každého jednotlivého materiálu předložen důkaz, že jsou splněny požadavky přílohy 11 nebo 12.
 5.3.6.2 Náhradní brzdové bubny
 5.3.6.2.1 Kritéria pro sestavování zkušebních skupin s ohledem na náhradní brzdové bubny pro vozidla, která patří do kategorií M1, M2, N1, N2, O1 a O2
 5.3.6.2.1.1 Zkušební skupina pro zkoušky stanovené v bodech 1 až 4 příloh 11 nebo 12
 Tato zkušební skupina zahrnuje všechny brzdové bubny, u nichž se vnitřní průměr bubnu neliší o více než 30 mm a šířka


text:
čelisti bubnové brzdy o více než 10 mm.
 5.3.6.2.1.2 U rozdílných materiálů v rámci jedné skupiny materiálů musí být u každého jednotlivého materiálu předložen důkaz, že jsou splněny požadavky přílohy 11 nebo 12.
 5.3.6.2.2 Kritéria pro sestavování zkušebních skupin s ohledem na náhradní brzdové bubny pro vozidla, která patří do kategorií M3, N3, O3 a O4
 5.3.6.2.2.1 Zkušební skupina pro zkoušky stanovené v bodech 1 až 4 příloh 11 nebo 12
 Tato zkušební skupina zahrnuje všechny brzdové bubny, u nichž se vnitřní průměr bubnu neliší o více než 10 % (vztaženo k nejmenší hodnotě) a šířka čelisti bubnové brzdy o více než 40 mm.
 5.3.6.2.2.2 U rozdílných materiálů v rámci jedné skupiny materiálů musí být u každého jednotlivého materiálu předložen důkaz, že jsou splněny požadavky přílohy 11 nebo 12.
 5.3.7 Rozsah hodnocení náhradních brzdových kotoučů/bubnů
 5.3.7.1 Geometrické kontroly
 U náhradních brzdových kotoučů/bubnů se při porovnání s originálními částmi kontrolují tyto vlastnosti (též viz příloha 10):
 a)
 průměr kotouče/bubnu, včetně průměru třecí plochy (u kotoučové brzdy s integrovaným bubnem parkovací brzdy, zkontrolovány musí být oba průměry);
 b)
 tloušťka kotouče (původní rozměry a údaj o minimálním přípustném opotřebení) – vzdálenost mezi dosedací připevňovací plochou a vnější třecí plochou;
 c)
 tloušťka montážní příruby;
 d)
 roztečný průměr připevňovacích otvorů/šroubů;
 e)
 počet připevňovacích otvorů/šroubů;
 f)
 průměr montážní příruby;
 g)
 typ středění (např. středicí otvor nebo připevňovací šrouby);
 h)
 u brzdových kotoučů s integrovanými bubny parkovací brzdy šířka třecí plochy a případná drážka (drážky) k tepelné dilataci;
 i)
 a dále v případě větraných brzdových kotoučů:
 i)
 typ větrání (interní/externí),
 ii)
 počet žeber a můstků,
 iii)
 rozměry větracího vedení.
 5.3.7.2 Požadavky na vyvážení
 Požadavky na vyvážení náhradních brzdových kotoučů/bubnů musí odpovídat požadavkům pro originální část, která se nahrazuje.
 5.3.7.3 Hodnocení stavu opotřebení třecích ploch
 Musí splňovat kritéria stanovená výrobcem vozidla.
 5.3.7.4 Zkoušky
 Každá zkušební skupina (viz bod 5.3.6) v rámci určitého typu náhradního brzdového kotouče/bubnu (viz bod 3.3.2) musí být zkoušena technickou zkušebnou.
 5.3.8 Zkušební protokol
 Vypracuje se zkušební protokol, který musí obsahovat alespoň informace uvedené v příloze 13 tohoto předpisu.
 6. BALENÍ A OZNAČENÍ
 6.1 Požadavky na balení a označení typu náhradní části s brzdovým obložením, typu náhradního obložení bubnových brzd nebo náhradního obložení bubnových brzd:
 6.1.1
 Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu se musí uvádět na trh v sadách pro jednu nápravu.
 6.1.2
 Každá sada pro nápravu musí být uložena v zapečetěném obalu, aby bylo možné zjistit předchozí otevření.
 6.1.3
 Na každém obalu musí být uvedeny tyto informace:
 6.1.3.1
 počet kusů náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd v balení;
 6.1.3.2
 název výrobce nebo obchodní značka;
 6.1.3.3
 značka a typ náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd;
 6.1.3.4
 vozidla/nápravy/brzdy, pro které je obsah schválen;
 6.1.3.5
 značka schválení typu.
 6.1.4
 Každé balení musí obsahovat návod k montáži v některém z úředních jazyků EHK doplněný shodným textem v jazyce země, ve které se výrobek prodává:
 6.1.4.1
 se zvláštním upozorněním na pomocné díly;
 6.1.4.2
 uvádějící, že náhradní části s brzdovým obložením


text:
nebo náhradní obložení bubnových brzd se musí vyměnit vždy najednou v sadě pro jednu nápravu;
 6.1.4.3
 obsahující u náhradních obložení bubnových brzd všeobecná upozornění týkající se těchto bodů:
 integrity základny čelisti, části, na kterou působí rozpěrací síla, a čepu,
 nepřípustnosti zkroucení, deformace a koroze čelisti,
 druhu a velikosti nýtů, které je třeba použít,
 požadovaného nýtovacího nářadí a sil.
 6.1.4.4
 kromě toho s údaji o schválených kombinacích částí s brzdovým obložením v případě kombinovaných brzdových systémů ve smyslu bodu 2.9 předpisu č. 78.
 6.1.5
 Každá náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí být trvale opatřeny těmito údaji o schválení typu:
 6.1.5.1
 značkou schválení typu;
 6.1.5.2
 datem výroby, nejméně měsíc a rok, nebo číslem šarže;
 6.1.5.3
 značkou a typem brzdového obložení.
 6.2 Požadavky na balení a označení u náhradních brzdových kotoučů nebo náhradních brzdových bubnů
 6.2.1 Každá prodávaná jednotka musí být opatřena těmito údaji:
 6.2.1.1
 číslem části;
 6.2.1.2
 u motorových vozidel:
 značkou, typem a obchodním názvem vozidla, nápravou určenou k montáži a obdobím výroby vozidla, není-li období výroby k dispozici, lze použít odkaz na číslo/identifikační kód originální části;
 6.2.1.3
 u přípojných vozidel se použije odkaz na číslo/identifikační kód originální části;
 6.2.1.4
 každé balení musí obsahovat návod k montáži v jazyce země, ve které se výrobek prodává:
 6.2.1.4.1
 se zvláštním upozorněním na pomocné díly;
 6.2.1.4.2
 s údajem, že se náhradní brzdové kotouče a bubny musí vyměnit vždy najednou v sadě pro nápravu.
 6.2.2 Označení
 Každý brzdový kotouč/buben schválený podle tohoto předpisu musí trvale nést alespoň toto označení:
 6.2.2.1
 název výrobce nebo obchodní značku;
 6.2.2.2
 číslo schválení typu;
 6.2.2.3
 údaj, který umožňuje sledovatelnost výrobního postupu (např. datum, číslo šarže, zdrojový kód);
 6.2.2.4
 minimální tloušťku brzdového kotouče nebo maximální přípustný vnitřní průměr brzdového bubnu.
 7. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ NÁHRADNÍCH ČÁSTÍ
 7.1
 Každá změna náhradní části se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který udělil schválení typu. Tento orgán potom může buď:
 7.1.1
 shledat, že provedené změny pravděpodobně nebudou mít významný negativní vliv a že náhradní část v každém případě stále splňuje požadavky, nebo
 7.1.2
 požadovat další zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.
 7.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení typu s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, postupem podle bodu 4.4.
 7.3
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, přidělí každému rozšíření pořadové číslo a uvědomí o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1
 Náhradní části schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem.
 8.2
 Originální části, které jsou předmětem žádosti podle bodu 3.2, se pokládají za vyhovující požadavkům bodu 8.
 8.3
 K ověření toho, že jsou splněny požadavky bodu 8.1, se provedou vhodné kontroly výroby. Tyto kontroly musí zahrnovat kontrolu užitých surovin a součástí.
 8.4
 Držitel schválení typu musí zejména:
 8.4.1
 zajistit, aby se pro každý typ náhradní části s brzdovým obložením nebo pro každý typ náhradního obložení bubnových brzd vykonaly obvyklou metodou řízení jakosti a


text:
na statisticky řízeném a nahodilém základě alespoň příslušné zkoušky předepsané v bodě 5.2.2 a příslušné zkoušky předepsané v příloze 9 tohoto předpisu. U částí s brzdovým obložením určených pro parkovací brzdy se provede pouze zkouška pevnosti ve smyku popsaná v bodě 5.2.2;
 8.4.2
 zajistit, aby se pro každý náhradní kotouč a buben vykonaly obvyklou metodou řízení jakosti a na statisticky řízeném a nahodilém základě alespoň zkoušky předepsané v příloze 9 tohoto předpisu;
 8.4.3
 zajistit postupy účinné kontroly jakosti výrobků;
 8.4.4
 mít přístup ke kontrolnímu vybavení nezbytnému k ověřování shodnosti každého schváleného typu;
 8.4.5
 analyzovat výsledky každého druhu zkoušky tak, aby se ověřila a zajistila shodnost vlastností výrobku, přičemž se vezmou v úvahu odchylky, ke kterým dochází ve výrobním procesu;
 8.4.6
 zajistit, aby se zaznamenávaly výsledky zkoušek a po dobu dohodnutou s příslušným orgánem byly dostupné přiložené doklady;
 8.4.7
 zajistit, aby v případě, kdy některý ze vzorků nebo zkoušených prvků prokáže při určité zkoušce neshodnost s typem, byly vybrány nové vzorky a provedena nová zkouška. Musí být podniknuty všechny nezbytné kroky k obnovení shodnosti dané výroby.
 8.5
 Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat kontrolní postupy shodnosti, které jsou používány v každém výrobním provozu.
 8.5.1
 Při každé inspekci se zkušebnímu inspektorovi předkládají záznamy o zkouškách a o kontrole výroby.
 8.5.2
 Inspektor může nahodile odebírat vzorky, které se odzkouší v laboratoři výrobce. Nejmenší počet vzorků se může určit v závislosti na výsledcích vlastních kontrol výrobce.
 8.5.3
 Pokud se úroveň kvality jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá nutné ověřit platnost zkoušek provedených podle bodu 8.5.2, vybere inspektor vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež zkoušky schválení typu provedla.
 8.5.4
 Příslušný orgán může provést jakoukoli zkoušku předepsanou v tomto předpise.
 8.5.5
 Obvyklá četnost inspekcí z pověření příslušného orgánu činí jednu inspekci za rok. V případě, že jsou v průběhu jedné z těchto inspekcí zjištěny nevyhovující výsledky, příslušný orgán zajistí, aby byly podniknuty veškeré nezbytné kroky k co nejrychlejšímu obnovení shodnosti výroby.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1
 Schválení udělené pro typ náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 8.1.
 Schválení udělené pro typ náhradního brzdového bubnu nebo náhradního brzdového kotouče podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v bodě 8.1.
 9.2
 Jestliže některá strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně uvědomit ostatní strany dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 A nebo 1B tohoto předpisu.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela přestane vyrábět náhradní část schválenou podle tohoto předpisu, oznámí tuto skutečnost orgánu, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 A nebo 1B tohoto předpisu.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis,


text:
sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu a schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 12. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 12.1
 Od oficiálního data vstupu série změn 02 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 12.2
 I po vstupu série změn 02 v platnost zůstanou nadále v platnosti schválení částí s brzdovým obložením a obložení bubnových brzd udělená podle série změn 01 tohoto předpisu a smluvní strany, které uplatňují tento předpis, je musí i nadále uznávat a nesmí odmítnout udělení rozšíření schválení udělených podle série změn 01 tohoto předpisu.
 12.3
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále umožňovat u vozidel v provozu montáž nebo užívání náhradní části s brzdovým obložením schválené podle tohoto předpisu v jeho původní nezměněné formě.
 (1) Nevztahuje se na případné doplňkové funkce náhradních částí, jako je například snímání rychlosti v případě integrovaných zařízení na snímání rychlosti nebo vedení kol v případě integrovaných nábojů.
 (2) Není-li takové brzdové obložení na trhu k dispozici, lze použít brzdová obložení uvedená v bodu 8.2.
 (3) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (4) Analýza pro nejnepříznivější případ musí zahrnovat (alespoň) tyto technické charakteristiky každého typu vozidla z rozsahu použití:
 a)
 průměr rotoru;
 b)
 tloušťka rotoru;
 c)
 větraný nebo plný rotor;
 d)
 průměr pístu;
 e)
 dynamický poloměr pneumatiky;
 f)
 hmotnost vozidla;
 g)
 hmotnost nápravy a procento brzdné síly připadající na nápravu;
 h)
 maximální rychlost vozidla;
 Podmínky zkoušení se specifikují v protokolu o zkoušce.
 (5) Tato zkouška je zahrnuta pro účely shodnosti výroby. Minimální hodnoty a odchylky je třeba dohodnout s technickou zkušebnou.
 (6) Neplatí pro plovoucí kotouče.
 (7) Hodnota Ra podle normy ISO 1302:2002.
 (8) Hodnota Ra podle normy ISO 1302:2002.
 PŘÍLOHA 1 A
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 1B
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU A ÚDAJŮ O SCHVÁLENÍ TYPU
 (Viz bod 4.2 tohoto předpisu)
 Uvedená značka schválení typu udává, že příslušný výrobek byl schválen ve Francii (E2) podle předpisu č. 90 pod číslem schválení C0359/7248. První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 90 ve znění série změn 02.
 Příklad označení celku destičky s obložením
 Příklad označení celku čelisti s obložením
 Příklad označení obložení bubnových brzd
 Poznámka:
 Poloha a vzájemné umístění označení v uvedených příkladech nejsou závazné.
 PŘÍLOHA 3
 POŽADAVKY NA NÁHRADNÍ ČÁSTI S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM PRO VOZIDLA KATEGORIÍ M1, M2 A N1
 1. Shodnost s předpisem č. 13 nebo 13-H
 Splnění požadavků předpisu č. 13 nebo 13-H se musí prokázat zkouškou na vozidle.
 1.1 Příprava vozidla
 1.1.1 Zkušební vozidlo
 Vozidlo reprezentující typ (typy), pro který (které) se požaduje schválení náhradních částí s brzdovým obložením, musí být vybaveno/a náhradními částmi


text:
s brzdovým obložením typu, pro nějž se požaduje schválení, a přístroji pro zkoušky brzd podle požadavků předpisů č. 13 a 13-H.
 Brzdová obložení dodaná ke zkouškám se namontují do příslušných brzd a dokud nebude stanoven závazný postup záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.
 1.1.2 Postup záběhu
 1.1.2.1 Všeobecné podmínky
 Části s brzdovým obložením dodané ke zkouškám se namontují do příslušných brzd. V případě náhradních částí s brzdovým obložením se musí použít nová brzdová obložení. Obložení bubnových brzd mohou být opracována, aby se dosáhlo co nejlepšího počátečního styku mezi obloženími a bubnem (bubny). Zkušební vozidlo musí být plně naloženo.
 Originální části s brzdovým obložením použité ke srovnávací zkoušce a již namontované na zkušební vozidlo se mohou použít za podmínky, že jsou v dobrém stavu a nejsou opotřebeny o více než 20 % původní tloušťky. Nesmí vykazovat žádná poškození, trhliny, nadměrnou korozi nebo známky přehřátí. Musí být zaběhnuty podle níže popsaného postupu.
 1.1.2.2 Postup
 Ujede se vzdálenost nejméně 50 km a provede se nejméně 100 zabrzdění s různými zpomaleními (nejméně mezi 1 m/s2 a 5 m/s2) z počátečních rychlostí mezi 50 km/h a 120 km/h. Během postupu záběhu musí být nejméně třikrát dosaženo teploty v rozmezí 250 až 500 °C u celků destiček s obložením nebo 150 až 250 °C u částí s brzdovým obložením pro bubnové brzdy (měřeno na třecí ploše kotouče nebo bubnu). Teploty nesmí překročit 500 °C u celků destiček s obložením a 250 °C u částí s brzdovým obložením pro bubnové brzdy.
 1.1.2.3 Ověření brzdných účinků
 Pětkrát se zabrzdí s brzděním jen jednou nápravou, a to ze 70 km/h na 0 km/h (brzdění přední nápravou) a ze 45 km/h na 0 km/h (brzdění zadní nápravou) při tlaku v brzdovém potrubí 4 MPa (1) a s počáteční teplotou 100 °C u každého zabrzdění. Pět po sobě následujících ne monotónních výsledků se nesmí lišit od hodnoty plného středního zpomalení o více než 0,6 m/s2 (u přední nápravy) nebo 0,4 m/s2 (u zadní nápravy).
 Není-li tento požadavek splněn, musí být postup záběhu podle bodu 1.1.2.2 rozšířen a ověření brzdných účinků podle bodu 1.1.2.3 se musí opakovat.
 1.2 Brzdový systém vozidla se zkouší podle požadavků pro vozidla příslušné kategorie (M1, M2 nebo N1) přílohy 4 bodů 1 a 2 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodů 1 a 2 předpisu 13-H, podle toho, který je vhodný s ohledem na původní schválení systému. Použijí se tyto požadavky nebo zkoušky:
 1.2.1 Systém provozní brzdy
 1.2.1.1 Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo, podle přílohy 4 bodu 1.4.2 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.4.2 předpisu č. 13-H.
 1.2.1.2 Zkouška typu 0 se zapojeným motorem, vozidlo nenaloženo a naloženo podle přílohy 4 bodu 1.4.3.1 (zkouška směrové stability) a 1.4.3.2 (pouze zkouška z počáteční rychlosti v = 0,8 vmax) předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodů 1.4.3.1 a 1.4.3.2 předpisu č. 13-H.
 1.2.1.3 Zkouška typu 1 podle přílohy 4 bodu 1.5 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.5 předpisu č. 13-H.
 1.2.2 Systém nouzového brzdění
 1.2.2.1 Zkouška


text:
typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo, podle přílohy 4 bodu 2.2 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 2.2 předpisu č. 13-H (tuto zkoušku lze vynechat v případech, kdy je zřejmé, že požadavky jsou splněny, např. u diagonálního rozdělení brzdového systému na okruhy).
 1.2.3 Systém parkovací brzdy
 (Pouze v případě, kdy se brzdy, pro něž se žádá o schválení obložení, používají k parkování).
 1.2.3.1 Zkouška parkovací brzdy při sklonu 18 %, vozidlo naloženo, podle přílohy 4 bodu 2.3.1 předpisu č. 13 nebo zkouška parkovací brzdy při sklonu 20 %, vozidlo naloženo, podle přílohy 3 bodu 2.3.1 předpisu č. 13-H.
 1.3 Vozidlo musí vyhovět všem příslušným požadavkům uvedeným v příloze 4 bodě 2 předpisu č. 13 nebo příloze 3 bodě 2 předpisu č. 13-H pro uvedenou kategorii vozidel.
 2. Doplňkové požadavky
 Splnění doplňkových požadavků se prokazuje jednou z těchto dvou metod:
 2.1 Zkouška na vozidle (zkouška s jednou nápravou po druhé)
 Pro tuto zkoušku musí být vozidlo plně naloženo a všechna zabrzdění se vykonají s odpojeným motorem a na vodorovné vozovce.
 Ovládací systém provozních brzd vozidla musí být vybaven zařízením k oddělení brzd na přední a zadní nápravě tak, aby se každá z nich dala používat nezávisle na druhé.
 Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením pro brzdy přední nápravy, musí zůstat brzdy zadní nápravy během zkoušky mimo činnost.
 Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením pro brzdy zadní nápravy, musí zůstat brzdy přední nápravy během zkoušky mimo činnost.
 2.1.1 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena
 Brzdné účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky následujícím způsobem:
 2.1.1.1
 Zabrzdí se nejméně šestkrát, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol nebo do dosažení středního plného zpomalení 6 m/s2 nebo až do dosažení maximální přípustné ovládací síly pro danou kategorii vozidel, a to z počáteční rychlosti dané touto tabulkou:
 Kategorie vozidla
 Zkušební rychlost v km/h
 Přední náprava
 Zadní náprava
 M1
 70
 45
 M2
 50
 40
 N1
 65
 50
 Počáteční teplota brzdy na počátku každého zabrzdění musí být ≤ 100 °C.
 2.1.1.2
 Zaznamená se a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí a střední plné zpomalení pro každé zabrzdění a určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení (pokud je to možné) středního plného zpomalení 5 m/s2 pro brzdy přední nápravy a 3 m/s2 pro brzdy zadní nápravy. Nelze-li těchto hodnot dosáhnout s maximální přípustnou ovládací silou, určí se alternativně ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení maximálního zpomalení.
 2.1.1.3
 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.
 2.1.2 Zkouška citlivosti na rychlost
 2.1.2.1 Při použití ovládací síly zjištěné podle bodu 2.1.1.2 této přílohy a počáteční teplotě brzdy


text:
≤ 100 °C se vykonají tři zabrzdění z každé z těchto rychlostí:
 a)
 přední náprava 65 km/h, 100 km/h a dále 135 km/h, pokud vmax převyšuje 150 km/h;
 b)
 zadní náprava 45 km/h, 65 km/h, a dále 90 km/h, pokud vmax převyšuje 150 km/h.
 2.1.2.2 Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.
 2.1.2.3 Střední plná zpomalení zaznamenaná pro vyšší rychlosti se nesmí lišit o více než 15 % od hodnoty zaznamenané pro nejnižší rychlost.
 2.2 Zkouška na setrvačníkovém dynamometru
 2.2.1 Zkušební zařízení
 Pro tyto zkoušky se na setrvačníkový dynamometr namontuje příslušná brzda. Dynamometr musí být vybaven měřicí technikou pro průběžný záznam otáček, brzdného momentu, tlaku v brzdovém potrubí, měřidlem počtu otáček od počátku brzdění, doby brzdění a teploty rotoru brzdy.
 2.2.2 Zkušební podmínky
 2.2.2.1 Rotující hmotnost dynamometru musí odpovídat polovině hmotnosti připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla podle následující tabulky a při poloměru valení největší pneumatiky schválené pro daný typ (typy) vozidla.
 Kategorie vozidla
 Hmotnost připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla
 Vpředu
 Vzadu
 M1
 0,77
 0,32
 M2
 0,69
 0,44
 N1
 0,66
 0,39
 2.2.2.2 Počáteční otáčky dynamometru musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v bodech 2.2.3 a 2.2.4 této přílohy, a musí vycházet z dynamického poloměru valení pneumatiky.
 2.2.2.3 Brzdová obložení předaná ke zkouškám se namontují do příslušných brzd a zaběhnou se podle tohoto postupu:
 Fáze 1 záběhu, 64 brzdění z 80 km/h na 30 km/h se změnami tlaku v brzdovém potrubí:
 Zadní náprava
 Zadní náprava
 Parametr
 Přední náprava
 Kotoučová brzda
 Bubnová brzda
 Počet brzdění na cyklus
 32
 32
 32
 Rychlost na začátku brzdění (km/h)
 80
 80
 80
 Rychlost na konci brzdění (km/h)
 30
 30
 30
 Počáteční teplota brzd (°C)
 < 100
 < 100
 < 80
 Konečná teplota brzd (°C)
 Nestanovena
 Nestanovena
 Nestanovena
 Tlak při brzdění 1 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 2 (kPa)
 3 000
 3 000
 3 000
 Tlak při brzdění 3 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 4 (kPa)
 1 800
 1 800
 1 800
 Tlak při brzdění 5 (kPa)
 2 200
 2 200
 2 200
 Tlak při brzdění 6 (kPa)
 3 800
 3 800
 3 800
 Tlak při brzdění 7 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 8 (kPa)
 2 600
 2 600
 2 600
 Tlak při brzdění 9 (kPa)
 1 800
 1 800
 1 800
 Tlak při brzdění 10 (kPa)
 3 400
 3 400
 3 400
 Tlak při brzdění 11 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 12 (kPa)
 2 600
 2 600
 2 600
 Tlak při brzdění 13 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 14 (kPa)
 2 200
 2 200
 2 200
 Tlak při brzdění 15 (kPa)
 3 000
 3 000
 3 000
 Tlak při brzdění 16 (kPa)
 4 600
 4 600
 4 600
 Tlak při brzdění 17 (kPa)
 2 600
 2 600
 2 600
 Tlak při brzdění 18 (kPa)
 5 100
 5 100
 5 100
 Tlak při


text:
brzdění 19 (kPa)
 2 200
 2 200
 2 200
 Tlak při brzdění 20 (kPa)
 1 800
 1 800
 1 800
 Tlak při brzdění 21 (kPa)
 4 200
 4 200
 4 200
 Tlak při brzdění 22 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 23 (kPa)
 1 800
 1 800
 1 800
 Tlak při brzdění 24 (kPa)
 4 600
 4 600
 4 600
 Tlak při brzdění 25 (kPa)
 2 600
 2 600
 2 600
 Tlak při brzdění 26 (kPa)
 1 500
 1 500
 1 500
 Tlak při brzdění 27 (kPa)
 3 400
 3 400
 3 400
 Tlak při brzdění 28 (kPa)
 2 200
 2 200
 2 200
 Tlak při brzdění 29 (kPa)
 1 800
 1 800
 1 800
 Tlak při brzdění 30 (kPa)
 3 000
 3 000
 3 000
 Tlak při brzdění 31 (kPa)
 1 800
 1 800
 1 800
 Tlak při brzdění 32 (kPa)
 3 800
 3 800
 3 800
 Počet cyklů
 2
 2
 2
 Fáze 2 záběhu, 10 brzdění ze 100 km/h na 5 km/h se zpomalením 0,4 g a se vzrůstajícími počátečními teplotami:
 Zadní náprava
 Zadní náprava
 Parametr
 Přední náprava
 Kotoučová brzda
 Bubnová brzda
 Počet brzdění za cyklus
 10
 10
 10
 Rychlost na začátku brzdění (km/h)
 100
 100
 100
 Rychlost na konci brzdění (km/h)
 < 5
 < 5
 < 5
 Zpomalení (g)
 0,4
 0,4
 0,4
 Maximální tlak (kPa)
 16 000
 16 000
 10 000
 Počáteční teplota 1 (°C)
 < 100
 < 100
 < 100
 Počáteční teplota 2 (°C)
 < 215
 < 215
 < 151
 Počáteční teplota 3 (°C)
 < 283
 < 283
 < 181
 Počáteční teplota 4 (°C)
 < 330
 < 330
 < 202
 Počáteční teplota 5 (°C)
 < 367
 < 367
 < 219
 Počáteční teplota 6 (°C)
 < 398
 < 398
 < 232
 Počáteční teplota 7 (°C)
 < 423
 < 423
 < 244
 Počáteční teplota 8 (°C)
 < 446
 < 446
 < 254
 Počáteční teplota 9 (°C)
 < 465
 < 465
 < 262
 Počáteční teplota 10 (°C)
 < 483
 < 483
 < 270
 Počet cyklů
 1
 1
 1
 Znovuobnovení brzdného účinku, 18 brzdění z 80 km/h na 30 km/h při tlaku v brzdovém potrubí 3 000 kPa:
 Zadní náprava
 Zadní náprava
 Parametr
 Přední náprava
 Kotoučová brzda
 Bubnová brzda
 Počet brzdění za cyklus
 18
 18
 18
 Rychlost na začátku brzdění (km/h)
 80
 80
 80
 Rychlost na konci brzdění (km/h)
 30
 30
 30
 Tlak (kPa)
 3 000
 3 000
 3 000
 Počáteční teplota brzd (°C)
 < 100
 < 100
 < 80
 Konečná teplota brzd (°C)
 Nestanovena
 Nestanovena
 Nestanovena
 Počet cyklů
 1
 1
 1
 2.2.2.4 Zabrzdí se pětkrát z 80 km/h na 0 km/h při tlaku v brzdovém potrubí 4 MPa a počáteční teplotě 100 °C u každého zabrzdění. Pět po sebou jdoucích ne monotónních výsledků se nesmí lišit od hodnoty plného středního zpomalení o více než 0,6 m/s2.
 Není-li tento požadavek splněn, musí se opakovat první část postupu záběhu „Fáze 1 záběhu“, dokud se nedosáhne požadované stability brzdných účinků.
 2.2.2.5 Chlazení vzduchem je přípustné. Rychlost proudění vzduchu na brzdě v průběhu brzdění musí být:
 Vvzduch = 0,33


text:
v,
 kde:
 v
 =
 zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.
 2.2.3 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena
 Brzdné účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky provedené následujícím způsobem.
 2.2.3.1 Z počáteční rychlosti 80 km/h u vozidel kategorií M1 a N1 a 60 km/h u vozidel kategorie M2 a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C na začátku každého zabrzdění se zabrzdí nejméně šestkrát po sobě, přičemž pokaždé se zvýší tlak v potrubí až do hodnoty středního plného zpomalení 6 m/s2.
 2.2.3.2 Pro každé zabrzdění se zapíše a vynese do grafu tlak v potrubí a střední plné zpomalení a určí se tlak v potrubí potřebný k dosažení zpomalení 5 m/s2.
 2.2.3.3 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.
 2.2.4 Zkouška citlivosti na rychlost
 2.2.4.1 Při tlaku v potrubí určeném podle bodu 2.2.3.2 a počáteční teplotě brzdy ≤ 100 °C se vykonají tři zabrzdění z otáček odpovídajících těmto lineárním rychlostem vozidla:
 75 km/h, 120 km/h a dále 160 km/h, pokud vmax převyšuje 150 km/h.
 2.2.4.2 Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.
 2.2.4.3 Střední plná zpomalení zaznamenaná pro vyšší rychlosti se nesmí lišit o více než 15 % od hodnoty zaznamenané pro nejnižší rychlost.
 (1) Pro jiné než hydraulické brzdné systémy se použije rovnocenná vstupní hodnota.
 PŘÍLOHA 4
 POŽADAVKY NA NÁHRADNÍ ČÁSTI S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM A NÁHRADNÍ OBLOŽENÍ BUBNOVÝCH BRZD PRO VOZIDLA KATEGORIÍ M3, N2 A N3
 1. Zkouška na vozidle
 1.1 Zkušební vozidlo
 Vozidlo reprezentující typ, pro nějž se požaduje schválení náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd, musí mít části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd typu, pro nějž se požaduje schválení, a musí být vybaveno pro zkoušky brzdění v souladu s předpisem č. 13.
 Brzdová obložení dodaná ke zkoušce se namontují do příslušných brzd a dokud nebude stanoven závazný postup záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.
 1.2 Zkoušky a požadavky
 1.2.1 Shodnost s předpisem č. 13
 1.2.1.1 Brzdový systém vozidla se zkouší podle požadavků pro vozidla příslušné kategorie (M3, N2 nebo N3) v příloze 4 bodech 1 a 2 předpisu č. 13. Použijí se tyto požadavky nebo zkoušky:
 1.2.1.1.1 Systém provozní brzdy
 1.2.1.1.1.1 Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo
 1.2.1.1.1.2 Zkouška typu 0 se zapojeným motorem, vozidlo nenaloženo a naloženo podle přílohy 4 bodu 1.4.3.1 (zkouška směrové stability) a 1.4.3.2 (pouze zkouška z počáteční rychlosti v = 0,8 vmax) předpisu č. 13.
 1.2.1.1.1.3 Zkouška typu I podle přílohy 4 bodu 1.5.1 a 1.5.3 předpisu č. 13.
 1.2.1.1.1.4 Zkouška typu II
 Naložené vozidlo se musí zkoušet takovým způsobem, aby byla pohlcována tatáž energie, jaká vzniká za stejnou dobu u


text:
naloženého vozidla jedoucího průměrnou rychlostí 30 km/h při klesání 2,5 % po dráze dlouhé 6 km s odpojeným motorem, přičemž brzdnou energii pohlcují pouze provozní brzdy.
 1.2.1.1.2 Systém nouzové brzdy
 1.2.1.1.2.1 Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo (tuto zkoušku lez vynechat, pokud je součástí zkoušek podle bodu 1.2.2 této přílohy).
 1.2.1.1.3 Systém parkovací brzdy
 (Pouze v případě, kdy se brzdy, pro něž se žádá o schválení obložení, používají k parkování.)
 1.2.1.1.3.1 Zkouška při klesání o sklonu 18 %, vozidlo naloženo
 1.2.1.2 Vozidlo musí vyhovět všem příslušným požadavkům uvedeným v příloze 4 bodě 2 předpisu č. 13 pro danou kategorii vozidla.
 1.2.2 Doplňkové požadavky (zkouška s jednou nápravou po druhé)
 Pro níže uvedené zkoušky musí být vozidlo plně naloženo a všechna zabrzdění se provedou s odpojeným motorem na vodorovné dráze.
 Ovládací systém provozních brzd vozidla musí být vybaven zařízením k oddělení brzd na přední a zadní nápravě tak, aby se každá z nich dala používat nezávisle na druhé.
 Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd pro brzdy přední nápravy, musí zůstat brzdy zadní nápravy během zkoušky mimo činnost.
 Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd pro brzdy zadní nápravy, musí zůstat brzdy přední nápravy během zkoušky mimo činnost.
 1.2.2.1 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena
 Brzdné účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením nebo náhradního a originálního obložení bubnových brzd za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky následujícím způsobem.
 1.2.2.1.1 Postupně se nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol nebo do dosažení hodnoty středního plného zpomalení 3,5 m/s2, nebo až do dosažení maximální přípustné ovládací síly nebo maximálního tlaku v ovládacím potrubí, a to z počáteční rychlosti 45 km/h a při teplotě brzdy ≤ 100 °C před začátkem každého brzdění.
 1.2.2.1.2 Zaznamená a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí a střední plné zpomalení pro každé zabrzdění a určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení (pokud je to možné) středního plného zpomalení 3 m/s2. Pokud této hodnoty nelze dosáhnout, určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebné k dosažení maximálního zpomalení.
 1.2.2.1.3 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.
 1.2.2.2 Zkouška citlivosti na rychlost
 1.2.2.2.1 S použitím ovládací síly určené podle bodu 1.2.2.1.2 této přílohy a při počáteční teplotě brzdy ≤ 100 °C se provedou tři brzdění z každé z těchto rychlostí:
 ze 40 km/h na 20 km/h,
 z 60 km/h na 40 km/h a
 z 80 km/h na 60 km/h (je-li vmax ≥ 90 km/h).
 1.2.2.2.2 Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu


text:
tří brzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.
 1.2.2.2.3 Střední plná zpomalení při vyšších rychlostech se nesmí lišit o více než 25 % od hodnot při nejnižší rychlosti.
 2. Zkouška na setrvačníkovém dynamometru
 2.1 Zkušební zařízení
 Pro tyto zkoušky se na setrvačníkový dynamometr namontuje příslušná brzda. Dynamometr musí být vybaven měřicí technikou pro průběžný záznam otáček, brzdného momentu, tlaku v brzdovém potrubí, měřidlem počtu otáček od počátku brzdění, doby brzdění a teploty rotoru brzdy.
 2.1.1 Zkušební podmínky
 2.1.1.1 Rotující hmotnost dynamometru musí odpovídat polovině hmotnosti připadající na nápravu z 0,55 přípustné hmotnosti vozidla a poloměru valení největší pneumatiky schválené pro daný typ (typy) vozidla.
 2.1.1.2 Počáteční otáčky dynamometru musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v následujících bodech, a musí vycházet ze střední hodnoty dynamického poloměru valení největšího a nejmenšího rozměru pneumatiky přípustného pro daný typ (typy) vozidla.
 2.1.1.3 Části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd dodané ke zkoušce se namontují do příslušných brzd a dokud nebude stanoven závazný postup záběhu, musí být zaběhnuty podle instrukcí výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.
 2.1.1.4 Pokud se brzda chladí vzduchem, musí být rychlost proudění vzduchu na brzdě:
 vvzduch = 0,33v
 kde:
 v
 =
 zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.
 2.1.1.5 Brzdový válec namontovaný v brzdě musí být nejmenšího přípustného rozměru pro daný typ (typy) vozidla.
 2.2 Zkoušky a požadavky
 2.2.1 Zkoušky požadované předpisem č. 13
 2.2.1.1 Zkouška typu 0
 Z počáteční rychlosti 60 km/h při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C se postupně nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší tlak v potrubí, a to až do hodnoty, která je trvale zaručena brzdovým systémem typu (typů) vozidla (např. tlak, při kterém zapíná kompresor). Musí být dosaženo středního plného zpomalení nejméně 5 m/s2.
 2.2.1.2 Zkouška typu 0, brzdné účinky při vysoké rychlosti
 Provedou se tři zabrzdění při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C z počáteční rychlosti 100 km/h u schválení vozidel kategorie N2 a z 90 km/h u schválení vozidel kategorií M3 a N3, a to vždy při zaručeném tlaku v potrubí podle definice v bodě 2.2.1.1. Průměrná hodnota dosaženého středního plného zpomalení těchto tří zabrzdění musí být nejméně 4 m/s2.
 2.2.1.3 Zkouška typu I
 2.2.1.3.1 Postup zahřívání
 Postupně se 20krát opakovaně brzdí s rychlostí v1 = 60 km/h a v2 = 30 km/h, s délkou cyklu 60 s a při teplotě brzd ≤ 100 °C na počátku prvního cyklu. Tlak v potrubí musí odpovídat zpomalení 3 m/s2 při prvním brzdění a musí zůstat konstantní během všech následujících brzdění.
 2.2.1.3.2 Brzdný účinek se zahřátou brzdou
 Po ukončení postupu zahřívání se změří brzdný účinek se zahřátou brzdou za podmínek podle bodu 2.2.1.1 při zaručeném tlaku v potrubí podle definice v bodě 2.2.1.1 (teplotní podmínky se však smí lišit). Střední plné zpomalení zahřáté brzdy nesmí být menší než 60 % hodnoty dosažené se studenou brzdou nebo než 4 m/s2.
 2.2.1.3.3 Zkouška obnovení brzdného účinku
 Po uplynutí 120 s od zkoušky brzdného účinku zahřáté brzdy se pětkrát úplně zabrzdí z počáteční rychlosti 60


text:
km/h při tlaku v potrubí podle bodu 2.2.1.3.1 a nejméně v dvouminutových intervalech. Na začátku pátého brzdění musí být teplota brzdy ≤ 100 °C a dosažené střední plné zpomalení se nesmí lišit o více než 10 % od hodnoty vypočítané ze vztahu tlak v potrubí/zpomalení při zkoušce typu 0 při rychlosti 60 km/h.
 2.2.1.4 Zkouška typu II
 2.2.1.4.1 Postup zahřívání
 Brzdy se zahřívají stálým brzdným momentem odpovídajícím zpomalení 0,15 m/s2 při stálé rychlosti 30 km/h po dobu 12 minut.
 2.2.1.4.2 Brzdný účinek se zahřátou brzdou
 Po ukončení postupu zahřívání se změří brzdný účinek se zahřátou brzdou za podmínek podle bodu 2.2.1.1 při zaručeném tlaku v potrubí podle definice v bodě 2.2.1.1 (teplotní podmínky se však mohou lišit). Střední plné zpomalení zahřáté brzdy nesmí být menší než 3,75 m/s2.
 2.2.1.5 Statická zkouška účinku parkovací brzdy
 2.2.1.5.1 Pro celý rozsah aplikací se určí nejnepříznivější případ s ohledem na ovládací sílu brzdy, na největší hmotnost vozidla, kterou je třeba zabrzdit jednou nápravou, a na poloměr pneumatiky.
 2.2.1.5.2 Brzda se uvede do činnosti ovládací silou stanovenou v bodě 2.2.1.5.1.
 2.2.1.5.3 Působí se pomalu se vzrůstajícím momentem na hřídel dynamometru za účelem roztočení bubnu nebo kotouče. Měří se brzdný moment v okamžiku, kdy se hřídel dynamometru začne pohybovat, a vypočte se odpovídající brzdná síla nápravy při poloměru pneumatiky podle bodu 2.2.1.5.1.
 2.2.1.5.4 Brzdná síla změřená podle bodu 2.2.1.5.3 vydělená polovinou hmotnosti vozidla určenou podle bodu 2.2.1.5.1 musí činit podíl nejméně 0,18.
 2.2.2 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena
 Brzdné účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením nebo náhradního a originálního obložení bubnových brzd za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky typu 0, jak je popsáno v bodě 2.2.1.1.
 2.2.2.1 Zkouška typu 0, jak je stanoveno v bodě 2.2.1.1, se provede s jednou sadou originálních částí s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd.
 2.2.2.2 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při stejném tlaku v potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.
 2.2.3 Zkouška citlivosti na rychlost
 2.2.3.1 Při zaručeném tlaku v potrubí podle bodu 2.2.1.1 a počáteční teplotě brzdy ≤ 100 °C se provedou tři brzdění z každé z těchto rychlostí:
 z 60 km/h na 30 km/h,
 z 80 km/h na 60 km/h a
 ze 110 km/h na 80 km/h (je-li vmax ≥ 90 km/h).
 2.2.3.2 Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří brzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.
 2.2.3.3 Střední plná zpomalení při vyšších rychlostech se nesmí lišit o více než 25 % od hodnot při nejnižší rychlosti.
 PŘÍLOHA 5
 POŽADAVKY NA NÁHRADNÍ ČÁSTI S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM PRO VOZIDLA KATEGORIÍ O1 A O2
 1. Obecně
 Zkušební postup popsaný v této příloze je založen na zkoušce na setrvačníkovém dynamometru. Zkoušky se mohou provést případně i na zkušebním


text:
vozidle nebo na zkušebním stavu s válci za předpokladu, že lze dosáhnout stejných zkušebních podmínek a měřit stejné parametry jako při zkoušce na setrvačníkovém dynamometru.
 2. Zkušební zařízení
 Pro tyto zkoušky se na setrvačníkový dynamometr namontuje příslušná brzda. Dynamometr musí být vybaven měřicí technikou pro průběžný záznam otáček, brzdného momentu, tlaku v brzdovém potrubí nebo ovládací síly, měřidlem počtu otáček od počátku brzdění, doby brzdění a teploty rotoru brzdy.
 2.1 Podmínky zkoušky
 2.1.1 Rotující hmotnost dynamometru musí odpovídat polovině hmotnosti, připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla a poloměru valení největšího rozměru pneumatiky přípustného pro daný typ (typy) vozidla.
 2.1.2 Počáteční otáčky dynamometru musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v bodě 3.1 této přílohy, a musí vycházet z dynamického poloměru valení nejmenšího rozměru pneumatiky přípustného pro daný typ (typy) vozidla.
 2.1.3 Brzdová obložení dodaná ke zkoušce se namontují do příslušné brzdy a dokud nebude stanoven závazný postup záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.
 2.1.4 Pokud se brzda chladí vzduchem, musí být rychlost proudění vzduchu na brzdě:
 vvzduch = 0,33v
 kde:
 v
 =
 zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.
 2.1.5 Ovládací zařízení brzdy musí odpovídat instalaci na vozidle.
 3. Zkoušky a požadavky
 3.1 Zkouška typu 0
 Z počáteční rychlosti 60 km/h a při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C se postupně nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší tlak v potrubí nebo ovládací síla, a to až do maximálního tlaku v potrubí nebo do zpomalení 6 m/s2. Poslední brzdění se opakuje z počáteční rychlosti 40 km/h.
 3.2 Zkouška typu I
 3.2.1 Postup zahřívání
 Brzda se zahřívá trvalým brzděním podle požadavků přílohy 4 bodu 1.5.2 předpisu č. 13 při počáteční teplotě rotoru brzdy ≤ 100 °C.
 3.2.2 Brzdný účinek se zahřátou brzdou
 Po ukončení postupu zahřívání se změří brzdný účinek se zahřátou brzdou z počáteční rychlosti 40 km/h za podmínek podle bodu 3.2.1 při tomtéž tlaku v potrubí nebo téže ovládací síle (teplotní podmínky se však mohou lišit). Střední plné zpomalení zahřáté brzdy nesmí být menší než 60 % hodnoty dosažené se studenou brzdou nebo než 3,5 m/s2.
 3.3 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena
 Brzdné účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky typu 0, popsané v bodě 3.1.
 3.3.1 Zkouška typu 0, popsaná v bodě 3.1, se provede s jednou sadou originálních částí s brzdovým obložením.
 3.3.2 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při tomtéž tlaku v potrubí nebo téže ovládací síle v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.
 PŘÍLOHA 6
 POŽADAVKY NA NÁHRADNÍ ČÁSTI S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM A NÁHRADNÍ OBLOŽENÍ BUBNOVÝCH BRZD PRO VOZIDLA KATEGORIÍ O3 A O4
 1. Podmínky zkoušky
 Zkoušky předepsané v této příloze lze vykonat na zkušebním vozidle, na setrvačníkovém dynamometru nebo na zkušebním stavu s válci za stejných podmínek podle přílohy 11


text:
dodatku 2 bodů 3.1 až 3.4 předpisu č. 13.
 Brzdová obložení dodaná ke zkoušce musí být namontována do příslušných brzd a dokud nebude stanoven závazný postup záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.
 2. Zkoušky a požadavky
 2.1 Shodnost s přílohou 11 předpisu č. 13
 Brzdy se zkouší podle požadavků přílohy 11 dodatku 2 bodu 3.5 předpisu č. 13.
 2.1.1
 Výsledky zkoušek se uvádějí na formuláři podle přílohy 11 dodatku 3 předpisu č. 13.
 2.1.2
 Provede se srovnání mezi těmito výsledky a výsledky získanými za stejných podmínek s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálními obloženími bubnových brzd.
 2.1.3
 Brzdné účinky se zahřátými brzdami při stejném vstupním momentu dosažené s náhradní částí s brzdovým obložením nebo s náhradním obložením bubnových brzd při zkoušce typu I nebo při zkoušce typu III (podle toho, která se použije) musí být:
 a)
 stejné nebo větší, než jsou brzdné účinky se zahřátými brzdami s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd nebo
 b)
 nejméně 90 % brzdného účinku se studenými brzdami s náhradní částí s brzdovým obložením nebo s náhradním obložením bubnových brzd.
 Odpovídající zdvih brzdového válce nesmí být ≥ 110 % hodnoty dosažené s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd a nesmí překročit hodnotu sp stanovenou v příloze 11 dodatku 2 bodě 2 předpisu č. 13. V případě, že originální část s brzdovým obložením nebo originální obložení bubnových brzd byly zkoušeny podle požadavků zkoušky typu II, použijí se pro náhradní část s brzdovým obložením nebo pro náhradní obložení bubnových brzd minimální požadavky podle přílohy 4 bodu 1.7.2 předpisu č. 13 (zkouška typu III).
 2.2 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena (typ 0)
 2.2.1
 Za podmínek uvedených v bodě 1 této přílohy se z počáteční rychlosti 60 km/h při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C postupně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí až do hodnoty 6,5 bar nebo až do zpomalení 6 m/s2.
 2.2.2
 Zaznamená a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí a střední brzdný moment nebo střední plné zpomalení pro každé zabrzdění.
 2.2.3
 Tyto výsledky se srovnají s výsledky získanými za stejných podmínek s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.
 2.2.4
 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o – 5 až + 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.
 PŘÍLOHA 7
 POŽADAVKY NA NÁHRADNÍ ČÁSTI S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM PRO VOZIDLA KATEGORIE L
 1. Podmínky zkoušky
 1.1 Vozidlo reprezentující typ (typy), pro který (které) se požaduje schválení náhradní části s brzdovým obložením, musí mít části s brzdovým obložením typu, pro nějž se požaduje schválení, a musí být vybaveno pro


text:
zkoušky brzdění požadované podle předpisu č. 78.
 1.2 Části s brzdovým obložením dodané ke zkoušce musí být namontovány do příslušných brzd a dokud nebude stanoven závazný postup záběhu, musí být zaběhnuty podle instrukcí výrobce po dohodě s technickou zkušebnou.
 1.3 U částí s brzdovým obložením určených pro vozidla s kombinovaným brzdovým systémem podle bodu 2.9 předpisu č. 78 se musí zkoušet kombinace částí s brzdovým obložením pro přední a zadní nápravu, pro něž se žádá o schválení.
 Kombinace se může skládat z náhradních částí s brzdovým obložením pro obě nápravy a/nebo z náhradní části s brzdovým obložením na jedné nápravě a z originální části s brzdovým obložením na druhé nápravě.
 2. Zkoušky a požadavky
 2.1 Shodnost s předpisem č. 78
 2.1.1 Brzdový systém vozidla se zkouší podle požadavků pro příslušnou kategorii vozidla (L1, L2, L3, L4 nebo L5) v příloze 3 bodě 1 předpisu č. 78. Použijí se tyto požadavky nebo zkoušky:
 2.1.1.1 Zkouška typu 0 s odpojeným motorem.
 Zkouška se provede pouze s naloženým vozidlem. Postupně se nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol, dosažení zpomalení 6 m/s2 nebo do dosažení maximální přípustné ovládací síly.
 2.1.1.2 Zkouška typu 0 se zapojeným motorem
 Použije se pouze u vozidel kategorií L3, L4 a L5.
 2.1.1.3 Zkouška typu 0 s mokrými brzdami
 Nepoužije se u vozidel kategorie L5 nebo v případě bubnových brzd či plně zakrytých kotoučových brzd, u nichž se tato zkouška neprovedla v průběhu schvalování podle předpisu č. 78.
 2.1.1.4 Zkouška typu I
 Použije se pouze u vozidel kategorií L3, L4 a L5.
 2.1.2 Vozidlo musí vyhovět všem příslušným požadavkům uvedeným v příloze 3 bodě 2 předpisu č. 78 pro uvedenou kategorii vozidel.
 2.2 Doplňkové požadavky
 2.2.1 Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena
 Brzdné účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky typu 0, popsané v bodě 2.1.1.1.
 2.2.1.1 Zkouška typu 0, popsaná v bodě 2.1.1.1, se provede s jednou sadou originálních částí s brzdovým obložením.
 2.2.1.2 Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při tomtéž tlaku v potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.
 2.2.2 Zkouška citlivosti na rychlost
 Tato zkouška se použije jen u vozidel kategorií L3, L4 a L5 a provede se s naloženým vozidlem za podmínek zkoušky typu 0 s odpojeným motorem. Zkušební rychlosti jsou však rozdílné.
 2.2.2.1 Z výsledků zkoušky typu 0, popsané v bodě 2.1.1.1, se určí ovládací síla nebo tlak v potrubí odpovídající nejmenšímu požadovanému střednímu plnému zpomalení pro uvedenou kategorii vozidla.
 2.2.2.2 Při ovládací síle nebo tlaku v potrubí podle bodu 2.2.2.1 a počáteční teplotě brzdy ≤ 100 °C se provedou tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí:
 40 km/h, 80 km/h a 120 km/h (je-li vmax ≥ 130 km/h).
 2.2.2.3 Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění


text:
a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.
 2.2.2.4 Střední plná zpomalení zaznamenaná pro vyšší rychlosti se nesmí lišit o více než 15 % od hodnoty zaznamenané pro nejnižší rychlost.
 PŘÍLOHA 8
 Technické požadavky na náhradní části s brzdovým obložením určené k použití v samostatných systémech parkovací brzdy nezávislých na systému provozní brzdy vozidla
 1. Shodnost s předpisem č. 13 nebo 13-H
 Splnění požadavků předpisu č. 13 nebo 13-H se musí prokázat zkouškou na vozidle.
 1.1 Zkouška na vozidle
 Vozidlo reprezentující typ (typy), pro který (které) se požaduje schválení náhradních částí s brzdovým obložením, musí být vybaveno náhradními částmi s brzdovým obložením typu, pro nějž se požaduje schválení, a přístroji pro zkoušky brzd podle požadavků příslušného předpisu č. 13 nebo 13-H. Vozidlo musí být plně naloženo. Brzdová obložení dodaná ke zkoušce musí být namontována do příslušných brzd a nesmí být zaběhnuta.
 1.2 Systém parkovací brzdy vozidla se zkouší podle všech příslušných požadavků přílohy 4 bodu 2.3 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 2.3 předpisu č. 13-H, podle toho, který je vhodný v závislosti na původním schválení systému.
 PŘÍLOHA 9
 ZVLÁŠTNÍ DOPLŇKOVÉ POSTUPY PRO OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 ČÁST A
 Určení třecích vlastností zkouškou na zkušebním stroji
 1. Úvod
 Část A se použije u náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd schválených podle tohoto předpisu.
 1.1 Vzorky typu náhradní části s brzdovým obložením se zkoušejí na zkušebním stroji, na němž lze pracovat za zkušebních podmínek a použít zkušební postupy popsané v této příloze.
 1.2 Z výsledků zkoušek se vyhodnotí třecí vlastnosti vzorků.
 1.3 Třecí vlastnosti vzorků se porovnají, aby se zhodnotilo, zda se shodují s požadavky pro typ náhradní části s brzdovým obložením.
 2. Náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií M1, M2, N1, O1, O2, a L
 2.1 Zařízení
 2.1.1 Zkušební stroj musí být konstruován tak, aby se na něm dala namontovat a použít brzda plného rozměru, obdobná jako brzdy, které se montují na nápravu vozidla, použitá ke schvalovací zkoušce podle bodu 5 tohoto předpisu.
 2.1.2 Otáčky kotouče nebo bubnu musí být 660 ± 10 1/min (1) bez zatížení a nesmí klesnout pod 600 1/min při plném zatížení.
 2.1.3 Zkušební cykly a brzdění během cyklů musí být seřiditelné a automatické.
 2.1.4 Zaznamenává se výstupní moment nebo brzdná síla (metoda konstantního momentu) a teplota pracovního povrchu.
 2.1.5 Je třeba zajistit, aby brzdou procházel chladicí vzduch v množství 600 ± 60 m3/h.
 2.2 Zkušební postup
 2.2.1 Příprava vzorků
 Program záběhu stanovený výrobcem musí zajišťovat, aby u celku destičky s obložením tvořila styková plocha nejméně 80 % funkční plochy, bez překročení povrchové teploty 300 °C, a aby u celku náběžné čelisti s obložením tvořila styková plocha nejméně 70 % funkční plochy, bez překročení povrchové teploty 200 °C.
 2.2.2 Zkušební program
 Zkušební program zahrnuje řadu po sobě jdoucích cyklů brzdění, z nichž každý obsahuje X intervalů brzdění trvajících 5 s, přičemž vždy následuje 10 s s uvolněnými brzdami.
 Použije se jedna z následujících dvou metod.
 2.2.2.1 Zkušební program při konstantním tlaku
 2.2.2.1.1 Celky destiček s obložením
 Hydraulický


text:
tlak p pod pístem (písty) válečku (válečků) třmenu se udržuje konstantní podle vzorce:
 Md
 =
 150 Nm pro Ak ≤ 18,1 cm2
 Md
 =
 300 Nm pro Ak > 18,1 cm2
 Ak
 =
 plocha pístu (pístů) válečku (válečků) třmenu
 rw
 =
 účinný poloměr kotouče
 Č. cyklu
 Počet brzdění X
 Počáteční teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Maximální teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Nucené chlazení
 1
 1 × 10
 ≤ 60
 nestanovena
 ne
 2–6
 5 × 10
 100
 nestanovena (350) (2)
 ne
 7
 1 × 10
 100
 nestanovena
 ano
 2.2.2.1.2 Celky čelistí s obložením
 Průměrný stykový tlak na pracovním povrchu brzdového obložení se udržuje na konstantní hodnotě 22 ± 6 N/cm2 podle statického výpočtu bez servo-účinku.
 Č. cyklu
 Počet brzdění X
 Počáteční teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Maximální teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Nucené chlazení
 1
 1 × 10
 ≤ 60
 200
 ano
 2
 1 × 10
 100
 nestanovena
 ne
 3
 1 × 10
 100
 200
 ano
 4
 1 × 10
 100
 nestanovena
 ne
 2.2.2.2 Zkušební program s konstantním momentem
 Tato metoda se použije pouze pro celky destiček s obložením. Brzdný moment se udržuje konstantní s tolerancí ± 5 % a seřídí se tak, aby byla zaručena maximální teplota rotoru brzdy podle následující tabulky:
 Č. cyklu
 Počet brzdění X
 Počáteční teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Maximální teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Nucené chlazení
 1
 1 × 5
 ≤ 60
 300–350 (200–250) (3)
 ne
 2–4
 3 × 5
 100
 300–350 (200–250)
 ne
 5
 1 × 10
 100
 500–600 (300–350)
 ne
 6-9
 4 × 5
 100
 300–350 (200–250)
 ne
 10
 1 × 10
 100
 500–600 (300–350)
 ne
 11–13
 3 × 5
 100
 300–350 (200–250)
 ne
 14
 1 × 5
 ≤ 60
 300–350 (200–250)
 ne
 2.3 Vyhodnocení výsledků zkoušek
 Třecí vlastnosti se určí podle brzdného momentu zaznamenaného ve vybraných bodech zkušebního programu. Pokud je vnitřní převod brzdy konstantní, např. u kotoučové brzdy, lze převést brzdný moment na součinitel tření.
 2.3.1 Celky destiček s obložením
 2.3.1.1 Provozní součinitel tření (μop) je průměrem hodnot zaznamenaných během druhého až sedmého cyklu (metoda zkoušky při konstantním tlaku) nebo během cyklů 2–4, 6–9 a 11–13 (metoda zkoušky s konstantním momentem); měření se provede jednu sekundu po začátku prvního brzdění v každém cyklu.
 2.3.1.2 Maximální součinitel tření (μmax) je nejvyšší hodnotou zaznamenanou během všech cyklů.
 2.3.1.3 Minimální součinitel tření (μmin) je nejnižší hodnotou zaznamenanou během všech cyklů.
 2.3.2 Celky čelistí s obložením
 2.3.2.1 Střední moment (Mstř) je průměrem nejvyšší a nejnižší hodnoty brzdného momentu zaznamenané během pátého brzdění v prvním a třetím cyklu.
 2.3.2.2 Moment se zahřátou brzdou (Mzahř) je nejmenší brzdný moment zaznamenaný během druhého a čtvrtého cyklu. Pokud teplota během těchto cyklů překročí 300 °C, je třeba za hodnotu Mzahř považovat hodnotu při 300 °C.
 2.4 Kritéria přijatelnosti
 2.4.1 S každou žádostí o schválení typu náhradní části s brzdovým obložením musí být předloženy:
 2.4.1.1
 pro celky destiček s obložením hodnoty μop, μmin a μmax,
 2.4.1.2
 pro celky čelistí s obložením hodnoty Mstř a Mzahř.
 2.4.2 Při výrobě typu schválené části s brzdovým obložením musí zkušební vzorky vykazovat shodu s hodnotami deklarovanými podle bodu 2.4.1 této


text:
přílohy s těmito povolenými odchylkami:
 2.4.2.1
 pro destičky kotoučové brzdy:
 μop ± 15 % deklarované hodnoty,
 μmin ≥ deklarovaná hodnota,
 μmax ≤ deklarovaná hodnota.
 2.4.2.2
 pro obložení simplexní bubnové brzdy:
 Mstř ± 20 % deklarované hodnoty,
 Mzahř ≥ deklarovaná hodnota.
 3. Části s brzdovým obložením a obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií M3, N2, N3, O3 a O4
 3.1 Zařízení
 3.1.1 Zkušební stroj musí být vybaven kotoučovou brzdou s pevným třmenem o průměru pístu 60 mm a s plnostěnným (nevětraným) brzdovým kotoučem o průměru 278 ± 2 mm a tloušťce 12 ± 0,5 mm. K přítlačné destičce musí být připevněn obdélníkový vzorek třecího materiálu o ploše 44 cm2 ± 0,5 cm2 a tloušťce nejméně 6 mm.
 3.1.2 Otáčky kotouče musí být bez zatížení 660 ± 10 1/min a při plném zatížení nesmí klesnout pod 600 1/min.
 3.1.3 Průměrný stykový tlak na pracovním povrchu brzdového obložení se udržuje na konstantní hodnotě 75 N/cm2 ± 10 N/cm2.
 3.1.4 Zkušební cykly a brzdění během cyklů musí být seřiditelné a automatické.
 3.1.5 Zaznamenává se brzdný moment a teplota pracovního povrchu.
 3.1.6 Je třeba zajistit, aby brzdou procházel chladicí vzduch v množství 600 ± 60 m3/h.
 3.2 Zkušební postup
 3.2.1 Příprava vzorků
 Program záběhu stanovený výrobcem musí zajišťovat, aby styková plocha tvořila nejméně 80 % a aby povrchová teplota nepřekročila 200 °C.
 3.2.2 Zkušební program
 Zkušební postup zahrnuje řadu po sobě jdoucích cyklů brzdění, z nichž každý obsahuje X intervalů brzdění trvajících 5 s, přičemž vždy následuje 10 s uvolněnými brzdami.
 Č. cyklu
 Počet brzdění X
 Počáteční teplota rotoru brzdy
 (°C)
 Nucené chlazení
 1
 5
 100
 ano
 2
 5
 stoupající ≤ 200
 ne
 3
 5
 200
 ne
 4
 5
 stoupající ≤ 300
 ne
 5
 5
 300
 ne
 6
 3
 250
 ano
 7
 3
 200
 ano
 8
 3
 150
 ano
 9
 10
 100
 ano
 10
 5
 stoupající ≤ 300
 ne
 11
 5
 300
 ne
 3.3 Vyhodnocení výsledků zkoušek
 Třecí vlastnosti se určí z brzdného momentu zaznamenaného ve vybraných cyklech zkušebního programu. Brzdný moment se převede na součinitel tření μ.
 Hodnota μ každého brzdění se určí jako střední hodnota záznamu během brzdění trvajícího 5 s.
 3.3.1 Provozní součinitel tření μop1 je střední hodnota μ z hodnot zaznamenaných během intervalů brzdění v prvním cyklu a μop2 je střední hodnota μ z hodnot zaznamenaných během intervalů brzdění v devátém cyklu.
 3.3.2 Maximální součinitel tření μmax je nejvyšší hodnotou z μ zaznamenaných během cyklů 1 až 11 včetně.
 3.3.3 Minimální součinitel tření μmin je nejnižší hodnotou z μ zaznamenaných během cyklů 1 až 11 včetně.
 3.4 Kritéria přijatelnosti
 3.4.1 S každou žádostí o schválení typu náhradní části s brzdovým obložením nebo typu náhradního obložení bubnových brzd musí být předloženy hodnoty μop1, μop2, μmin a μmax.
 3.4.2 Při výrobě typu schválené náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd musí zkušební vzorky vykazovat shodu s hodnotami deklarovanými podle bodu 3.4.1 této přílohy, s těmito povolenými odchylkami:
 μop1, μop2 ± 15 % deklarované hodnoty,
 μmin ≥ deklarovaná hodnota,
 μmax ≤ deklarovaná hodnota.
 ČÁST B
 Shodnost výroby u brzdových kotoučů a


text:
bubnů
 1. Úvod
 Část B se vztahuje na náhradní brzdové kotouče a bubny schválené podle tohoto předpisu.
 2. Požadavky
 Shodnost výroby se prokáže prostřednictvím rutinní kontroly a dokumentace, jejichž předmětem jsou alespoň tyto body:
 2.1 Chemické složení
 2.2 Mikrostruktura
 Mikrostruktura musí být charakterizována podle normy ISO 945-1:2006
 a)
 popis složení matrice;
 b)
 popis tvaru, rozložení a velikosti částic grafitu.
 2.3 Mechanické vlastnosti
 a)
 pevnost v tahu měřená podle normy ISO 6892:1998;
 b)
 tvrdost podle Brinella měřená podle normy ISO 6506-1:2005.
 Měření musí být vždy provedena na vzorcích odebraných ze skutečného brzdového kotouče nebo bubnu.
 2.4 Geometrické vlastnosti
 Brzdové kotouče:
 a)
 kolísání tloušťky;
 b)
 házení třecí plochy;
 c)
 drsnost třecí plochy;
 d)
 kolísání tloušťky stěn (pouze u větraných kotoučů).
 Brzdové bubny:
 a)
 ovalita;
 b)
 drsnost třecí plochy.
 2.5 Kritéria přijatelnosti
 S každou žádostí o schválení náhradního brzdového kotouče nebo bubnu musí být předložena výrobní specifikace zahrnující:
 a)
 chemické složení a jeho přípustný rozsah, případně maximální hodnotu jednotlivých prvků;
 b)
 mikrostrukturu podle bodu 2.2;
 c)
 mechanické vlastnosti podle bodu 2.3 a jejich přípustný rozsah, případně minimální hodnotu.
 Při rutinní výrobě musí být u schváleného náhradního brzdového kotouče nebo bubnu prokázána shoda s těmito deklarovanými specifikacemi.
 Hodnoty geometrických vlastností stanovené pro brzdové kotouče v bodě 5.3.3.1.1 a pro brzdové bubny v bodě 5.3.3.1.2 nesmějí být překročeny.
 2.6 Dokumentace
 Dokumentace musí obsahovat maximální a minimální hodnoty povolené výrobcem.
 2.7 Četnost zkoušek
 Měření stanovená touto přílohou by se měla provést u každé výrobní šarže.
 (1) Pro vozidla kategorií L1 a L2 lze použít nižší zkušební rychlost.
 (2) 1 U vozidel kategorie L se teplota omezuje na 350 °C. Pokud je to nutné, je třeba odpovídajícím způsobem omezit počet brzdění na cyklus. V tomto případě je však nezbytné zvýšit počet cyklů tak, aby se nezměnil celkový počet brzdění.
 (3) Hodnoty v závorkách pro vozidla kategorie L.
 PŘÍLOHA 10
 OBRÁZKY
 1. Typy konstrukce brzdových kotoučů (příklady)
 Plochý typ
 Válcový typ
 Hrncovitý typ
 Kuželový typ
 Typ se dvěma přírubami
 B
 Průměr připevňovacích otvorů (nebo rozměr závitu u závitových otvorů)
 D
 Vnější průměr kotouče
 F(i)
 Vnitřní průměr třecí plochy (na vnitřní straně)
 F(o)
 Vnitřní průměr třecí plochy (na vnější straně)
 H
 Tloušťka montážní příruby
 L(k)
 Šířka chladicího (větracího) kanálu
 S(new)
 Tloušťka kotouče (nominální)
 S(min)
 Tloušťka kotouče (minimální přípustná tloušťka po opotřebení)
 T(i)
 Vnitřní průměr (průměr středicího otvoru)
 T(k)
 Počet „x“ otvorů pro připevňovací šrouby a průměr roztečné kružnice
 T(t)
 Celková hloubka kotouče
 2. Brzdový buben (příklad)
 A
 Vnitřní průměr bubnu
 B
 Šířka třecí plochy
 C
 Počet „x“ otvorů pro připevňovací šrouby a průměr roztečné kružnice
 D
 Průměr středicího otvoru
 E
 Vnější šířka bubnu
 F
 Tloušťka montážní příruby
 G
 Vnější průměr bubnu
 H
 Průměr tělesa bubnu
 I
 Průměr otvorů pro připevňovací šrouby
 PŘÍLOHA 11
 POŽADAVKY NA NÁHRADNÍ BRZDOVÉ KOTOUČE NEBO BUBNY PRO VOZIDLA KATEGORIÍ M A N
 1. Přehled zkoušek
 Zkoušky požadované v bodě 5.3 tohoto předpisu jsou dále podrobně popsány podle jednotlivých kategorií vozidel:
 Tabulka A11/1 A
 Vozidla kategorií M1 a N1
 Zkouška na vozidle
 Alternativní zkouška na dynamometru
 Zkoušky brzdného účinku podle předpisů č. 13/13-H
 2.2.1
 Typ 0,


text:
s odpojeným motorem
 3.4.1
 Typ 0
 2.2.2
 Typ 0, se zapojeným motorem
 3.4.4
 Simulace brzdných zkoušek, motor zapojen
 Otáčky a zatížení analogické s bodem 2.2.2
 2.2.3
 Typ I
 3.4.2
 Typ I
 2.3
 Systém parkovací brzdy (přichází-li v úvahu)
 —
 Srovnávací zkouška s originální částí
 2.4
 Zkouška dynamických třecích vlastností (srovnávací zkouška provedená na jednotlivých nápravách)
 3.5
 Zkouška dynamických třecích vlastností (srovnávací zkouška provedená na jednotlivé kolové brzdě)
 Zkouška neporušitelnosti
 Žádná zkouška na vozidle – použije se zkouška na dynamometru
 4.1 Brzdové kotouče
 4.1.1
 Zkouška brzdového kotouče na tepelnou únavu
 4.1.2
 Zkouška brzdového kotouče vysokým namáháním
 4.2 Brzdové bubny
 4.2.1
 Zkouška brzdového bubnu na tepelnou únavu
 4.2.2
 Zkouška brzdového bubnu vysokým namáháním
 Pro každý typ kotouče a bubnu musí být alespoň jedna zkušební skupina (viz definice v bodě 5.3.6 tohoto předpisu) podrobena zkouškám typu 0 a I na vozidle.
 Tabulka A11/1B
 Vozidla kategorií M2, M3, N2 a N3
 Zkouška na vozidle
 Alternativní zkouška na dynamometru
 Zkoušky brzdného účinku podle předpisu č. 13
 2.2.1
 Typ 0, s odpojeným motorem
 3.4.1
 Typ 0
 2.2.3
 Typ I
 3.4.2
 Typ I
 2.2.4
 Typ II
 3.4.3
 Typ II
 2.3
 Systém parkovací brzdy (přichází-li v úvahu)
 —
 Srovnávací zkouška s originální částí
 2.4
 Zkouška dynamických třecích vlastností (srovnávací zkouška provedená na jednotlivých nápravách)
 3.5
 Zkouška dynamických třecích vlastností (srovnávací zkouška provedená na jednotlivé kolové brzdě)
 Zkouška neporušitelnosti
 Žádná zkouška na vozidle – použije se zkouška na dynamometru
 4.1 Brzdové kotouče
 4.1.1
 Tepelná únava
 4.1.2
 Vysoké namáhání
 4.2 Brzdové bubny
 4.2.1
 Tepelná únava
 4.2.2
 Vysoké namáhání
 2. Ověření požadavků pro zkoušku na vozidle
 2.1 Zkušební vozidlo
 Vozidlo reprezentující vybranou zkušební skupinu (viz definice v bodě 5.3.6 tohoto předpisu), pro kterou je požadováno schválení nebo zkušební protokol pro náhradní brzdový kotouč/buben, musí být vybaveno tímto náhradním brzdovým kotoučem/bubnem, jakož i zkušebním zařízením pro provádění zkoušek brzd podle ustanovení předpisu č. 13 nebo 13-H.
 Náhradní brzdový kotouč/buben musí být namontován na dotčenou nápravu zároveň s příslušným brzdovým obložením, jehož typ byl schválen podle předpisů č. 13, 13-H nebo 90 a jež dodal výrobce vozidla nebo nápravy.
 Nebude-li stanoven jednotný postup pro způsob brzdění, provede se zkouška po dohodě s technickou zkušebnou. Veškeré níže uvedené zkoušky se provedou se zaběhnutými brzdami.
 Pro originální i náhradní brzdové kotouče a bubny se použije stejný postup záběhu.
 2.2 Systém provozní brzdy
 2.2.1 Zkoušky brzd typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo
 Tato zkouška se provede podle přílohy 4 bodu 1.4.2 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.4.2 předpisu č. 13-H.
 2.2.2 Zkoušky brzd typu 0 se zapojeným motorem, vozidlo nenaloženo a naloženo
 Tato zkouška se provede podle přílohy 4 bodu 1.4.3 předpisu č. 13 (doplňková zkouška chování vozidla při brzdění z vysoké rychlosti) nebo přílohy 3 bodu 1.4.3 předpisu č. 13-H.
 2.2.3 Zkoušky typu I
 Tato zkouška se provede podle přílohy 4 bodu 1.5.1 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.5.1 předpisu č. 13-H.
 Na konci zkoušky typu I musí brzdný účinek při zahřátých brzdách splňovat požadavky přílohy 4 bodu 1.5.3 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.5.2 předpisu 13-H.
 2.2.4


text:
Zkoušky typu II
 Tato zkouška se provede podle přílohy 4 bodu 1.6 předpisu č. 13.
 2.3 Systém parkovacího brzdění (je-li zkouška požadována)
 2.3.1 Pokud systémy provozní a parkovací brzdy využívají společnou třecí plochu kotouče nebo bubnu, není nutné provádět zvláštní zkoušku systému parkovací brzdy. Jsou-li splněny požadavky zkoušky typu 0 s naloženým vozidlem, má se za to, že jsou splněny také požadavky na systém parkovací brzdy.
 2.3.2 Statická zkouška při klesání o sklonu 18 %, vozidlo naloženo
 2.3.3 Vozidlo musí vyhovět všem příslušným ustanovením stanoveným v příloze 4 bodě 2.3 předpisu č. 13 nebo v příloze 3 bodě 2.3 předpisu č. 13-H pro tuto kategorii vozidel.
 2.4 Zkouška dynamických třecích vlastností (srovnávací zkouška provedená na jednotlivých nápravách)
 Pro tuto zkoušku musí být vozidlo naloženo a vždy se brzdí na vodorovné vozovce s odpojeným motorem.
 Systém provozní brzdy vozidla musí být vybaven zařízením, které izoluje brzdy na předních kolech od brzd na zadních kolech tak, aby mohly být vždy ovládány nezávisle na sobě.
 Žádá-li se o schválení nebo zkušební protokol pro náhradní brzdový kotouč/buben pro brzdy na předních kolech, musí být brzdy na zadních kolech během celé zkoušky vyřazeny z činnosti.
 Žádá-li se o schválení nebo zkušební protokol pro náhradní brzdový kotouč/buben pro brzdy na zadních kolech, musí být brzdy na předních kolech během celé zkoušky vyřazeny z činnosti.
 2.4.1 Srovnávací zkouška brzdného účinku se studenými brzdami
 Při zkoušce se studenými brzdami se brzdný účinek náhradního brzdového kotouče/bubnu porovná s originálními ekvivalenty tak, že se porovnají výsledky dosažené v níže uvedené zkoušce.
 2.4.1.1 S náhradním brzdovým kotoučem/bubnem se provede nejméně šest po sobě jdoucích zabrzdění s působením ovládacích sil nebo tlaků v brzdovém potrubí, které jsou rozdílné a postupně vzrůstají, a to až do hodnot, při nichž dojde k blokování kol, dosažení středního plného zpomalení 6 m/s2 (M1, M2, N1) či 3,5 m/s2 (M3, N2, N3) nebo k dosažení maximální ovládací síly nebo maximálního tlaku v brzdovém potrubí přípustných pro danou kategorii vozidla, přičemž počáteční rychlost při zkoušce brzdových kotoučů a bubnů na přední či zadní nápravě odpovídá hodnotám v níže uvedené tabulce:
 Tabulka A11/2.4.1.1
 Kategorie vozidla
 Zkušební rychlost v km/h
 Přední náprava
 Zadní náprava
 M1
 70
 45
 M2
 50
 40
 N1
 65
 50
 M3, N2, N3
 45
 45
 Před každým brzděním musí být počáteční teplota brzdového kotouče/bubnu ≤ 100 °C.
 2.4.1.2 Zkouška brzdného účinku uvedená v bodě 2.4.1.1 se provede rovněž s originálním brzdovým kotoučem/bubnem.
 2.4.1.3 Dynamické třecí vlastnosti náhradního brzdového kotouče/bubnu lze považovat za podobné vlastnostem originálního brzdového kotouče/bubnu, pokud se hodnoty středního plného zpomalení při stejných provozních tlacích či ovládacích silách v oblasti horních 2/3 výsledné křivky neliší o více než ± 10 % nebo ± 0,4 m/s2 od hodnot originálních brzdových kotoučů/bubnů.
 3. Zkouška na setrvačníkovém dynamometru
 3.1 Vybavení dynamometru
 Pro účely zkoušky se na dynamometr namontuje originální brzdový třmen nebo brzda z kola dotčeného vozidla/dotčených vozidel. Setrvačníkový dynamometr musí být vybaven zařízením pro udržování konstantního momentu a zařízením pro průběžné zaznamenávání otáček, tlaku v brzdovém potrubí, počtu otáček od začátku brzdění, brzdného momentu, doby brzdění a


text:
teploty brzdových kotoučů/bubnů.
 3.2 Podmínky zkoušky
 3.2.1 Setrvačná hmotnost setrvačníkového dynamometru
 Setrvačná hmotnost setrvačníkového dynamometru se nastaví tak, aby co nejpřesněji (s přípustnou odchylkou ± 5 %) odpovídala teoreticky požadované hodnotě, jíž je část celkové setrvačné hmotnosti vozidla, kterou brzdí příslušné kolo. K výpočtu se použije tento vzorec:
 I = m · rdyn
 2
 kde:
 I
 =
 rotační setrvačná hmotnost (kgm2),
 rdyn
 =
 dynamický poloměr valení pneumatiky (m),
 m
 =
 hmotnost při zkoušce (část maximální hmotnosti vozidla, kterou brzdí příslušné kolo) v souladu s tímto předpisem.
 3.2.1.1 Dynamický poloměr valení
 Při výpočtu setrvačné hmotnosti se zohlední dynamický poloměr valení (rdyn) největší pneumatiky, jaká je pro vozidlo (nebo pro nápravu) přípustná.
 3.2.1.2 Hmotnost při zkoušce
 Hmotnost při zkoušce pro výpočet setrvačné hmotnosti se určí takto:
 a)
 při zkoušce brzdových kotoučů a bubnů přední nápravy:
 mveh
 =
 maximální přípustná hmotnost vozidla
 nfront
 =
 počet předních náprav
 b)
 při zkoušce brzdových kotoučů a bubnů zadní nápravy:
 mveh
 =
 maximální přípustná hmotnost vozidla
 nrear
 =
 počet zadních náprav
 Tabulka A11/3.2.1.2
 Kategorie vozidla
 Procento hmotnostní m, které se zohlední
 Hodnota X (přední náprava)
 Hodnota Y (zadní náprava)
 M1
 77
 32
 M2
 69
 44
 N1
 66
 39
 M3, N2, N3
 55
 55
 3.2.2 Počáteční otáčky dynamometru musí odpovídat lineární rychlosti vozidla při 80 km/h (M1, N1) nebo 60 km/h (M2, M3, N2, N3) v závislosti na střední hodnotě dynamických poloměrů valení největší a nejmenší pneumatiky přípustných rozměrů.
 3.2.3 Chlazení
 Chlazení lze provádět podle bodu 3.2.3.1 nebo 3.2.3.2.
 3.2.3.1 Zkouší se s úplným kolem (ráfek a pneumatika) namontovaným na pohyblivou část brzdy, jako je tomu na vozidle (nejnepříznivější případ).
 U zkoušek typu I a II lze během zahřívání použít chlazení vzduchem, přičemž rychlost a směr proudu vzduchu simulují skutečné podmínky a rychlost proudu vzduchu je vvzduch = 0,33 v,
 kde:
 v
 =
 zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.
 V ostatních případech pro chlazení vzduchem neplatí žádná omezení.
 Teplota chladicího vzduchu se rovná teplotě okolního prostředí.
 3.2.3.2 Zkouška provedená bez ráfku
 U zkoušek typu I a II není během zahřívání žádné chlazení přípustné.
 V ostatních případech pro chlazení vzduchem neplatí žádná omezení.
 3.2.4 Příprava brzdy
 3.2.4.1 Kotoučové brzdy
 Při zkoušce se použije nový kotouč s novými částmi s brzdovým obložením, jejichž typ byl schválen podle předpisů č. 13, 13-H nebo 90 (ve stavu, v němž se montují na vozidlo, např. po odstranění ochranné vrstvy tuku).
 3.2.4.2 Bubnové brzdy
 Při zkoušce se použije nový buben s novými částmi s obložením, jejichž typ byl schválen podle předpisů č. 13, 13-H nebo 90 (podle potřeby po odstranění ochranné vrstvy tuku).
 Opracování obložení k dosažení dobrého styku mezi obloženími a bubnem je přípustné.
 3.3 Alternativní zkouška brzdných účinků na dynamometru
 Tabulka A11/3.3
 1a.
 U vozidel kategorií M1, M2 a N1
 Viz postup záběhu podle přílohy 3 bodu 2.2.2.3
 1b.
 U vozidel kategorií M3, N2 a N3
 Postup záběhu:
 100 (u kotouče) nebo 200 (u bubnu) zabrzdění
 Ti = 150 °C (kotouč) nebo 100 °C (buben)
 vi = 60 km/h
 dm = 1 a 2 m/s2 střídavě
 2.
 Dynamické třecí vlastnosti, viz bod


text:
3.5.1 této přílohy
 3.
 Zkouška typu 0, viz bod 3.4.1 této přílohy
 4.
 Zkouška typu 1, viz bod 3.4.2 této přílohy
 5.
 Opětovný záběh brzdy:
 10 (u kotouče) nebo 20 (u bubnu) zabrzdění
 Ti = 150 °C (kotouč) nebo 100 °C (buben)
 vi = 60 km/h
 dm = 1 a 2 m/s2 střídavě
 6.
 Zkouška typu 0, viz bod 3.4.1 této přílohy
 7.
 Simulace zkoušek brzdění se zapojeným motorem, viz bod 3.4.4 této přílohy
 8.
 Opětovný záběh brzdy: (jako č. 5)
 9.
 Dynamické třecí vlastnosti, viz bod 3.5.1 této přílohy
 10.
 Zkouška typu II (pokud se použije), viz bod 3.4.3 této přílohy
 11.
 Opětovný záběh brzdy: (jako č. 5)
 Kroky 12 až 19 jsou nepovinné (není-li aktivace dostatečná)
 12.
 Zkouška typu 0, viz bod 3.4.1 této přílohy
 13.
 Zkouška typu 1, viz bod 3.4.2 této přílohy
 14.
 Opětovný záběh brzdy: (jako č. 5)
 15.
 Dynamické třecí vlastnosti, viz bod 3.5.1 této přílohy
 16.
 Simulace zkoušek brzdění se zapojeným motorem, viz bod 3.4.4 této přílohy
 17.
 Opětovný záběh brzdy: (jako č. 5)
 18.
 Dynamické třecí vlastnosti, viz bod 3.5.1 této přílohy
 19.
 Opětovný záběh brzdy: (jako č. 5)
 3.4 Systém provozní brzdy
 3.4.1 Zkoušky typu 0, vozidlo naložené
 Tato zkouška se provede analogicky podle ustanovení přílohy 4 bodu 1.4.2 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.4.2 předpisu č. 13-H.
 3.4.2 Zkoušky typu I
 Tato zkouška se provede analogicky podle ustanovení přílohy 4 bodu 1.5.1 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.5.1 předpisu č. 13-H.
 Na konci zkoušky typu I musí brzdný účinek při zahřátých brzdách splňovat požadavky přílohy 4 bodu 1.5.3 předpisu č. 13 nebo přílohy 3 bodu 1.5.2 předpisu 13-H.
 3.4.3 Zkoušky typu II
 Tato zkouška se provede analogicky podle ustanovení přílohy 4 bodu 1.6 předpisu č. 13.
 3.4.4 Simulace brzdných zkoušek, motor zapojen
 Místo zkoušky typu 0 se zapojeným motorem lze pro účely tohoto předpisu provést zkoušku simulující naložený stav vozidla (viz bod 3.2 této přílohy) za podmínek, které jsou předepsané pro zkoušku typu 0 se zapojeným motorem v příloze 4 bodě 2.1.1 předpisu č. 13 nebo příloze 3 bodě 2.1.1. předpisu č. 13-H.
 3.5 Zkouška dynamických třecích vlastností (srovnávací zkouška provedená na jednotlivé kolové brzdě)
 Při zkoušce se studenými brzdami se brzdný účinek náhradního brzdného kotouče/bubnu porovná s originálními ekvivalenty tak, že se porovnají výsledky dosažené v níže uvedené zkoušce.
 3.5.1 S náhradním brzdovým kotoučem/bubnem se v rámci postupu zkoušky provede nejméně šest po sobě jdoucích zabrzdění s ovládacími silami nebo tlaky v brzdovém potrubí, které jsou rozdílné a postupně vzrůstají, a to až do hodnoty středního plného zpomalení 6 m/s2 (M1, M2, N1), nebo 5 m/s2 (M3, N2, N3). Ovládací síly nebo tlak v brzdovém potrubí nesmí přesáhnout maximální přípustné ovládací síly nebo tlak v brzdovém potrubí, které jsou trvale zaručeny brzdovým systémem vozidla (např. tlak, při kterém zapíná kompresor). Před každým brzděním musí být počáteční teplota brzdového kotouče/bubnu ≤ 100 °C.
 3.5.2 Zkouška brzdného účinku uvedená v bodě 3.5.1 se provede rovněž s originálním brzdovým kotoučem/bubnem.
 3.5.3 Dynamické třecí vlastnosti náhradního brzdového kotouče/bubnu na


text:
konci postupu zkoušky (krok 9 nebo 18) lze považovat za podobné vlastnostem originálního brzdového kotouče/bubnu, pokud se hodnoty středního plného zpomalení při stejných provozních tlacích či ovládacích silách v oblasti horních 2/3 výsledné křivky neliší o více než ± 8 % nebo ± 0,4 m/s2 od hodnot originálních brzdových kotoučů/bubnů.
 4. Zkoušky neporušitelnosti s použitím setrvačníkového dynamometru
 Zkoušky se provádí podle bodu 4.1 (pro kotouče) nebo 4.2 (pro bubny).
 S výjimkou případu, kdy náhradní část před tím, než dojde k jejímu poškození či poruše, nedosáhne požadovaného počtu cyklů, vyžaduje se jedna zkouška na zkušební skupinu (viz bod 4.1.1.1.3 nebo 4.1.1.2.3 této přílohy).
 Brzda by měla být namontována na dynamometru v téže poloze, v jaké je namontována na vozidle (nevztahuje se na pevně namontované brzdy nebo brzdy namontované na tělesu čepu nápravy).
 Teplota brzdového kotouče/bubnu by měla být měřena co nejblíže k třecí ploše. Měření teploty by měla být zaznamenána a způsob i body měření musí být pro všechny zkoušky stejné.
 Jestliže se při brzdění nebo mezi brzděními v rámci jednoho brzdného cyklu použije chlazení vzduchem, musí být rychlost proudění vzduchu na brzdě omezena na vvzduch = 0,33 v,
 kde:
 v
 =
 zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.
 V ostatních případech pro chlazení vzduchem neplatí žádná omezení.
 Teplota chladicího vzduchu se rovná teplotě okolního prostředí.
 4.1 Brzdové kotouče
 4.1.1 Zkouška brzdového kotouče na tepelnou únavu
 Při této zkoušce se použije nový kotouč, originální brzdový třmen dotčeného vozidla (dotčených vozidel) a nové části s brzdovým obložením dotčeného vozidla (dotčených vozidel), jejichž typ byl schválen podle předpisů č. 13, 13-H nebo 90 (ve stavu, v němž se montují na vozidlo, např. po odstranění ochranné vrstvy tuku).
 V případě potřeby lze během zkoušky opotřebovaná brzdová obložení vyměnit.
 4.1.1.1 Vozidla kategorií M1 a N1
 4.1.1.1.1 Podmínky zkoušky (zkouška brzdového kotouče na tepelnou únavu)
 Setrvačná hmotnost setrvačníkového dynamometru se určí podle požadavků stanovených v příloze 11 bodech 3.2.1, 3.2.1.1 a 3.2.1.2.
 Otáčky dynamometru musí odpovídat lineární rychlosti vozidla při zkoušce založené na průměru největšího a nejmenšího dynamického poloměru valení pneumatik schválených pro daný typ vozidla.
 4.1.1.1.2 Program zkoušky (zkouška brzdového kotouče na tepelnou únavu)
 Brzdová obložení předaná ke zkouškám se namontují do příslušných brzd a zaběhnou se podle postupu stanoveného v příloze 3 bodě 1.1.2:
 Tabulka A11/4.1.1.1.2
 Předmět zkoušky
 Zkouška na tepelnou únavu
 Kategorie vozidel
 M1, N1
 Typ brzdění
 Sled po sobě jdoucích brzdění
 Interval brzdění (= ttotal)
 70 s
 Počet brzdění na cyklus
 2
 Brzdný moment odpovídající zpomalení
 5,0 m/s2
 Celkový počet brzdných cyklů
 100 nebo 150 (viz 4.1.1.1.3)
 Brzdění
 z
 vmax
 na
 20 km/h
 Počáteční teplota při prvním brzdění každého cyklu
 ≤ 100 °C
 kde:
 vmax
 hodnota vmax, která se použije při zkoušce náhradní části, je hodnotou odpovídající vozidlu, které má nejvyšší poměr kinetické energie k hmotnosti kotouče,
 tbra
 doba skutečného brzdění během jednoho použití brzd,
 tacc
 minimální doba zrychlování v závislosti na schopnosti příslušného vozidla zrychlovat,
 trest
 doba klidu,
 ttotal
 interval brzdění (tbra + tacc + trest).
 4.1.1.1.3 Výsledky zkoušky (zkouška brzdového kotouče na tepelnou únavu)
 Zkouška se pouvažuje za vyhovující, bylo-li provedeno