text:
 6.10.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 262/60
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 88/2011
 ze dne 1. července 2011,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 58/2011 ze dne 20. května 2011 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 110/2011 ze dne 8. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 458/2007 o Evropském systému jednotné statistiky sociální ochrany (ESSPROS), pokud jde o vhodné formáty pro předávání údajů, výsledků, které mají být předány, a kritéria pro měření kvality pro modul ESSPROS „čisté dávky sociální ochrany“ (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 18ub (nařízení Komise (ES) č. 10/2008) přílohy XXI Dohody se vkládá nový bod, který zní:
 „18uc.
 32011 R 0110: nařízení Komise (EU) č. 110/2011 ze dne 8. února 2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 458/2007 o Evropském systému jednotné statistiky sociální ochrany (ESSPROS), pokud jde o vhodné formáty pro předávání údajů, výsledků, které mají být předány, a kritéria pro měření kvality pro modul ESSPROS „čisté dávky sociální ochrany“ (Úř. věst. L 34, 9.2.2011, s. 29).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 110/2011 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 2. července 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 1. července 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 196, 28.7.2011, s. 41.
 (2) Úř. věst. L 34, 9.2.2011, s. 29.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/47
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 293/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha XIV (Hospodářská soutěž) Dohody o EHP [2015/2160]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 316/2014 ze dne 21. března 2014 o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie dohod o převodu technologií (1) má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIV Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze XIV se znění bodu 5 (nařízení Komise (ES) č. 772/2004) nahrazuje tímto:
 „32014 R 0316: nařízení Komise (EU) č. 316/2014 ze dne 21. března 2014 o použití čl. 101 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie na kategorie dohod o převodu technologií (Úř. věst. L 93, 28.3.2014, s. 17).
 Pro účely Dohody se uvedené nařízení upravuje takto:
 a)
 V čl. 6 odst. 1 se za slova „podle čl. 29 odst. 1 nařízení (ES) č. 1/2003“ doplňují slova „nebo podle odpovídajících ustanovení čl. 29 odst. 1 kapitoly II části I Protokolu 4 k Dohodě mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora“.
 b)
 V čl. 6 odst. 2 se za slova „podle čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1/2003“ doplňují slova „nebo podle odpovídajících ustanovení čl. 29 odst. 2 kapitoly II části I Protokolu 4 k Dohodě mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora“.
 c)
 Na konci článku 7 se doplňují nové věty, které znějí:
 „Podle ustanovení Dohody mezi státy ESVO o zřízení Kontrolního úřadu a Soudního dvora může Kontrolní úřad ESVO formou doporučení prohlásit, že v případech, kdy je více než 50 % relevantního trhu ve státech ESVO pokryto paralelními sítěmi podobných dohod o převodu technologií, se toto nařízení nepoužije na dohody o převodu technologií, které obsahují zvláštní omezení týkající se uvedeného trhu.
 Doporučení podle odstavce 1 je určeno tomu členskému státu ESVO nebo těm členským státům ESVO, v nichž se nachází daný relevantní trh. Komise je informována o vydání tohoto doporučení.
 Do tří měsíců od vydání doporučení podle odstavce 1 všechny státy ESVO, jimž je toto doporučení určeno, oznámí Kontrolnímu úřadu ESVO, zda doporučení přijímají. Uplyne-li uvedená tříměsíční lhůta bez odpovědi, má se za to, že stát ESVO, který neodpověděl včas, doporučení přijímá.
 Pokud stát ESVO, jemuž bylo zasláno doporučení, toto doporučení přijme, nebo neodpoví včas, ukládá se mu podle Dohody právní závazek provést doporučení do tří měsíců od jeho vydání.
 Uvědomí-li během uvedené tříměsíční lhůty stát ESVO, jemuž bylo zasláno doporučení, Kontrolní úřad ESVO, že jeho doporučení nepřijímá, oznámí Kontrolní úřad ESVO tuto skutečnost Komisi. Jestliže Komise s postojem daného státu ESVO nesouhlasí, použije se čl. 92 odst. 2 Dohody.
 Kontrolní úřad ESVO a Komise si v souvislosti s uplatněním tohoto ustanovení vyměňují informace a vzájemně se konzultují.
 V případech, kdy je více než 50

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
% relevantního trhu na území stran Dohody o EHP pokryto paralelními sítěmi podobných dohod o převodu technologií, zahájí oba kontrolní úřady spolupráci s cílem přijetí samostatných opatření. Dospějí-li oba kontrolní úřady ke shodě, pokud jde o relevantní trh a vhodnost přijmout opatření podle tohoto ustanovení, přijme Komise nařízení určené členským státům ES a Kontrolní úřad ESVO doporučení odpovídající podstaty určené státu ESVO nebo státům ESVO, které tvoří dotčený relevantní trh.“ “
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 316/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 93, 28.3.2014, s. 17.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994D1231(15)
 Úřední věstník L 372 , 31/12/1994 S. 0020 - 0020
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 44/94ze dne 15. prosince 1994,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 7/94 ze dne 21. března 1994, kterým se mění protokol 47 k Dohodě o EHP a některé přílohy Dohody o EHP [1];vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se rekreačních plavidel [2] by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze II Dohody se doplňuje nová kapitola, která zní:"XXXI. REKREAČNÍ PLAVIDLAUVÁDĚNÉ AKTY:1. 394 L 0025: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/25/ES ze dne 16. června 1994 o sbližování právních a správních předpisů členských států týkajících se rekreačních plavidel (Úř. věst. L 164, 30.6.1994, s. 15)."Článek 2Znění směrnice 94/25/ES ve finském, islandském, norském a švédském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. února 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 15. prosince 1994.Za Smíšený výbor EHPpředsedaH. Hafstein[1] Úř. věst. L 160, 28.6.1994, s. 1.[2] Úř. věst. L 164, 30.6.1994, s. 15.--------------------------------------------------


text:
 16.1.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 11/3
 ZMĚNA 1
 Dohody mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví
 Článek 1
 Obecná ustanovení
 V souladu s čl. 19 bodem B Dohody o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví (dále jen „dohoda“) uzavřené mezi Spojenými státy Americkými (dále jen „Spojené státy“) a Evropským společenstvím (dále jen společně „strany“ a samostatně „strana“) se strany dohodly změnit dohodu takto:
 a)
 V článku 2 se bod B nahrazuje tímto:
 „Předmětem spolupráce podle této dohody jsou tyto oblasti:
 1)
 schvalování letové způsobilosti a sledování výrobků civilní letecké techniky;
 2)
 provádění měření a schvalování týkajících se ochrany životního prostředí u výrobků civilní letecké techniky;
 3)
 vydávání oprávnění pro zařízení údržby a jejich kontrola;
 4)
 vydávání licencí zaměstnancům a jejich odborná příprava;
 5)
 provoz letadel a
 6)
 letové provozní služby a uspořádání letového provozu.“
 b)
 Článek 5 se nahrazuje tímto:
 „Článek 5
 Přílohy
 V záležitostech spadajících do působnosti této dohody vypracují strany nebo jejich zástupci přílohy, které budou formulovat podmínky vzájemného uznávání závěrů o vyhovění a oprávnění nebo schválení, pokud se shodnou na tom, že standardy, pravidla, praxe a postupy civilního letectví obou stran vyhovují dostatečně tomu, aby umožňovaly uznávání oprávnění nebo schválení a závěrů o vyhovění odsouhlasených na základě standardů vydávaných jednou stranou jménem strany druhé. Strany se rovněž dohodly na tom, že technickými rozdíly mezi jejich systémy civilního letectví se dále zabývají přílohy.“
 Článek 2
 Prozatímní provádění
 Strany se dohodly, že budou tuto změnu provádět prozatímně ode dne podpisu do okamžiku jejího vstupu v platnost.
 Článek 3
 Vstup v platnost
 Tato změna nabývá platnosti prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy mezi stranami dojde k poslední výměně diplomatických nót potvrzujících dokončení postupů nezbytných pro vstup této dohody v platnost.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.
 Съставено в Брюксел на тринадесети декември през две хиляди и седемнадесета година.
 Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de dos mil diecisiete.
 V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce sedmnáct.
 Udfærdiget i Bruxelles den trettende december to tusind og sytten.
 Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember zweitausendsiebzehn.
 Kahe tuhande seitsmeteistkümnenda aasta detsembrikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
 Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα τρεις Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δεκαεπτά.
 Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year two thousand and seventeen.
 Fait à Bruxelles, le treize décembre deux mille dix-sept.
 Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre duemiladiciassette.
 Briselē, divi tūkstoši septiņpadsmitā gada trīspadsmitajā decembrī.
 Priimta du tūkstančiai septynioliktų metų gruodžio tryliktą dieną Briuselyje.
 Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenhetedik év december havának tizenharmadik napján.
 Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta' Diċembru fis-sena elfejn u sbatax.
 Gedaan te Brussel, dertien december tweeduizend zeventien.
 Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące siedemnastego.
 Feito em Bruxelas, em treze de dezembro de dois mil e dezassete.
 Întocmit la Bruxelles la treisprezece decembrie două mii șaptesprezece.
 V Bruseli trinásteho decembra dvetisícsedemnásť.
 V Bruslju, dne trinajstega decembra leta dva tisoč sedemnajst.
 Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna


text:
kaksituhattaseitsemäntoista.
 Som skedde i Bryssel den trettonde december år tjugohundrasjutton.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Съединените Американски Щати
 Por los Estados Unidos de América
 Za Spojené státy americké
 For Amerikas Forenede Stater
 Für die Vereinigten Staaten von Amerika
 Ameerika Ühendriikide nimel
 Για τις Ηνωμένες Πολιτείες της Αμερικής
 For the United States of America
 Pour les États-Unis d'Amérique
 Per gli Stati Uniti d'America
 Amerikas Savienoto Valstu vārdā –
 Jungtinių Amerikos Valstijų vardu
 Az Amerikai Egyesült Államok részéről
 Għall-Istati Uniti ta' l-Amerika
 Voor de Verenigde Staten van Amerika
 W imieniu Stanów Zjednoczonych Ameryki
 Pelos Estados Unidos da América
 Pentru Statele Unite ale Americii
 Za Spojené štáty americké
 Za Združene države Amerike
 Amerikan yhdysvaltojen puolesta
 För Amerikas förenta stater


text:
 30.6.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 164/181
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 116 — Jednotná technická pravidla pro ochranu motorových vozidel proti neoprávněnému použití
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 dodatek 2 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 15. října 2008
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice: obecně
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 ČÁST I: SCHVÁLENÍ VOZIDLA KATEGORIE M1 A N1, POKUD JDE O JEHO ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ
 5.1
 Definice
 5.2
 Všeobecné požadavky
 5.3
 Zvláštní požadavky
 5.4
 Elektromechanická a elektronická zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití
 6.
 ČÁST II: SCHVALOVÁNÍ POPLAŠNÝCH SYSTÉMŮ VOZIDEL
 6.1
 Definice
 6.2
 Všeobecné požadavky
 6.3
 Zvláštní požadavky
 6.4
 Provozní parametry a zkušební podmínky
 6.5
 Návody
 7.
 ČÁST III: SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO POPLAŠNÝ SYSTÉM
 7.1
 Definice
 7.2
 Všeobecné požadavky
 7.3
 Zvláštní požadavky
 7.4
 Zkušební podmínky
 7.5
 Návody
 8.
 ČÁST IV: SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRŮ A SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO IMOBILIZÉR
 8.1
 Definice
 8.2
 Všeobecné požadavky
 8.3
 Zvláštní požadavky
 8.4
 Provozní parametry a zkušební podmínky
 8.5
 Návody
 9.
 Změna typu a rozšíření schválení
 10.
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby
 11.
 Postihy za neshodnost výroby
 12.
 Definitivní ukončení výroby
 13.
 Přechodná ustanovení
 14.
 Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Informační dokument:
 Část 1:
 podle bodů 5, 7 nebo 8 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu systému pro typ vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití
 Část 2:
 podle bodu 6 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu poplašného systému jako konstrukční části
 Část 3:
 podle bodu 8 předpisu č. 116, který se týká EHK schválení typu imobilizéru jako konstrukční části
 Příloha 2 –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby:
 Část 1:
 typu vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití podle předpisu č. 116
 Část 2:
 typu poplašného systému jako konstrukční části podle předpisu č. 116
 Část 3:
 typu imobilizéru jako konstrukční části podle předpisu č. 116
 Příloha 3 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 4 –
 Část 1
 :
 Postup zkoušky odolnosti proti opotřebení zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působících na řízení
 Část 2
 :
 Postup zkoušky zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působících na řízení s využitím omezovače krouticího momentu
 Příloha 5 –
 (Vyhrazeno)
 Příloha 6 –
 Vzor prohlášení o shodě
 Příloha 7 –
 Vzor osvědčení o instalaci
 Příloha 8 –
 Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující
 Příloha 9 –
 Elektromagnetická kompatibilita
 Příloha 10 –
 Požadavky týkající se spínačů ovládaných mechanickým klíčem
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 1.1
 ČÁST I – Schválení vozidla kategorie M1 a N1 (1), pokud jde o jeho zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.


text:
1.2
 ČÁST II – Schválení poplašných systémů vozidel určených k trvalé montáži do vozidel kategorie M1 a do těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny (1).
 1.3
 ČÁST III – Schválení vozidel kategorie M1 a těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich poplašný systém (poplašné systémy) (2).
 1.4
 ČÁST IV – Schválení imobilizérů a vozidel kategorie M1 a těch vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich imobilizéry (1)
 (2).
 1.5
 Montáž zařízení uvedených v části I do vozidel jiných kategorií je nepovinná, pokud však jsou tato zařízení instalována, musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu.
 1.6
 Montáž zařízení uvedených v částech III a IV do vozidel jiných kategorií, nebo do vozidel kategorie N1 s hmotností přesahující 2 tuny, je nepovinná, ovšem každé takové namontované zařízení musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu.
 1.7
 Na žádost výrobce mohou smluvní strany udělovat schválení podle částí I až IV pro vozidla jiných kategorií a pro zařízení určená k montáži do těchto vozidel.
 1.8
 V okamžiku, kdy se začne používat tento předpis, prohlásí smluvní strany, které části tohoto předpisu budou vyžadovat na svém území pro každou kategorii vozidel (3).
 2. DEFINICE: OBECNĚ
 2.1
 „Výrobcem“ se rozumí osoba nebo organizace, která odpovídá schvalujícímu orgánu za všechna hlediska postupu schvalování typu a za zajištění shodnosti výroby. Není podstatné, aby tato osoba nebo organizace byla přímo zapojena do všech fází výroby vozidla, systému, konstrukční části nebo samostatného technického celku, které jsou předmětem postupu schválení.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení typu vozidla nebo konstrukční části podle tohoto předpisu předkládá výrobce.
 3.2
 K žádosti musí být přiložen informační dokument podle vzoru v příloze 1 části 1, 2 nebo 3.
 3.3
 Vozidlo/konstrukční část představující typ, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1
 Schválení se udělí, pokud typ dodaný k schválení podle tohoto předpisu vyhovuje příslušné části (příslušným částem) tohoto předpisu.
 4.2
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00 pro předpis v jeho původním znění) udávají sérii posledních [hlavních] technických změn zapracovaných do předpisu v době vystavení schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla nebo konstrukční části podle definice v tomto předpisu.
 4.3
 Oznámení o schválení nebo o rozšíření schválení typu podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 4.4
 Na každém vozidle nebo konstrukční části, které jsou shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu, se zřetelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení vyznačí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:
 4.4.1
 kružnice, v níž je písmeno „E“, za kterým následuje rozlišovací číslo státu, který schválení udělil (4), a
 4.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, a sice vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1, a
 4.4.3
 doplňkového symbolu:
 4.4.3.1
 „A“ v případě poplašného systému (část II);
 4.4.3.2


text:
„I“ v případě imobilizéru (část IV);
 4.4.3.3
 „AI“ v případě kombinace poplašného systému a imobilizéru;
 4.4.3.4
 „L“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I);
 4.4.3.5
 „LA“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s poplašným systémem;
 4.4.3.6
 „LI“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s imobilizérem;
 4.4.3.7
 „LAI“ v případě schválení vozidla, pokud jde o zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití (část I) v kombinaci s poplašným systémem a imobilizérem.
 4.5
 Je-li typ shodný s typem schváleným podle jednoho nebo několika jiných předpisů připojených k dohodě ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, nemusí se značka předepsaná v bodě 4.4.1 opakovat. V takovém případě se číslo předpisu, podle něhož bylo uděleno schválení ve státě, který udělil schválení podle tohoto předpisu, umístí ve svislých sloupcích vpravo od značky předepsané v bodě 4.4.1.
 4.6
 Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.7
 V případě vozidla musí být značka schválení umístěna v blízkosti štítku s údaji o vozidle, který na vozidlo umísťuje výrobce, nebo na tento štítek.
 4.8
 V případě konstrukční části schválené samostatně, jako je poplašný systém nebo imobilizér nebo obě zařízení, umístí výrobce značku schválení na hlavní část (části) zařízení.
 4.9
 V příloze 3 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 4.10
 Jako alternativa ke značce schválení podle bodu 4.4 se pro každý poplašný systém vozidel a imobilizér nabízený k prodeji vydá prohlášení o shodě.
 Jestliže výrobce poplašného systému vozidel a/nebo imobilizéru dodává neoznačený schválený poplašný systém a/nebo imobilizér výrobci vozidla, aby jej použil jako původní vybavení určitého modelu vozidla nebo skupiny modelů vozidel, je výrobce poplašného systému vozidel a/nebo imobilizéru povinen dodat výrobci vozidla příslušný počet vyhotovení prohlášení o shodě postačující k tomu, aby uvedený výrobce obdržel schválení vozidla podle částí II, III nebo IV tohoto předpisu.
 Je-li poplašný systém vozidel nebo imobilizér zhotoven z různých konstrukčních částí, musí být jeho hlavní konstrukční část (části) označena (označeny) referenční značkou a k prohlášení o shodě musí být připojen seznam těchto referenčních značek.
 Vzor prohlášení o shodě je uveden v příloze 6 tohoto předpisu.
 5. ČÁST I: SCHVÁLENÍ VOZIDLA KATEGORIE M1 A N1, POKUD JDE O JEHO ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ
 5.1 DEFINICE
 Pro účely části I tohoto předpisu platí, že:
 5.1.1
 „Typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 5.1.1.1
 údaje výrobce o typu vozidla;
 5.1.1.2
 uspořádání a konstrukce konstrukční části (částí) vozidla, na kterou zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působí;
 5.1.1.3
 typ zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.
 5.1.2
 „Zařízením k ochraně proti neoprávněnému použití“ se rozumí systém, jehož účelem je zabránit neoprávněnému běžnému spuštění motoru nebo jiného zdroje hlavní hnací síly vozidla, v kombinaci s nejméně jedním systémem, který:
 a)
 blokuje řízení, nebo
 b)
 blokuje převodové ústrojí, nebo
 c)
 blokuje řazení rychlostí, nebo
 d)
 blokuje brzdy.
 V případě systému, který blokuje brzdy, nesmí odstavení zařízení


text:
z činnosti automaticky uvolnit brzdy, jestliže to není záměrem řidiče.
 5.1.3
 „Řízením“ se rozumí volant, sloupek řízení a kryt jeho příslušenství, hřídel volantu, převodovka řízení a všechny ostatní konstrukční části, které přímo ovlivňují účinnost zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.
 5.1.4
 „Kombinací“ se rozumí jedna z variant blokovacího systému zvlášť navržených a vyrobených pro daný účel, která při správném nastavení umožňuje uvést tento blokovací systém do činnosti.
 5.1.5
 „Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením.
 5.1.6
 „Proměnlivým kódem“ se rozumí elektronický kód skládající se z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost.
 5.2 VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 5.2.1
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být konstruováno tak, aby bylo nezbytné vyřadit je z činnosti, má-li být umožněno:
 5.2.1.1
 spuštění motoru obvyklým ovládacím zařízením a
 5.2.1.2
 řízení nebo pohyb vozidla dopředu jeho vlastním pohonem.
 5.2.1.3
 Požadavek bodu 5.2.1 může být splněn současně s úkony popsanými v bodech 5.2.1.1 a 5.2.1.2, nebo před nimi.
 5.2.2
 Požadavky bodu 5.2.1 musí být splněny při použití jediného klíče.
 5.2.3
 S výjimkou případu podle bodu 5.3.1.5 nesmí systém ovládaný klíčem zasunutým do zámku dovolit vytažení klíče, dokud nebylo zařízení popsané v bodu 5.2.1 uvedeno do činnosti nebo nastaveno k činnosti.
 5.2.4
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití popsané v bodu 5.2.1 a konstrukční části vozidla, na něž působí, musí být konstruovány tak, aby nemohly být rychle a nenápadně vypnuty, vyřazeny z činnosti nebo zničeny, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů.
 5.2.5
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být do vozidla montováno jako součást původního vybavení (tj. jako zařízení instalované výrobcem vozidla před prvním maloobchodním prodejem). Musí být namontováno tak, aby je bylo možno v zablokovaném stavu i po sejmutí jeho krytu rozmontovat pouze speciálními nástroji. Je-li možné vyřadit zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití z činnosti odstraněním šroubů, musí být tyto šrouby, nejde-li o neodnímatelné šrouby, zakryty díly zablokovaného zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití.
 5.2.6
 Mechanické blokovací systémy musí být konstruovány pro nejméně 1 000 různých kombinací klíče nebo pro počet rovnající se celkovému počtu ročně vyráběných vozidel, jestliže je menší než 1 000. U vozidel jednoho typu se každá kombinace smí vyskytnout zhruba jedenkrát za 1 000 případů.
 5.2.7
 Elektrické nebo elektronické blokovací systémy, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 5.2.8
 V závislosti na druhu zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití se použije bod 5.2.6 nebo 5.2.7.
 5.2.9
 Kódování klíče a zámku nesmí být viditelné.
 5.2.10
 Zámek musí být konstruován, vyroben a montován tak, aby otáčení vložkou zámku, je-li v uzamčené poloze, točivým momentem menším než 2,45 Nm nebylo možné ničím jiným než příslušným klíčem, a zároveň tak, aby:
 5.2.10.1
 u vložek zámků s kolíčkovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné


text:
západky působící týmž směrem a v zámku se nevyskytovalo více než 60 % shodných západek;
 5.2.10.2
 u vložek zámků s kotoučovými západkami nebyly vedle sebe umístěny více než dvě shodné západky působící týmž směrem a v zámku se nevyskytovalo více než 50 % shodných západek.
 5.2.11
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být provedena tak, aby vylučovala jakékoli riziko náhodné provozní poruchy za chodu motoru, zejména v případě blokace, která by mohla ohrozit bezpečnost.
 5.2.11.1
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vozidla nesmí být možné aktivovat, aniž by byly nejprve vypnuty ovladače motoru a pak následoval úkon, který není spojitým pokračováním postupu zastavování motoru, nebo aniž by byly nejprve vypnuty ovladače motoru, jestliže vozidlo stojí se zabrzděnou parkovací brzdou, nebo pokud rychlost vozidla nepřekračuje 4 km/h.
 5.2.11.2
 U zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, která se uvádějí v činnost vytažením klíče, buď musí být před uvedením zařízení v činnost nutné vysunutí klíče nejméně o 2 mm, nebo musí být dotyčné zařízení vybaveno pojistným zařízením, které chrání před náhodným vypadnutím nebo částečným vytažením klíče.
 5.2.11.3
 Body 5.2.10, 5.2.10.1 nebo 5.2.10.2 a 5.2.11.2 se použijí jen pro zařízení, která používají mechanické klíče.
 5.2.12
 Použití doplňkového zdroje energie je přípustné pouze k aktivaci zablokování a/nebo odblokování zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití. Zařízení musí být udržováno v pracovní poloze jakýmkoli vhodným prostředkem, který nevyžaduje přívod energie.
 5.2.13
 Motor vozidla nesmí být možné spustit běžnými prostředky, dokud nebylo zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vyřazeno z činnosti.
 5.2.14
 Zařízení, která brání neoprávněnému použití vozidla tím, že zabraňují uvolnění brzd, jsou přípustná jen tehdy, pokud jsou činné části brzd drženy v poloze zabrzdění výhradně mechanickými prostředky. V takovém případě neplatí ustanovení bodu 5.2.13.
 5.2.15
 Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití vybaveno výstražným zařízením pro řidiče, musí se toto zařízení uvést v činnost při otevření dveří na straně řidiče, jestliže zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nebylo aktivováno a klíč vytažen.
 5.3 ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 Kromě obecných požadavků uvedených v bodě 5.2 musí zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití splňovat tyto zvláštní požadavky:
 5.3.1 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působící na řízení
 5.3.1.1
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na řízení, musí vyřadit řízení z činnosti. Aby bylo možné spustit motor, musí být nejprve obnovena obvyklá funkce řízení.
 5.3.1.2
 Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nastaveno k činnosti, nesmí být možné zabránit jeho funkci.
 5.3.1.3
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí splňovat požadavky bodů 5.2.11, 5.3.1.1, 5.3.1.2 a 5.3.1.4 i poté, co bylo podrobeno 2 500 cyklům zablokování a odblokování při zkoušce opotřebení specifikované v části 1 přílohy 4 tohoto předpisu.
 5.3.1.4
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí v aktivním stavu splňovat jedno z těchto kritérií:
 5.3.1.4.1
 Musí být dostatečně pevné, aby vydrželo působení krouticího momentu 300 Nm kolem osy hřídele volantu v obou směrech za statických podmínek, aniž by došlo k poškození mechanismu řízení, které by mohlo ohrozit bezpečnost.
 5.3.1.4.2
 Musí být vybaveno mechanismem, který systému propůjčuje určitou poddajnost nebo možnost proklouznutí, aby byl schopen trvale nebo přerušovaně


text:
odolávat krouticímu momentu nejméně 100 Nm. Blokovací systém musí odolávat působení tohoto krouticího momentu i po zkoušce uvedené v části 2 přílohy 4 tohoto předpisu.
 5.3.1.4.3
 Musí být vybaveno mechanismem umožňujícím, aby se volant volně otáčel na zablokované hřídeli volantu. Blokovací mechanismus musí být dostatečně pevný, aby odolal působení krouticího momentu 200 Nm kolem osy hřídele volantu v obou směrech za statických podmínek.
 5.3.1.5
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, u něhož lze klíč vyjmout v jiné poloze, než ve které je řízení zablokováno, musí být konstruováno tak, aby úkon potřebný k dosažení této polohy nemohl být proveden neúmyslně.
 5.3.1.6
 Jestliže některá konstrukční část selže takovým způsobem, že požadavky na krouticí moment podle bodů 5.3.1.4.1, 5.3.1.4.2 a 5.3.1.4.3 nemohou být snadno splněny, avšak systém řízení zůstává zablokovaný, musí systém splňovat požadavky.
 5.3.2 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působící na převodové ústrojí nebo na brzdy
 5.3.2.1
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na převodové ústrojí, musí zabránit otáčení hnacích kol vozidla.
 5.3.2.2
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na brzdy, musí zajistit zabrzdění nejméně jednoho kola na obou stranách nejméně jedné nápravy.
 5.3.2.3
 Je-li zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití nastaveno k činnosti, nesmí být možné zabránit jeho funkci.
 5.3.2.4
 Je-li klíč v zámku zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, nesmí být možné neúmyslně zablokovat převodové ústrojí nebo zabrzdit brzdy, a to ani tehdy, jestliže bylo uvedeno do činnosti nebo nastaveno k činnosti zařízení zabraňující spuštění motoru. Toto neplatí v případě, kdy jsou požadavky bodu 5.3.2 tohoto předpisu plněny zařízeními používanými navíc k jinému účelu a zablokování nebo zabrzdění za výše uvedených podmínek je nezbytné pro tuto doplňkovou funkci (např. elektrická parkovací brzda).
 5.3.2.5
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být navrženo a zhotoveno tak, aby zůstalo plně účinné i po určitém opotřebení následkem 2 500 cyklů zablokování a odblokování. V případě ochranného zařízení působícího na brzdy se to týká každé mechanické nebo elektrické podsestavy zařízení.
 5.3.2.6
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, u něhož lze klíč vyjmout v jiné poloze, než ve které je převodové ústrojí zablokováno nebo brzdy zabrzděny, musí být konstruováno tak, aby úkon potřebný k dosažení této polohy a vytažení klíče nemohl být proveden neúmyslně.
 5.3.2.7
 V případě, kdy je použito ochranné zařízení, které působí na převodové ústrojí, musí být toto zařízení dostatečně pevné, aby bez poškození, které by mohlo ohrozit bezpečnost, odolalo v obou směrech a za statických podmínek působení točivého momentu o 50 % většího, než je maximální točivý moment, který může na převodové ústrojí zpravidla působit. Při stanovení hodnoty tohoto zkušebního točivého momentu je třeba brát v úvahu nikoli maximální točivý moment motoru, nýbrž maximální točivý moment, který může být přenášen spojkou nebo automatickou převodovkou.
 5.3.2.8
 V případě, kdy je vozidlo vybaveno ochranným zařízením, které působí na brzdy, musí být toto zařízení schopné udržet vozidlo s nákladem v nepohyblivém stavu při sklonu 20 % ve směru nahoru i dolů.
 5.3.2.9
 Je-li vozidlo vybaveno ochranným zařízením, které působí na brzdy, nepokládají se požadavky tohoto předpisu za odchylku od požadavků


text:
předpisů č. 13 nebo 13-H, a to ani v případě poruchy.
 5.3.3 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití působící na řazení rychlostí
 5.3.3.1
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití, které působí na řazení rychlostí, musí být schopné zabránit jakémukoli přeřazení rychlosti.
 5.3.3.2
 U převodovek s ručním řazením musí být možné zablokovat řadicí páku pouze v poloze pro zpětný chod; kromě toho je přípustné rovněž blokování v neutrální poloze.
 5.3.3.3
 U automatických převodovek s parkovací polohou musí být možné zablokovat mechanismus pouze v parkovací poloze; kromě toho je přípustné rovněž blokování v neutrální poloze a/nebo v poloze pro zpětný chod.
 5.3.3.4
 U automatických převodovek bez parkovací polohy musí být možné zablokovat mechanismus pouze v těchto polohách: neutrální a/nebo pro zpětný chod.
 5.3.3.5
 Zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí být navrženo a zhotoveno tak, aby zůstalo plně účinné i po určitém opotřebení následkem 2 500 cyklů zablokování a odblokování.
 5.4 ELEKTROMECHANICKÁ A ELEKTRONICKÁ ZAŘÍZENÍ K OCHRANĚ PROTI NEOPRÁVNĚNÉMU POUŽITÍ
 Instalovaná elektromechanická a elektronická zařízení k ochraně proti neoprávněnému použití musí splňovat požadavky podle bodů 5.2 a 5.3 a s odpovídajícími změnami i požadavky podle bodu 8.4.
 Pokud je technická koncepce zařízení taková, že nelze použít body 5, 6 a 8.4, je třeba ověřit, že byla učiněna opatření pro zajištění bezpečnosti vozidla. Funkce tohoto zařízení musí obsahovat prostředky zajišťující ochranu proti riziku blokování nebo náhodné poruchy funkce, které by mohlo ohrozit bezpečnost vozidla.
 6. ČÁST II: SCHVALOVÁNÍ POPLAŠNÝCH SYSTÉMŮ VOZIDEL
 6.1 DEFINICE
 Pro účely části II tohoto předpisu se použijí následující definice:
 6.1.2
 „Poplašným systémem vozidel“ se rozumí systém určený k instalaci do určitého typu vozidla (typů vozidel), jehož účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla.
 6.1.3
 „Čidlem“ se rozumí zařízení vnímající změnu, která může být způsobena vniknutím nebo rušivým zásahem do vozidla.
 6.1.4
 „Výstražným zařízením“ se rozumí zařízení, které signalizuje, že došlo k vniknutí nebo k rušivému zásahu.
 6.1.5
 „Ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení sloužící k nastavení, odstavení a zkoušení poplašného systému vozidel a k přenosu stavu poplachu do výstražných zařízení.
 6.1.6
 „Nastavením“ se rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém může být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu.
 6.1.7
 „Odstavením“ se rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém nemůže být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu.
 6.1.8
 „Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením.
 6.1.9
 „Typem poplašného systému vozidel“ se rozumí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 druh čidla;
 c)
 druh výstražného zařízení;
 d)
 druh ovládacího zařízení.
 6.1.10
 „Schválením poplašného systému vozidel“ se rozumí schválení typu poplašného systému vozidel, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 6.2, 6.3 a 6.4.
 6.1.11
 „Imobilizérem“ se rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem.
 6.1.12
 „Tísňovým poplachem“ se rozumí zařízení, pomocí kterého lze použít poplašné zařízení instalované ve vozidle k výzvě o pomoc v případě nouze.
 6.2 VŠEOBECNÉ


text:
POŽADAVKY
 6.2.1
 Poplašný systém vozidel musí v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla vyslat výstražný signál. Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový nebo být jakoukoli jejich kombinací.
 6.2.2
 Poplašné systémy vozidel musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby vozidlo, které je jimi vybaveno, nadále splňovalo příslušné technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu.
 6.2.3
 Je-li poplašný systém vozidel vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí toto zařízení splňovat odpovídající normy ETSI (5), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení CEPT/ERC (6) 70-03 (17. února 2000) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (7).
 6.2.4
 Instalace poplašného systému vozidel do vozidla nesmí mít (ve stavu odstavení) vliv na vlastnosti vozidla nebo na jeho bezpečný provoz.
 6.2.5
 Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části se nesmí aktivovat neúmyslně, zejména za chodu motoru.
 6.2.6
 Porucha poplašného systému vozidel nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla.
 6.2.7
 Poplašný systém vozidel, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle a nenápadně vypne, vyřadí z činnosti nebo zničí, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů.
 6.2.8
 Prostředky k nastavení a odstavení poplašného systému vozidel musí být konstruovány tak, aby nebyly v rozporu s požadavky části I. Elektrické připojení ke konstrukčním částem, na které se vztahuje část I tohoto předpisu, je přípustné.
 6.2.9
 Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu.
 6.2.10
 Poplašný systém vozidel může být spojen s imobilizérem, který musí splňovat požadavky části IV tohoto předpisu.
 6.3 ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 6.3.1 Rozsah ochrany
 6.3.1.1 Zvláštní požadavky
 Poplašný systém vozidel musí přinejmenším detekovat a signalizovat otevření kterýchkoli dveří vozidla, kapoty motoru a zavazadlového prostoru. Jeho kontrolní funkci nesmí narušit porucha nebo vypnutí světelných zdrojů, například osvětlení prostoru pro cestující.
 Čidla s přídavným účinkem, která umožňují oznámení/indikaci například:
 i)
 vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy, nebo
 ii)
 pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu,
 jsou přípustná, přičemž je nutno brát v úvahu opatření, která zabraňují zbytečným poplašným signálům (tj. planému poplachu, viz bod 6.3.1.2).
 Pokud tato přídavná čidla generují poplašný signál i po vniknutí do vozidla (například rozbitím zasklené plochy) nebo působením vnějších vlivů (například větru), nesmí být poplašný signál aktivovaný jedním z výše zmíněných čidel aktivován více než desetkrát během téže aktivační periody poplašného systému vozidla.
 V tomto případě je třeba omezit aktivační periodu odstavením systému zásahem uživatele vozidla.
 Některé druhy přídavných čidel, například čidlo kontroly prostoru pro cestující (ultrazvukové, infračervené) nebo čidlo sklonu apod. mohou být záměrně vyřazeny


text:
z činnosti. V tomto případě musí být před každým nastavením poplašného systému vozidel učiněn zvláštní úmyslný zásah. Čidla nesmí být možné vyřadit z činnosti, je-li poplašný systém ve stavu nastavení.
 6.3.1.2 Zabezpečení proti planému poplachu
 6.3.1.2.1
 Vhodnými opatřeními, například:
 i)
 mechanickým provedením a řešením elektrického okruhu v souladu se zvláštními podmínkami pro motorová vozidla,
 ii)
 výběrem a použitím pracovních a ovládacích principů pro poplašný systém a jeho konstrukční části,
 je třeba zajistit, aby poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat zbytečný zvukový poplašný signál v případě:
 a)
 nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 6.4.2.13;
 b)
 elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 6.4.2.12;
 c)
 snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 6.4.2.14;
 d)
 planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 6.4.2.15.
 6.3.1.2.2
 Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět.
 6.3.2 Zvukový poplach
 6.3.2.1 Všeobecná ustanovení
 Výstražný signál musí být jasně slyšitelný a rozpoznatelný a musí se výrazně odlišovat od jiných zvukových signálů používaných v silničním provozu.
 Vedle původního zvukového výstražného zařízení může být do prostoru vozidla kontrolovaného poplašným systémem vozidel namontováno zvláštní zvukové výstražné zařízení, které tak bude chráněno proti snadnému a rychlému přístupu osob.
 Používá-li se zvláštní zvukové výstražné zařízení podle bodu 6.3.2.3.1, může být poplašným systémem vozidel ještě aktivováno standardní zvukové výstražné zařízení původního vybavení za předpokladu, že neoprávněná manipulace s původním standardním zvukovým výstražným zařízením (zpravidla snadněji přístupným) neovlivní činnost zvláštního zvukového výstražného zařízení.
 6.3.2.2 Doba trvání zvukového signálu:
 Minimální
 :
 25 s.
 Maximální
 :
 30 s.
 Zvukový signál může znovu zaznít pouze po dalším zásahu do vozidla, tj. po uplynutí výše zmíněného časového intervalu (omezení: viz body 6.3.1.1 a 6.3.1.2).
 Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 6.3.2.3 Požadavky týkající se zvukového signálu
 6.3.2.3.1
 Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I.
 Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):
 Spouštěcí kmitočet: (... 2 ± 1) Hz
 Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %
 6.3.2.3.2
 Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).
 Kmitočtové pásmo propustnosti: ... (2 ± 1) Hz
 6.3.2.3.3
 Hladina akustického tlaku
 Zdrojem zvuku musí být:
 i)
 buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28 části I,
 ii)
 nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2.
 V případě zdroje zvuku odlišného od zvukového výstražného zařízení původního vybavení však může být minimální hladina akustického tlaku měřená za podmínek podle předpisu EHK č. 28 části I snížena na hodnotu 100 dB(A).
 6.3.3 Optický poplach – je-li namontován
 6.3.3.1 Všeobecná ustanovení
 V případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla musí zařízení aktivovat optický signál podle bodů 6.3.3.2 a 6.3.3.3.
 6.3.3.2 Doba trvání optického signálu
 Doba trvání optického signálu od


text:
aktivace poplachu musí být v rozsahu od 25 s do 5 min. Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 6.3.3.3 Druh optického signálu
 Blikání všech směrových svítilen a/nebo osvětlení prostoru pro cestující ve vozidle, včetně všech svítilen v tomtéž elektrickém okruhu.
 Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz
 S ohledem na zvukový signál jsou přípustné rovněž signály asynchronní.
 Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %
 6.3.4 Rádiový poplach (tzv. pager) – je-li namontován
 Poplašný systém vozidel může být vybaven zařízením, které generuje poplašný signál rádiovým přenosem.
 6.3.5 Blokování nastavení poplašného systému
 6.3.5.1
 Za chodu motoru nesmí být možné poplašný systém úmyslně ani neúmyslně nastavit.
 6.3.6 Nastavení a odstavení poplašného systému vozidel
 6.3.6.1 Nastavení
 Pro nastavení poplašného systému vozidel jsou přípustné jakékoli vhodné prostředky pod podmínkou, že tyto prostředky nezpůsobí náhodně planý poplach.
 6.3.6.2 Odstavení
 Odstavení poplašného systému vozidel musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Přípustná jsou jiná zařízení s rovnocenným účinkem.
 6.3.6.2.1
 Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami.
 6.3.6.2.2
 Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 6.3.6.2.3
 Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro nástup a výstup.
 6.3.7 Zpoždění pro výstup
 Je-li spínací zařízení pro nastavení poplašného systému vozidel namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zajištěno zpoždění pro výstup. Toto zpoždění pro výstup musí být možné nastavit na dobu 15 až 45 sekund po zapnutí spínacího zařízení. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 6.3.8 Zpoždění pro nástup
 Je-li spínací zařízení pro odstavení poplašného systému vozidel namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zvukové a optické signály aktivovány se zpožděním nejméně 5 sekund a nejvýše 15 sekund. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 6.3.9 Indikátor stavu
 6.3.9.1
 Pro podávání informací o stavu poplašného systému vozidel (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 6.3.9.2
 Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, v takovém případě se použije optické zařízení podle bodu 6.3.9.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 6.3.10 Napájení
 Zdrojem napájení poplašného systému vozidel musí být buď akumulátor vozidla, nebo akumulátor, který je schopen opětovného nabití. Může se použít i případný pomocný akumulátor, který je schopen opětovného nabití, nebo akumulátor, který opětovného nabití schopen není. Uvedené akumulátory nesmí v žádném případě dodávat energii do jiných částí elektrického systému vozidla.
 6.3.11 Požadavky týkající se volitelných funkcí
 6.3.11.1 Samočinná kontrola, automatická indikace poruchy
 Při nastavování poplašného systému vozidel mohou být funkcí samočinné kontroly


text:
(kontrolou správnosti) detekovány a indikovány anomální stavy, například otevřené dveře apod.
 6.3.11.2 Tísňový poplach
 Optický a/nebo zvukový a/nebo rádiový poplach nezávislý na stavu (nastavení nebo odstavení) a/nebo funkci poplašného systému vozidel je přípustný. Tento poplach musí být spuštěn zevnitř vozidla a nesmí ovlivňovat stav (nastavení nebo odstavení) poplašného systému vozidel. Rovněž musí být možné, aby uživatel vozidla tísňový poplach vypnul. V případě zvukového poplachu nesmí být doba jeho trvání během aktivace omezena. Tísňový poplach nesmí bránit spuštění motoru nebo zastavit jeho chod.
 6.4 PROVOZNÍ PARAMETRY A ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY (8)
 6.4.1 Provozní parametry
 Všechny konstrukční části poplašného systému vozidel musí bez poruchy fungovat za níže uvedených podmínek.
 6.4.1.1 Klimatické podmínky
 Jsou stanoveny dvě kategorie teploty okolního prostředí:
 a)
 – 40 °C až + 85 °C pro součásti umístěné v prostoru pro cestující nebo pro zavazadla;
 b)
 – 40 °C až + 125 °C pro součásti umístěné v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak.
 6.4.1.2 Stupeň ochrany týkající se instalace
 Podle publikace IEC č. 529-1989 jsou stanoveny tyto stupně ochrany:
 i)
 IP 40 pro součásti umístěné v prostoru pro cestující;
 ii)
 IP 42 pro součásti namontované v prostoru pro cestující kabrioletů a automobilů se sklápěcí střechou, jestliže umístění instalace vyžaduje vyšší stupeň ochrany než IP 40;
 iii)
 IP 54 pro všechny ostatní součásti.
 Výrobce poplašného systému vozidel musí vymezit v návodech k instalaci všechna omezení týkající se polohy instalace různých částí poplašného systému s ohledem na prach, vlhkost a teplotu.
 6.4.1.3 Odolnost proti povětrnostním vlivům
 Sedm dní podle normy IEC 68-2-30-1980.
 6.4.1.4 Podmínky napájení elektrickou energií
 Jmenovité napájecí napětí: 12 V
 Pracovní rozsah napájecího napětí: od 9 V do 15 V v rozmezí teplot podle bodu 6.4.1.1.
 Dovolená doba pro zvýšené napětí při 23 °C:
 U = 18 V, nejdéle 1 h,
 U = 24 V, nejdéle 1 min.
 6.4.2 Zkušební podmínky
 6.4.2.1 Funkční zkoušky
 6.4.2.1.1
 Je třeba ověřit, zda poplašný systém vozidel splňuje tyto požadavky:
 doba trvání poplachu podle bodů 6.3.2.2 a 6.3.3.2;
 kmitočet a poměr zapnutí/vypnutí podle bodů 6.3.3.3 a 6.3.2.3.1, resp. 6.3.2.3.2;
 případně počet poplašných cyklů podle bodu 6.3.1.1;
 kontrola blokování nastavení poplašného systému podle bodu 6.3.5.
 6.4.2.1.2
 Běžné zkušební podmínky
 Napětí U = (12 ± 0,2) V
 Teplota ... T = (23 ± 5) °C
 6.4.2.2 Odolnost vůči změnám teploty a napětí
 Splnění požadavků podle bodu 6.4.2.1.1 je třeba též ověřit při těchto podmínkách:
 6.4.2.2.1
 Teplota při zkoušce ... T (– 40 ± 2) °C
 Zkušební napětí ... U = (9 ± 0,2) V
 Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny
 6.4.2.2.2
 Pro části namontované v prostoru pro cestující nebo v prostoru pro zavazadla:
 Teplota při zkoušce ... T = (+ 85 ± 2) °C
 Zkušební napětí ... U = (15 ± 0,2) V
 Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny
 6.4.2.2.3
 Pro části namontované v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak:
 Teplota při zkoušce ... T = (+ 125 ± 2) °C
 Zkušební napětí ... U = (15 ± 0,2) V
 Doba vystavení těmto podmínkám ...4 hodiny
 6.4.2.2.4
 Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí


text:
(18 ± 0,2) V po dobu 1 hodiny.
 6.4.2.2.5
 Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (24 ± 0,2) V po dobu 1 minuty.
 6.4.2.3 Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti vniknutí cizího tělesa a vody
 Po zkoušce odolnosti proti vniknutí cizího tělesa a vody podle normy IEC 529-1989 pro stupně ochrany podle bodu 6.4.1.2 se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1.
 6.4.2.4 Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti kondenzaci vody
 Po zkoušce odolnosti proti vlhkosti podle normy IEC 68-2-30 (1980) se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1.
 6.4.2.5 Zkouška odolnosti proti obrácené polaritě
 Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části nesmějí být zničeny obrácenou polaritou napětí do 13 V po dobu 2 minut. Po této zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.
 6.4.2.6 Zkouška odolnosti proti zkratu
 Všechny elektrické spoje poplašného systému vozidel musí být odolné proti zkratu na kostru při maximálně 13 V a/nebo jištěny. Po této zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.
 6.4.2.7 Spotřeba energie ve stavu nastavení
 Spotřeba energie ve stavu nastavení za podmínek podle bodu 6.4.2.1.2 nesmí pro celý poplašný systém včetně indikátoru stavu překročit v průměru 20 mA.
 6.4.2.8 Provozní spolehlivost po vibrační zkoušce
 6.4.2.8.1
 Pro tuto zkoušku se konstrukční části dělí na dva druhy:
 druh 1
 :
 konstrukční části běžně montované do vozidla,
 druh 2
 :
 konstrukční části určené k montáži do motoru.
 6.4.2.8.2
 Konstrukční části/poplašný systém vozidel se podrobí sinusovým vibracím těchto parametrů:
 6.4.2.8.2.1
 Pro druh 1
 Proměnlivý kmitočet od 10 Hz do 500 Hz s maximální amplitudou ±5 mm a maximálním zrychlením 3 g (špičková hodnota 0).
 6.4.2.8.2.2
 Pro druh 2
 Proměnlivý kmitočet od 20 Hz do 300 Hz s maximální amplitudou ±2 mm a maximálním zrychlením 15 g (špičková hodnota 0).
 6.4.2.8.2.3
 Pro oba druhy 1 a 2
 Změna frekvence 1 oktáva/min.
 Počet cyklů je 10, zkouška musí být provedena podél každé ze 3 os.
 Vibrace se aplikují při nízkých kmitočtech při konstantní maximální amplitudě a na vyšších kmitočtech při konstantním maximálním zrychlení.
 6.4.2.8.3
 V průběhu zkoušky je poplašný systém vozidel připojen ke zdroji elektrické energie a kabel je od vzdálenosti 200 mm podepřen.
 6.4.2.8.4
 Po vibrační zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 6.4.2.1.
 6.4.2.9 Zkouška životnosti
 Spuštění 300 úplných poplašných cyklů (zvukových a/nebo optických) s klidovou přestávkou zvukového zařízení 5 min. za zkušebních podmínek podle bodu 6.4.2.1.2.
 6.4.2.10 Zkoušky spínače ovládaného klíčem zvenčí (instalovaného vně vozidla)
 Níže uvedené zkoušky se provedou pouze tehdy, nepoužívá-li se zámek dveří původního vybavení.
 6.4.2.10.1
 Spínač ovládaný klíčem musí být navržen a zhotoven tak, aby zůstal plně funkční i po 2 500 cyklech nastavení/odstavení v každém směru následovaných expozicí slané mlze po dobu minimálně 96 hodin podle normy IEC 68-2-11-1981, zkouška odolnosti proti korozi.
 6.4.2.11 Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující
 Poplach musí být aktivován, jestliže se svislá deska rozměru 0,2 × 0,15 m zasune otevřeným oknem předních dveří do prostoru pro cestující do hloubky 0,3 m (měřeno od středu svislé


text:
desky) směrem dopředu rovnoběžně s vozovkou rychlostí 0,4 m/s a pod úhlem 45° ke střední podélné rovině vozidla (viz výkresy v příloze 8 tohoto předpisu).
 6.4.2.12 Elektromagnetická kompatibilita
 Na poplašném zařízení vozidel musí být provedeny zkoušky předepsané v příloze 9.
 6.4.2.13 Zabezpečení proti planému poplachu v případě nárazu do vozidla
 Ověří se, že planý poplach není vyvolán úderem tělesa tvaru polokoule o průměru 165 mm tvrdosti 70 ± 10 Shore A a energii 4,5 J do kteréhokoli místa karoserie vozidla nebo na jeho zasklený povrch.
 6.4.2.14 Zabezpečení proti planému poplachu v případě snížení napětí
 Ověří se, že planý poplach není vyvolán pomalým snižováním napětí hlavního akumulátoru souvislým vybíjením rychlostí 0,5 V za hodinu až na 3 V.
 Podmínky pro provádění zkoušky: viz bod 6.4.2.1.2.
 6.4.2.15 Zkouška zabezpečení proti planému poplachu z prostoru pro cestující
 Systémy určené pro ochranu prostoru pro cestující podle bodu 6.3.1.1 se zkouší společně s vozidlem za běžných podmínek (bod 6.4.2.1.2).
 Systém instalovaný podle návodu výrobce se nesmí spustit, je-li pětkrát v intervalu 0,5 sekund podroben zkoušce podle bodu 6.4.2.13.
 Planý poplach nesmí být vyvolán přítomností osoby, která se zvenčí dotkne vozidla nebo se pohybuje okolo něj (při zavřených oknech).
 6.5 NÁVODY
 Ke každému poplašnému systému vozidel musí být poskytnut:
 6.5.1
 Návod k instalaci obsahující:
 6.5.1.1
 Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“.
 6.5.1.2
 Způsob instalace doplněný fotografiemi a/nebo velmi názornými výkresy.
 6.5.1.3
 Jde-li o poplašný systém vozidel, který je spojen s imobilizérem, musí být přiložen doplňující návod týkající se splnění požadavků části IV tohoto předpisu.
 6.5.2
 Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7.
 6.5.3
 Obecné pokyny pro kupujícího poplašného systému vozidel upozorňující na tyto skutečnosti:
 poplašný systém vozidel je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce;
 doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce poplašného systému vozidel může vhodné montážní organizace na požádání uvést);
 montážní organizace by měla vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s poplašným systémem vozidel.
 6.5.4
 Návod k použití.
 6.5.5
 Návod k údržbě.
 6.5.6
 Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 6.5.2.
 6.5.7
 Údaj týkající se umístění mezinárodní značky schválení uvedené v bodě 4.4 tohoto předpisu a/nebo mezinárodního prohlášení o shodě uvedeného v bodě 4.10 tohoto předpisu.
 7. ČÁST III: SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO POPLAŠNÝ SYSTÉM
 Jestliže je ve vozidle předaném ke schválení podle části IV tohoto předpisu použit poplašný systém vozidel schválený podle části III tohoto předpisu, není třeba opakovat zkoušky tohoto systému požadované pro udělení schválení podle části III tohoto předpisu.
 7.1 DEFINICE
 Pro účely části III tohoto předpisu se použijí následující definice:
 7.1.1
 „Poplašným systémem (poplašnými systémy)“ se rozumí uspořádání konstrukčních částí namontovaných jako původní vybavení do určitého typu vozidla, jejichž účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití


text:
vozidla.
 7.1.2
 „Typem vozidla, pokud jde o jeho poplašný systém,“ se rozumí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci poplašného systému;
 c)
 typ a konstrukce poplašného systému nebo poplašného systému vozidel.
 7.1.3
 „Schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 7.2, 7.3 a 7.4.
 7.1.4
 Ostatní definice platné pro část III jsou uvedeny v bodě 6.1 tohoto předpisu.
 7.2 VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 7.2.1
 Poplašné systémy musí být konstruovány a zhotoveny takovým způsobem, aby v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla zajistily výstražný signál a aby mohly být spojeny s imobilizérem.
 Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový, nebo jakákoli jejich kombinace.
 7.2.2
 Vozidla, která jsou vybavena poplašnými systémy, musí splňovat odpovídající technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu.
 7.2.3
 Je-li poplašný systém vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 5 náležející k bodu 6.2.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 6 náležející k bodu 6.2.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 7 náležející k bodu 6.2.3).
 7.2.4
 Poplašný systém a jeho konstrukční části se nesmějí aktivovat náhodně, zejména za chodu motoru.
 7.2.5
 Porucha poplašného systému nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla.
 7.2.6
 Poplašný systém, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle a nenápadně vypne, vyřadí z činnosti nebo zničí, například pomocí levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, nebo snadno dostupných zařízení nebo přístrojů.
 7.2.7
 Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu.
 7.3 ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 7.3.1 Rozsah ochrany
 7.3.1.1 Zvláštní požadavky
 Poplašný systém musí přinejmenším detekovat a signalizovat otevření kterýchkoli dveří vozidla, kapoty motoru a zavazadlového prostoru. Jeho kontrolní funkci nesmí narušit porucha nebo vypnutí světelných zdrojů, například osvětlení prostoru pro cestující.
 Instalace čidel s přídavným účinkem, která umožňují oznámení/indikaci například:
 i)
 vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy, nebo
 ii)
 pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu,
 jsou přípustná, přičemž je nutno brát v úvahu opatření, která zabraňují zbytečným poplašným signálům (tj. planému poplachu, viz bod 7.3.1.2).
 Pokud tato přídavná čidla generují poplašný signál i po vniknutí do vozidla (například rozbitím zasklené plochy) nebo působením vnějších vlivů (například větru), nesmí být poplašný signál aktivovaný jedním z výše zmíněných čidel aktivován více než desetkrát během téže aktivační periody poplašného systému.
 V tomto případě je třeba omezit aktivační periodu


text:
odstavením systému zásahem uživatele vozidla.
 Některé druhy přídavných čidel, například čidlo kontroly prostoru pro cestující (ultrazvukové, infračervené) nebo čidlo sklonu apod. mohou být záměrně vyřazeny z činnosti. V tomto případě musí být před každým nastavením poplašného systému učiněn zvláštní záměrný zásah. Čidla nesmí být možné vyřadit z činnosti, je-li poplašný systém ve stavu nastavení.
 7.3.1.2 Zabezpečení proti planému poplachu
 7.3.1.2.1
 Je třeba zajistit, aby poplašný systém ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat zbytečný poplašný signál v případě:
 a)
 nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 6.4.2.13;
 b)
 elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 6.4.2.12;
 c)
 snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 6.4.2.14;
 d)
 planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 6.4.2.15.
 7.3.1.2.2
 Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět.
 7.3.2 Zvukový poplach
 7.3.2.1 Všeobecná ustanovení
 Výstražný signál musí být jasně slyšitelný a rozpoznatelný a musí se výrazně odlišovat od jiných zvukových signálů používaných v silničním provozu.
 Vedle zvukového výstražného zařízení původního vybavení může být do prostoru vozidla kontrolovaného poplašným systémem namontováno zvláštní zvukové poplašné zařízení, které tak bude chráněno proti snadnému a rychlému přístupu osob.
 Používá-li se zvláštní zvukové výstražné zařízení podle bodu 7.3.2.2, může být poplašným systémem ještě aktivováno standardní zvukové výstražné zařízení původního vybavení za předpokladu, že neoprávněná manipulace s původním zvukovým výstražným zařízením (zpravidla snadněji přístupným) neovlivní činnost zvláštního zvukového výstražného zařízení.
 7.3.2.2 Doba trvání zvukového signálu:
 Minimální
 :
 25 s.
 Maximální
 :
 30 s.
 Zvukový signál může znovu zaznít pouze po dalším zásahu do vozidla, tj. po uplynutí výše zmíněného časového intervalu (omezení: viz body 7.3.1.1 a 7.3.1.2).
 Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 7.3.2.3 Požadavky týkající se zvukového signálu
 7.3.2.3.1
 Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I.
 Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):
 Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz
 Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %
 7.3.2.3.2
 Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu EHK č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).
 Kmitočtové pásmo propustnosti ... (2 ± 1) Hz
 7.3.2.3.3
 Hladina akustického tlaku
 Zdrojem zvuku musí být:
 i)
 buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28 části I,
 ii)
 nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2.
 V případě zdroje zvuku odlišného od zvukového výstražného zařízení původního vybavení však může být minimální hladina akustického tlaku měřená za podmínek podle předpisu EHK č. 28 části I snížena na hodnotu 100 dB(A).
 7.3.3 Optický poplach – je-li instalován
 7.3.3.1 Všeobecná ustanovení
 V případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla musí zařízení aktivovat optický signál podle bodů 7.3.3.2 a 7.3.3.3.
 7.3.3.2 Doba trvání optického signálu
 Doba trvání optického signálu od aktivace poplachu musí být v rozsahu od 25 s do 5 min. Odstavením


text:
poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 7.3.3.3 Druh optického signálu
 Blikání všech směrových svítilen a/nebo osvětlení prostoru pro cestující ve vozidle, včetně všech svítilen v tomtéž elektrickém okruhu.
 Spouštěcí kmitočet: ... (2 ± 1) Hz
 S ohledem na zvukový signál jsou přípustné rovněž signály asynchronní.
 Poměr zapnutí/vypnutí: ± 10 %
 7.3.4 Rádiový poplach (tzv. pager) – je-li namontován
 Poplašný systém může být vybaven zařízením, které generuje poplašný signál rádiovým přenosem.
 7.3.5 Blokování nastavení poplašného systému
 7.3.5.1
 Za chodu motoru nesmí být možné poplašný systém úmyslně ani neúmyslně nastavit.
 7.3.6 Nastavení a odstavení poplašného systému
 7.3.6.1 Nastavení
 Pro nastavení poplašného systému jsou přípustné jakékoli vhodné prostředky pod podmínkou, že tyto prostředky nezpůsobí neúmyslný planý poplach.
 7.3.6.2 Odstavení
 Odstavení poplašného systému musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Přípustná jsou i jiná zařízení s rovnocenným účinkem.
 7.3.6.2.1
 Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami.
 7.3.6.2.2
 Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 7.3.6.2.3
 Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro vstup a výstup.
 7.3.7 Zpoždění pro výstup
 Je-li spínací zařízení pro nastavení poplašného systému namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zajištěno zpoždění pro výstup. Toto zpoždění pro výstup musí být možné nastavit na dobu 15 až 45 sekund po zapnutí spínacího zařízení. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 7.3.8 Zpoždění pro nástup
 Je-li spínací zařízení pro odstavení poplašného systému vozidel namontováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zvukové a optické signály aktivovány se zpožděním nejméně 5 sekund a nejvýše 15 sekund. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 7.3.9 Indikátor stavu
 7.3.9.1
 Pro podávání informací o stavu poplašného systému (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 7.3.9.2
 Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, v takovém případě se použije optické zařízení podle bodu 7.3.10.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 7.3.10 Napájení
 Zdrojem napájení poplašného systému musí být buď akumulátor vozidla, nebo akumulátor, který je schopen opětovného nabití. Může se použít i případný pomocný akumulátor, který je schopen opětovného nabití, nebo akumulátor, který opětovného nabití schopen není. Uvedené akumulátory nesmí v žádném případě dodávat energii do jiných částí elektrického systému vozidla.
 7.3.11 Požadavky týkající se volitelných funkcí
 7.3.11.1 Samočinná kontrola, automatická indikace poruchy
 Při nastavování poplašného systému mohou být funkcí samočinné kontroly (kontrolou správnosti) detekovány a indikovány anomální stavy, například otevřené dveře apod.
 7.3.11.2 Tísňový poplach
 Optický a/nebo zvukový a/nebo rádiový poplach


text:
nezávislý na stavu (nastavení nebo odstavení) a/nebo funkci poplašného systému je přípustný. Tento poplach může být spuštěn zevnitř vozidla a nesmí ovlivňovat stav (nastavení nebo odstavení) poplašného systému. Rovněž musí být možné, aby uživatel vozidla tísňový poplach vypnul. V případě zvukového poplachu nesmí být doba jeho trvání během aktivace omezena. Tísňový poplach nesmí bránit spuštění motoru nebo zastavit jeho chod.
 7.4 ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 Všechny konstrukční části poplašného systému vozidel nebo poplašného systému musí projít zkouškami v souladu s postupy podle bodu 6.4.
 Tento požadavek se nevztahuje na:
 7.4.1
 konstrukční části, které jsou namontovány a jsou zkoušeny jako součást vozidla bez ohledu na to, zda poplašný systém vozidel/poplašný systém je nebo není namontován (například svítilny), nebo
 7.4.2
 konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady.
 7.5 NÁVODY
 Ke každému vozidlu musí být poskytnut:
 7.5.1
 návod k použití,
 7.5.2
 návod k údržbě,
 7.5.3
 obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému.
 8. ČÁST IV: SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRŮ A SCHVÁLENÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO IMOBILIZÉR
 8.1 DEFINICE
 Pro účely části IV tohoto předpisu se použijí následující definice:
 8.1.1
 „Imobilizérem“ se rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem (ochrana proti neoprávněnému použití).
 8.1.2
 „Ovládacím zařízením“ se rozumí zařízení nutné pro nastavení nebo odstavení imobilizéru.
 8.1.3
 „Indikátorem stavu“ se rozumí zařízení určené k indikaci stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změny ze stavu nastavení na odstavení a naopak).
 8.1.4
 „Stavem nastavení“ se rozumí stav, ve kterém vozidlo nemůže být běžně poháněno vlastním motorem.
 8.1.5
 „Stavem odstavení“ se rozumí stav, ve kterém vozidlo může být běžně poháněno.
 8.1.6
 „Klíčem“ se rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením.
 8.1.7
 „Vyřazením z činnosti“ se rozumí konstrukční úprava blokující imobilizér ve stavu odstavení.
 8.1.8
 „Proměnlivým kódem“ se rozumí elektronický kód skládající se z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost.
 8.1.9
 „Typem imobilizéru“ se rozumí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 druh ovládacího zařízení;
 c)
 způsob činnosti na dotyčném systému (systémech) vozidla (podle bodu 8.3.1).
 8.1.10
 „Typem vozidla, pokud jde o jeho imobilizér,“ se rozumí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci imobilizéru;
 c)
 typ a konstrukce imobilizéru.
 8.2 VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 8.2.1
 Imobilizér musí být možné nastavit a odstavit v souladu s těmito požadavky.
 8.2.2
 Je-li imobilizér vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 5 náležející k bodu 6.2.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1 (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1 (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1 (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení imobilizéru musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 6 náležející k bodu


text:
6.2.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 7 náležející k bodu 6.2.3).
 8.2.3
 Imobilizér a jeho instalace musí být provedeny tak, aby každé vozidlo vybavené imobilizérem nadále splňovalo technické požadavky.
 8.2.4
 Imobilizér nesmí být možné uvést do stavu nastavení, je-li klíček zapalování v poloze pro chod motoru, kromě případů, kdy:
 a)
 je vozidlo vybaveno nebo určeno k vybavení jako vozidlo pro účely záchranné služby, hasičů nebo policie, nebo
 b)
 jeho motor musí:
 i)
 pohánět stroj, který je součástí vozidla nebo je do něj namontován, za jiným účelem, než je jízda s tímto vozidlem, nebo
 ii)
 zachovávat elektrickou energii akumulátorů vozidla na úrovni požadované pro pohon uvedeného stroje nebo zařízení,
 a kdy vozidlo stojí se zataženou ruční brzdou. Je-li uplatňována tato výjimka, je nutno tuto skutečnost uvést v bodu 2 doplňku formuláře sdělení (příloha 2 tohoto předpisu).
 8.2.5
 Imobilizér nesmí být možné natrvalo vyřadit z činnosti.
 8.2.6
 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby jeho instalace neměla nepříznivý vliv na požadovanou funkci a na bezpečný provoz vozidla, ani v případě poruchy.
 8.2.7
 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby po instalaci do vozidla podle návodu výrobce nemohl být rychle a nenápadně vyřazen z provozu nebo zničen, například použitím levných nástrojů, které lze snadno ukrýt, zařízení nebo snadno dostupných přístrojů. Vyřazení imobilizéru vyjmutím jeho hlavní konstrukční části nebo sestavy musí být obtížné a časově náročné.
 8.2.8
 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby byl schopen po instalaci podle návodu výrobce po dobu přiměřené životnosti odolávat prostředí ve vozidle (zkouška podle bodu 8.4). Instalace imobilizéru zejména nesmí nepříznivě ovlivňovat elektrické vlastnosti palubní sítě vozidla (křížení vedení, bezpečnost kontaktů apod.).
 8.2.9
 Imobilizér může být kombinován s jinými systémy vozidla nebo může být do nich zabudován (například do řízení motoru, poplašných systémů).
 8.2.10
 Nesmí být možné, aby imobilizér bránil uvolnění brzd vozidla, s výjimkou imobilizéru, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd (9) a funguje tak, že v běžném provozu nebo při poruše jsou splněny technické požadavky předpisu č. 13 ve znění platném v době žádosti o schválení typu podle tohoto předpisu.
 Splnění tohoto bodu neznamená, že imobilizér, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd, nemusí splňovat technické požadavky stanovené v tomto předpisu.
 8.2.11
 Imobilizér nesmí vozidlo brzdit.
 8.3 ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 8.3.1 Rozsah ochrany
 8.3.1.1
 Imobilizér musí být konstruován tak, aby zabránil provozu vozidla vlastním pohonem nejméně jedním z těchto způsobů:
 8.3.1.1.1
 v případě dodatečné montáže imobilizéru nebo u vozidla vybaveného vznětovým motorem přerušením nejméně dvou samostatných okruhů vozidla, které jsou nezbytné pro provoz vozidla vlastním pohonem (například spouštění motoru, zapalování, dodávka paliva, pneumaticky uvolňované pružinové brzdy atd.);
 8.3.1.1.2
 zásahem do kódu nejméně jedné řídicí jednotky nezbytné pro provoz vozidla.
 8.3.1.2
 Imobilizér vozidla vybaveného katalyzátorem nesmí způsobit vstup nespáleného paliva do výfukového traktu.
 8.3.2 Provozní spolehlivost
 Provozní spolehlivosti je třeba dosáhnout vhodnou konstrukcí imobilizéru s ohledem na specifické podmínky prostředí ve vozidle (viz body 8.2.8 a 8.4).
 8.3.3 Provozní bezpečnost
 Je třeba zajistit, aby se následkem zkoušek podle bodu 8.4 nezměnil stav imobilizéru (nastavení/odstavení).
 8.3.4 Nastavení imobilizéru


text:
8.3.4.1
 Imobilizér se musí uvést do stavu nastavení bez dodatečného úkonu řidiče nejméně jedním z těchto způsobů:
 a)
 otočením klíčku zapalování v zámku zapalování do nulové polohy a otevřením dveří; imobilizéry, které se odstavují bezprostředně před běžným nastartováním vozidla nebo během něj, mohou být nastaveny vypnutím zapalování;
 b)
 nejpozději 1 minutu po vyjmutí klíčku ze zámku zapalování.
 8.3.4.2
 Jestliže lze imobilizér uvést do stavu nastavení, když je klíček zapalování v poloze pro chod motoru, jak stanoví bod 8.2.4, je možné imobilizér rovněž nastavit otevřením dveří řidiče a/nebo záměrným zásahem ze strany oprávněného uživatele.
 8.3.5 Odstavení
 8.3.5.1
 Odstavení musí být možné dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Jsou přípustná jiná zařízení s rovnocennou úrovní bezpečnosti a s rovnocenným účinkem.
 8.3.5.1.1
 Klávesnice pro vložení individuálně zvoleného kódu s možností nejméně 10 000 variant.
 8.3.5.1.2
 Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 8.3.5.1.3
 Jestliže lze odstavení dosáhnout prostřednictvím dálkového ovládání, musí se imobilizér vrátit zpět do stavu nastavení do 5 minut po odstavení, pokud v okruhu spouštění motoru neproběhla žádná další akce.
 8.3.6 Indikátor stavu
 8.3.6.1
 Pro podávání informací o stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změna ze stavu nastavení na odstavení a naopak) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 8.3.6.2
 K indikaci krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, se použije optické zařízení podle bodu 8.3.6.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 8.4 PROVOZNÍ PARAMETRY A ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 8.4.1 Provozní parametry
 Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat pokyny bodu 6.4 tohoto předpisu.
 Tento požadavek se nevztahuje na:
 i)
 konstrukční části, které jsou namontovány a zkoušejí se jako součásti vozidla bez ohledu na to, zda je namontován imobilizér (například svítilny), nebo
 ii)
 konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady.
 8.4.2 Zkušební podmínky
 Všechny zkoušky musí být provedeny postupně na jediném imobilizéru. Na základě rozhodnutí zkušebního orgánu však mohou být použity jiné vzorky, pokud to neovlivní výsledky ostatních zkoušek.
 8.4.3 Provozní zkouška
 Po dokončení všech níže uvedených zkoušek se imobilizér vyzkouší za běžných zkušebních podmínek podle bodu 6.4.2.1.2 tohoto předpisu, aby se ověřilo, zda nadále běžně funguje. V případě potřeby lze před zkouškou vyměnit pojistky.
 Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat body 6.4.2.2 až 6.4.2.8 a 6.4.2.12 tohoto předpisu.
 8.5 NÁVODY
 (Body 8.5.1 až 8.5.3 se týkají pouze systémů dodávaných k dodatečné instalaci.)
 Ke každému imobilizéru musí být poskytnut:
 8.5.1
 Návod k instalaci.
 8.5.1.1
 Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“.
 8.5.1.2


text:
Způsob instalace doplněný fotografiemi a/nebo velmi názornými výkresy.
 8.5.1.3
 Podrobný návod k instalaci poskytnutý dodavatelem a vypracovaný takovým způsobem, aby – pokud se pověřená montážní organizace jeho pokyny přesně řídí – nebyla ovlivněna bezpečnost a spolehlivost vozidla.
 8.5.1.4
 Požadavky na elektrické napájení imobilizéru, popřípadě doporučení, aby byla zvýšena kapacita akumulátoru vozidla.
 8.5.1.5
 Dodavatel poskytne stanovení postupu kontroly vozidla po instalaci. Zvláštní pozornost je třeba věnovat prvkům souvisejícím s bezpečností vozidla.
 8.5.2
 Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7.
 8.5.3
 Obecné pokyny pro kupujícího imobilizéru upozorňující na tyto skutečnosti:
 8.5.3.1
 imobilizér je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce;
 8.5.3.2
 doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce imobilizéru může na požádání uvést vhodné montážní organizace);
 8.5.3.3
 montážní organizace má vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s imobilizérem.
 8.5.4
 Návod k použití.
 8.5.5
 Návod k údržbě.
 8.5.6
 Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky imobilizéru; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 8.5.2.
 9. ZMĚNA TYPU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 9.1
 Každá změna typu vozidla nebo konstrukční části z hlediska tohoto předpisu se musí oznámit orgánu státní správy, který tento typ vozidla nebo konstrukční části schválil. Tento orgán potom může buď:
 9.1.1
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že konstrukční část nebo vozidlo nadále splňuje požadavky, nebo
 9.1.2
 vyžadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.
 9.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s udáním změn se zašle smluvním stranám dohody, které používají tento předpis, postupem podle bodu 4.3.
 9.3
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo.
 10. POSTUPY PRO ZAJIŠTĚNÍ SHODNOSTI VÝROBY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě, dodatku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:
 10.1
 Vozidla/konstrukční části schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky příslušné části (příslušných částí) tohoto předpisu.
 10.2
 Zkoušky předepsané v příslušné části (příslušných částech) tohoto předpisu musí být u každého typu vozidla nebo konstrukční části prováděny na základě statisticky řízeného a náhodného výběru v souladu s jedním z postupů pravidelné kontroly jakosti.
 10.3
 Orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžně se tato ověření provádí jednou za dva roky.
 11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 11.1
 Schválení udělené pro typ vozidla/konstrukční části podle tohoto předpisu může být odejmuto, jestliže nejsou splněny požadavky bodu 10.
 11.2
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 12. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla/konstrukční části schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle


text:
vzoru v příloze 2 části 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout stávající schválení nebo rozšíření těchto schválení udělená podle předpisů č. 18 a 97, pokud jsou v souladu s přechodnými ustanoveními uvedených předpisů.
 13.1 Schválení typu imobilizéru
 13.1.1
 Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 1 k původnímu znění předpisu v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ konstrukční části nebo samostatného technického celku, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu.
 13.1.2
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále udělovat schválení těm typům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které splňují požadavky původního znění tohoto předpisu za předpokladu, že daná konstrukční část nebo samostatný technický celek je určen jako náhradní díl pro montáž na již používaná vozidla a že by nebylo technicky možné do vozidla namontovat konstrukční část nebo samostatný technický celek, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu.
 13.2 Schválení typu vozidla
 Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 1 k původnímu znění předpisu v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k původnímu znění předpisu.
 14. NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu OSN názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení a kterým se zasílají zprávy o udělení schválení nebo o rozšíření, odmítnutí či odejmutí schválení vydaného v jiných státech.
 (1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (TRANS/SC.1/WP.29/78/Rev.1) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1 ve znění pozdějších změn).
 (2) Týká se pouze vozidel s elektrickým systémem 12 V.
 (3) Doporučuje se, aby smluvní strany používaly části I a IV ke schvalování vozidel kategorie M1 a pouze část I ke schvalování vozidel kategorie N1, přičemž ostatní požadavky zůstávají nepovinné. Části II, III a IV by se měly použít tehdy, pokud je toto zařízení namontováno do vozidla kategorií uvedených v bodech 1.3 až 1.5.
 (4) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko a Černou Horu, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení