text:
s výjimkou přídavných sedáků:
 jedenkrát za 8 týdnů
 Přídavné sedáky:
 jedenkrát za 12 týdnů
 Při každé zkoušce musí být splněny požadavky bodů 7.1.4 a 7.2.1.8.1. Jsou-li výsledky všech zkoušek v průběhu jednoho roku vyhovující, může výrobce po souhlasu technické zkušebny omezit četnost takto:
 Dětská zádržná zařízení, s výjimkou přídavných sedáků:
 jedenkrát za 16 týdnů
 Přídavné sedáky:
 jedenkrát za 24 týdnů
 Pokud se však ročně vyrobí 1 000 kusů dětských zádržných systému nebo méně, je přípustná jako minimální četnost jedna zkouška za rok.
 2.3.1
 Pro zařízení kategorie „určité vozidlo“ podle bodu 2.1.2.4.1 si může výrobce dětských zádržných zařízení vybrat postup kontroly shodnosti podle bodu 2.2 výše na zkušebním sedadle, nebo podle bodu 2.3 výše v nosné konstrukci karoserie.
 2.3.2
 Nevyhoví-li zkušební vzorek při určité zkoušce, musí se provést další zkoušky podle stejných požadavků s nejméně třemi jinými vzorky. Pokud při dynamických zkouškách jeden z těchto vzorků selže, považuje se výroba za neodpovídající požadavkům a četnost zkoušek se zvýší, pokud byla dříve v souladu s bodem 2.3 použita četnost nižší, a učiní se kroky nutné k opětovnému nastolení shodnosti výroby.
 2.4
 Pokud je zjištěno, že výroba neodpovídá požadavkům bodu 2.2.1.4, 2.2.2.4 nebo 2.3.2, musí držitel schválení nebo jeho řádně zplnomocněný zástupce:
 2.4.1
 oznámit schvalovacímu orgánu, který udělil schválení typu, jaké kroky byly učiněny pro znovuobnovení shodnosti výroby.
 2.5
 Výrobce musí čtvrtletně oznamovat schvalovacímu orgánu množství výrobků, které bylo vyrobeno pro každé číslo schválení, a uvést způsob identifikace výrobků odpovídajících těmto číslům schválení.
 PŘÍLOHA 17
 Zkouška materiálu pohlcujícího energii
 1. Maketa hlavy
 1.1
 Maketa hlavy sestává z pevné dřevěné polokoule s připojeným malým kulovým segmentem podle obrázku A níže. Musí být konstruována tak, aby byl možný její volný pád ve směru vyznačené osy a aby umožňovala montáž akcelerometru pro měření zrychlení ve směru pádu.
 1.2
 Maketa hlavy musí mít celkovou hmotnost 2,75 ±0,05 kg, včetně akcelerometru.
 Rozměry v mm
 2. Přístroje
 V průběhu zkoušky se musí zaznamenat zrychlení pomocí zařízení s frekvenční třídou kanálu 1 000, podle specifikace v poslední verzi normy ISO 6487.
 3. Postup
 3.1
 Smontované dětské zádržné zařízení se umístí na hladký tuhý povrch s minimálními rozměry 500 x 500 mm tak, že směr nárazu je v oblasti nárazu kolmý na vnitřní povrch dětského zádržného systému.
 3.2
 Maketu hlavy zdvihněte do výšky 100 mm –0/+5 mm od příslušných horních povrchů smontovaného dětského zádržného systému k nejnižšímu bodu makety hlavy, potom nechejte maketu hlavy spadnout. Zaznamenejte zrychlení makety hlavy v průběhu nárazu.
 PŘÍLOHA 18
 Způsob určení oblasti nárazu hlavy zádržných zařízení s opěradly a minimální velikosti bočních opěr pro zádržná zařízení směřující dozadu
 1.
 Zařízení umístěte na zkušební sedadlo popsané v příloze 6. Nastavitelné zařízení se musí ustavit do nejvíce vzpřímené polohy. Do zařízení vložte nejmenší figurínu podle návodu výrobce. Na opěradle vyznačte bod A, který je v téže vodorovné rovině, jež prochází ramenem nejmenší figuríny v bodě 2 cm směrem dovnitř od vnějšího obrysu paže. Všechny vnitřní povrchy, které jsou nad vodorovnou rovinou procházející bodem A, musí být odzkoušeny podle přílohy 17. Tato oblast zahrnuje opěradla a boční opěry včetně


text:
vnitřních hran (oblastí zaoblení) bočních opěr. U brašen na přenášení dítěte, kde podle pokynů k zařízení a pokynů výrobce není možná symetrická instalace figuríny, musí být oblastí splňující požadavky přílohy 17 všechny vnitřní povrchy nad bodem „A“, jak byl definován výše, ve směru hlavy, měřeno s takovouto figurínou umístěnou do brašny v nejnepříznivější poloze podle pokynů výrobce a s brašnou na přenášení dítěte umístěnou na zkušební stav.
 Je-li možná symetrická instalace figuríny do brašny na přenášení dítěte, musí požadavky přílohy 17 splňovat celý vnitřní povrch.
 2.
 Boční opěry pro zařízení směřující dozadu musí mít minimální hloubku 90 mm, měřeno od střednice povrchu opěradla. Tyto boční opěry musí začínat ve vodorovné rovině procházející bodem „A“ a pokračují až na vrchol opěradla. Od bodu, který je 90 mm pod vrcholem opěradla, se může hloubka boční opěry postupně zmenšovat.
 3.
 Požadavek předcházejícího bodu 2 na nejmenší šířku bočních opěr neplatí pro dětské zádržné systémy hmotnostních skupin II a III v kategorii určité vozidlo, která se mají použít v zavazadlovém prostoru podle bodu 6.1.2 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 19
 Popis seřizovacích zařízení montovaných přímo na dětský zádržný systém
 1.
 Metoda
 1.1
 Uveďte soupravu popruhů do referenční polohy popsané v bodě 8.2.7 a vytáhněte nejméně 50 mm popruhu z nedílného postroje tažením za volný konec popruhu.
 1.2
 Připojte takto seřízenou část nedílného postroje k tažnému zařízení A.
 1.3
 Uveďte do činnosti seřizovací zařízení a zatáhněte nejméně 150 mm popruhu do nedílného postroje. To odpovídá polovině jednoho cyklu a uvede tažné zařízení A do polohy maximálního vytažení popruhu.
 1.4
 Připojte volný konec popruhu k tažnému zařízení B.
 2.
 Popis cyklu
 2.1
 Táhněte popruh zařízením B nejméně 150 mm, přičemž zařízení A nenapíná nedílný postroj.
 2.2
 Uveďte do činnosti seřizovací zařízení a táhněte zařízením A, přičemž zařízení B nenapíná volný konec popruhu.
 2.3
 Na konci zdvihu uveďte seřizovací zařízení mimo činnost.
 2.4
 Podle specifikace v bodě 7.2.2.7 tohoto předpisu cyklus opakujte.
 PŘÍLOHA 20
 Typické zařízení pro zkoušku pevnosti spony
 PŘÍLOHA 21
 Zařízení pro dynamické nárazové zkoušky
 1. Metoda
 1.1 Samotný břišní pás
 Připevněte snímač 1 do vnější polohy, jak je znázorněno výše. Nainstalujte dětský zádržný systém a napněte referenční pás na jeho vnější straně, aby bylo dosaženo zatížení 75 N ± 5 N na této vnější straně.
 1.2 Břišní a diagonální pás
 1.2.1
 Připevněte snímač 1 do vnější polohy, jak je znázorněno výše. Nainstalujte dětský zádržný systém do správné polohy. Je-li zařízení vybaveno aretačním zařízením a působí-li na diagonální pás, umístěte snímač zatížení 2 do vhodné polohy za dětský zádržný systém mezi aretační zařízení a sponu, jak je znázorněno výše. Není-li aretační zařízení použito, nebo je-li součástí spony, umístěte snímač zatížení do vhodné polohy mezi průvlak pásu na sloupku a dětský zádržný systém.
 1.2.2
 Seřiďte břišní část referenčního pásu tak, aby bylo na snímači zatížení č. 1 dosaženo tahového zatížení 50 N ±5 N. Popruh označte křídou v místě, kde prochází simulovanou sponou. Zatímco se břišní pás udržuje v této poloze, seřiďte diagonální pás tak, aby se dosáhlo na snímači zatížení č. 2 tahového zatížení 50 N ±

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
5 N, a to buď zablokováním popruhu v aretačním zařízení dětského zádržného systému, nebo natažením pásu v blízkosti normálního navíječe.
 1.2.3
 Vytáhněte celý popruh z cívky navíječe a přetočte s napětím pásu 4 N ± 3 N mezi navíječem a průvlakem. Cívka se musí před dynamickou zkouškou zablokovat. Proveďte dynamickou nárazovou zkoušku.
 1.2.4
 Před zahájením instalace zkontrolujte dětský zádržný systém, aby se ověřilo, zda splňuje ustanovení bodu 6.2.1.3. Jestliže se změnilo instalační napnutí v důsledku změny úhlové funkce, zjistěte, která okolnost způsobuje nejvíce uvolněnou instalaci, proveďte instalaci a seřiďte napnutí v nejvíce upnuté poloze a potom nastavte dětský zádržný systém do nejnepříznivější polohy, aniž by se změnilo napnutí bezpečnostního pásu pro dospělé. Potom proveďte dynamickou zkoušku.
 1.3 Připevňovací kování ISOFIX
 Pro dětský zádržný systém ISOFIX s nastavitelnou polohou kotevních úchytů ISOFIX ve zlomu sedadla. Upevněte prázdný dětský zádržný systém ISOFIX ke kotevním úchytům H1-H2 ve zlomu sedadla do vhodné zkušební polohy. Pomocí záklapkových mechanismů dětského zádržného systému ISOFIX přitáhněte prázdný dětský zádržný systém ISOFIX ke zlomu sedadla. Uplatněte dodatečnou sílu 135 ± 15 N v rovině souběžné s povrchem sedáku sedadla na zkušebním stavu směrem ke zlomu sedadla, aby se překonaly třecí síly mezi dětským zádržným systémem ISOFIX a sedákem sedadla, což pomůže samonapínacímu účinku záklapkového mechanismu. Síla působí na střednici či rovnoměrně kolem střednice dětského zádržného systému ISOFIX a ve výšce nepřesahující 100 mm nad povrchem sedáku na zkušebním stavu. V případě potřeby nastavte horní upínání tak, aby se tahové zatížení pohybovalo v rozmezí 50 N ± 5 N (*). Po takovémto nastavení dětského zádržného systému ISOFIX do něj umístěte vhodnou zkušební figurínu.
 Poznámka
 1.
 Instalace se dokončí usazením figuríny do dětského zádržného systému podle bodů 1.1 a 1.2.
 2.
 Jelikož se pěnový zkušební sedák po instalaci dětského zádržného zařízení stlačí, musí se dynamická zkouška provést do 10 minut po instalaci. Při použití stejného sedáku musí být minimální časový odstup mezi dvěma zkouškami 20 minut, aby se tvar sedáku vrátil do původní podoby.
 3.
 Snímače zatížení umístěné přímo ve tkanině pásu mohou být elektricky odpojeny, ale musí být ponechány v průběhu dynamické zkoušky na svém místě. Hmotnost každého ze snímačů nesmí přesáhnout 250 g. Snímač zatížení v břišním pásu může být popřípadě nahrazen snímačem zatížení upevněným do kotevního místa.
 4.
 U zádržných zařízení, která jsou opatřena zařízeními ke zvětšení napnutí bezpečnostního pásu pro dospělé, se použije tento zkušební postup:
 Nainstalujte dětský zádržný systém podle požadavků této přílohy a pak uveďte do činnosti napínací zařízení podle návodu výrobce. Jestliže zařízení není možno použít z důvodu nadměrného napnutí, pokládá se takové zařízení za nepřijatelné.
 5.
 Na dětský zádržný systém nepůsobí žádná dodatečná síla kromě minimální síly požadované k dosažení sil nutných k řádné instalaci podle bodů 1.1 a 1.2.2 výše.
 6.
 Je-li brašna na přenášení dítěte instalována, jak předepisuje bod 8.1.3.5.6 tohoto předpisu, bude simulováno spojení mezi bezpečnostním pásem pro dospělé a zádržným systémem. Volný konec bezpečnostního pásu pro dospělé o délce 500 mm (měřeno, jak předepisuje příloha 13) se připevňovacím kováním podle přílohy 13 připevní k předepsaným kotevním úchytům. Zádržný


text:
systém se pak připojí k volnému konci bezpečnostního pásu pro dospělé. Napnutí bezpečnostního pásu pro dospělé, měřeno mezi kotevními body a zádržným systémem, je 50 ± 5 N.
 (*) U zádržných zařízení, která jsou opatřena zařízeními ke zvětšení napnutí horního upínání, se použije tento zkušební postup:
 Nainstalujte dětský zádržný systém ISOFIX podle požadavků této přílohy a pak uveďte do činnosti napínací zařízení podle návodu výrobce. Jestliže zařízení není možno použít z důvodu nadměrného napnutí, pokládá se takové zařízení za nepřijatelné.
 PŘÍLOHA 22
 Zkouška s maketou dolní části trupu
 PŘÍLOHA 23
 Zařízení pro působení zatížení
 Zařízení pro působení zatížení I
 Délka popruhu
 (+/– 5 mm)
 Figurína P/Q 0
 Figurína P/Q 3/4
 P/Q 1,5
 P/Q 3
 P/Q 6
 P/Q 10
 Hlavový pás
 1 000 mm
 1 000 mm
 1 000 mm
 1 200 mm
 1 200 mm
 1 200 mm
 Ramenní pás
 750 mm
 850 mm
 950 mm
 1 000 mm
 1 100 mm
 1 300 mm
 Rozkrokový pás
 300 mm
 350 mm
 400 mm
 400 mm
 450 mm
 570 mm
 Bederní pás
 400 mm
 500 mm
 550 mm
 600 mm
 700 mm
 800 mm
 Rozměr X
 120 mm
 130 mm
 140 mm
 140 mm
 150 mm
 160 mm
 Č.
 Název
 Informace
 Množství
 1
 Hlavový pás – 39 mm
 -
 1
 2
 Ramenní pás LR-PR – 39 mm
 -
 2
 3
 Rozkrokový pás – 39 mm
 -
 1
 4
 Bederní pás – 39 mm
 -
 1
 5
 Vzor stehu (30 × 17)
 Steh: 77, nit: 30
 8
 6
 Umělohmotná spona
 2
 7
 Vzor stehu (2 × 37)
 Steh: 77, nit: 30
 2
 Vzor stehu
 Min. požadovaná síla
 12 × 12 mm
 3,5 kN
 30 × 12 mm
 5,3 kN
 30 × 17 mm
 5,3 kN
 30 × 30 mm
 7,0 kN
 poloměr (zaoblení) všech pásů = 5 mm
 Zařízení pro působení zatížení II
 Všechny rozměry v milimetrech (mm)
 Č.
 Název
 Informace
 Množství
 1
 Hlavní pás – 39 mm
 -
 1
 2
 Bederní pás (horní/spodní) – 39 mm
 -
 2
 3
 Vzor stehu (30 × 17)
 Steh: 77, nit: 30-
 4
 Délka popruhu
 (+/– 5 mm)
 Figurína P/Q 0
 Figurína P/Q 3/4
 P/Q 1,5
 P/Q 3
 P/Q 6
 P/Q 10
 Hlavní pás
 1 600 mm
 1 600 mm
 1 600 mm
 2 000 mm
 2 000 mm
 2 000 mm
 Bederní pás
 440 mm
 540 mm
 640 mm
 740 mm
 740 mm
 840 mm
 Vzor stehu
 Min. požadovaná síla
 12 × 12 mm
 3,5 kN
 30 × 12 mm
 5,3 kN
 30 × 17 mm
 5,3 kN
 30 × 30 mm
 7,0 kN
 poloměr (zaoblení) všech pásů = 5 mm
 PŘÍLOHA 24
 Hořlavost materiálů určených k použití v zabudovaných dětských zádržných systémech
 1. Definice
 „Prostorem pro vzduch v prostoru pro cestující“ se rozumí prostor v prostoru pro cestující, který je obvykle vyplněn čerstvým vzduchem.
 2. Výběr materiálu (viz obrázek 1 níže)
 2.1
 Veškeré části homogenního nebo kompozitního materiálu nacházející se ve vzdálenosti do 13 mm od prostoru pro vzduch v prostoru pro cestující, musí splňovat požadavky bodu 6.1.6.
 2.1.1
 Každý materiál, který není


text:
spojen s jiným(i) materiálem (materiály) v každém bodě dotyku, musí, když je zkoušen samostatně, splňovat požadavky bodu 6.1.6.
 2.1.2
 Každý materiál, který je spojen s jinými materiály v každém bodě dotyku, musí, když je zkoušen jako kompozit s ostatními materiály, splňovat požadavky bodu 6.1.6.
 Materiál A není svým povrchem spojen s materiálem B a zkouší se samostatně.
 Část materiálu B se nachází ve vzdálenosti do 13 mm od prostoru pro vzduch v prostoru pro cestující a materiály B a C jsou spojeny v každém bodě dotyku; proto jsou B a C zkoušeny jako kompozit.
 Řez vede materiálem C podle obrázku 1, aby se vytvořil vzorek o tloušťce 13 mm.
 3. Zkušební postup
 3.1
 Zkouška se provádí v kovovém boxu, aby byly zkušební vzorky chráněny proti průvanu. Box je vevnitř 381 mm dlouhý, 203 mm hluboký a 356 mm vysoký. V přední části má pozorovací okénko, uzavíratelný otvor pro vložení držáku vzorku a otvor pro umístění potrubí plynového hořáku. Pokud jde o ventilaci, je kolem horní části boxu volný prostor o šířce 13 mm, v jeho dně je deset otvorů, každý o průměru 19 mm, a dále má box nožky, díky nimž se jeho dno nachází ve výšce 10 mm, to vše podle obrázku 2.
 3.2
 Před zkoušením se každý vzorek stabilizuje po dobu 24 hodin při teplotě 21 °C a relativní vlhkosti 50 % a zkouška se provádí za těchto podmínek okolí.
 3.3
 Zkušební vzorek se vloží mezi dva rámečky stejného tvaru U z kovu o šířce 25 mm a výšce 10 mm.
 Vnitřní rozměry rámečků tvaru U jsou 51 mm na šířku a 330 mm na délku.
 Vzorek, který na hořícím konci měkne a ohýbá se, což způsobuje kolísavé hoření, je udržován ve vodorovné poloze podpěrami z tenkých žáruvzdorných drátů natažených na šířku rámečku tvaru U pod vzorkem v rozestupech po 25 mm.
 K podložení tohoto typu materiálu lze použít další rámeček tvaru U, širší než rámeček tvaru U se vzorkem; tento další rámeček, v němž jsou nataženy dráty o síle 0,25 mm ze žáruvzdorného kompozitu v rozestupech po 25 mm, se položí přes spodní rámeček tvaru U.
 3.4
 Použije se Bunsenův kahan s trubicí o vnitřním průměru 10 mm.
 Regulátor plynu se nastaví tak, aby měl plamen při svislém postavení trubice výšku 38 mm. Přívod vzduchu do kahanu je uzavřen.
 3.5
 Plyn přiváděný do kahanu má teplotu plamene stejnou jako zemní plyn.
 4. Příprava vzorků
 4.1
 Každý vzorek materiálu, který má být zkoušen, má tvar obdélníku o šířce 102 mm a délce 356 mm, pokud je to možné.
 Tloušťka vzorku je stejná jako u homogenního nebo kompozitního materiálu použitého ve vozidle s tím, že je-li tloušťka materiálu větší než 13 mm, je vzorek seříznut na tuto tloušťku, měřeno od povrchu vzorku, který je nejbližší prostoru pro vzduch v prostoru pro cestující.
 Pokud není možné získat plochý vzorek z důvodu zakřivení povrchu, seřízne se vzorek tak, aby v žádném bodě neměl tloušťku větší než 13 mm.
 Pokud je délka nebo šířka menší než 356 mm nebo 102 mm, použije


text:
se maximální daný rozměr vzorku, který je k dispozici.
 4.2
 Vzorek se vyrobí oříznutím materiálu v podélném i příčném směru.
 Umístí se tak, aby plocha, která je nejblíže prostoru pro vzduch v prostoru pro cestující, byla otočena ve zkušebním rámečku směrem dolů.
 4.3
 Materiál s vlasem či chlupem se umístí na plochý povrch a pročeše dvakrát proti směru vlasů hřebenem, který má sedm až osm hladkých, zaoblených zubů po 25 mm.
 5. Zkouška
 5.1
 Upevněte vzorek tak, aby obě strany a jeden konec ležely na rámečku tvaru U. Je-li vzorek menší než 51 mm, a okraje vzorku tak nemohou ležet na rámečku, umístěte vzorek na drátěný podklad popsaný v bodě 3.3, přičemž jeden konec leží na uzavřeném konci rámečku tvaru U.
 5.2
 Umístěte upevněný vzorek do vodorovné polohy vprostřed boxu.
 5.3
 S plamenem nastaveným podle bodu 3.4 umístěte Bunsenův kahan a vzorek tak, aby střed hrotu kahanu byl 19 mm pod středem spodního okraje otevřeného konce vzorku.
 5.4
 Vystavte vzorek plameni po dobu 15 sekund.
 5.5
 Začněte měřit čas (bez započítání doby působení plamene kahanu), když plamen z hořícího vzorku dosáhne bodu vzdáleného 38 mm od otevřeného konce vzorku.
 5.6
 Změřte čas, který je potřeba, aby plamen postoupil do bodu vzdáleného 38 mm od sevřeného konce vzorku. Pokud plamen nedosáhne daného konečného bodu, určete čas postupu do bodu, kde se hoření zastaví.
 5.7
 Vypočtěte rychlost hoření podle vzorce:
 B = 60 × (D/T)
 kde:
 B
 =
 rychlost hoření v milimetrech za minutu;
 D
 =
 vzdálenost, o kterou oheň postoupí, v milimetrech; a
 T
 =
 čas v sekundách, který oheň potřebuje k tomu, aby postoupil o vzdálenost D v milimetrech.


text:
 |
 22011A0212(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a Spojenými státy mexickými o některých aspektech leteckých služeb
 Úřední věstník L 038 , 12/02/2011 S. 034 - 039
 Dohodamezi Evropskou unií a Spojenými státy mexickými o některých aspektech leteckých služebEVROPSKÁ UNIEna jedné straně aSPOJENÉ STÁTY MEXICKÉna straně druhé,dále jen "strany", v souladu se svými pravomocemi,S OHLEDEM NA ustanovení dvoustranných dohod mezi různými státy Evropské unie a Spojenými státy mexickými o leteckých službách,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že dne 5. června 2003 pověřily členské státy Evropské unie Evropskou komisi, aby pozměnila některá ustanovení jejich dvoustranných dohod o leteckých službách dohodou mezi Evropskou unií a třetími zeměmi,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropská unie má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy ve dvoustranných dohodách o leteckých službách, které členské státy Evropské unie uzavírají nebo uzavřely se třetími zeměmi,UZNÁVAJÍCE význam aktualizace vztahu mezi členskými státy Evropské unie a Spojenými státy mexickými v oblasti leteckých služeb takovým způsobem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropskou unií a Spojenými státy mexickými a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,ZDŮRAZŇUJÍCE svůj zájem na prosazování volné soutěže v oblasti leteckých služeb a na tom, aby leteckým společnostem bylo zabráněno uzavírat dohody, jejichž účelem je vylučovat, narušovat nebo omezovat hospodářskou soutěž,ZAZNAMENÁVAJÍCE, že záměrem Evropské unie není ovlivnit rovnováhu mezi leteckými dopravci Evropské unie a leteckými dopravci Spojených států mexických, ani měnit ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, které se týkají přepravních práv,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Obecná ustanovení1. Odkazy na státní příslušníky členského státu Evropské unie, který je stranou kterékoli z dvoustranných dohod uvedených v příloze I, se považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropské unie.2. Odkazy na letecké dopravce členského státu Evropské unie, který je stranou kterékoli z dvoustranných dohod uvedených v příloze I, se považují za odkazy na letecké dopravce určené uvedeným členským státem Evropské unie.3. Tato dohoda mění některá ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách uvedených v příloze I, aniž jsou dotčena stávající přepravní práva.Článek 2Určení členským státem Evropské unie1. Odstavce 2 a 3 tohoto článku mají přednost před odpovídajícími ustanoveními článků uvedených v písmenech a) a b) přílohy II týkajícími se určení leteckého dopravce členským státem Evropské unie, oprávnění a povolení udělených Spojenými státy mexickými a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení udělených leteckému dopravci.2. Po obdržení určení provedeného členským státem Evropské unie udělí Spojené státy mexické bez prodlení příslušná oprávnění a povolení za předpokladu, že:a) letecký dopravce je usazen na území členského státu Evropské unie, který provedl určení, podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropské unie ab) členský stát Evropské unie odpovědný za vydání osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) leteckému dopravci nad ním vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu a v určení je zřetelně označen příslušný letecký úřad ac) letecký dopravce je vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnického podílu a skutečně kontrolován členskými státy Evropské unie nebo státními příslušníky těchto států nebo zeměmi uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných zemí.3.


text: Spojené státy mexické mohou zamítnout, zrušit, dočasně odejmout nebo omezit oprávnění nebo povolení udělená leteckému dopravci určenému členským státem Evropské unie, není-li splněna některá z podmínek uvedených v odstavci 2.Při výkonu práv podle tohoto odstavce nesmí Spojené státy mexické diskriminovat letecké dopravce Evropské unie z důvodu státní příslušnosti.Článek 3Bezpečnost1. Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v písmenu c) přílohy II.2. Pokud členský stát Evropské unie určil leteckého dopravce, nad nímž regulativní kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát Evropské unie, uplatňují se práva Spojených států mexických podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem Evropské unie, který určil leteckého dopravce, a Spojenými státy mexickými stejným způsobem na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem Evropské unie a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.Článek 4Slučitelnost s pravidly hospodářské soutěže1. Žádná z dvoustranných dohod mezi Spojenými státy mexickými a členskými státy Evropské unie nesmí:a) upřednostňovat přijetí dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků nebo jednání ve vzájemné shodě, které vylučují, narušují nebo omezují hospodářskou soutěž;b) zesilovat účinek jakékoliv takové dohody, rozhodnutí či jednání ve vzájemné shodě; anic) přenášet na soukromé hospodářské subjekty odpovědnost za přijetí opatření, která vylučují, narušují nebo omezují hospodářskou soutěž.2. Ustanovení dvoustranných dohod uvedených v příloze I, která nejsou slučitelná s odstavcem 1, se nepoužijí.Článek 5Přílohy dohodyPřílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.Článek 6Revize nebo změnaStrany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu kdykoli písemně revidovat nebo změnit. Tyto změny vstupují v platnost postupem podle čl. 7 odst. 1 této dohody.Článek 7Vstup v platnost1. Tato dohoda vstupuje v platnost třicátým (30.) dnem po dni přijetí posledního oznámení, jímž se strany diplomatickou cestou písemně informují, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy nezbytné pro tento účel.2. Tato dohoda se vztahuje na dvoustranné dohody uvedené v písmenu b) přílohy I od jejich vstupu v platnost.3. V případě rozporů mezi ustanoveními této dohody a dvoustranných dohod uvedených v příloze I má přednost tato dohoda.Článek 8Ukončení platnosti1. V případě, že dojde k ukončení platnosti některé z dvoustranných dohod uvedených v příloze I, pozbývají současně platnosti všechna ustanovení této dohody, která se týkají uvedené dohody.2. V případě, že dojde k ukončení platnosti všech dvoustranných dohod uvedených v příloze I, pozbývá tato dohoda platnosti současně s ukončením platnosti poslední z uvedených dohod.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Bruselu ve dvou vyhotoveních dne patnáctého prosince dva tisíce deset v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost. V případě rozporů má přednst španělské znění.За Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaEiropas Savienības vārdā –Europos Sąjungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionen+++++ TIFF +++++За Съединените мексикански щатиPor los Estados Unidos MexicanosZa Spojené státy mexickéFor De Forenede Mexicanske StaterFür die Vereinigten Mexikanischen


text: StaatenMehhiko Ühendriikide nimelΓια τις Ηνωμένες Πολιτείες του ΜεξικούFor the United Mexican StatesPour les Etats-Unis mexicainsPer gli Stati Uniti messicaniMeksikas Savienoto Valstu vārdā –Meksikos Jungtinių Valstijų varduA Mexikói Egyesült Államok részérőlGħall-Istati Uniti MessikaniVoor de Verenigde Mexicaanse StatenW imieniu Meksykańskich Stanów ZjednoczonychPelos Estados Unidos MexicanosPentru Statele Unite MexicaneZa Spojené štáty mexickéZa Združene države mehikeMeksikon yhdysvaltojen puolestaFör Mexikos förenta stater+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISEZNAM DVOUSTRANNÝCH DOHOD, NA KTERÉ SE ODKAZUJE V ČLÁNKU 1 TÉTO DOHODYa) Dohody o leteckých službách uzavřené mezi Spojenými státy mexickými a členskými státy Evropské unie, které byly ke dni podpisu této dohody uzavřeny nebo podepsány:- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a spolkovou vládou Rakouska o letecké dopravě, podepsaná ve Vídni dne 27. března 1995 (dále jen "dohoda Mexiko – Rakousko"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Belgického království o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 26. dubna 1999 (dále jen "dohoda Mexiko – Belgie"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou České a Slovenské Federativní Republiky o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 14. srpna 1990 (dále jen "dohoda Mexiko – Česká republika"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Francouzské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Paříži dne 18. května 1993, ve znění Dohody o změně a doplnění Dohody mezi vládou Spojených států mexických a vládou Francouzské republiky o letecké dopravě, uzavřené výměnami nót daných v Paříži dne 13. ledna a v Mexico City dne 4. února 2004 (dále jen "dohoda Mexiko – Francie"),- Dohoda mezi Spojenými státy mexickými a Spolkovou republikou Německo o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 8. března 1967 (dále jen "dohoda Mexiko – Německo"),- Dohoda mezi Spojenými státy mexickými a Italskou republikou o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 23. prosince 1965, ve znění Dohody o změně a doplnění Dohody mezi Spojenými státy mexickými a Italskou republikou o letecké dopravě ze dne 23. prosince 1965, uzavřené výměnami nót daných v Římě dne 2. srpna a 7. prosince 2004 (dále jen "dohoda Mexiko – Itálie"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Lucemburského velkovévodství o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 19. března 1996 (dále jen "dohoda Mexiko – Lucembursko"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Nizozemského království o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 6. prosince 1971, ve znění Dohody o změně Dohody mezi vládou Spojených států mexických a vládou Nizozemského království o letecké dopravě ze dne 6. prosince 1971, uzavřené výměnou nót danou v Mexico City dne 24. srpna 1992 (dále jen "dohoda Mexiko – Nizozemsko"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Polské republiky o leteckých službách, podepsaná v Mexico City dne 11. října 1990 (dále jen "dohoda Mexiko – Polsko"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Portugalska o civilní letecké dopravě, podepsaná v Lisabonu dne 22. října 1948 (dále jen "dohoda Mexiko – Portugalsko"),- Dohoda mezi vládou Spojených států mexických a vládou Španělského království o letecké dopravě, podepsaná v Mexico City dne 21. listopadu 1978 (dále jen "dohoda Mexiko – Španělsko"),- Dohoda mezi vládou


text: Spojených států mexických a vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska o leteckých službách, podepsaná v Mexico City dne 18. listopadu 1988 (dále jen "dohoda Mexiko – Spojené království").b) Dohody o leteckých službách uzavřené mezi Spojenými státy mexickými a členskými státy Evropské unie, které ke dni podpisu této dohody dosud nevstoupily v platnost:- Dohoda mezi Spojenými státy mexickými a Španělským královstvím o letecké dopravě, podepsaná v Madridu dne 8. dubna 2003 (dále jen "dohoda Mexiko – Španělsko").--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISEZNAM ČLÁNKŮ DOHOD UVEDENÝCH V PŘÍLOZE I, NA KTERÉ SE ODKAZUJE V ČLÁNCÍCH 2 A 3 TÉTO DOHODYa) Určení členským státem:- článek 3 dohody Mexiko – Rakousko,- článek 3 dohody Mexiko – Belgie,- článek 3 dohody Mexiko – Česká republika,- článek 3 dohody Mexiko – Francie,- článek 3 dohody Mexiko – Německo,- článek 3 dohody Mexiko – Itálie,- článek 3 dohody Mexiko – Lucembursko,- článek 3 dohody Mexiko – Nizozemsko,- článek 3 dohody Mexiko – Polsko,- článek II dohody Mexiko – Portugalsko,- článek 3 dohody Mexiko – Španělsko,- článek 4 dohody Mexiko – Spojené království.b) Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení:- článek 4 dohody Mexiko – Rakousko,- článek 5 dohody Mexiko – Belgie,- článek 4 dohody Mexiko – Česká republika,- článek 4 dohody Mexiko – Francie,- článek 4 první věta dohody Mexiko – Německo,- článek 4 dohody Mexiko – Itálie,- článek 4 dohody Mexiko – Lucembursko,- článek 4 dohody Mexiko – Nizozemsko,- článek 4 dohody Mexiko – Polsko,- článek VII dohody Mexiko – Portugalsko,- článek 4 dohody Mexiko – Španělsko,- článek 5 dohody Mexiko – Spojené království.c) Bezpečnost:- článek 6 dohody Mexiko – Rakousko,- článek 7 dohody Mexiko – Belgie,- článek 6 dohody Mexiko – Česká republika,- článek 6a dohody Mexiko – Francie,- článek 6a dohody Mexiko – Itálie,- článek 6 dohody Mexiko – Lucembursko,- článek 6 dohody Mexiko – Nizozemsko,- článek V dohody Mexiko – Portugalsko,- článek 8 dohody Mexiko – Spojené království.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISEZNAM JINÝCH ZEMÍ, NA KTERÉ SE ODKAZUJE V ČLÁNKU 2 TÉTO DOHODYa) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);d) Švýcarská konfederace (v rámci Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).--------------------------------------------------


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/31
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 278/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2015/2145]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Komise 2014/84/EU ze dne 30. června 2014, kterou se mění dodatek A přílohy II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES o bezpečnosti hraček, pokud jde o nikl (1), má být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze II kapitole XXIII se vbodě 1a (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/48/ES) doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 L 0084: směrnice Komise 2014/84/EU ze dne 30. června 2014 (Úř. věst. L 192, 1.7.2014, s. 49).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2014/84/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHPÚředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHPÚředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 192, 1.7.2014, s. 49.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 13.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/12
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 161/2012
 ze dne 28. září 2012,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Do Dohody o EHP by mělo být začleněno nařízení Komise (EU) č. 223/2012 ze dne 14. března 2012, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I a IV technickému pokroku (1).
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Do bodu 1 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003) kapitoly XIV přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32012 R 0223: nařízení Komise (EU) č. 223/2012 ze dne 14. března 2012 (Úř. věst. L 75, 15.3.2012, s. 12).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 223/2012 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Úř. věst. L 75, 15.3.2012, s. 12.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22004D0047
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 47/2004 ze dne 23. dubna 2004, kterým se mění příloha XX (životní prostředí) k Dohodě o EHP – nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1804/2003 (halon)
 Úřední věstník L 277 , 26/08/2004 S. 0014 - 0014
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 47/2004ze dne 23. dubna 2004,kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 160/2003 ze dne 7. listopadu 2003 [1].(2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1804/2003 ze dne 22. září 2003, kterým se mění nařízení (ES) č. 2037/2000, pokud jde o regulaci halonů vyvážených pro kritická použití, vývoz výrobků a zařízení obsahujících chlorfluoruhlovodíky a regulaci bromchlormethanu [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 21aa (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2037/2000) přílohy XX Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32003 R 1804: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1804/2003 ze dne 22. září 2003 (Úř. věst. L 265, 16.10.2003, s. 1)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 1804/2003 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. dubna 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 23. dubna 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 41, 12.2.2004, s. 58.[2] Úř. věst. L 265, 16.10.2003, s. 1.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 22.3.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 75/65
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU č. 31/2005 ZŘÍZENÉHO DOHODOU O VZÁJEMNÉM UZNÁVÁNÍ MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI
 ze dne 14. února 2005
 o zařazení subjektu posuzování shody do seznamu v odvětvové příloze o telekomunikačních zařízeních
 (2005/250/ES)
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, a zejména na články 7 a 14,
 vzhledem k tomu, že smíšenému výboru přísluší rozhodovat o zařazení subjektu nebo subjektů posuzování shody do seznamu v odvětvové příloze,
 ROZHODL TAKTO:
 1.
 Subjekt posuzování shody uvedený v příloze A se zařazuje do seznamu subjektů posuzování shody v oddílu V odvětvové přílohy o telekomunikačních zařízeních.
 2.
 Obě strany se dohodly na specifickém rozsahu zařazení subjektu posuzování shody uvedeného v příloze A, co do výrobků a postupů posuzování shody, a budou jej zachovávat.
 Toto rozhodnutí je vyhotoveno ve dvou prvopisech a podepsáno zástupci smíšeného výboru oprávněnými jednat jménem stran za účelem pozměnění dohody. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem pozdějšího podpisu.
 Podepsáno ve Washingtonu dne 9. února 2005.
 Za Spojené státy americké
 James C. SANFORD
 Podepsáno v Bruselu dne 14. února 2005.
 Za Evropské společenství
 Joanna KIOUSSI
 PŘÍLOHA A
 Subjekt posuzování shody ES zařazený do seznamu subjektů posuzování shody v oddílu V odvětvové přílohy o telekomunikačních zařízeních
 KTL
 Saxon Way
 Priory Park West
 Hull HU13 9PB
 Spojené království
 Tel.: (44) 1482 80 18 01
 Fax.: (44) 1482 80 18 06


text:
 21.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 366/77
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 135/2006
 ze dne 27. října 2006,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 126/2006 ze dne 22. září 2006 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 601/2006 ze dne 18. dubna 2006, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 184/2005, pokud jde o formát a postup pro předávání údajů (2), má být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 602/2006 ze dne 18. dubna 2006, kterým se upravuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 184/2005 aktualizací požadavků na údaje (3), má být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XXI Dohody se mění takto:
 1.
 Do bodu 19s (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 184/2005) se doplňuje následující text:
 „ve znění:
 —
 32006 R 0602: nařízení Komise (ES) č. 602/2006 ze dne 18. dubna 2006 (Úř. věst. L 106, 19.4.2006, s. 10).“
 2.
 Za bod 19s (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 184/2005) se vkládá nový bod, který zní:
 „19sa.
 32006 R 0601: Nařízení Komise (ES) č. 601/2006 ze dne 18. dubna 2006, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 184/2005, pokud jde o formát a postup pro předávání údajů (Úř. věst. L 106, 19.4.2006, s. 7).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 601/2006 a č. 602/2006 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. října 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. října 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 333, 30.11.2006, s. 57.
 (2) Úř. věst. L 106, 19. 4. 2006, s. 7.
 (3) Úř. věst. L 106, 19. 4. 2006, s. 10.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 3.12.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 347/45
 ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU-MAROKO č. 1/2014
 ze dne 3. října 2014,
 kterým se mění čl. 15 odst. 7 protokolu č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce
 (2014/869/EU)
 RADA PŘIDRUŽENÍ,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, a zejména na článek 39 protokolu č. 4 k této dohodě,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Ustanovení čl. 15 odst. 7 protokolu č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), ve znění rozhodnutí Rady přidružení EU-Maroko č. 1/2010 ze dne 23. srpna 2010 (2), umožňuje do 31. prosince 2012 za určitých podmínek navrácení cla nebo částečné osvobození od cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem.
 (2)
 V zájmu jasnosti, dlouhodobé hospodářské předvídatelnosti a právní jistoty pro hospodářské subjekty se smluvní strany dohody dohodly na prodloužení použitelnosti čl. 15 odst. 7 protokolu č. 4 k dohodě o tři roky, a to s účinkem od 1. ledna 2013.
 (3)
 Protokol č. 4 k dohodě by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn.
 (4)
 Jelikož použitelnost čl. 15 odst. 7 protokolu č. 4 k dohodě skončila k 31. prosinci 2012, mělo by být toto rozhodnutí použitelné od 1. ledna 2013,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V čl. 15 odst. 7 protokolu č. 4 k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, týkajícího se definice pojmu „původní produkty“ a metod správní spolupráce, se poslední pododstavec nahrazuje tímto:
 „Tento odstavec se použije do 31. prosince 2015 a může být přezkoumán na základě společné dohody.“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 Použije se od 1. ledna 2013.
 V Bruselu dne 3. října 2014.
 Za Radu přidružení
 předsedkyně
 F. MOGHERINI
 (1) Úř. věst. L 70, 18.3.2000, s. 2.
 (2) Úř. věst. L 248, 22.9.2010, s. 66.


text:
 9.8.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 209/82
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 45/2007
 ze dne 27. dubna 2007,
 kterým se mění příloha XXII (Právo obchodních společností) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 160/2006 ze dne 8. prosince 2006 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 1329/2006 ze dne 8. září 2006, kterým se mění nařízení (ES) č. 1725/2003, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o výklady Výboru pro výklad mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRIC) č. 8 a č. 9 (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 10ba (nařízení Komise (ES) č. 1725/2003) přílohy XXII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32006 R 1329: nařízení Komise (ES) č. 1329/2006 ze dne 8. září 2006 (Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 3).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 1329/2006 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost 20 dnů po svém přijetí za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. dubna 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 89, 29.3.2007, s. 38.
 (2) Úř. věst. L 247, 9.9.2006, s. 3.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/23
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 247/2015
 ze dne 30. října 2015,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2017/1036]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2015/1362 ze dne 6. srpna 2015, kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání oxidu křemičitého (E 551) ve výtažcích z rozmarýnu (E 392) (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2015/1378 ze dne 11. srpna 2015, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání riboflavinů (E 101) a karotenů (E 160a) v sušených bramborových granulích a lupíncích (2), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (4)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 54zzzzr (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32015 R 1362: nařízení Komise (EU) 2015/1362 ze dne 6. srpna 2015 (Úř. věst. L 210, 7.8.2015, s. 22),
 —
 32015 R 1378: nařízení Komise (EU) 2015/1378 ze dne 11. srpna 2015 (Úř. věst. L 213, 12.8.2015, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2015/1362 a (EU) 2015/1378 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. října 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda SLETNES
 (1) Úř. věst. L 210, 7.8.2015, s. 22.
 (2) Úř. věst. L 213, 12.8.2015, s. 1.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 3.9.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 232/22
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 66/2009
 ze dne 29. května 2009,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 50/2009 ze dne 24. dubna 2009 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 859/2008 ze dne 20. srpna 2008, kterým se mění nařízení Rady (EHS) č. 3922/91, pokud jde o společné technické požadavky a správní postupy platné pro obchodní leteckou dopravu (2), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 66a (nařízení Rady (EHS) č. 3922/91) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 R 0859: nařízení Komise (ES) č. 859/2008 ze dne 20. srpna 2008 (Úř. věst. L 254, 20.9.2008, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 859/2008 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. května 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. května 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 162, 25.6.2009, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 254, 20.9.2008, s. 1.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 30.7.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 202/55
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 201/2014
 ze dne 25. září 2014,
 kterým se mění Protokol 26 (o pravomocích a funkcích Kontrolního úřadu ESVO v oblasti státních podpor) k Dohodě o EHP [2015/1269]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 372/2014 ze dne 9. dubna 2014, kterým se mění nařízení (ES) č. 794/2004, pokud jde o výpočet určitých lhůt, vyřizování stížností a označování a ochranu důvěrných informací (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Protokol 26 Dohody o EHP by proto měl být odpovídajícím způsobem změněn,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 2 (nařízení Komise (ES) č. 794/2004) článek 2 Protokolu 26 k Dohodě o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0372: nařízení Komise (EU) č. 372/2014 ze dne 9. dubna 2014 (Úř. věst. L 109, 12.4.2014, s. 14).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 372/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2), nebo dnem vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP, kterým se nařízení Rady (EU) č. 734/2013 začleňuje do Dohody o EHP, podle toho, co nastane později.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 109, 12.4.2014, s. 14.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 10.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 177/40
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 6 – Jednotná ustanovení pro schválení typu směrových svítilen motorových vozidel a jejich přípojných vozidel
 Zahrnující veškerá platná znění až po:
 doplněk 18 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 24. října 2009
 opravu 1 dodatku 18 – datum vstupu v platnost: 11. listopadu 2009
 doplněk 19 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 19. srpna 2010
 OBSAH
 PŘEDPIS
 0.
 Oblast působnosti
 1.
 Definice
 2.
 Žádost o schválení typu
 3.
 Značení
 4.
 Schválení
 5.
 Všeobecné požadavky
 6.
 Intenzita vyzařovaného světla
 7.
 Zkušební postup
 8.
 Barva vyzařovaného světla
 9.
 Změny typu směrové svítilny motorových vozidel a jejich přípojných vozidel a rozšíření schválení typu
 10.
 Shodnost výroby
 11.
 Postihy za neshodnost výroby
 12.
 Definitivní ukončení výroby
 13.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních útvarů
 14.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Kategorie směrových svítilen: požadované minimální úhly prostorového rozložení světla těchto kategorií směrových svítilen
 Příloha 2 –
 Zpráva o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu směrové svítilny podle nařízení č. 6
 Příloha 3 –
 Uspořádání značky schválení typu
 Příloha 4 –
 Fotometrická měření
 Příloha 5 –
 Barva oranžových světel: chromatické souřadnice
 Příloha 6 –
 Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby
 Příloha 7 –
 Minimální požadavky na výběr vzorků inspektorem
 0. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na směrové svítilny pro vozidla kategorií L, M, N, O a T (1).
 1. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 1.1 „Směrovou svítilnou“ se rozumí zařízení instalované na motorovém vozidle nebo na přípojném vozidle, které je ovládáno řidičem, jenž jím signalizuje úmysl změnit směr, kterým se vozidlo pohybuje. Tento předpis se vztahuje pouze na pevně umístěná zařízení s přerušovaným světlem, k jehož přerušování dochází přerušováním proudového napájení svítilny.
 1.2 Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 1.3 „Směrovými svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka;
 b)
 vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, typ žárovky, modul zdroje světla atd.);
 c)
 kategorie směrových svítilen;
 d)
 ovládání proměnné svítivosti, pokud existuje.
 Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoliv filtru nepředstavuje změnu typu.
 1.4 Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku/žárovky a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU
 2.1 Žádost o schválení typu směrové svítilny podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce. V žádosti se také uvádí, do které kategorie nebo do které z


text:
kategorií 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 nebo 6 uvedených v příloze 1 směrová svítilna patří, a v případě, že patří do kategorie 2, je třeba uvést, zda má konstantní (kategorie 2a) nebo proměnnou svítivost (kategorie 2b) a zda může být užita v soustavě dvou svítilen stejné kategorie. Žadatel může také nepovinně uvést, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.
 Pro každý typ směrové svítilny musí být k žádosti přiloženy:
 2.2.1 výkresy (ve trojím vyhotovení), které budou dostatečně podrobné, aby bylo možné určit typ a kategorii svítilny, a udávající geometrickou polohu/polohy, ve které/ve kterých může být svítilna na vozidle montována; osu pozorování, která se má při zkouškách užít jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0°, svislý úhel V = 0°); a bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed. Výkresy rovněž zobrazují polohu, kde se vůči kružnici značky schválení typu uvádí číslo schválení typu a doplňkové symboly;
 2.2.2 stručný technický popis uvádějící, s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla, zejména:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; tato kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo
 b)
 specifický identifikační kód modulu zdroje světla;
 2.2.3 pro směrovou svítilnu kategorie 2b stručný popis ovládání proměnné svítivosti, schéma zapojení a specifikaci vlastností systému, který zajišťuje dvě hladiny svítivosti;
 2.2.4 pro směrovou svítilnu kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b údaje o signálu podle bodu 6.2.2 níže;
 2.2.5 dva vzorky; pokud se žádá o schválení neidentických avšak symetrických zařízení vhodných k montáži jedno na levou stranu a druhé na pravou stranu vozidla, mohou být oba dodané vzorky totožné a určené k montáži jen na pravou nebo jen na levou stranu vozidla.
 U směrové svítilny kategorie 2b musí být k žádosti připojeno ovládání proměnné svítivosti nebo generátor generující stejný signál / stejné signály.
 3. ZNAČENÍ
 Pro zařízení předložená ke schválení typu platí, že:
 3.1 jsou opatřena obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 3.2 jsou opatřena – s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným značením, které udává:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsané žárovky / předepsaných žárovek; a/nebo
 b)
 specifický identifikační kód modulu zdroje světla;
 3.3 mají dostatečný prostor pro značku schválení typu a doplňkové symboly předepsané v bodě 4.2 dále v textu. Tato plocha musí být vyznačena ve výkresech zmíněných v bodě 2.2.1 výše;
 3.4 svítilny s elektronickým ovládáním zdroje světla nebo s ovládáním proměnné svítivosti a/nebo s nevýměnnými zdroji světla a/nebo modul/moduly zdroje světla jsou označeny jmenovitým napětím nebo rozsahem napětí a maximálním jmenovitým příkonem;
 u svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny:
 3.5.1 obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 3.5.2 specifickým identifikačním kódem modulu; toto označení musí


text:
být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento specifický identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení typu bez kružnice předepsané níže v bodě 4.2.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento specifický identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 2.2.1.
 Značka schválení typu nemusí být stejná jako schvalovací značka svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky pocházejí od téhož žadatele;
 3.5.3 údajem jmenovitého napětí nebo rozsahu napětí a maximálního jmenovitého příkonu.
 3.6 Elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládaní proměnné svítivosti, které jsou součástí svítilny, ale nejsou zamontovány do tělesa svítilny, musí být označeny názvem výrobce a svým identifikačním číslem.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1 Obecnosti
 4.1.1 Pokud oba vzorky dodané ke schválení podle výše uvedeného bodu 2.2.4 splňují požadavky tohoto předpisu, schválení se udělí.
 4.1.2 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky několika předpisů připojených k dohodě z roku 1958, lze použít jedinou mezinárodní značku schválení typu za předpokladu, že tyto svítilny nejsou skupinové, sdružené nebo sloučené s jinou svítilnou nebo svítilnami, které kterémukoli z těchto předpisů nevyhovují.
 4.1.3 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01, což odpovídá sérii změn 01, která vstoupila v platnost dne 27. června 1987) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Dotčená smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo schválení jinému typu zařízení, na který se vtahuje tento předpis. Směrové svítilny různých kategorií mohou být označeny jediným číslem schválení za předpokladu, že tvoří jednu soustavu.
 4.1.4 Zpráva o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu zařízení v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy v souladu se vzorem uvedeným v příloze 2 tohoto předpisu.
 4.1.5 Každé zařízení odpovídající schválenému typu podle tohoto předpisu musí mít kromě značení předepsaného v bodě 3.1 a 3.2 nebo 3.4 na ploše zmíněné výše v bodě 3.3 také značku schválení typu popsanou v bodech 4.2 a 4.3 dále v textu.
 4.2 Složení značky schválení typu
 Značka schválení sestává z:
 mezinárodní značky schválení typu, která sestává z/ze:
 4.2.1.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila; (2)
 4.2.1.2 čísla schválení, jak je předepsáno výše v bodě 4.1.3.
 Následujícího doplňkového symbolu / doplňkových symbolů, kterým/kterými je:
 4.2.2.1 jedno nebo více z čísel: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 nebo 6 podle toho, zda zařízení odpovídá jedné nebo více kategoriím 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5 nebo 6, pro kterou se v souladu s bodem 2.1 žádá o udělení schválení;
 4.2.2.2 u zařízení, která nemohou být namontována neomezeně na kterékoliv straně vozidla, vodorovná šipka udávající polohu, v níž má být zařízení namontováno (šipka směřuje ven od vozidla u zařízení kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b a směrem k předku vozidla u zařízení kategorií 3, 4, 5 a 6). U zařízení kategorie 6 je třeba ještě vyznačit písmeno


text:
„R“ nebo „L“ označující pravou nebo levou stranu vozidla;
 4.2.2.3 u zařízení, která mohou být užita v soustavě dvou svítilen, doplňkové písmeno „D“ umístěné vpravo od znaků uvedených v bodu 4.2.2.1;
 4.2.2.4 u zařízení s omezeným rozložením světla podle bodu 2.1.3 přílohy 4 tohoto předpisu svislá šipka vycházející z horizontálního dílu a směřující dolů;
 4.2.2.5 dvouciferné číslo schválení, které označuje sérii změn platných v době udělení schválení, a je-li to nutné, požadovaná šipka může být vyznačena v blízkosti výše uvedených doplňkových symbolů.
 4.2.2.6 Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 a 4.2.2, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné, i když je zařízení namontováno na vozidle.
 4.3 Uspořádání značky schválení typu
 4.3.1 Samostatné svítilny
 Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázku 1 v příloze 3 tohoto nařízení.
 Pokud různé typy svítilen splňujících požadavky několika předpisů užívají stejné vnější rozptylové sklo stejné nebo odlišné barvy, může být uvedena jediná mezinárodní značka schválení typu sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoliv na svítilně za předpokladu, že:
 4.3.1.1 je po montáži svítilny viditelná;
 4.3.1.2 pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka;
 4.3.1.3 jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno;
 4.3.1.4 těleso svítilny musí mít místo podle výše uvedeného popisu v bodě 3.3 a musí být označeno značkou schválení typu pro platnou funkci / platné funkce.
 4.3.1.5 Obrázek 4 v příloze 3 tohoto předpisu uvádí příklady značky schválení typu s výše uvedenými doplňkovými symboly.
 4.3.2 Skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny
 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny splňují požadavky současně několika nařízení, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení sestávající z písmene „E“ v kružnici, za níž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna kdekoli na skupinových, sdružených nebo sloučených svítilnách, pokud:
 4.3.2.1.1 je viditelná po montáži svítilen;
 4.3.2.1.2 žádná část skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, která propouští světlo, nemůže být odstraněna, aniž by se současně neodstranila značka schválení typu.
 Pro každou svítilnu musí být vyznačen příslušný identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka:
 4.3.2.2.1 buď na příslušné ploše výstupu světla;
 4.3.2.2.2 nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen jasně identifikovat.
 4.3.2.3 Jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmějí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší jednotlivou značku v nařízení, podle kterého bylo schválení uděleno.
 4.3.2.4 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu skupinových, sdružených nebo


text:
sloučených svítilen, na který se vztahuje tento předpis.
 4.3.2.5 Příklady uspořádání značek schválení typu pro skupinové, sdružené nebo sloučené svítilny, včetně všech výše popsaných doplňkových symbolů, jsou uvedeny na obrázku 2 přílohy 3 tohoto nařízení.
 4.3.3 Svítilny sloučené s ostatními svítilnami, jejichž rozptylové sklo může být užito pro jiné typy světlometů
 Platí ustanovení bodu 4.3.2.
 4.3.3.1 Mimoto tam, kde je použito totéž rozptylové sklo, může být toto rozptylové sklo opatřeno různými značkami schválení jednotlivých typů světlometů nebo soustav svítilen, za předpokladu, že těleso světlometu má i tehdy, když je není možno od rozptylového skla oddělit, také plochu podle bodu 3.3 a je opatřeno značkami schválení typu pro platné funkce.
 Jestliže různé typy světlometů obsahují totéž základní těleso, může toto těleso nést všechny jednotlivé značky schválení.
 4.3.3.2 Obrázek 3 v příloze 3 tohoto předpisu uvádí příklady značek schválení typu pro svítilny sloučené se světlomety.
 4.4 Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může být umístěna na vnitřní nebo na vnější (průhledné či neprůhledné) části zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části pro výstup světla. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře.
 5. VŠEOBECNÉ POŽADAVKY
 5.1 Všechna dodaná zařízení musí vyhovovat požadavkům stanoveným dále v bodech 6 a 8.
 5.2 Zařízení musí být konstruována a vyráběna tak, aby v obvyklých podmínkách užití a při vibracích, kterým mohou být při takovém užití vystavena, byla zachována jejich uspokojivá funkce a aby si zachovala vlastnosti předepsané tímto předpisem.
 V případě modulů zdroje světla musí být ověřeny následující skutečnosti.
 5.3.1 konstrukce modulu/modulů zdroje světla musí být taková:
 a)
 aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné než určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nástroje/nástrojů;
 b)
 pokud je ve stejném pouzdru zařízení použit více než jeden modul zdroje světla, aby nemohly být v tomtéž pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s různými vlastnostmi.
 5.3.2 Modul/moduly zdroje světla jsou zajištěny proti nežádoucí manipulaci.
 5.4 V případě poruchy ovládání proměnné svítivosti směrové svítilny kategorie 2b, která vyzařuje více, než je maximální hodnota pro kategorii 2a, musí být automaticky splněny požadavky na konstantní svítivost u kategorie 2a.
 V případě výměnné žárovky/výměnných žárovek:
 5.5.1 lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie žárovky/žárovek schválených podle předpisu č. 37, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platné v době podání žádosti o schválení neobsahují žádné omezení pro její/jejich použití;
 5.5.2 konstrukce zařízení je taková, aby nemohla být žárovka upevněna v jiné než ve správné poloze;
 5.5.3 patice žárovky musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí list údajů o patici, který odpovídá příslušné kategorii použité žárovky.
 6. INTENZITA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 Světlo vyzařované každým ze dvou dodaných zařízení nesmí podle přílohy 1 vykazovat v případě směrových svítilen kategorií 1, 1a, 1b, 2a nebo 2b ve vztažné ose a v případě kategorie 5 a 6 ve směru A menší než minimální svítivost a větší než maximální svítivost stanovené níže:


text:
Kategorie směrové svítilny
 Minimální svítivost (cd)
 Maximální svítivost (cd) podle užití jako
 Jednotlivá svítilna
 Svítilna (jednotlivá) označená písmenem „D“ (viz bod 4.2.2.3)
 1
 175
 1 000
 500
 1a
 250
 1 200
 600
 1b
 400
 1 200
 600
 2a (konstantní)
 50
 500
 250
 2b (proměnná)
 50
 1 000
 500
 5
 0,6
 280
 140
 6
 50
 280
 140
 6.1.1 U soustavy dvou nebo více směrových svítilen nesmí celková intenzita světla přesáhnout maximální hodnotu.
 6.1.2 Jestliže se soustava dvou nebo více svítilen, které mají stejnou funkci, považuje za jedinou svítilnu, musí vyhovovat požadavkům, které se týkají:
 a)
 maximální intenzity světla, jestliže svítí celá soustava (poslední sloupec tabulky);
 b)
 minimální intenzity, jestliže jedna svítilna nesvítí.
 V případě poruchy jednotlivé svítilny kategorie 1, 1a, 1b, 2a a 2b, která má více než jeden zdroj světla, se použijí tato ustanovení:
 6.2.1 skupina zdrojů světla, zapojená tak, že selhání jednoho z nich způsobí, že všechny přestanou vyzařovat světlo, se považuje za jeden zdroj světla;
 6.2.2 je vydán signál k aktivaci kontrolky předepsané v bodě 5.6.8 předpisu č. 48, jestliže:
 a)
 nastala porucha kteréhokoli zdroje světla, nebo
 b)
 u svítilny konstruované pouze pro dvě žárovky je svítivost ve vztažné ose menší než 50 % minimální svítivosti, nebo
 c)
 jako důsledek poruchy jednoho nebo více zdrojů světla je svítivost v jednom z dále uvedených směrů, jak je uvedeno v příloze 4 tohoto předpisu, menší, než požadovaná minimální svítivost:
 i)
 H = 0°, V = 0°;
 ii)
 H = 20° ven z vozidla, V = + 5°;
 iii)
 H = 10° dovnitř vozidla, V = 0°.
 6.3 Pokud jsou rozsvíceny všechny zdroje světla, smí být překročena svítivost stanovená pro jednotlivou svítilnu za předpokladu, že jednotlivá svítilna není označena písmenem „D“ a že není překročena maximální svítivost stanovená pro soustavu dvou nebo více svítilen.
 Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 1 tohoto předpisu, splňuje intenzita světla vyzařovaného kterýmkoli z obou dodaných zařízení tyto podmínky:
 nesmí být v kterémkoliv směru odpovídajícím bodům tabulky standardního rozložení světla v příloze 4 tohoto předpisu menší než minimum uvedené v bodu 6.1 násobené procentem stanoveným pro daný směr ve zmíněné tabulce;
 6.4.1.1 na rozdíl od bodů 6.4 a 6.4.1 je pro kategorii směrových svítilen 5 požadována směrem vzad minimální hodnota 0,6 cd v celém poli, stanoveném v příloze 1;
 6.4.2 nesmí v kterémkoliv směru v prostoru, ze kterého je směrová svítilna viditelná, překročit maximum stanovené v bodě 6.1.
 Kromě toho:
 6.4.3.1 svítivost vyzařovaného světla nesmí být v celém rozsahu polí definovaných v diagramech v příloze 1 menší než 0,7 cd pro zařízení kategorie 1b, menší než 0,3 cd pro zařízení kategorií 1, 1a, 2a, 2b a pro kategorii 2b ve dne; nesmí být menší než 0,07 cd pro zařízení kategorie 2b v noci;
 6.4.3.2 Musí být dodržena ustanovení bodu 2.2 přílohy 4 tohoto předpisu o místních změnách svítivosti.
 6.5 Svítivost se většinou měří s trvale svítícím zdrojem / svítícími zdroji světla.
 V závislosti na konstrukci zařízení je však povoleno měřit svítilnu v přerušovaném režimu svícení, a to např. jsou-li použity


text:
svítící diody (LED) nebo je-li třeba předejít přehřátí.
 Za tím účelem je třeba dosáhnout přerušování o kmitočtu f = 1,5 ±0,5 Hz s pulsem delším než 0,3 s, měřeno při svítivosti 95 %.
 V případě výměnných žárovek musí žárovka ve svítícím stavu pracovat se vztažným světelným tokem. Ve všech ostatních případech se požadované napětí podle bodu 7.1.1 spíná s napěťovým nárůstem a poklesem kratším než 0,01 s; překmit napětí je nepřípustný.
 V případě měření v přerušovaném režimu svícení se uvádí maximální naměřená svítivost.
 6.6 V případě zařízení kategorie 2b musí být pro krajní úrovně svítivosti produkované směrovou svítilnou měřena doba zpoždění mezi zapnutím elektrického napájení zdroje (zdrojů) světla a dosažením světelného výstupu ve vztažné ose v hodnotě 90 % hodnoty naměřené podle bodu 6.3 výše. Doba, která je třeba pro změření nejnižší svítivosti, nesmí být delší než doba, která je třeba pro změření nejvyšší svítivosti.
 Ovládání proměnné svítivosti nesmí generovat signály, které vytvářejí svítivosti:
 6.7.1 mimo rozsah stanovený výše v bodě 6.1 a
 6.7.2 které překračují maximum kategorie 2a stanovené v bodě 6.1:
 a)
 u systémů, které závisí pouze na podmínkách denních a nočních: za nočních podmínek;
 b)
 u ostatních systémů: za referenčních podmínek podle údajů výrobce (3).
 6.8 Příloha 4 podle údaje v bodě 6.2.1 udává podrobnosti o metodách měření, které se mají použít.
 7. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 Veškerá fotometrická a kolorimetrická měření se provádějí:
 7.1.1 v případě svítilen s výměnnými zdroji světla – pokud nejsou vybaveny elektronickým ovládáním zdroje světla nebo ovládáním proměnné svítivosti – s bezbarvou nebo barevnou standardní žárovkou kategorie předepsané pro zařízení a při napájení napětím potřebným k vytvoření vztažného světelného toku požadovaného pro tuto kategorii žárovek;
 7.1.2 v případě svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se měří při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;
 7.1.3 v případě systémů, které užívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, jež jsou součástí svítilny (4), při napájení napětím, které na vstupní přívody svítilny podle údaje výrobce tyto systémy přivádějí, nebo pokud není stanoveno, při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V;
 7.1.4 v případě systémů, které užívají elektronické ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, jež nejsou součástí svítilny, při napájení napětím, které je podle údaje výrobce přiváděno na vstupní přívody svítilny.
 7.2 V případě směrové svítilny kategorie 2b provozované s ovládáním proměnné svítivosti se však fotometrická měření provedou podle popisu žadatele.
 7.3 Zkušební laboratoř si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla nebo ovládání proměnné svítivosti, které jsou potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím.
 7.4 Napětí, kterým je svítilna napájena, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 2 tohoto předpisu.
 7.5 Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy směrové svítilny. V případě směrových svítilen kategorií 5 a 6 však musí být určeny okraje plochy vyzařující světlo.
 8. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 Barva vyzařovaného světla v mřížce pole rozložení světla definované v bodě 2 přílohy 4 musí být oranžová. Pokud jde o zkoušky, viz příloha 5 tohoto předpisu. Mimo toto pole nesmí být pozorovány náhlé změny


text:
v barvě. Tyto požadavky platí také v rozsahu proměnné svítivosti produkované směrovými svítilnami kategorie 2b.
 9. ZMĚNY TYPU SMĚROVÉ SVÍTILNY MOTOROVÝCH VOZIDEL A JEJICH PŘÍPOJNÝCH VOZIDEL A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU
 Každá změna typu směrové svítilny se oznamuje správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán potom může:
 9.1.1 buď usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že zařízení v každém případě stále splňuje požadavky; nebo
 9.1.2 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.
 9.2 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4 výše.
 9.3 Příslušný orgán vystavující rozšíření schválení typu přiřadí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o něm smluvní strany dohody z roku 1958, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře pro sdělení podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 10. SHODNOST VÝROBY
 Výrobní postup musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 k dohodě (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 10.1 směrové svítilny schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem, pročež musí splňovat požadavky stanovené v bodech 6 a 8 výše;
 10.2 musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 6 tohoto předpisu;
 10.3 jsou splněny minimální požadavky na odběr vzorků kontrolorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu;
 10.4 orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontrol shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Běžná četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 11.1 V případě, že nejsou splněny výše uvedené požadavky, lze schválení udělené příslušnému typu zařízení podle tohoto předpisu odejmout.
 11.2 Pokud některá ze smluvních stran dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve vydala, musí o tom ihned vyrozumět ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 12. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu zařízení schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 13. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které schválení vydávají a kterým se zasílají osvědčení o schválení nebo o rozšíření nebo zamítnutí či odnětí schválení vydaných v jiných státech.
 14. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 14.1 Od data oficiálního vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, udělení schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01.
 14.2 Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, vydat schválení EHK pouze tehdy, pokud schvalovaný typ směrové svítilny splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k


text:
sérii změn 01.
 14.3 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 14.4 Po dobu 12 měsíců po vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat ve vydávání schválení těm typům směrových svítilen, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění předchozích sérií změn.
 14.5 Schválení EHK vydané podle tohoto předpisu dříve než 12 měsíců po jeho vstupu v platnost a všechna rozšíření schválení včetně rozšíření podle předchozích sérií změn tohoto předpisu zůstávají v platnosti bez časového omezení. Pokud typ směrové svítilny schválený podle předchozí série změn splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01, informuje o tom smluvní strana, která udělila schválení typu, ostatní smluvní strany, které používají tento předpis.
 14.6 Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout typ směrové svítilny schválený podle doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu.
 14.7 Do doby 36 měsíců po datu vstupu v platnost doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu neodmítne žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, typ směrové svítilny schválené podle předchozích sérií změn vydaných k tomuto předpisu.
 14.8 Po uplynutí 36 měsíců ode dne vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout prodej typu směrové svítilny, který nesplňuje požadavky doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu, pokud taková směrová svítilna není určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.
 14.9 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro směrové svítilny na základě předchozích sérií změn za předpokladu, že je taková směrová svítilna určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.
 14.10 Počínaje úředním datem vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost žádná ze smluvních stran, která používá tento předpis, nezakáže montáž směrové svítilny schválené podle tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01 na vozidlo.
 14.11 Po dobu 48 měsíců po vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, dále umožňovat montáž směrových svítilen schválených podle tohoto předpisu ve znění předchozích sérií změn na vozidlo.
 14.12 Po uplynutí období 48 měsíců od data vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 v platnost mohou strany dohody, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž směrové svítilny, která nesplňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01, na nové vozidlo, pro které bylo uděleno vnitrostátní nebo individuální schválení typu více než 24 měsíců poté, co doplněk 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu vstoupil v platnost.
 14.13 Po uplynutí 60 měsíců ode dne vstupu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž směrových svítilen, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 8 k sérii změn 01, na nová vozidla prvně registrovaná později než 60 měsíců ode dne vstupu doplňku 8 k sérii změn 01 tohoto předpisu v platnost.
 14.14 Stávající schválení typu udělená směrovým svítilnám kategorií 3 a 4 schváleným podle


text:
tohoto předpisu před zavedením doplňku 16 k sérii změn 01 zůstanou v platnosti na dobu neurčitou.
 (1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (3) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, body 1.9.1/1.9.11, Ženeva 1996) a čisté rozptylové sklo.
 (4) Pro účely tohoto předpisu se pojmem „je součástí svítilny“ rozumí, že je zahrnut do tělesa svítilny, nebo že je vně svítilny – též odděleně – ale vždy dodáván výrobcem svítilny jako součást systému svítilny.
 PŘÍLOHA 1
 Kategorie směrových svítilen: požadované minimální úhly prostorového rozložení světla těchto kategorií směrových svítilen (1)
 Minimální svislé úhly prostorového rozložení světla směrových svítilen jsou ve všech případech 15° nad vodorovnou rovinou a 15° pod ní. Výjimku činí:
 a)
 směrové svítilny umístěné ve výši 750 mm nad povrchem vozovky nebo níže, pro které jsou minimální svislé úhly 15° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní;
 b)
 směrové svítilny kategorie 6, pro které jsou minimální svislé úhly 30° nad vodorovnou rovinou a 5° pod ní.
 Minimální vodorovné úhly viditelnosti
 Směrové svítilny pro předek vozidla
 Kategorie 1
 :
 lze použít ve vzdálenosti nejméně 40 mm od světlometu;
 Kategorie 1a
 :
 lze použít ve vzdálenosti větší než 20 mm, ale menší než 40 mm od světlometu;
 Kategorie 1b
 :
 lze použít ve vzdálenosti


text:
menší než 20 mm od světlometu.
 U všech svítilen na rovině a nad rovinou H. U svítilen určených pro vozidla kategorií M2, M3, N2 nebo N3 pod rovinou H
 Pod rovinou H u vozidel kategorií M1 a N1
 Rovina H: „vodorovná rovina procházející vztažným středem svítilny“
 Kategorie 2a a 2b
 :
 směrové svítilny pro zadní část vozidla
 Kategorie 2a
 :
 zadní směrové svítilny s konstantní svítivostí
 Kategorie 2b
 :
 zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí
 Kategorie 5 a 6
 :
 Doplňkové boční směrové svítilny pro vozidla, která jsou vybavena také směrovými svítilnami kategorie 1, 1a nebo 1b a 2a nebo 2b
 (1) Úhly v těchto nákresech platí pro zařízení určená k montáži na pravou stranu vozidla. Šipky v těchto diagramech směřují k předku vozidla.
 PŘÍLOHA 2
 ZPRÁVA
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal:
 Název správního orgánu:
 ...
 ...
 ...
 ve věci (2):
 UDĚLENÍ SCHVÁLENÍ
 ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 ZAMÍTNUTÍ SCHVÁLENÍ
 ODNĚTÍ SCHVÁLENÍ
 DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 typu směrové svítilny podle předpisu č. 6
 Schválení č.: ... Rozšíření č.: ...
 1.
 Obchodní název nebo značka zařízení: ...
 2.
 Název typu zařízení podle výrobce: ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Název a adresa zástupce výrobce, pokud existuje ...
 5.
 Předáno ke schválení dne: ...
 6.
 Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek:...
 7.
 Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 8.
 Číslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 9.
 Stručný popis:
 Kategorie: 1, 1a, 1b, 2a, 2b, 5, 6, (2)
 (3)
 Počet, kategorie a druh zdroje/zdrojů světla: ...
 Napětí a příkon: ...
 Zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla: ...
 Pouze k montáži na vozidla kategorií M1 a/nebo N1: ano/ne (2)
 Určeno pouze pro omezenou montážní výšku maximálně 750 mm nad povrchem vozovky: ano/ne (2)
 Geometrické podmínky montáže a související možnosti, pokud existují: ...
 Aplikace elektronického ovládání zdroje světla / ovládání proměnné svítivosti:
 a)
 je součástí svítilny: ano/ne (2)
 b)
 není součástí svítilny: ano/ne (2)
 Napájecí napětí dodávané/dodávaná elektronickým ovládáním zdroje světla / ovládáním proměnné svítivosti:
 Výrobce a identifikační číslo elektronického ovládání zdroje světla / ovládání proměnné svítivosti (pokud je ovládání zdroje světla součástí svítilny, ale není zamontováno do tělesa svítilny): ...
 Proměnná svítivost: ano/ne (2)
 10.
 Umístění značky schválení typu: ...
 11.
 Důvod (důvody) případného rozšíření: ...
 12.
 Schválení uděleno / rozšířeno / zamítnuto / odňato (2):
 13.
 Místo: ...
 14.
 Datum: ...
 15.
 Podpis: ...
 16.
 K tomuto sdělení je přiložen seznam dokumentů uložených u správního orgánu, který udělil schválení. Dokumenty lze obdržet na vyžádání.
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/zamítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 (3) Pro směrové svítilny kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b údaje o signálu podle bodu 6.2.2.
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU
 Zařízení opatřené výše zobrazenou značkou schválení typu je zařízení kategorie 4 (přední obrysová směrová svítilna), které bylo schváleno v Itálii (E3) pod číslem schválení 216 a může být použito i v soustavě dvou svítilen. Vodorovná šipka ukazuje stranu, na které má být namontováno zařízení, které nemůže být montováno na libovolné straně vozidla. Šipka