text:
s bodem 7 tohoto předpisu), a
 ii)
 uvést v bodě 4.1 informačního dokumentu seznam vozidel, pro něž je imobilizér určen, a v bodě 4.2 příslušné podmínky instalace.
 b)
 Schválení typu vozidla z hlediska imobilizéru
 V tomto případě musí výrobce uvést v bodě 3.1.1.1 přílohy 1a informačního dokumentu (příloha 1a), že se požadavek tohoto bodu na imobilizér nepoužije vzhledem k povaze podmínek instalace, a výrobce vozidla to musí prokázat předložením příslušné dokumentace.
 c)
 Schválení typu vozidla z hlediska instalace imobilizéru, který je typově schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce vozidla uvést v bodě 3.1.1.1 přílohy 1a informačního dokumentu (příloha 1a), že se požadavek tohoto bodu na instalaci imobilizéru nepoužije, pokud jsou splněny příslušné podmínky instalace.
 Tento požadavek se nepoužije v případech, kdy informace požadované v bodě 3.1.3.1.1 přílohy 1a již byly předloženy pro účely schválení samostatného technického celku.
 3.4. Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti kondenzaci vody
 Po zkoušce odolnosti proti vlhkosti podle publikace IEC č. 60068-2-30:1980 se opakují provozní zkoušky podle bodu 3.1.
 3.5. Zkouška ochrany proti přepólování
 Imobilizér a jeho konstrukční části nesmí být zničeny obrácenou polaritou napětí do 13 V po dobu 2 minut. Po této zkoušce se opakují provozní zkoušky podle bodu 3.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.
 3.6. Zkouška ochrany proti zkratu
 K ochraně proti zkratu musí být všechny elektrické spoje imobilizéru uzemněny a/nebo jištěny, a to až do napětí 13 V. Po této zkoušce se opakují provozní zkoušky podle bodu 3.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.
 3.7. Spotřeba energie v aktivovaném stavu
 Spotřeba energie v aktivovaném stavu za podmínek podle bodu 2.1 nesmí pro celý imobilizér včetně indikátoru stavu překročit v průměru 20 mA.
 Se souhlasem technické zkušebny se tento požadavek nemusí použít za těchto okolností:
 a)
 Schválení typu imobilizéru, který má být typově schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce imobilizéru:
 i)
 uvést v bodě 4.5 informačního dokumentu (příloha 1 část 2), že požadavek tohoto bodu nebyl na imobilizér použit (v souladu s bodem 7 tohoto předpisu), a
 ii)
 uvést v bodě 4.1 informačního dokumentu seznam vozidel, pro něž je imobilizér určen, a v bodě 4.2 příslušné podmínky instalace.
 b)
 Schválení typu vozidla z hlediska imobilizéru
 V tomto případě musí výrobce uvést v bodě 3.1.3.1.1 informačního dokumentu (příloha 1a), že se požadavek tohoto bodu na imobilizér nepoužije vzhledem k povaze podmínek instalace, a výrobce vozidla to musí prokázat předložením příslušné dokumentace.
 c)
 Schválení typu vozidla z hlediska instalace imobilizéru, který je typově schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce vozidla uvést v bodě 3.1.3.1.1 informačního dokumentu (příloha 1a), že se požadavek tohoto bodu na instalaci imobilizéru nepoužije, pokud jsou splněny příslušné podmínky instalace.
 Tento požadavek se nepoužije v případech, kdy informace požadované v bodě 3.1.3.1.1 přílohy 1a již byly předloženy pro účely schválení samostatného technického celku.
 3.8. Provozní spolehlivost po vibrační zkoušce
 3.8.1.
 Pro tuto zkoušku se konstrukční části dělí na dva typy:
 typ 1
 :
 konstrukční části běžně montované do vozidla,
 typ 2
 :
 konstrukční části určené k montáži do motoru.


text:
3.8.2.
 Konstrukční části / imobilizér se podrobí sinusovým vibracím těchto parametrů:
 3.8.2.1.
 Pro typ 1
 Proměnlivá frekvence od 10 Hz do 500 Hz s maximální amplitudou ± 5 mm a maximálním zrychlením 3 g (špičková hodnota 0).
 3.8.2.2.
 Pro typ 2
 Proměnlivá frekvence od 20 Hz do 300 Hz s maximální amplitudou ± 2 mm a maximálním zrychlením 15 g (špičková hodnota 0).
 3.8.2.3.
 Pro oba typy 1 a 2
 Změna frekvence 1 oktáva/min.
 Počet cyklů je 10, zkouška musí být provedena podél každé ze 3 os.
 Vibrace se aplikují při nízkých frekvencích při konstantní maximální amplitudě a na vyšších frekvencích při konstantním maximálním zrychlení.
 3.8.3.
 V průběhu zkoušky musí být imobilizér připojen ke zdroji elektrické energie a kabel musí být ve vzdálenosti 200 mm podepřen.
 3.8.4.
 Po vibrační zkoušce se opakují provozní zkoušky podle bodu 3.1.
 3.9. Elektromagnetická kompatibilita
 Imobilizér musí být podroben zkouškám předepsaným v příloze 7.
 PŘÍLOHA 7
 Elektromagnetická kompatibilita
 1. Odolnost proti konduktivnímu rušení z napájecích vodičů
 1.1
 Zkoušky se provedou podle technických instrukcí a přechodných ustanovení předpisu č. 10 série změn 06 a podle zkušebních metod popsaných v příloze 10 pro elektrické/elektronické montážní podskupiny (ESA).
 1.2.
 Imobilizér se musí zkoušet v aktivovaném i deaktivovaném stavu.
 2. Odolnost proti vyzařovanému vysokofrekvenčnímu rušení
 2.1.
 Zkouška odolnosti imobilizéru může být provedena podle technických instrukcí a přechodných ustanovení předpisu č. 10 série změn 06 a podle zkušebních metod popsaných v příloze 6 pro vozidla nebo v příloze 9 pro elektrické/elektronické montážní podskupiny (ESA).
 2.2.
 Imobilizér se musí zkoušet při provozních podmínkách a s použitím kritérií selhání při zkoušce stanovených v tabulce 1.
 Tabulka 1
 Provozní podmínky a kritéria selhání při zkoušce u imobilizéru
 Druh zkoušky
 Provozní podmínky imobilizéru
 Kritéria selhání při zkoušce
 Zkouška na vozidle
 Imobilizér v deaktivovaném stavu
 Klíč v poloze „zapnuto“ nebo rychlost vozidla 50 km/h (1)
 Neočekávaná aktivace imobilizéru
 Imobilizér v aktivovaném stavu
 Klíč v poloze „vypnuto“
 Neočekávaná deaktivace imobilizéru
 Imobilizér v aktivovaném stavu
 Vozidlo v režimu dobíjení (v příslušných případech)
 Neočekávaná deaktivace imobilizéru
 Zkouška na ESA
 Imobilizér v deaktivovaném stavu
 Neočekávaná aktivace imobilizéru
 Imobilizér v aktivovaném stavu
 Neočekávaná deaktivace imobilizéru
 3. Elektrické rušení elektrostatickými výboji
 3.1.
 Zkouška odolnosti vůči elektrickému rušení se provede v souladu s normou ISO 10605:2008/AMD 1:2014 s použitím zkušebních úrovní uvedených v tabulce 2.
 3.2.
 Zkoušky odolnosti vůči elektrostatickému výboji (ESD) se provedou na vozidle nebo na elektrické/elektronické montážní podskupině (ESA).
 Tabulka 2
 Zkušební úrovně ESD
 Druh výboje
 Body výboje
 Stav imobilizéru
 Síť výbojů
 Zkušební úroveň
 Kritéria selhání při zkoušce
 Výboj vzduchem
 Body snadno přístupné pouze z vnitřku vozidla
 Imobilizér v deaktivovaném stavu
 (je-li zkouška prováděna na vozidle, je klíč v poloze „zapnuto“, nebo se vozidlo pohybuje rychlostí 50 km/h, nebo je motor v režimu volnoběhu)
 330 pF, 2 kΩ
 ±6 kV
 Neočekávaná aktivace imobilizéru
 Body snadno přístupné pouze z vnějšku vozidla
 Imobilizér v aktivovaném stavu
 (je-li zkouška prováděna na vozidle, vozidlo se zablokuje a klíč je v poloze „vypnuto“)
 150 pF, 2 kΩ
 ±15 kV
 Neočekávaná deaktivace imobilizéru bez jeho opětovné aktivace do 1 s po každém výboji
 Kontaktní výboj

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
Body snadno přístupné pouze z vnitřku vozidla
 Imobilizér v deaktivovaném stavu
 (je-li zkouška prováděna na vozidle, je klíč v poloze „zapnuto“, nebo se vozidlo pohybuje rychlostí 50 km/h, nebo je motor v režimu volnoběhu)
 330 pF, 2 kΩ
 ±4 kV
 Neočekávaná aktivace imobilizéru
 Body snadno přístupné pouze z vnějšku vozidla
 Imobilizér v aktivovaném stavu
 (je-li zkouška prováděna na vozidle, vozidlo se zablokuje a klíč je v poloze „vypnuto“)
 150 pF, 2 kΩ
 ±8 kV
 Neočekávaná deaktivace imobilizéru bez jeho opětovné aktivace do 1 s po každém výboji
 Každá zkouška se provede 3 výboji, přičemž minimální interval mezi výboji je 5 s.
 4. Vyzařované emise
 4.1.
 Zkoušky se provedou podle technických instrukcí a přechodných ustanovení předpisu č. 10 série změn 04 a podle zkušebních metod popsaných v přílohách 4 a 5 pro vozidla nebo v přílohách 7 a 8 pro elektrické/elektronické montážní podskupiny (ESA).
 4.2.
 Imobilizér musí být v aktivovaném stavu.
 (1) Na tuto zkoušku se může vztahovat předpis OSN č. 10, režim 50 km/h.


text:
 23.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 251/8
 PŘEKLAD
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Kolumbijskou republikou o rámci pro účast Kolumbijské republiky na operacích Evropské unie pro řešení krizí
 EVROPSKÁ UNIE (dál jen „Unie“ nebo „EU“)
 na jedné straně a
 KOLUMBIJSKÁ REPUBLIKA
 na straně druhé,
 společně dále jen „strany“,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V rámci společné bezpečnostní a obranné politiky může Evropská unie rozhodnout o provádění operací pro řešení krizí, které mohou zahrnovat úkoly stanovené v čl. 42 odst. 1 a čl. 43 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii, rozhodne-li tak Rada.
 (2)
 Kolumbijská republika a EU uznávají význam světového míru pro rozvoj všech států a jsou i nadále odhodlány přispívat k zachování míru a bezpečnosti ve svém sousedství i v širším celosvětovém kontextu, a vycházet přitom ze zásad Charty Organizace spojených národů.
 (3)
 S ohledem na závazek stran posílit jejich spolupráci v záležitostech týkajících se bezpečnosti a obrany a uznávajíce, že kapacity a schopnosti bezpečnostních sil Kolumbijské republiky by mohly být využity při operacích EU pro řešení krizí.
 (4)
 Kolumbijská republika a EU si přejí stanovit obecné podmínky účasti Kolumbijské republiky na operacích EU pro řešení krizí v dohodě, kterou se stanoví rámec pro tuto případnou budoucí účast, spíše než vymezit tyto podmínky pro každou jednotlivou operaci samostatně.
 (5)
 Takovou dohodou by neměla být dotčena rozhodovací samostatnost Unie a neměla by být předjímána individuální povaha rozhodnutí Kolumbijské republiky o účasti na operaci EU pro řešení krize.
 (6)
 Unie rozhodne o přizvání třetích států k účasti na operaci EU pro řešení krize. Kolumbijská republika může pozvání Unie přijmout a nabídnout svůj příspěvek. V takovém případě Unie rozhodne o přijetí navrhovaného příspěvku,
 SE DOHODLY TAKTO:
 ODDÍL I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Rozhodnutí o účasti
 1. V návaznosti na rozhodnutí Unie přizvat Kolumbijskou republiku k účasti na operaci EU pro řešení krize sdělí Kolumbijská republika Evropské unii v rámci provádění této dohody rozhodnutí svého příslušného orgánu ohledně její účasti, včetně svého navrhovaného příspěvku.
 2. Navrhovaný příspěvek Kolumbijské republiky posoudí Unie po konzultaci s Kolumbijskou republikou.
 3. Unie poskytne Kolumbijské republice co nejdříve předběžné informace o pravděpodobném příspěvku na společné náklady operace s cílem pomoci Kolumbijské republice s přípravou nabídky.
 4. Unie písemně sdělí Kolumbijské republice výsledek svého posouzení a rozhodnutí ohledně kolumbijského navrženého příspěvku s cílem zajistit účast Kolumbijské republiky v souladu s touto dohodou.
 5. Nabídka Kolumbijské republiky podle odstavce 1 a její přijetí ze strany EU podle odstavce 4 představují základ pro provádění této dohody v případě každé jednotlivé operace pro řešení krizí.
 6. Svoji účast na operaci EU pro řešení krize může Kolumbijská republika kdykoliv z vlastního podnětu nebo na žádost Unie a po konzultacích obou stran zrušit, a to v plném rozsahu nebo zčásti.
 Článek 2
 Rámec
 1. Kolumbijská republika se přidruží k příslušnému rozhodnutí Rady, kterým Rada Evropské unie rozhodne o tom, že Unie uskuteční operaci pro řešení krize, a ke všem dalším rozhodnutím, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení operace EU pro řešení krize, v souladu s touto dohodou a veškerými nezbytnými prováděcími


text:
ujednáními.
 2. Příspěvkem Kolumbijské republiky k operaci EU pro řešení krize není dotčena rozhodovací samostatnost Unie.
 Článek 3
 Postavení personálu a sil Kolumbijské republiky
 1. Postavení personálu vyslaného Kolumbijskou republikou v rámci civilní operace EU pro řešení krize nebo postavení sil přidělených Kolumbijskou republikou v rámci vojenské operace EU pro řešení krize se řídí dohodou o postavení sil nebo mise, pokud byla uzavřena, nebo jakýmkoli jiným ujednáním mezi Unií a státem nebo státy, v nichž se operace uskutečňuje. Kolumbijská republika je o této skutečnosti informována.
 2. Postavení personálu přiděleného k velitelství nebo k velícím složkám umístěným mimo stát nebo státy, v nichž se operace EU pro řešení krize uskutečňuje, se řídí ujednáním mezi dotyčným velitelstvím a velícími složkami a příslušnými orgány Kolumbijské republiky.
 3. Aniž je dotčena dohoda o postavení sil nebo mise podle odstavce 1, vykonává Kolumbijská republika svou pravomoc nad svým personálem, který se účastní operace EU pro řešení krize. Pokud síly Kolumbijské republiky působí na palubě plavidla či letadla členského státu Evropské unie, může pravomoc vykonávat tento členský stát, s výhradou všech stávajících či budoucích dohod a v souladu s jeho vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem.
 4. Kolumbijská republika vyřizuje veškeré nároky vzniklé v souvislosti se svou účastí na operaci EU pro řešení krize, které některý z členů jejího personálu vznese nebo které se jej týkají, a je příslušná pro zahájení řízení, zejména soudního nebo kárného, proti kterémukoli členu svého personálu v souladu se svými právními předpisy.
 5. Strany se dohodly, že se navzájem zřeknou veškerých nároků, kromě nároků vyplývajících ze smluv, v případě škody, ztráty nebo zničení majetku vlastněného či provozovaného kteroukoli stranou, nebo v případě zranění nebo smrti členů personálu kterékoli strany, vyplývající z výkonu jejich úředních povinností v souvislosti s činnostmi podle této dohody, s výjimkou případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání.
 6. Kolumbijská republika se zavazuje učinit prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoli státu, který se účastní operace EU pro řešení krize, jíž se Kolumbijská republika účastní, a učinit tak při podpisu této dohody.
 7. Unie se zavazuje zajistit, že členské státy Evropské unie učiní prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody v souvislosti s jakoukoli budoucí účastí Kolumbijské republiky na operaci EU pro řešení krize, a učiní tak při podpisu této dohody.
 Článek 4
 Utajované informace
 1. Kolumbijská republika přijme vhodná opatření pro zajištění ochrany utajovaných informací EU v souladu s bezpečnostními pravidly Rady na ochranu utajovaných informací EU stanovenými v rozhodnutí Rady 2013/488/EU (1) a v souladu s dalšími pokyny příslušných orgánů, včetně velitele operace EU, pokud jde o vojenskou operaci EU pro řešení krize, nebo vedoucího mise, pokud jde o civilní operaci EU pro řešení krize.
 2. Pokud strany uzavřou dohodu o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací, použije se taková dohoda v rámci operace EU pro řešení krize.
 ODDÍL II
 USTANOVENÍ O ÚČASTI NA CIVILNÍCH OPERACÍCH EU PRO ŘEŠENÍ KRIZÍ
 Článek 5
 Personál vyslaný v rámci civilní operace EU pro řešení krize
 1. Kolumbijská republika:
 a)
 zajistí, aby její personál vyslaný v


text:
rámci civilní operace EU pro řešení krize plnil své poslání v souladu s:
 i)
 příslušným rozhodnutím Rady a jeho následnými změnami podle čl. 2 odst. 1;
 ii)
 operačním plánem;
 iii)
 případnými prováděcími ujednáními.
 b)
 včas uvědomí civilního velitele operace o veškerých změnách svého příspěvku k civilní operaci EU pro řešení krize.
 2. Personál vyslaný Kolumbijskou republikou v rámci civilní operace EU pro řešení krize podstoupí lékařskou prohlídku a očkování a příslušný kolumbijský orgán mu vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti, jehož kopii personál předloží.
 3. Personál vyslaný Kolumbijskou republikou plní své úkoly a jedná pouze v zájmu civilní operace EU pro řešení krize.
 Článek 6
 Linie velení
 1. Veškerý personál účastnící se civilní operace EU pro řešení krize zůstává zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.
 2. Vnitrostátní orgány předají operační velení civilnímu veliteli operace Unie.
 3. Civilní velitel operace přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení civilní operace EU pro řešení krize na strategické úrovni.
 4. Vedoucí mise přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení civilní operace EU pro řešení krize v místě působení a zajišťuje její běžné řízení.
 5. V souladu s právními nástroji podle čl. 2 odst. 1 má Kolumbijská republika z hlediska běžného řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
 6. Pro kázeňský dohled nad personálem civilní operace EU pro řešení krize je příslušný vedoucí mise. V případě potřeby vykoná kázeňská opatření příslušný vnitrostátní orgán.
 7. Kolumbijská republika určí styčnou osobu národního kontingentu pro zastupování svého kontingentu v operaci. Styčná osoba národního kontingentu podává vedoucímu mise zprávy o vnitrostátních záležitostech a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu Kolumbijské republiky.
 8. Rozhodnutí o ukončení operace přijme Unie po konzultaci s Kolumbijskou republikou, pokud Kolumbijská republika ke dni ukončení operace stále přispívá k civilní operaci EU pro řešení krize.
 Článek 7
 Finanční hlediska
 1. Aniž je dotčen článek 8, nese Kolumbijská republika veškeré náklady spojené se svou účastí na civilní operaci EU pro řešení krize kromě provozních nákladů, jak je stanoveno v operativním rozpočtu operace.
 2. V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, se otázky případné odpovědnosti a náhrady škody ze strany Kolumbijské republiky řeší v souladu s podmínkami stanovenými v příslušné dohodě o postavení mise podle čl. 3 odst. 1 nebo v případných jiných použitelných ustanoveních.
 Článek 8
 Příspěvek do operativního rozpočtu
 1. S výhradou odstavce 4 tohoto článku a bez ohledu na čl. 1 odst. 5 přispívá Kolumbijská republika na financování operativního rozpočtu dotčené civilní operace EU pro řešení krize.
 2. Tento příspěvek do operativního rozpočtu se vypočte podle toho z níže uvedených vzorců, jehož výsledkem je nižší částka:
 a)
 podíl referenční částky pro operativní rozpočet, který odpovídá poměru hrubého národního důchodu (HND) Kolumbijské republiky k celkovému HND všech států přispívajících do operativního rozpočtu operace; nebo
 b)
 podíl referenční částky pro operativní rozpočet, který odpovídá poměru počtu členů personálu z Kolumbijské republiky účastnících se operace k celkovému počtu členů personálu ze všech států účastnících se operace.
 3.


text:
Bez ohledu na odstavce 1 a 2 nepřispívá Kolumbijská republika na financování denních dávek vyplácených personálu členských států Evropské unie.
 4. Bez ohledu na odstavec 1 osvobodí Unie zpravidla Kolumbijskou republiku od poskytování finančních příspěvků na konkrétní civilní operaci EU pro řešení krize, pokud rozhodne, že Kolumbijská republika poskytuje na danou operaci významný příspěvek.
 5. S výhradou odstavce 1 je jakékoli ujednání o platbě příspěvku Kolumbijské republiky do operativního rozpočtu civilní operace EU pro řešení krize podepsáno příslušnými orgány obou stran a obsahuje mimo jiné ustanovení o:
 a)
 částce dotyčného finančního příspěvku;
 b)
 způsobech platby finančního příspěvku; a
 c)
 kontrolním postupu.
 ODDÍL III
 USTANOVENÍ O ÚČASTI NA VOJENSKÝCH OPERACÍCH EU PRO ŘEŠENÍ KRIZÍ
 Článek 9
 Účast na vojenské operaci EU pro řešení krize
 1. Kolumbijská republika zajistí, aby její síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize plnily své poslání v souladu s:
 a)
 příslušným rozhodnutím Rady a jeho následnými změnami podle čl. 2 odst. 1;
 b)
 operačním plánem a
 c)
 případnými prováděcími ujednáními.
 2. Kolumbijská republika včas informuje velitele operace EU o veškerých změnách své účasti na operaci.
 3. Personál vyslaný Kolumbijskou republikou plní své úkoly a jedná pouze v zájmu vojenské operace EU pro řešení krize.
 Článek 10
 Linie velení
 1. Všechny síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize zůstávají zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.
 2. Vnitrostátní orgány předají operační a taktické velení nebo kontrolu svých sil a personálu veliteli operace EU, který je oprávněn delegovat svou pravomoc.
 3. V souladu s právními nástroji podle čl. 2 odst. 1 má Kolumbijská republika z hlediska běžného řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.
 4. Po konzultacích s Kolumbijskou republikou může velitel operace EU kdykoli požádat o zrušení příspěvku Kolumbijské republiky.
 5. Kolumbijská republika jmenuje vysokého vojenského zástupce jako zástupce svého národního kontingentu ve vojenské operaci EU pro řešení krize. Vysoký vojenský zástupce konzultuje s velitelem sil EU všechny záležitosti, které mají vliv na operaci, a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu Kolumbijské republiky.
 Článek 11
 Finanční hlediska
 1. Aniž je dotčen článek 12 této dohody, nese Kolumbijská republika veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v právních nástrojích uvedených v čl. 2 odst. 1 a v rozhodnutí Rady 2011/871/SZBP (2).
 2. V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, se otázky případné odpovědnosti a náhrady škody ze strany Kolumbijské republiky řeší v souladu s podmínkami stanovenými v příslušné dohodě o postavení sil podle čl. 3 odst. 1 nebo v případných jiných použitelných ustanoveních.
 Článek 12
 Příspěvek na společné náklady
 1. S výhradou odstavce 3 tohoto článku a bez ohledu na čl. 1 odst. 5 přispívá Kolumbijská republika na financování společných nákladů dotyčné vojenské operace EU pro řešení krize.
 2. Tento příspěvek na společné náklady se vypočte podle toho z níže uvedených vzorců, jehož výsledkem je nižší částka:
 a)
 podíl na


text:
společných nákladech, který odpovídá poměru HND Kolumbijské republiky k celkovému HND všech států přispívajících na společné náklady operace; nebo
 b)
 podíl na společných nákladech, který odpovídá poměru počtu členů personálu z Kolumbijské republiky účastnících se operace k celkovému počtu členů personálu ze všech států účastnících se operace.
 Při použití vzorce podle písmene b) a pokud Kolumbijská republika přiděluje personál pouze k velitelství operace nebo sil, se použije poměr počtu jejího personálu k celkovému počtu členů personálu daného velitelství. V ostatních případech se použije poměr počtu všech členů personálu přidělených Kolumbijskou republikou k celkovému počtu členů personálu dané operace.
 3. Bez ohledu na odstavec 1 osvobodí Unie zpravidla Kolumbijskou republiku od poskytování finančních příspěvků na společné náklady konkrétní vojenské operace EU pro řešení krize, pokud rozhodne, že Kolumbijská republika poskytuje na danou operaci významný příspěvek.
 4. S výhradou odstavce 1 je jakékoli ujednání o platbě příspěvku Kolumbijské republiky na společné náklady uzavřeno příslušnými orgány obou stran a obsahuje mimo jiné ustanovení o:
 a)
 částce dotyčného finančního příspěvku;
 b)
 způsobech platby finančního příspěvku; a
 c)
 kontrolním postupu.
 ODDÍL IV
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 13
 Ujednání k provedení dohody
 Aniž jsou dotčeny čl. 8 odst. 5 a čl. 12 odst. 4, uzavřou příslušné orgány obou stran veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
 Článek 14
 Příslušné orgány
 Pro účely této dohody je příslušným orgánem Kolumbijské republiky Ministerstvo národní obrany, pokud není Evropské unii oznámena jiná skutečnost.
 Článek 15
 Neplnění závazků
 Pokud jedna ze stran neplní své závazky stanovené v této dohodě, má druhá strana právo vypovědět tuto dohodu písemným oznámením s měsíční výpovědní lhůtou.
 Článek 16
 Řešení sporů
 Spory o výklad nebo použití této dohody se řeší mezi stranami diplomatickou cestou.
 Článek 17
 Vstup v platnost, doba trvání a ukončení platnosti
 1. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních právních postupů nezbytných pro její vstup v platnost.
 2. Tato dohoda se přezkoumá na žádost kterékoli ze stran.
 3. Tato dohoda může být změněna vzájemnou písemnou dohodou mezi stranami. Změny vstupují v platnost v souladu s postupem stanoveným v odstavci 1.
 4. Tuto dohodu může vypovědět kterákoli ze stran písemným oznámením výpovědi druhé straně. Výpověď nabývá účinku šest měsíců po obdržení oznámení druhou stranou.
 NA DŮKAZ ČEHOŽ oba níže podepsaní a řádně zplnomocnění zástupci stran podepsali tuto dohodu.
 V Bogotě dne pátého srpna roku dva tisíce čtrnáct ve vyhotovení v jazyce anglickém a španělském, přičemž obě znění mají stejnou platnost.
 Za Evropskou unii
 Za Kolumbijskou republiku
 (1) Rozhodnutí Rady 2013/488/EU ze dne 23. září 2013 o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU (Úř. věst. EU L 274, 15.10.2013, s. 1).
 (2) Rozhodnutí Rady 2011/871/SZBP ze dne 19. prosince 2011 o vytvoření mechanismu pro správu financování společných nákladů operací Evropské unie v souvislosti s vojenstvím nebo obranou (ATHENA) (Úř. věst. EU L 343, 23.12.2011, s. 35).
 PROHLÁŠENÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ EU UPLATŇUJÍCÍCH ROZHODNUTÍ RADY EU O OPERACI EU PRO ŘEŠENÍ KRIZE, JÍŽ SE ÚČASTNÍ KOLUMBIJSKÁ REPUBLIKA, O VZDÁNÍ SE NÁROKŮ
 „V případě


text:
zranění nebo smrti členů jejich personálu, jakož i škody nebo ztráty týkající se majetku jimi vlastněného a použitého při operaci EU pro řešení krize, budou členské státy EU, které uplatňují rozhodnutí Rady EU o operaci EU pro řešení krize, jíž se Kolumbijská republika účastní, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, vzdaly nároků na náhradu škody vůči Kolumbijské republice, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:
 —
 byly způsobeny personálem přiděleným Kolumbijskou republikou v rámci operace EU pro řešení krize při plnění jeho povinností v souvislosti s touto operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání, nebo
 —
 nastaly v důsledku používání jakéhokoli majetku, jenž je ve vlastnictví Kolumbijské republiky, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání personálu přiděleného Kolumbijskou republikou v rámci operace EU pro řešení krize, který tento majetek používá.“
 PROHLÁŠENÍ KOLUMBIJSKÉ REPUBLIKY O VZDÁNÍ SE NÁROKŮ VŮČI KTERÉMUKOLI STÁTU, KTERÝ SE ÚČASTNÍ OPERACE EU PRO ŘEŠENÍ KRIZE
 „V případě zranění nebo smrti členů jejího personálu, jakož i škody nebo ztráty týkající se majetku jí vlastněného a použitého při operaci EU pro řešení krize bude Kolumbijská republika po vyslovení souhlasu s účastí na této operaci usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, vzdala nároků na náhradu škody vůči kterémukoli státu účastnícímu se operace EU pro řešení krize, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:
 —
 byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání; nebo
 —
 nastaly používáním jakéhokoliv majetku, který patří státům účastnícím se operace EU pro řešení krize, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání personálu operace EU pro řešení krize, který tento majetek používá.“


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22013A0302(01)
 Protokol o obavách irského lidu týkajících se Lisabonské smlouvy
 Úřední věstník L 060 , 02/03/2013 S. 0131 - 0139
 Protokolo obavách irského lidu týkajících se Lisabonské smlouvyBELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,BULHARSKÁ REPUBLIKA,ČESKÁ REPUBLIKA,DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,ESTONSKÁ REPUBLIKA,IRSKO,ŘECKÁ REPUBLIKA,ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,ITALSKÁ REPUBLIKA,KYPERSKÁ REPUBLIKA,LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,LITEVSKÁ REPUBLIKA,LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,MAĎARSKO,MALTA,NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,RAKOUSKÁ REPUBLIKA,POLSKÁ REPUBLIKA,PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,RUMUNSKO,REPUBLIKA SLOVINSKO,SLOVENSKÁ REPUBLIKA,FINSKÁ REPUBLIKA,ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,dále jen "VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY",PŘIPOMÍNAJÍCE rozhodnutí hlav států a předsedů vlád 27 členských států Evropské unie, zasedajících v Evropské radě, přijaté ve dnech 18. a 19. června 2009, ve vztahu k obavám irského lidu týkajícím se Lisabonské smlouvy;PŘIPOMÍNAJÍCE prohlášení hlav států a předsedů vlád, zasedajících v Evropské radě, učiněné ve dnech 18. a 19. června 2009, že v okamžiku uzavření příští smlouvy o přistoupení začlení ustanovení uvedeného rozhodnutí do protokolu, který bude v souladu s příslušnými ústavními předpisy jejich zemí připojen ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie;BEROUCE NA VĚDOMÍ skutečnost, že Vysoké smluvní strany podepsaly Smlouvu mezi Vysokými smluvními stranami a Chorvatskou republikou o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii;SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:HLAVA IPRÁVO NA ŽIVOT, RODINA A VZDĚLÁNÍČlánek 1Žádné ustanovení Lisabonské smlouvy přiznávající právní status Listině základních práv Evropské unie ani žádná ustanovení uvedené smlouvy týkající se prostoru svobody, bezpečnosti a práva nijak neovlivňují rozsah a platnost ochrany práva na život stanovené v článcích 40.3.1, 40.3.2 a 40.3.3, ochrany rodiny stanovené v článku 41 a ochrany práv týkajících se vzdělání stanovené v článcích 42, 44.2.4 a 44.2.5 Ústavy Irska.HLAVA IIDANĚČlánek 2Žádné ustanovení Lisabonské smlouvy nijak nemění pro žádný členský stát rozsah nebo výkon pravomocí Evropské unie v oblasti zdanění.HLAVA IIIBEZPEČNOST A OBRANAČlánek 3Činnost Unie na mezinárodní scéně spočívá na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.Společná bezpečnostní a obranná politika Unie je nedílnou součástí společné zahraniční a bezpečnostní politiky a zajišťuje Unii operativní schopnost pro vedení misí mimo její území k udržení míru, předcházení konfliktům a posílení mezinárodní bezpečnosti v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů.Tato politika se nedotýká bezpečnostní a obranné politiky jednotlivých členských států, včetně Irska, ani závazků žádného členského státu.Lisabonskou smlouvou není ovlivněna ani dotčena tradiční irská politika vojenské neutrality.Členské státy – včetně Irska, které jedná v duchu solidarity, a aniž by tím byla dotčena jeho tradiční politika vojenské neutrality – určí povahu pomoci či podpory, která má být poskytnuta členskému státu, jenž se stane na svém území cílem teroristického útoku nebo ozbrojeného napadení.Jakékoli rozhodnutí, které povede ke společné obraně, bude vyžadovat jednomyslné rozhodnutí Evropské rady. O tom, zda přistoupí ke společné obraně či nikoli, rozhodnou členské státy včetně Irska v souladu s ustanoveními Lisabonské smlouvy a svými příslušnými ústavními předpisy.Žádným ustanovením této hlavy není ovlivněn ani dotčen postoj či politika jakéhokoli jiného členského státu v oblasti bezpečnosti a obrany.Každý členský stát rovněž v souladu s ustanoveními


text: Lisabonské smlouvy a příslušnými vnitrostátními právními předpisy rozhodne o své účasti v rámci stálé strukturované spolupráce nebo Evropské obranné agentury.Lisabonská smlouva nestanoví vytvoření evropské armády ani nezakládá povinnost jakékoli vojenské služby.Lisabonskou smlouvou není dotčeno právo Irska či jiného členského státu určit povahu a objem svých výdajů v oblasti obrany a bezpečnosti a povahu svých obranných schopností.O své účasti ve vojenské operaci rozhodne Irsko či jiný členský stát v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy.HLAVA IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 4Tento protokol je otevřen k podpisu Vysokých smluvních stran do 30. června 2012.Tento protokol ratifikují Vysoké smluvní strany a Chorvatská republika, nevstoupí-li tento protokol v platnost do dne přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii, v souladu se svými ústavními předpisy. Ratifikační listiny budou uloženy u vlády Italské republiky.Tento protokol vstupuje v platnost pokud možno dnem 30. června 2013 za předpokladu, že budou uloženy všechny ratifikační listiny, nebo nestane-li se tak, prvním dnem měsíce následujícího po uložení ratifikační listiny tím členským státem, který tak učiní jako poslední.Článek 5Tento protokol, sepsaný v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, bude uložen v archivu vlády Italské republiky, která předá jeho ověřený opis všem vládám ostatních členských států.Jakmile se tento protokol stane v souladu s článkem 2 aktu o podmínkách přistoupení Chorvatské republiky závazným pro Chorvatskou republiku, bude chorvatské znění tohoto protokolu, které má stejnou platnost jako znění uvedené v prvním pododstavci, uloženo rovněž v archivu vlády Italské republiky, která předá jeho ověřený opis všem vládám ostatních členských států.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k tomuto protokolu své podpisy.Съставено в Брюксел на тринадесети юни две хиляди и дванадесета година.Hecho en Bruselas, el trece de junio de dos mil doce.V Bruselu dne třináctého června dva tisíce dvanáct.Udfærdiget i Bruxelles den trettende juni to tusind og tolv.Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Juni zweitausendzwölf.Kahe tuhande kaheteistkümnenda aasta juunikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα τρεις Ιουνίου δύο χιλιάδες δώδεκα.Done at Brussels on the thirteenth day of June in the year two thousand and twelve.Fait à Bruxelles, le treize juin deux mille douze.Arna dhéanamh sa Bhruiséil, an tríú lá déag de Mheitheamh an bhliain dhá mhíle agus a dó dhéag.Fatto a Bruxelles, addì tredici giugno duemiladodici.Briselē, divi tūkstoši divpadsmitā gada trīspadsmitajā jūnijā.Priimta du tūkstančiai dvyliktų metų birželio tryliktą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkettedik év június havának tizenharmadik napján.Magħmul fi Brussell, fit- tlettax-il jum ta’ Ġunju tas-sena elfejn u tnax.Gedaan te Brussel, de dertiende juni tweeduizend twaalf.Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego czerwca roku dwa tysiące dwunastego.Feito em Bruxelas, em treze de junho de dois mil e doze.Întocmit la Bruxelles la treisprezece iunie două mii doisprezece.V Bruseli dňa trinásteho júna dvetisícdvanásť.V Bruslju, dne trinajstega junija leta dva tisoč dvanajst.Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakaksitoista.Som skedde i Bryssel den trettonde juni tjugohundratolv.Voor het Koninkrijk BelgiëPour le Royaume de BelgiqueFür das Königreich Belgien+++++ TIFF +++++Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franse Gemeenschap, de


text: Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brussels Hoofdstedelijk Gewest.Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallone, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.За Република България+++++ TIFF +++++Za Českou republiku+++++ TIFF +++++For Kongeriget Danmark+++++ TIFF +++++Für die Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Eesti Vabariigi nimel+++++ TIFF +++++Thar cheann Na hÉireannFor Ireland+++++ TIFF +++++Για την Ελληνική Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Por el Reino de España+++++ TIFF +++++Pour la République française+++++ TIFF +++++Per la Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Για την Κυπριακή Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Latvijas Republikas vārdā –+++++ TIFF +++++Lietuvos Respublikos vardu+++++ TIFF +++++Pour le Grand-Duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++Magyarország részéről+++++ TIFF +++++Għal Malta+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Republik Österreich+++++ TIFF +++++W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej+++++ TIFF +++++Pela República Portuguesa+++++ TIFF +++++Pentru România+++++ TIFF +++++Za Republiko Slovenijo+++++ TIFF +++++Za Slovenskú republiku+++++ TIFF +++++Suomen tasavallan puolestaFör Republiken Finland+++++ TIFF +++++För Konungariket Sverige+++++ TIFF +++++For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


text:
 13.12.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 328/48
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 95/2007
 ze dne 6. července 2007,
 kterým se mění příloha XXII (Právo obchodních společností) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 45/2007 ze dne 27. dubna 2007 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/68/ES ze dne 6. září 2006, kterou se mění směrnice Rady 77/91/EHS, pokud jde o zakládání akciových společností a udržování a změnu jejich základního kapitálu (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 2 (směrnice Rady 77/91/EHS) přílohy XXII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32006 L 0068: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/68/ES ze dne 6. září 2006 (Úř. věst. L 264, 25.9.2006, s. 32).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2006/68/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. července 2007 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 6. července 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 209, 9.8.2007, s. 82.
 (2) Úř. věst. L 264, 25.9.2006, s. 32.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 27.10.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 381/78
 ROZHODNUTÍ PODVÝBORU EU-GRUZIE PRO CLA č. 1/2021
 ze dne 1. září 2021,
 kterým se Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé mění nahrazením protokolu I k ní o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce [2021/1858]
 PODVÝBOR EU-GRUZIE PRO CLA,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé (1), a zejména na článek 3 protokolu I k této dohodě o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Ustanovení čl. 23 odst. 2 Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé (dále jen „dohoda“) odkazuje na protokol I k uvedené dohodě (dále jen „protokol I“), který určuje pravidla původu.
 (2)
 Článek 3 protokolu I stanoví, že Podvýbor pro cla zřízený čl. 74 odst. 1 dohody může rozhodnout o změnách protokolu I.
 (3)
 Regionální úmluva o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (2) (dále jen „úmluva“) má za cíl převést stávající dvoustranné systémy pravidel původu stanovené ve dvoustranných dohodách o volném obchodu uzavřených mezi smluvními stranami úmluvy na mnohostranný rámec, aniž by byly dotčeny zásady stanovené v uvedených dohodách.
 (4)
 Unie podepsala úmluvu dne 15. června 2011. Smíšený výbor zřízený čl. 3 odst. 1 úmluvy se ve svém rozhodnutí č. 1/2016 (3) rozhodl vyzvat Gruzii k přistoupení k úmluvě.
 (5)
 Unie uložila svou listinu o přijetí u depozitáře úmluvy dne 26. března 2012 a Gruzie dne 17. května 2017. V důsledku toho, a v souladu se svým čl. 10 odst. 3, vstoupila úmluva v platnost pro Evropskou unii dnem 1. května 2012 a pro Gruzii dnem 1. července 2017.
 (6)
 Rozhodnutím Podvýboru EU-Gruzie pro cla č. 1/2018 (4) byl protokol I nahrazen novým protokolem, který odkazuje na úmluvu.
 (7)
 Unie a Gruzie se dohodly na používání souboru pravidel původu založeného na pravidlech pozměněné úmluvy, který by bylo možné dvoustranně používat jako alternativní pravidla původu k pravidlům stanoveným v úmluvě až do uzavření a vstupu v platnost změny úmluvy.
 (8)
 Protokol I by proto měl být nahrazen novým protokolem, který stanoví alternativní soubor pravidel původu. Nový protokol by navíc měl obsahovat dynamický odkaz na úmluvu, aby se vždy odkazoval na její poslední platné znění,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Protokol I k Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce se nahrazuje zněním obsaženým v příloze tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 Použije se od 1. září 2021.
 V Tbilisi dne 1. září 2021.
 Za Podvýbor pro cla
 předseda
 S. URIDIA
 (1) Úř. věst. L 261, 30.8.2014, s. 4.
 (2) Úř. věst. L 54,


text:
26.2.2013, s. 4.
 (3) Rozhodnutí Smíšeného výboru zřízeného Regionální úmluvou o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu č. 1/2016 ze dne 28. září 2016, pokud jde o žádost Gruzie, aby se stala smluvní stranou Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (Úř. věst. L 329, 3.12.2016, s. 118).
 (4) Rozhodnutí Podvýboru EU-Gruzie pro cla č. 1/2018 ze dne 20. března 2018, kterým se nahrazuje protokol I k Dohodě o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce (Úř. věst. L 140, 6.6.2018, s. 107).
 PŘÍLOHA
 „
 PROTOKOL I
 o definici pojmu „původní produkty“ a o metodách správní spolupráce
 Článek 1
 Použitelná pravidla původu
 1. Pro účely provádění dohody se použije dodatek I a příslušná ustanovení dodatku II k Regionální úmluvě o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (1) (dále jen „úmluva“), v platném znění zveřejněném v Úředním věstníku Evropské unie.
 2. Veškeré odkazy na „příslušnou dohodu“ v dodatku I a v příslušných ustanoveních dodatku II k úmluvě se považují za odkazy na dohodu.
 3. Bez ohledu na čl. 16 odst. 5 a čl. 21 odst. 3 dodatku I k úmluvě, pokud se kumulace týká pouze států ESVO, Faerských ostrovů, Evropské unie, Turecké republiky, zemí zapojených do procesu stabilizace a přidružení, Moldavské republiky, Gruzie a Ukrajiny, může být původ prokázán průvodním osvědčením EUR.1 nebo prohlášením o původu.
 Článek 2
 Alternativní použitelná pravidla původu
 1. Bez ohledu na článek 1 tohoto protokolu se pro účely provádění dohody produkty, jež získají preferenční původ v souladu s alternativními použitelnými pravidly původu stanovenými v dodatku A k tomuto protokolu (dále jen „přechodná pravidla“), rovněž považují za produkty pocházející z Evropské unie nebo z Gruzie.
 2. Přechodná pravidla se použijí do vstupu změny úmluvy, na níž jsou založena, v platnost.
 Článek 3
 Řešení sporů
 1. Spory, které vyvstanou při ověřování podle článku 32 dodatku I k úmluvě nebo podle článku 34 dodatku A k tomuto protokolu a které není možné vyřešit mezi celními orgány žádajícími o ověření a celními orgány příslušnými k tomuto ověření, se předkládají Podvýboru pro cla.
 2. Ve všech případech se řešení sporů mezi dovozcem a celními orgány země dovozu řídí právními předpisy této země.
 Článek 4
 Změny protokolu
 Podvýbor pro cla může rozhodnout o změnách tohoto protokolu.
 Článek 5
 Odstoupení od úmluvy
 1. Pokud Evropská unie nebo Gruzie depozitáři úmluvy písemně oznámí svůj úmysl od úmluvy odstoupit podle článku 9 úmluvy, zahájí Evropská unie a Gruzie neprodleně jednání o pravidlech původu pro účely provádění dohody.
 2. Do dne vstupu takovýchto nově sjednaných pravidel původu v platnost se na dohodu i nadále vztahují pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě platná v okamžiku odstoupení. Od okamžiku odstoupení je nicméně třeba pravidla původu obsažená v dodatku I a případně příslušná ustanovení dodatku II k úmluvě vykládat tak, aby umožňovala dvoustrannou kumulaci pouze mezi Evropskou unií a Gruzií.
 Dodatek A
 ALTERNATIVNÍ POUŽITELNÁ PRAVIDLA PŮVODU
 Pravidla určená k volitelnému


text:
uplatňování smluvními stranami Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu do uzavření a vstupu v platnost změny úmluvy (dále jen „pravidla“ nebo „přechodná pravidla“)
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“ A METODY SPRÁVNÍ SPOLUPRÁCECÍLE
 CÍLE
 Tato pravidla jsou volitelná. Jsou určena k prozatímnímu uplatňování až do uzavření a vstupu v platnost změny Regionální úmluvy o celoevropsko-středomořských preferenčních pravidlech původu (dále jen „celoevropsko-středomořská úmluva“ nebo „úmluva“) do uzavření a vstupu v platnost změny úmluvy. tato pravidla budou použitelná dvoustranně pro obchod mezi smluvními stranami, které se dohodnou na tato pravidla odkazovat ve svých dvoustranných preferenčních obchodních dohodách nebo je do těchto dohod zahrnou. Mají se uplatňovat jako alternativa pravidel uvedených v úmluvě, kterými nejsou v souladu s úmluvou dotčeny zásady stanovené v příslušných dohodách a jiných souvisejících dvoustranných dohodách mezi smluvními stranami. Nebudou tedy závazná, nýbrž volitelná. Mohou je používat hospodářské subjekty, jež chtějí uplatňovat preference na základě těchto pravidel namísto pravidel stanovených úmluvou.
 Účelem těchto pravidel není změnit úmluvu. Úmluva se nadále uplatňuje v plném rozsahu mezi svými smluvními stranami. Tato pravidla nemění práva a povinnosti smluvních stran vyplývající z úmluvy.
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 1
 Definice
 Pro účely těchto pravidel se rozumí:
 a)
 „uplatňující smluvní stranou“ smluvní strana celoevropsko-středomořské úmluvy, která tato pravidla začlení do svých dvoustranných preferenčních obchodních dohod s jinou smluvní stranou celoevropsko-středomořské úmluvy, včetně smluvních stran dohody;
 b)
 „kapitolami“, „čísly“ a „položkami“ kapitoly, čísla a položky (čtyř- nebo šestimístné číselné kódy) používané v nomenklatuře, která tvoří harmonizovaný systém popisu a číselného označování zboží (dále jen „harmonizovaný systém“) se změnami podle doporučení Rady pro celní spolupráci ze dne 26. června 2004;
 c)
 „zařazením“ zařazení zboží do určitého čísla nebo položky harmonizovaného systému;
 d)
 „zásilkou“ produkty, které buď:
 i)
 zasílá současně jeden vývozce jednomu příjemci, nebo
 ii)
 jsou přepravovány na podkladě jediného přepravního dokladu od vývozce k příjemci, nebo pokud tento doklad neexistuje, na podkladě jediné faktury;
 e)
 „celními orgány smluvní strany nebo uplatňující smluvní strany“ v případě Evropské unie kterýkoli celní orgán členských států Evropské unie;
 f)
 „celní hodnotou“ hodnota určená v souladu s Dohodou o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (Dohoda Světové obchodní organizace o celní hodnotě) z roku 1994;
 g)
 „cenou ze závodu“ cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci ve smluvní straně, v jehož podniku se provádí poslední opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu a veškeré další náklady související s jeho výrobou po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu. Pokud bylo poslední opracování nebo zpracování zadáno určitému výrobci v rámci subdodávky, pojem „výrobce“ odkazuje na podnik, který subdodavatele využil.
 V případě, že skutečně zaplacená cena neodráží veškeré náklady související s výrobou produktu, které byly skutečně vynaloženy ve smluvní straně, rozumí se cenou ze závodu součet všech těchto nákladů po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;
 h)
 „zastupitelnými materiály“ nebo „zastupitelnými produkty“ materiály nebo produkty stejného druhu a obchodní kvality, se stejnými technickými a fyzickými vlastnostmi, které od sebe


text:
nelze rozeznat;
 i)
 „zbožím“ jak materiály, tak produkty nebo výrobky;
 j)
 „výrobou“ každé opracování nebo zpracování, včetně sestavování;
 k)
 „materiálem“ jakékoli příměsi, suroviny, komponenty, části apod., které jsou používány při výrobě produktu;
 l)
 „maximálním obsahem nepůvodních materiálů“ maximální povolený obsah nepůvodních materiálů, na jehož základě je výroba považována za opracování nebo zpracování dostatečné k tomu, aby byl produktu udělen status původu. Lze jej vyjádřit jako procento ceny produktu ze závodu nebo jako procento čisté hmotnosti těchto použitých materiálů, které spadají do stanovené skupiny kapitol, kapitoly, čísla nebo položky;
 m)
 „produktem“ nebo „výrobkem“ vyráběný produkt nebo výrobek, i když je zamýšleno jeho pozdější využití v jiné výrobní operaci;
 n)
 „územím“ pevninské území, vnitřní vody a teritoriální moře smluvní strany;
 o)
 „přidanou hodnotou“ cena produktu ze závodu snížená o celní hodnotu každého z obsažených materiálů, které pocházejí z ostatních uplatňujících smluvních stran, s nimiž je možná kumulace, nebo není-li celní hodnota známa nebo nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve smluvní straně vývozu;
 p)
 „hodnotou materiálů“ celní hodnota použitých nepůvodních materiálů v okamžiku dovozu, nebo není-li známa nebo nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály ve smluvní straně vývozu. Pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno obdobně.
 HLAVA II
 DEFINICE POJMU „PŮVODNÍ PRODUKTY“
 Článek 2
 Obecné požadavky
 Pro účely provádění dohody se za produkty pocházející ze smluvní strany při vývozu do druhé smluvní strany považují:
 a)
 produkty zcela získané ve smluvní straně ve smyslu článku 3;
 b)
 produkty, které byly získány ve smluvní straně a obsahují materiály, které tam nebyly zcela získány, jestliže byly tyto materiály v dané smluvní straně dostatečně opracovány nebo zpracovány ve smyslu článku 4.
 Článek 3
 Zcela získané produkty
 1. Za produkty zcela získané ve smluvní straně se při vývozu do druhé smluvní strany považují:
 a)
 nerostné produkty a přírodní voda vytěžené z její půdy nebo z jejího mořského dna;
 b)
 rostliny, včetně vodních rostlin, a rostlinné produkty tam vypěstované nebo sklizené;
 c)
 živá zvířata tam narozená nebo vylíhnutá a chovaná;
 d)
 produkty získané ze živých zvířat tam chovaných;
 e)
 produkty z poražených zvířat tam narozených nebo vylíhnutých a chovaných;
 f)
 produkty tamního lovu nebo rybolovu;
 g)
 produkty akvakultury, pokud jsou z ryb, korýšů, měkkýšů a jiných vodních bezobratlých tam narozených či vylíhnutých nebo odchovaných z vajíček, larev, potěru nebo plůdku;
 h)
 produkty mořského rybolovu a jiné produkty získané z moře mimo pobřežní vody jejími plavidly;
 i)
 produkty vyrobené na palubě jejích výrobních plavidel výlučně z produktů uvedených v písmeni h);
 j)
 použité předměty tam sebrané, jsou-li použitelné pouze k opětovnému získání surovin;
 k)
 odpad a šrot pocházející z výrobních operací tam provedených;
 l)
 produkty vytěžené z mořského dna nebo z mořského podzemí ležícího mimo její pobřežní vody, má-li tato strana výhradní práva k využívání tohoto mořského dna nebo mořského podzemí;
 m)
 zboží tam vyrobené výhradně z produktů uvedených v písmenech a) až l).
 2. Pojem „její plavidla“ uvedený v odst. 1 písm. h) a „její výrobní plavidla“ uvedený v odst. 1 písm. i) se vztahují


text:
pouze na plavidla a výrobní plavidla, která splňují všechny tyto požadavky:
 a)
 jsou registrována ve smluvní straně vývozu nebo dovozu;
 b)
 plují pod vlajkou smluvní strany vývozu nebo dovozu;
 c)
 splňují jednu z těchto podmínek:
 i)
 alespoň z 50 % je vlastní státní příslušníci smluvní strany vývozu nebo dovozu, nebo
 ii)
 vlastní je společnosti,
 —
 které mají ústředí a hlavní provozovnu ve smluvní straně vývozu nebo dovozu a
 —
 které alespoň z 50 % vlastní smluvní strana vývozu nebo dovozu nebo veřejné subjekty nebo státní příslušníci těchto smluvních stran.
 3. Pro účely odstavce 2, je-li smluvní stranou vývozu nebo dovozu Evropská unie, rozumí se tím členské státy Evropské unie.
 4. Pro účely odstavce 2 se státy ESVO považují za jednu uplatňující smluvní stranu.
 Článek 4
 Dostatečné opracování nebo zpracování
 1. Aniž je dotčen odstavec 3 tohoto článku a článek 6, považují se produkty, jež nejsou zcela získány ve smluvní straně, za dostatečně opracované nebo zpracované, jsou-li splněny podmínky uvedené pro dotyčné zboží v seznamu v příloze II.
 2. Je-li produkt, který získal ve smluvní straně status původu v souladu s odstavcem 1, použit jako materiál při výrobě jiného produktu, nepřihlíží se k nepůvodním materiálům, jež byly případně použity při jeho výrobě.
 3. U každého produktu se určí, zda byly splněny podmínky odstavce 1.
 V případě, kdy je příslušné pravidlo založeno na dodržení maximálního obsahu nepůvodních materiálů, však mohou celní orgány smluvních stran za účelem zohlednění výkyvů v nákladech a směnných kurzech vývozcům povolit, aby vypočítali cenu produktu ze závodu a hodnotu nepůvodních materiálů na základě průměru, jak je uvedeno v odstavci 4.
 4. V případě uvedeném v odst. 3 druhém pododstavci se průměrná cena produktu ze závodu vypočítá na základě součtu cen ze závodu účtovaných při každém prodeji týchž produktů provedeném během předchozího účetního období a průměrná hodnota použitých nepůvodních materiálů se vypočítá na základě souhrnu hodnoty všech nepůvodních materiálů použitých k výrobě týchž produktů za předchozí účetní období ve smyslu definice ve smluvní straně vývozu, nebo v případě, kdy nejsou k dispozici údaje za celé účetní období, za období kratší, nejméně však za tři měsíce.
 5. Vývozci, kteří se rozhodnou pro výpočet na základě průměru, tuto metodu důsledně používají během roku následujícího po referenčním účetním období nebo případně během roku následujícího po kratším období použitém jako období referenční. Mohou tuto metodu přestat používat, pokud během daného účetního období nebo kratšího reprezentativního období nejméně tří měsíců zaznamenají, že ustaly výkyvy v nákladech nebo směnných kurzech, jež používání této metody odůvodňovaly.
 6. Průměry uvedené v odstavci 4 se použijí jako cena ze závodu, resp. hodnota nepůvodních materiálů pro účely zjišťování, zda byl dodržen maximální obsah nepůvodních materiálů.
 Článek 5
 Pravidlo o přípustných odchylkách
 1. Odchylně od článku 4 a s výhradou odstavců 2 a 3 tohoto článku mohou být nepůvodní materiály, které podle podmínek stanovených v seznamu v příloze II nemají být použity při výrobě daného produktu, přesto použity, pokud jejich celková čistá hmotnost nebo hodnota stanovená pro produkt nepřesahuje:
 a)
 15 % čisté hmotnosti produktu u produktů kapitol 2 a


text:
4 až 24, s výjimkou zpracovaných produktů rybolovu kapitoly 16;
 b)
 15 % ceny produktu ze závodu u jiných produktů, než jsou produkty, na něž se vztahuje písmeno a).
 Tento odstavec se nepoužije na produkty kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému, u nichž se použijí přípustné odchylky uvedené v poznámkách 6 a 7 přílohy I.
 2. Odstavec 1 tohoto článku nepovoluje překročení procentního podílu maximálního obsahu nepůvodních materiálů, jak je určeno v pravidlech, která jsou uvedena v seznamu v příloze II.
 3. Odstavce 1 a 2 tohoto článku se nepoužijí na produkty zcela získané ve smluvní straně ve smyslu článku 3. Aniž je dotčen článek 6 a čl. 9 odst. 1, přípustná odchylka stanovená v těchto ustanoveních se nicméně použije na produkty, u nichž je podle pravidla uvedeného v seznamu v příloze II nutné, aby materiály použité při jejich výrobě byly zcela získány.
 Článek 6
 Nedostatečné opracování nebo zpracování
 1. Aniž je dotčen odstavec 2 tohoto článku, považují se za opracování nebo zpracování nedostatečné k tomu, aby produkt získal status původu, bez ohledu na to, zda jsou splněny podmínky článku 4, tyto operace:
 a)
 operace, jejichž účelem je uchování produktů v dobrém stavu během přepravy a skladování;
 b)
 rozdělování a spojování nákladových kusů;
 c)
 mytí, praní, čištění; zbavování prachu, oxidu, oleje, nátěru nebo jiných povrchových vrstev;
 d)
 žehlení nebo mandlování textilií;
 e)
 prosté natírání a leštění;
 f)
 loupání a částečné nebo úplné mletí rýže; leštění a hlazení obilovin a rýže;
 g)
 operace spočívající v barvení cukru nebo přidávání aromatických přípravků do cukru nebo tvarování cukru; částečné nebo úplné mletí krystalového cukru;
 h)
 loupání, vypeckovávání a louskání ovoce, ořechů a zeleniny;
 i)
 broušení, prosté mletí nebo prosté řezání;
 j)
 prosévání, prohazování, třídění, zařazování, srovnávání, sdružování (včetně vytváření souprav předmětů);
 k)
 prosté plnění do lahví, konzerv, baněk, pytlů, beden nebo krabic, upevňování na podložky nebo desky a veškeré ostatní prosté balicí operace;
 l)
 připevňování nebo tisk značek, štítků, log a obdobných rozlišovacích znaků na produkty nebo jejich obaly;
 m)
 prosté mísení produktů, též různých druhů;
 n)
 mísení cukru s jakýmkoli materiálem;
 o)
 prosté přidávání vody nebo ředění, dehydratace nebo denaturace produktů;
 p)
 prosté sestavování součástí produktu na úplný produkt nebo rozkládání produktů na části;
 q)
 porážení zvířat;
 r)
 kombinace dvou nebo více operací uvedených v písmenech a) až q).
 2. Při určování, zda se opracování nebo zpracování daného produktu považuje za nedostatečné ve smyslu odstavce 1, se zohlední všechny operace provedené na tomto produktu ve smluvní straně vývozu.
 Článek 7
 Kumulace původu
 1. Aniž je dotčen článek 2, považují se produkty při vývozu do druhé smluvní strany za produkty pocházející ze smluvní strany vývozu, jestliže jsou tam získány a obsahují materiály pocházející z jakékoli jiné uplatňující smluvní strany než smluvní strany vývozu, za předpokladu, že opracování nebo zpracování provedené ve smluvní straně vývozu přesahuje rámec operací uvedených v článku 6. Není nutné, aby tyto materiály byly dostatečně opracovány nebo zpracovány.
 2. V případech, kdy opracování nebo zpracování provedené ve smluvní straně vývozu nepřesahuje rámec operací uvedených v článku 6, považuje se produkt


text:
získaný za použití materiálů pocházejících z jakékoli jiné uplatňující smluvní strany za produkt pocházející ze smluvní strany vývozu pouze tehdy, přesahuje-li hodnota zde přidaná hodnotu použitých materiálů pocházejících z kterékoli jiné uplatňující smluvní strany. Pokud tomu tak není, považuje se získaný produkt za produkt pocházející z uplatňující smluvní strany, ve které byla přidána nejvyšší hodnota původních materiálů použitých při výrobě ve smluvní straně vývozu.
 3. Aniž je dotčen článek 2, a s výjimkou produktů kapitol 50 až 63, považuje se opracování nebo zpracování provedené v jiné uplatňující smluvní straně než ve smluvní straně vývozu za opracování nebo zpracování provedené ve smluvní straně vývozu, pokud jsou získané produkty následně opracovány nebo zpracovány v této smluvní straně vývozu.
 4. Aniž je dotčen článek 2, považuje se v případě produktů kapitol 50 až 63 a pouze pro účely dvoustranného obchodu mezi smluvními stranami opracování nebo zpracování provedené ve smluvní straně dovozu za opracování nebo zpracování provedené ve smluvní straně vývozu, pokud jsou produkty následně opracovány nebo zpracovány v této smluvní straně vývozu.
 Pro účely tohoto odstavce se země zapojené do procesu stabilizace a přidružení EU a Moldavská republika považují za jednu uplatňující smluvní stranu.
 5. Smluvní strany se mohou rozhodnout jednostranně rozšířit použití odstavce 3 tohoto článku na dovoz produktů kapitol 50 až 63. Smluvní strana, která se rozhodne pro takové rozšíření, uvědomí druhou stranu a informuje Evropskou komisi v souladu s čl. 8 odst. 2.
 6. Pro účely kumulace ve smyslu odstavců 3 až 5 tohoto článku se původní produkty považují za produkty pocházející ze smluvní strany vývozu pouze tehdy, přesahuje-li opracování nebo zpracování těchto produktů tam provedené rámec operací uvedených v článku 6.
 7. Produkty pocházející z jedné z uplatňujících smluvních stran uvedené v odstavci 1, jež nejsou ve smluvní straně vývozu žádným způsobem opracovány nebo zpracovány, si při vývozu do jedné z ostatních uplatňujících smluvních stran uchovají svůj původ.
 Článek 8
 Podmínky pro použití kumulace původu
 1. Kumulaci stanovenou v článku 7 lze použít pouze za předpokladu, že:
 a)
 mezi uplatňujícími smluvními stranami zapojenými do získání statusu původu a uplatňující smluvní stranou určení se uplatňuje preferenční obchodní dohoda v souladu s článkem XXIV Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 (GATT) a
 b)
 zboží získalo status původu použitím pravidel původu, která se shodují s pravidly uvedenými v těchto pravidlech.
 2. Oznámení o splnění nezbytných podmínek pro použití kumulace se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie (řadě C) a v úředním tisku v Gruzii v souladu s jejími vlastními postupy.
 Kumulace stanovená v článku 7 se použije ode dne uvedeného v těchto oznámeních.
 Smluvní strany poskytnou Evropské komisi podrobné informace o příslušných dohodách uzavřených s jinými uplatňujícími smluvními stranami, včetně dat vstupu těchto pravidel v platnost.
 3. Pokud produkty získaly status původu použitím kumulace původu v souladu s článkem 7, měl by doklad o původu obsahovat prohlášení v anglickém jazyce „CUMULATION APPLIED WITH (název příslušné uplatňující smluvní strany / smluvních stran v anglickém jazyce)“.
 V případě, že je jako doklad o původu použito průvodní osvědčení EUR.1, uvede se toto


text:
prohlášení v kolonce 7 průvodního osvědčení EUR.1.
 4. Smluvní strana se může v případě do ní vyvážených produktů, jež získaly ve smluvní straně vývozu status původu použitím kumulace původu v souladu s článkem 7, rozhodnout upustit od povinnosti uvést v dokladu o původu prohlášení uvedené v odstavci 3 tohoto článku (2).
 Smluvní strany toto upuštění oznámí Evropské komisi v souladu s čl. 8 odst. 2.
 Článek 9
 Určující jednotka
 1. Určující jednotkou pro použití těchto pravidel je konkrétní produkt, který je považován za základní jednotku při svém zařazení do nomenklatury harmonizovaného systému. Z toho vyplývá, že:
 a)
 je-li produkt sestávající ze skupiny nebo sestavy předmětů zařazen podle harmonizovaného systému do jednoho čísla, je určující jednotkou tento celek;
 b)
 sestává-li zásilka z více stejných produktů zařazených do stejného čísla harmonizovaného systému, zohlední se při použití těchto pravidel každý jednotlivý produkt.
 2. Je-li podle všeobecného pravidla 5 harmonizovaného systému zařazován s produktem i jeho obal, považuje se pro účely určení původu za jeden celek s produktem.
 3. Příslušenství, náhradní díly a nástroje dodávané spolu se strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem, které jsou součástí jeho běžného vybavení a jsou zahrnuty v jeho ceně ze závodu, se považují za jeden celek s dotyčným strojem, přístrojem, nástrojem, zařízením nebo vozidlem.
 Článek 10
 Soupravy
 Soupravy ve smyslu všeobecného pravidla 3 harmonizovaného systému se považují za původní produkty, jestliže jsou původními produkty všechny součásti, z nichž se skládají.
 Soupravy, které se skládají z původních i nepůvodních produktů, se však považují za původní produkt jako celek, jestliže hodnota nepůvodních produktů netvoří více než 15 % ceny soupravy ze závodu.
 Článek 11
 Neutrální prvky
 Při určování, zda je produkt původní, se nezohledňuje původ těchto prvků, jež mohou být použity při jeho výrobě:
 a)
 energie a paliv;
 b)
 zařízení a vybavení;
 c)
 strojů a nástrojů;
 d)
 dalšího zboží, které se nestává ani nemá stát součástí konečného složení produktu.
 Článek 12
 Odděleně vedené účetnictví
 1. Jsou-li pro opracování nebo zpracování produktu použity původní a nepůvodní zastupitelné materiály, mohou hospodářské subjekty zajišťovat správu materiálů za použití metody odděleně vedeného účetnictví, aniž by se materiály uchovávaly odděleně.
 2. Hospodářské subjekty mohou zajišťovat správu původních a nepůvodních zastupitelných produktů čísla 1701 za použití metody odděleně vedeného účetnictví, aniž by se produkty uchovávaly odděleně.
 3. Smluvní strany mohou požadovat, aby uplatňování odděleně vedeného účetnictví podléhalo předchozímu povolení celních orgánů. Celní orgány mohou povolení udělovat za jakýchkoli podmínek, jež považují za vhodné, a sledují využívání povolení. Celní orgány mohou povolení kdykoli odejmout, pokud je držitel jakýmkoli způsobem nesprávně využívá nebo neplní jakoukoli jinou podmínku stanovenou v těchto pravidlech.
 Použitím odděleně vedeného účetnictví musí být zajištěno, aby za „produkty pocházející ze smluvní strany vývozu“ nebylo nikdy možné považovat více produktů, než by tomu bylo v případě, že by byla použita metoda fyzického oddělení zásob.
 Metoda se povoluje a její uplatňování se zaznamenává na základě všeobecných účetních zásad uplatňovaných ve smluvní straně vývozu.
 4. Držitel povolení k použití metody podle odstavců 1 a 2 žádá o doklady o původu pro množství produktů, které se mohou považovat za


text:
pocházející ze smluvní strany vývozu, nebo tyto doklady vyhotovuje. Na žádost celních orgánů předloží držitel prohlášení o tom, jak bylo dané množství spravováno.
 HLAVA III
 ÚZEMNÍ POŽADAVKY
 Článek 13
 Územní zásada
 1. Podmínky stanovené v hlavě II musí být plněny v dotyčné smluvní straně nepřetržitě.
 2. Jsou-li původní produkty vyvezené ze smluvní strany do jiné země vráceny, považují se za nepůvodní, nelze-li celním orgánům věrohodně prokázat, že:
 a)
 vrácené produkty jsou totožné s vyvezenými a
 b)
 byly případně podrobeny pouze operacím nezbytným pro jejich uchování v dobrém stavu po dobu pobytu v dané zemi nebo při jejich vývozu.
 3. Získání statusu původu v souladu s podmínkami stanovenými v hlavě II není dotčeno opracováním nebo zpracováním provedeným mimo smluvní stranu vývozu na materiálech vyvezených z této smluvní strany a následně tam znovu dovezených za předpokladu, že:
 a)
 uvedené materiály jsou zcela získány ve smluvní straně vývozu nebo byly před vyvezením opracovány nebo zpracovány nad rámec operací uvedených v článku 6 a
 b)
 celním orgánům lze věrohodně prokázat, že:
 i)
 zpět dovezené produkty byly získány opracováním nebo zpracováním vyvezených materiálů a
 ii)
 celková přidaná hodnota nabytá mimo smluvní stranu vývozu při uplatnění tohoto článku nepřesahuje 10 % ceny ze závodu výsledného produktu, pro který se požaduje status původu.
 4. Pro účely odstavce 3 tohoto článku se podmínky pro získání statusu původu stanovené v hlavě II nevztahují na opracování nebo zpracování provedené mimo smluvní stranu vývozu. Je-li však k určení statusu původu výsledného produktu použito pravidlo v seznamu v příloze II, které stanoví nejvyšší hodnotu všech použitých nepůvodních materiálů, nesmí součet celkové hodnoty nepůvodních materiálů použitých na území smluvní strany vývozu a celkové přidané hodnoty nabyté mimo tuto smluvní stranu při uplatnění tohoto článku přesáhnout stanovený procentní podíl.
 5. Pro účely použití odstavců 3 a 4 se „celkovou přidanou hodnotou“ rozumějí všechny náklady vzniklé mimo smluvní stranu vývozu, včetně hodnoty tam použitých materiálů.
 6. Odstavce 3 a 4 tohoto článku se nevztahují na produkty, které nesplňují podmínky uvedené v seznamu v příloze II nebo které mohou být považovány za dostatečně opracované nebo zpracované pouze při uplatnění všeobecné tolerance stanovené v článku 5.
 7. Jakékoli opracování nebo zpracování, na něž se vztahuje tento článek a které bylo provedeno mimo smluvní stranu vývozu, se uskuteční v režimu pasivního zušlechťovacího styku nebo v obdobném režimu.
 Článek 14
 Nezměnitelnost
 1. Preferenční zacházení stanovené dohodou se týká pouze produktů splňujících požadavky těchto pravidel a deklarovaných pro dovoz do smluvní strany za předpokladu, že jsou totožné s produkty vyvezenými ze smluvní strany vývozu. Před deklarováním k domácímu použití nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, jež je mají uchovat v dobrém stavu, nebo než je přidání nebo připevnění značek, štítků, pečetí či jakékoli dokumentace s cílem zajistit soulad se specifickými vnitrostátními požadavky smluvní strany dovozu, které jsou provedeny pod dohledem celních orgánů v třetí zemi nebo zemích tranzitu nebo v zemi nebo zemích, kde došlo k rozdělení.
 2. Skladování produktů nebo zásilek lze provést, pokud zůstávají ve třetí zemi nebo třetích zemích tranzitu pod


text:
dohledem celních orgánů.
 3. Aniž je dotčena hlava V tohoto dodatku, rozdělení zásilek lze provést, pokud zůstávají ve třetí zemi nebo třetích zemích, kde došlo k rozdělení, pod dohledem celních orgánů.
 4. V případě pochybností může smluvní strana dovozu kdykoli dovozce nebo jeho zástupce požádat, aby předložil veškeré příslušné doklady poskytující důkaz o splnění podmínek tohoto článku, které lze prokázat jakýmkoli dokladem, a zejména prostřednictvím:
 a)
 smluvních přepravních dokladů, jako jsou konosamenty;
 b)
 faktických či konkrétních důkazů založených na značení nebo číslování nákladových kusů;
 c)
 osvědčení, že nedošlo k manipulaci, jež vydají celní orgány v zemi nebo zemích tranzitu nebo v zemi nebo zemích, kde došlo k rozdělení, nebo jakýchkoli jiných dokladů prokazujících, že zboží zůstalo v zemi nebo zemích tranzitu nebo v zemi nebo zemích, kde došlo k rozdělení, pod dohledem celních orgánů; nebo
 d)
 jakýchkoli důkazů týkajících se samotného zboží.
 Článek 15
 Výstavy
 1. Jsou-li původní produkty zaslány na výstavu do jiné země než země, s níž je možná kumulace v souladu s články 7 a 8, a po ukončení výstavy prodány za účelem dovozu do smluvní strany, uplatní se na ně při dovozu příslušná dohoda, pokud je celním orgánům věrohodně prokázáno, že:
 a)
 vývozce zaslal tyto produkty ze smluvní strany do země konání výstavy a vystavoval je tam;
 b)
 vývozce tyto produkty prodal osobě v jiné smluvní straně nebo je na ni jinak převedl;
 c)
 tyto produkty byly odeslány během výstavy nebo bezprostředně po ní ve stavu, v jakém na ni byly zaslány, a
 d)
 tyto produkty nebyly od okamžiku, kdy byly odeslány na výstavu, použity k jinému účelu než k předvedení na této výstavě.
 2. V souladu s hlavou V tohoto dodatku se vydává nebo vyhotovuje doklad o původu, který se obvyklým způsobem předloží celním orgánům smluvní strany dovozu. Uvede se v něm název a adresa výstavy. V případě potřeby mohou být požadovány další doklady o podmínkách, za nichž byly produkty vystavovány.
 3. Odstavec 1 se vztahuje na všechny obchodní, průmyslové, zemědělské nebo řemeslné výstavy, veletrhy nebo obdobné veřejné přehlídky či expozice, v jejichž průběhu produkty zůstávají pod celním dohledem, s výjimkou akcí pořádaných soukromě v prodejnách nebo podnikových prostorách za účelem prodeje zahraničních produktů.
 HLAVA IV
 NAVRACENÍ CLA NEBO OSVOBOZENÍ OD CLA
 Článek 16
 Zákaz navracení cla nebo osvobození od cla
 1. Nepůvodní materiály použité při výrobě produktů kapitol 50 až 63 harmonizovaného systému pocházejících ze smluvní strany, pro které je vydáván nebo vyhotovován doklad o původu v souladu s hlavou V tohoto dodatku, nepodléhají ve smluvní straně vývozu navracení cla nebo osvobození od cla jakéhokoli druhu.
 2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se vztahuje na jakékoli opatření týkající se vrácení, prominutí nebo nezaplacení, částečného nebo úplného, cla nebo poplatků s rovnocenným účinkem uplatňovaných ve smluvní straně vývozu na materiály použité při výrobě, pokud se toto vrácení, prominutí nebo nezaplacení uplatňuje formálně nebo fakticky tehdy, jestliže jsou produkty získané z těchto materiálů vyváženy, a nikoli jsou-li určeny pro domácí použití.
 3. Vývozce produktů uvedených v dokladu o původu musí být připraven kdykoli na žádost celních


text:
orgánů předložit veškeré příslušné doklady prokazující, že pro nepůvodní materiály použité při výrobě dotyčných produktů nebylo uplatněno navracení cla a že veškeré clo nebo poplatky s rovnocenným účinkem, které se vztahují na tyto materiály, byly skutečně zaplaceny.
 HLAVA V
 DOKLAD O PŮVODU
 Článek 17
 Obecné požadavky
 1. Ustanovení dohody se vztahují na produkty pocházející z jedné ze smluvních stran při dovozu do druhé smluvní strany po předložení jednoho z těchto dokladů o původu:
 a)
 průvodního osvědčení EUR.1, jehož vzor je uveden v příloze IV tohoto dodatku;
 b)
 v případech uvedených v čl. 18 odst. 1 prohlášení (dále jen „prohlášení o původu“) učiněného vývozcem na faktuře, dodacím listu nebo jiném obchodním dokladu, který popisuje dotyčné produkty dostatečně podrobně, aby je bylo možné identifikovat; znění prohlášení o původu je uvedeno v příloze III tohoto dodatku.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 tohoto článku se dohoda vztahuje na původní produkty ve smyslu těchto pravidel v případech stanovených v článku 27, aniž by bylo nutné předložit některý z dokladů o původu uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
 3. Aniž je dotčen odstavec 1 , mohou se smluvní strany dohodnout, že pokud jde o jejich vzájemný preferenční obchod, jsou doklady o původu uvedené v odst. 1 písm. a) a b) nahrazovány deklaracemi o původu vyhotovenými vývozci, kteří jsou registrováni v elektronické databázi v souladu s vnitřními právními předpisy smluvních stran.
 Použití deklarace o původu vyhotovené vývozci registrovanými v elektronické databázi, na němž se dohodly dvě nebo více uplatňujících smluvních stran, nebrání použití diagonální kumulace s jinými uplatňujícími smluvními stranami.
 4. Pro účely odstavce 1 se mohou smluvní strany dohodnout na zavedení systému umožňujícího elektronické vydávání nebo elektronické předkládání dokladů o původu uvedených v odst. 1 písm. a) a b).
 5. Pro účely článku 7 přijme v případě použití čl. 8 odst. 4 vývozce usazený v uplatňující smluvní straně, který vydá doklad o původu nebo o něj požádá na základě jiného dokladu o původu, u něhož bylo upuštěno od povinnosti připojit prohlášení jinak vyžadované podle čl. 8 odst. 3, veškeré nezbytné kroky k zajištění toho, aby byly splněny podmínky pro uplatňování kumulace, a musí být připraven předložit celním orgánům veškeré příslušné doklady.
 Článek 18
 Podmínky pro vyhotovení prohlášení o původu
 1. Prohlášení o původu podle čl. 17 odst. 1 písm. b) může vyhotovit:
 a)
 schválený vývozce ve smyslu článku 19 nebo
 b)
 kterýkoli vývozce pro jakoukoli zásilku sestávající z jednoho nebo více nákladových kusů obsahujících původní produkty, jejichž celková hodnota nepřesahuje 6 000 EUR.
 2. Prohlášení o původu může být vyhotoveno, jestliže lze dotyčné produkty považovat za produkty pocházející z uplatňující smluvní strany a jestliže tyto produkty splňují ostatní podmínky těchto pravidel.
 3. Vývozce, který vyhotovuje prohlášení o původu, musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů smluvní strany vývozu předložit veškeré příslušné doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek těchto pravidel.
 4. Prohlášení o původu, jehož znění je obsaženo v příloze III tohoto dodatku, vyhotovuje vývozce v některém z jazykových znění uvedených v této příloze a v souladu s vnitrostátním právem země


text:
vývozu na psacím stroji, razítkem nebo tiskem na faktuře, dodacím listu nebo jiném obchodním dokladu. Je-li prohlášení psáno rukou, musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.
 5. Prohlášení o původu podepisuje vlastnoručně vývozce. Schválený vývozce ve smyslu článku 19 však není povinen tato prohlášení podepisovat, jestliže se celním orgánům smluvní strany vývozu písemně zaváže, že přebírá plnou odpovědnost za jakékoli prohlášení o původu, které jej identifikuje, jako by je vlastnoručně podepsal.
 6. Prohlášení o původu může vývozce vyhotovit při vývozu produktů, jichž se týká, nebo po jejich vývozu (dále jen „dodatečné prohlášení o původu“), je-li předloženo v zemi dovozu do dvou let po dovozu produktů, jichž se týká.
 Dojde-li k rozdělení zásilky v souladu s čl. 14 odst. 3 a je-li dodržena tatáž dvouletá lhůta, dodatečné prohlášení o původu vyhotoví schválený vývozce smluvní strany, z níž byly dané produkty vyvezeny.
 Článek 19
 Schválený vývozce
 1. Celní orgány smluvní strany vývozu mohou s výhradou vnitrostátních požadavků povolit kterémukoli vývozci usazenému v této smluvní straně (dále jen „schválený vývozce“), aby vyhotovoval prohlášení o původu bez ohledu na hodnotu dotyčných produktů.
 2. Vývozce, který o takové povolení žádá, musí celním orgánům věrohodně poskytnout veškeré záruky potřebné k ověření statusu původu produktů a splnění ostatních podmínek těchto pravidel.
 3. Celní orgány přidělí schválenému vývozci číslo celního povolení, které se uvádí v prohlášení o původu.
 4. Celní orgány ověřují, zda je povolení využíváno řádně. Povolení mohou odejmout, pokud je schválený vývozce nesprávně využívá, a jsou povinny tak učinit, jestliže schválený vývozce již neposkytuje záruky uvedené v odstavci 2.
 Článek 20
 Postup pro vydávání průvodního osvědčení EUR.1
 1. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají celní orgány smluvní strany vývozu na základě písemné žádosti podané vývozcem nebo na odpovědnost vývozce jeho zplnomocněným zástupcem.
 2. Pro tyto účely vyplní vývozce nebo jeho zplnomocněný zástupce průvodní osvědčení EUR.1 a formulář žádosti, jejichž vzory jsou uvedeny v příloze IV tohoto dodatku. Tyto formuláře musí být vyplněny v jednom z jazyků, v nichž je sepsána dohoda, a v souladu s vnitrostátním právem země vývozu. Jsou-li formuláře vyplňovány rukou, musí být vyplněny inkoustem a hůlkovým písmem. Popis produktů se uvede v kolonce vyhrazené pro tento účel tak, aby zde nebyly ponechány prázdné řádky. Není-li vyplněna celá kolonka, podtrhne se poslední řádek popisu vodorovnou čarou a prázdný prostor se proškrtne.
 3. Průvodní osvědčení EUR.1 musí v kolonce 7 obsahovat prohlášení v anglickém jazyce „TRANSITIONAL RULES“.
 4. Vývozce žádající o vydání průvodního osvědčení EUR.1 musí být připraven kdykoli na žádost celních orgánů smluvní strany vývozu, v níž je průvodní osvědčení EUR.1 vydáno, předložit veškeré příslušné doklady prokazující status původu dotyčných produktů a splnění ostatních podmínek těchto pravidel.
 5. Průvodní osvědčení EUR.1 vydávají celní orgány smluvní strany vývozu, pokud lze dotyčné produkty považovat za původní produkty a pokud tyto produkty splňují ostatní podmínky těchto pravidel.
 6. Celní orgány vydávající průvodní osvědčení EUR.1 přijmou veškerá nezbytná opatření k ověření statusu původu produktů a splnění ostatních podmínek těchto pravidel. Pro tyto účely mají právo požadovat jakékoli důkazy a provádět jakoukoli kontrolu účtů vývozce nebo jakékoli další kontroly, které považují


text:
za vhodné. Dále zajistí, aby formuláře uvedené v odstavci 2 byly řádně vyplněny. Zejména zkontrolují, zda bylo místo vyhrazené pro popis produktů vyplněno takovým způsobem, aby byla vyloučena možnost dodatečného podvodného vpisování údajů.
 7. Datum vydání průvodního osvědčení EUR.1 se uvádí v kolonce 11 průvodního osvědčení EUR.1.
 8. Celní orgány vydají průvodní osvědčení EUR.1 a poskytnou je vývozci, jakmile je vlastní vývoz proveden nebo zajištěn.
 Článek 21
 Dodatečně vydaná průvodní osvědčení EUR.1
 1. Bez ohledu na čl. 20 odst. 8 může být průvodní osvědčení EUR.1 vydáno po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže:
 a)
 nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylu, neúmyslného opomenutí nebo zvláštních okolností;
 b)
 celním orgánům bylo věrohodně prokázáno, že průvodní osvědčení EUR.1 bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických důvodů;
 c)
 konečné určení dotyčných produktů nebylo v okamžiku vývozu známo a bylo rozhodnuto během jejich přepravy či skladování a po možném rozdělení zásilek v souladu s čl. 14 odst. 3;
 d)
 průvodní osvědčení EUR.1 nebo EUR-MED bylo vydáno v souladu s pravidly celoevropsko-středomořské úmluvy pro produkty, jež jsou rovněž původní v souladu s těmito pravidly; vývozce podnikne všechny nezbytné kroky k zajištění toho, aby byly splněny podmínky pro uplatňování kumulace a aby byl připraven předložit celním orgánům veškeré příslušné doklady prokazující, že produkt je původní podle těchto pravidel, nebo
 e)
 průvodní osvědčení EUR.1 bylo vydáno na základě čl. 8 odst. 4 a použití čl. 8 odst. 3 se vyžaduje při dovozu do jiné uplatňující smluvní strany.
 2. Pro účely odstavce 1 vývozce v žádosti uvede místo a datum vývozu produktů, jichž se průvodní osvědčení EUR.1 týká, a odůvodnění této žádosti.
 3. Celní orgány mohou vydat průvodní osvědčení EUR.1 dodatečně do dvou let od data vývozu a pouze po ověření, zda jsou informace uvedené v žádosti vývozce v souladu s údaji v odpovídající evidenci.
 4. Navíc k požadavku podle čl. 20 odst. 3 obsahují dodatečně vydaná průvodní osvědčení EUR.1 tuto poznámku v anglickém jazyce: „ISSUED RETROSPECTIVELY“.
 5. Poznámka uvedená v odstavci 4 se zapíše do kolonky 7 průvodního osvědčení EUR.1.
 Článek 22
 Vystavení duplikátu průvodního osvědčení EUR.1
 1. V případě krádeže, ztráty nebo zničení průvodního osvědčení EUR.1 může vývozce požádat celní orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají tyto orgány v držení.
 2. Navíc k požadavku podle čl. 20 odst. 3 obsahuje duplikát vystavený podle odstavce 1 tohoto článku toto slovo v anglickém jazyce: „DUPLICATE“.
 3. Poznámka uvedená v odstavci 2 se zapíše do kolonky 7 duplikátu průvodního osvědčení EUR.1.
 4. Duplikát je opatřen datem vystavení prvopisu průvodního osvědčení EUR.1 a nabývá účinku uvedeným dnem.
 Článek 23
 Platnost dokladu o původu
 1. Doklad o původu platí deset měsíců ode dne vydání nebo vyhotovení ve smluvní straně vývozu a v této lhůtě musí být předložen celním orgánům smluvní strany dovozu.
 2. Doklady o původu, které jsou celním orgánům smluvní strany dovozu předloženy po uplynutí doby platnosti uvedené v odstavci 1, mohou být přijaty pro účely uplatnění celních preferencí, pokud lhůta stanovená pro jejich předložení nemohla být dodržena v důsledku


text:
mimořádných okolností.
 3. V ostatních případech opožděného předložení dokladů o původu je mohou celní orgány smluvní strany dovozu přijmout, pokud jim byly dotyčné produkty předloženy před uplynutím uvedené lhůty.
 Článek 24
 Svobodná pásma
 1. Smluvní strany přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění toho, aby obchodované produkty provázené dokladem o původu, které během dopravy využijí svobodné pásmo na jejich území, nebyly nahrazeny jiným zbožím a nebyly podrobeny jiným operacím, než je obvyklé pro jejich uchování v nezměněném stavu.
 2. Odchylně od odstavce 1 lze v případě, že jsou produkty pocházející z uplatňující smluvní strany dovezeny do svobodného pásma s dokladem o původu a jsou podrobeny určitému ošetření nebo zpracování, vydat nebo vyhotovit nový doklad o původu, je-li provedené ošetření nebo zpracování v souladu s těmito pravidly.
 Článek 25
 Požadavky na dovoz
 Doklady o původu se předkládají celním orgánům smluvní strany dovozu v souladu s postupy platnými v této smluvní straně.
 Článek 26
 Dovoz po částech
 Jsou-li na žádost dovozce a za podmínek stanovených celními orgány smluvní strany dovozu dováženy po částech rozložené nebo nesložené produkty ve smyslu všeobecného pravidla 2 písm. a) harmonizovaného systému spadající do tříd XVI a XVII nebo čísel 7308 a 9406, předkládá se celním orgánům jediný doklad o původu pro tyto produkty při dovozu první části.
 Článek 27
 Osvobození od povinnosti předložit doklad o původu
 1. Produkty, které jsou zasílány v drobných zásilkách soukromými osobami soukromým osobám nebo se nacházejí v osobních zavazadlech cestujících, se považují za původní produkty bez nutnosti předložit doklad o původu, pokud nejsou dováženy obchodně, pokud dovozce prohlásí, že splňují podmínky těchto pravidel, a pokud o pravdivosti tohoto prohlášení nejsou žádné pochybnosti.
 2. Dovoz se nepovažuje za obchodní dovoz, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
 a)
 dovoz je příležitostný;
 b)
 dovoz je tvořen výhradně produkty pro osobní potřebu příjemců nebo cestujících či jejich rodin;
 c)
 z povahy a množství produktů je zřejmé, že neslouží žádnému obchodnímu účelu.
 3. Celková hodnota těchto produktů nesmí u drobných zásilek překročit 500 EUR a u produktů nacházejících se v osobních zavazadlech cestujících 1 200 EUR.
 Článek 28
 Rozpory a formální chyby
 1. Zjištění drobných rozporů mezi údaji uvedenými v dokladu o původu a údaji v dokladech, které byly celnímu úřadu předloženy za účelem splnění celních formalit při dovozu produktů, nezakládá neplatnost dokladu o původu, je-li řádně prokázáno, že se tento doklad skutečně vztahuje na předložené produkty.
 2. Zjevné formální chyby, například překlepy, v dokladu o původu nejsou důvodem k odmítnutí dokladů uvedených v odstavci 1, nejsou-li takové povahy, že vyvolávají pochybnosti o správnosti údajů v nich obsažených.
 Článek 29
 Prohlášení dodavatele
 1. Je-li ve smluvní straně vydáno průvodní osvědčení EUR.1 nebo vyhotoveno prohlášení o původu pro původní produkty, při jejichž výrobě bylo v souladu s čl. 7 odst. 3 nebo 4 použito zboží, které pochází z jiné uplatňující smluvní strany a bylo tam opracováno nebo zpracováno, aniž by získalo status preferenčního původu, přihlíží se k prohlášení dodavatele týkajícímu se tohoto zboží v souladu s tímto článkem.
 2. Prohlášení dodavatele uvedené v odstavci 1 slouží jako důkaz o opracování


text:
nebo zpracování, kterému bylo dotyčné zboží podrobeno v uplatňující smluvní straně, pro účely stanovení, zda lze produkty, při jejichž výrobě bylo toto zboží použito, považovat za produkty pocházející ze smluvní strany vývozu a zda tyto produkty splňují ostatní podmínky těchto pravidel.
 3. Dodavatel vyhotoví samostatné prohlášení dodavatele, s výjimkou případů uvedených v odstavci 4, pro každou zásilku zboží, a to způsobem stanoveným v příloze VI na listu papíru, který se přikládá k faktuře, dodacímu listu nebo jinému obchodnímu dokladu, v němž je dotyčné zboží popsáno dostatečně podrobně, aby je bylo možné identifikovat.
 4. Dodává-li dodavatel určitému zákazníkovi pravidelně zboží, u kterého se předpokládá, že opracování nebo zpracování provedené v uplatňující smluvní straně se po určitou dobu nezmění, může poskytnout jednorázové prohlášení dodavatele, které se vztahuje i na následné zásilky tohoto zboží (dále jen „dlouhodobé prohlášení dodavatele“). Dlouhodobé prohlášení dodavatele platí zpravidla po dobu nejvýše dvou let ode dne vyhotovení. Celní orgány uplatňující smluvní strany, kde je prohlášení vyhotoveno, stanoví podmínky, za kterých může být používáno i po delší dobu. Dodavatel vyhotoví dlouhodobé prohlášení dodavatele způsobem stanoveným v příloze VII a dotyčné zboží popíše dostatečně podrobně, aby je bylo možné identifikovat. Prohlášení poskytne dotyčnému zákazníkovi před dodáním první zásilky zboží, ke které se prohlášení vztahuje, nebo společně s první zásilkou. Přestane-li dlouhodobé prohlášení dodavatele týkající se dodávaného zboží platit, vyrozumí o tom dodavatel neprodleně zákazníka.
 5. Prohlášení dodavatele uvedená v odstavcích 3 a 4 musí být napsána na stroji nebo vytištěna v jednom z jazyků dohody, v souladu s vnitrostátním právem uplatňující smluvní strany, kde jsou vyhotovena, a opatřena vlastnoručním podpisem dodavatele. Prohlášení může být rovněž napsáno rukou; v takovém případě musí být napsáno inkoustem a hůlkovým písmem.
 6. Dodavatel vyhotovující prohlášení je připraven kdykoli na žádost celních orgánů uplatňující smluvní strany, v níž je prohlášení vyhotoveno, předložit veškeré příslušné doklady prokazující, že údaje uvedené v tomto prohlášení jsou správné.
 Článek 30
 Částky vyjádřené v eurech
 1. Pro účely uplatňování čl. 18 odst. 1 písm. b) a čl. 27 odst. 3 v případech, kdy jsou produkty fakturovány v jiné měně než v eurech, stanoví každá z dotčených zemí každoročně částky v národních měnách smluvních stran odpovídající částkám vyjádřeným v eurech.
 2. Na zásilku se vztahuje čl. 18 odst. 1 písm. b) nebo čl. 27 odst. 3 na základě měny, ve které je vystavena faktura, podle částky stanovené dotčenou zemí.
 3. Částky, které se mají použít v jakékoli dané národní měně, jsou přepočtem částek vyjádřených v eurech na tuto měnu podle kurzu platného k prvnímu pracovnímu dni měsíce října. Částky se sdělují Evropské komisi do 15. října a platí od 1. ledna následujícího roku. Evropská komise oznamuje tyto částky všem dotčeným zemím.
 4. Smluvní strana může částku vyplývající z přepočtu částky vyjádřené v eurech na její národní měnu zaokrouhlit směrem nahoru nebo dolů. Zaokrouhlená částka se nesmí odlišovat od částky vyplývající z přepočtu o více než 5 %. Smluvní strana může ponechat ekvivalent částky vyjádřené v eurech ve své národní měně nezměněn, jestliže v okamžiku každoroční úpravy stanovené v odstavci 3 přepočet