text:
5.8.2.9
 Zavírání na jeden dotek je přípustné pouze u elektricky ovládaného okna dveří řidiče a střešního panelu, a to pouze v době, kdy se klíč zapalování nachází v poloze pro chod motoru. Dále je povoleno, když je motor vypnutý nebo klíč zapalování či elektrického napájení je vytažen, popřípadě u nemechanického zařízení za rovnocenných podmínek, dokud nejsou žádné z obou předních dveří dostatečně otevřené k tomu, aby cestující mohli vystoupit.
 5.8.3 Požadavky na samočinný zpětný chod
 5.8.3.1 Jestliže je elektricky ovládané okno/střešní panel/přepážka vybavena zařízením se samočinným zpětným chodem, žádný z požadavků odstavce 5.8.2 se na ně nevztahuje.
 5.8.3.1.1 Tímto zařízením se musí pohyb elektricky ovládaného okna/střešního panelu/přepážky obrátit dříve, než okno/střešní panel/přepážka v rozevření od 200 mm do 4 mm nad horním okrajem elektricky ovládaného okna/přepážky nebo před čelní hranou posuvného střešního panelu nebo na zadní hraně sklopného střešního panelu vyvine sílu v sevření větší než 100 N.
 5.8.3.1.2 Po tomto samočinném zpětném chodu se okno nebo střešní panel nebo přepážka musí otevřít do jedné z těchto poloh:
 5.8.3.1.2.1
 do polohy, která umožní zasunout do rozevření v těch dotykových bodech, ve kterých byly podle odstavce 5.8.3.1.1 stanoveny vlastnosti zpětného chodu, polotuhou válcovitou tyč o průměru 200 mm;
 5.8.3.1.2.2
 do polohy, která představuje přinejmenším původní polohu před tím, než bylo zahájeno zavírání;
 5.8.3.1.2.3
 do polohy alespoň o 50 mm rozevřenější než byla poloha v okamžiku, kdy byl zahájen zpětný chod;
 5.8.3.1.2.4
 v případě sklopného pohybu střešního panelu do největšího úhlového rozevření.
 5.8.3.1.3 K přezkoušení elektricky ovládaných oken/systémů střešních panelů/systémů přepážek se zařízením pro samočinný zpětný chod podle odstavce 5.8.3.1.1 se do rozevření vloží zevnitř vozidla směrem ven – nebo v případě přepážky ze zadní části prostoru pro cestující – měřicí přístroj/zkušební tyč tak, aby se válcový povrch tyče dotýkal kterékoliv části konstrukce vozidla, která tvoří hranici rozevření okna/střešního panelu/přepážky. Poměr síly k výchylce měřicího přístroje musí činit 10 ± 0,5 N/mm. Polohy zkušební tyče (normálně uložené kolmo na okno/střešní panel/přepážku a na směr zavírání) jsou znázorněny na obr. 1 přílohy IX tohoto předpisu. Polohu zkušební tyče vůči hraně a směru zavírání je třeba v průběhu zkoušky zachovat.
 5.8.4 Umístění a ovládání spínačů
 5.8.4.1 Spínače elektricky ovládaných oken/střešních panelů/přepážek musejí být umístěny a ovládány tak, aby se minimalizovalo nebezpečí náhodného zavření. S výjimkou podle odstavců 5.8.2.7, 5.8.2.9 nebo 5.8.3 se pro zavření vyžaduje souvislá aktivace spínače.
 5.8.4.2 Všechny spínače zadních oken, střešních panelů a přepážek, určené k tomu, aby je používali cestující v zadní části vozidla, musí být možno vypojit spínačem ovládaným řidičem, nacházejícím se před svislou příčnou rovinou procházející body R předních sedadel. Řidičem ovládaný spínač se nevyžaduje, je-li zadní okno, střešní panel nebo přepážka vybavena zařízením pro samočinný zpětný chod. Pokud se však řidičem ovládaný spínač ve vozidle nachází, nesmí potlačovat funkci zařízení pro samočinný zpětný chod ani bránit spuštění systému přepážky.
 Řidičem ovládaný spínač musí být umístěn tak, aby se minimalizovala možnost jakékoli náhodné manipulace s ním. Musí být označen symbolem znázorněným na obr. 2 v příloze IX tohoto předpisu nebo symbolem rovnocenným, například podle normy ISO 2575:1998, reprodukovaným


text:
na obr. 3 přílohy IX tohoto předpisu.
 5.8.5 Ochranná zařízení
 Veškerá ochranná zařízení sloužící k ochraně zdroje napájení v případě přetížení nebo zablokování, se musejí po přetížení nebo automatickém vypnutí sama uvést do výchozího stavu. Po nastavení ochranných zařízení do výchozího stavu nesmí dojít k opětovnému pohybu ve směru zavírání, aniž by se k tomu úmyslně aktivoval příslušný ovládací prvek.
 5.8.6 Pokyny v příručce
 5.8.6.1 Návod majitele k obsluze vozidla musí obsahovat jasné pokyny týkající se elektricky ovládaných oken/střešního panelu/přepážky, včetně:
 5.8.6.1.1
 výkladu možných důsledků (zachycení),
 5.8.6.1.2
 použití řidičem ovládaného spínače,
 5.8.6.1.3
 varovného upozornění (VAROVÁNÍ) poukazujícího na nebezpečí, zejména pro děti, v případě nepatřičného použití/aktivování elektricky ovládaných oken/systémů střešních panelů/systémů přepážek. V tomto sdělení je třeba uvést povinnosti řidiče, včetně pokynů pro ostatní cestující a doporučení opouštět vozidlo teprve po vyjmutí klíče zapalování/výkonového klíče nebo – v případě nemechanického zařízení – za rovnocenných podmínek,
 5.8.6.1.4
 varovného upozornění (VAROVÁNÍ) poukazujícího na to, že je třeba zvláštní opatrnosti při používání dálkového ovládání zavírání (viz odstavec 5.8.2.8), například, že se má aktivovat pouze tehdy, když obsluha ovladače na vozidlo dobře vidí a je si jista, že elektricky ovládané okno/střešní panel/přepážka nemůže nikoho zachytit.
 5.8.7 Jestliže je ve vozidle instalované elektricky ovládané okno nebo systém střešního panelu či přepážky, které nelze výše uvedeným postupem vyzkoušet, může být schválení uděleno, pokud výrobce může prokázat stejný nebo zvýšený ochranný vliv vůči cestujícím.
 5.9 Další neuvedená výbava
 5.9.1 Požadavky odstavce 5 se vztahují rovněž na takové vybavení neuvedené v předchozích odstavcích, kterého se ve smyslu požadavků odstavců 5.1 až 5.7 a vzhledem k jeho umístění ve vozidle mohou cestující dotknout. Jsou-li součásti těchto zařízení zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 50 Shore A a namontovány na tuhém podkladu, vztahují se příslušné požadavky pouze na tento tuhý podklad, nebo musí být dostačujícími zkouškami postupem podle přílohy IV prokázáno, že se onen materiál o tvrdosti menší než 50 Shore A při specifikované rázové zkoušce nerozřízne. V tomto případě se vyžadovaný poloměr vztahuje pouze na měkkou plochu.
 5.9.2 U dílů, jako je například střední konzola, nebo u ostatních součástí vozidla, které spadají pod odstavec 5.9.1, není třeba u každé součásti, které je možné se dotknout zařízením a postupem podle přílohy I, provádět zkoušku pohlcení energie podle přílohy IV, pokud:
 podle úsudku technického servisu je díky zádržnému systému (systémům) instalovanému ve vozidle nepravděpodobné, že by došlo ke styku hlavy s danou součástí, nebo
 výrobce prokáže, například metodou podle přílohy VIII nebo metodou rovnocennou, že k takovému dotyku nedojde.
 6. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ PLATNOSTI SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
 6.1 Každou změnu typu vozidla je třeba oznámit správnímu orgánu, který typ vozidla schválil. Tento orgán může:
 6.1.1
 buď usoudit, že je nepravděpodobné, že by provedené změny měly znatelný nepříznivý vliv, a že v každém případě vozidlo stále splňuje požadavky,
 6.1.2
 nebo vyžadovat nový zkušební protokol vydaný zkušebnou odpovědnou za provedení zkoušek.
 6.2 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením změn se zašle postupem stanoveným v odstavci 4.3 stranám dohody, které tento předpis uplatňují.
 6.3 Příslušný orgán, který vydává rozhodnutí o rozšíření platnosti schválení, přidělí

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
tomuto rozšíření sériové číslo a uvědomí o tom ostatní strany dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, za použití formuláře podle vzoru v příloze II tohoto předpisu.
 7. SHODA VÝROBY
 7.1 Každé vozidlo, které je označeno schvalovací značkou podle tohoto předpisu, se musí shodovat se schváleným typem vozidla.
 7.2 K ověření shody podle odstavce 7.1 se ze série vybere jedno vozidlo označené schvalovací značkou podle tohoto předpisu.
 7.3 Výroba se považuje za vyhovující požadavkům tohoto předpisu, jsou-li splněny požadavky odstavce 5.
 8. POSTIHY ZA NESHODU VÝROBY
 8.1 Schválení udělené typu vozidla podle tohoto předpisu může být odejmuto, pokud není splněn požadavek stanovený v odstavci 7.1 nebo jestliže vozidlo neprošlo zkouškami předepsanými v odstavci 7.
 8.2 Jestliže některá strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, jež dříve udělila, oznámí to neprodleně ostatním smluvním stranám uplatňujícím tento předpis, za použití formuláře podle vzoru v příloze II tohoto předpisu.
 9. TRVALÉ ZASTAVENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla podle tohoto předpisu, sdělí tuto skutečnost orgánu, který schválení vydal. Na základě tohoto sdělení daný orgán uvědomí ostatní strany dohody, které tento předpis uplatňují, za použití formuláře oznámení podle vzoru uvedeného v příloze II tohoto předpisu.
 10. NÁZVY A ADRESY ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVEDENÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu OSN názvy a adresy zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení, a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení, zamítnutí nebo odejmutí schválení vydané v ostatních zemích.
 (1) Pro Německo 1, pro Francii 2, pro Itálii 3, pro Nizozemsko 4, pro Švédsko 5, pro Belgii 6, pro Maďarsko 7, pro Českou republiku 8, pro Španělsko 9, pro Jugoslávii 10, pro Spojené království 11, pro Rakousko 12, pro Lucembursko 13, pro Švýcarsko 14, (15 neobsazeno), pro Norsko 16, pro Finsko 17, pro Dánsko 18, pro Rumunsko 19, pro Polsko 20, pro Portugalsko 21, pro Ruskou federaci 22, pro Řecko 23, pro Irsko 24, pro Chorvatsko 25, pro Slovinsko 26, pro Slovensko 27, pro Bělorusko 28, pro Estonsko 29, (30 neobsazeno), pro Bosnu a Hercegovinu 31, pro Lotyšsko 32, (33 neobsazeno), pro Bulharsko 34, (35 neobsazeno), pro Litvu 36, pro Turecko 37, (38 neobsazeno), pro Ázerbajdžán 39, pro Bývalou Jugoslávskou republiku Makedonii 40, (41 neobsazeno), pro Evropskou Unii 42 (schválení vydávají členské státy za použití svého příslušného symbolu EHK), pro Japonsko 43, (44 neobsazeno), pro Austrálii 45 a pro Ukrajinu 46. Dalším státům se přidělí následná čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla a pro zařízení a části, které lze montovat nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách vzájemného uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v němž budou k této dohodě přistupovat. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.
 PŘÍLOHA I
 Stanovení oblasti nárazu hlavy
 1.
 Oblast nárazu hlavy zahrnuje všechny nezasklené plochy vnitřního prostoru vozidla, které mohou přijít do statického styku s kulovou hlavou o průměru 165 mm, jež je nedílnou


text:
součástí měřícího zařízení, kde vzdálenost od kloubu kyčle k vrchní části hlavy je plynule nastavitelná v rozsahu od 736 do 840 mm.
 2.
 Uvedená oblast se stanoví následujícím způsobem nebo rovnocenným grafickým postupem:
 2.1
 Kloub měřicího zařízení se pro všechna místa k sezení určená výrobcem uloží takto:
 2.1.1
 u posuvných sedadel:
 2.1.1.1
 v bodě „H“ (viz příloha V) a
 2.1.1.2
 v bodě ležícím vodorovně 127 mm před bodem „H“ a ve výšce, která je výsledkem změny výšky bodu „H“ způsobené posunem dopředu o 127 mm nebo o 19 mm (viz příloha X, vysvětlivky k odstavci 2.1.1.2 přílohy I),
 2.1.2
 u neposuvných sedadel:
 2.1.2.1
 v bodě „H“ posuzovaného sedadla.
 2.2
 Pro všechny vzdálenosti od středu kloubu k vrchní části hlavy, které lze měřicím zařízením měřit v mezích vnitřních rozměrů vozidla, se stanoví všechny body dotyku nacházející se před bodem „H“ (viz příloha X, vysvětlivky k odstavci 2.2 přílohy I).
 2.2.1
 V případě, že hlava s ramenem nastaveným na nejmenší délku od zadního bodu „H“ překrývá přední sedadlo, se pro tuto konkrétní operaci žádný bod dotyku nestanoví.
 2.3
 S měřicím zařízením ve svislé poloze se možné body dotyku stanoví jeho otáčením dopředu a dolů přes všechny oblouky svislých rovin až po 90° na obě strany od podélné svislé roviny vozidla procházející bodem „H“.
 2.3.1
 Při určování bodů dotyku se při žádné z výchylek nesmí délka ramena měřícího zařízení změnit. Každá výchylka se provádí ze svislé polohy.
 3.
 „Bodem dotyku“ se rozumí bod, ve kterém se hlava zařízení dotkne některé části vnitřku vozidla. Nejzazším pohybem směrem dolů je pohyb dolů do polohy, v níž se hlava dotýká vodorovné roviny ležící ve výšce 25,4 mm nad bodem „H“.
 PŘÍLOHA II
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA III
 USPOŘÁDÁNÍ SCHVALOVACÍCH ZNAČEK
 VZOR A
 (Viz odstavec 4.4 tohoto předpisu)
 Výše znázorněná schvalovací značka upevněná na vozidle prokazuje, že příslušný typ vozidla byl z hlediska vnitřního vybavení schválen v Nizozemsku (E4) pod číslem 012349. První dvě číslice schvalovacího čísla ukazují, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 21 ve znění série změn 01.
 VZOR B
 (Viz odstavec 4.5 tohoto předpisu)
 Výše znázorněná schvalovací značka upevněná na vozidle prokazuje, že příslušný typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisů č. 21 a 33 (1). První dvě číslice schvalovacích čísel ukazují, že ke dni udělení schválení zahrnoval předpis č. 21 sérii změn 01 a předpis č. 33 byl v původním znění.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA IV
 Postup pro zkoušení materiálů pohlcujících energii
 1. USPOŘÁDÁNÍ, ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ, POSTUP
 1.1 Uspořádání
 1.1.1
 Součást zhotovená z materiálů pohlcujících energii se montuje a zkouší na tom konstrukčním nosném prvku, na němž bude nainstalována ve vozidle. Zkouška se provede pokud možno přímo na karosérii. Konstrukční prvek nebo karosérie se pevně připevní ke zkušební stolici tak, aby se při nárazu nehnuly.
 1.1.2
 Na žádost výrobce se však součást může namontovat na přípravek napodobující montáž na vozidle, ovšem za podmínky, že sestava součásti s přípravkem má stejné geometrické uspořádání jako skutečná sestava součásti s konstrukčním nosným


text:
prvkem a současně se v porovnání s touto skutečnou sestavou nevyznačuje nižší pevností ani větší schopností pohlcovat energii.
 1.2 Zkušební zařízení
 1.2.1
 Zařízení sestává z kyvadla, jehož závěsný čep je uložen v kuličkových ložiscích a jehož redukovaná hmotnost (1) ve středu nárazu činí 6,8 kg. Dolní konec kyvadla tvoří tuhá hlavice o průměru 165 mm, jejíž střed je shodný se středem nárazu kyvadla.
 1.2.2
 Hlavice je vybavena dvěma akcelerometry a snímačem rychlosti, které dokáží měřit hodnoty ve směru nárazu.
 1.3 Záznamová zařízení
 Použitá záznamová zařízení musejí umožňovat měření s následující správností (přesností):
 1.3.1
 zrychlení:
 přesnost: ± 5 % od skutečné hodnoty
 frekvenční odezva: do 1 000 Hz
 citlivost v příčné ose méně než 5 % nejnižšího bodu stupnice
 1.3.2
 rychlost:
 přesnost: ± 2,5 % od skutečné hodnoty
 citlivost: 0,5 km/h
 1.3.3
 zaznamenávání času:
 přístrojové vybavení musí umožňovat zaznamenávat časový průběh děje po celou dobu jeho trvání a odečítat jej s přesností na jednu tisícinu sekundy,
 na záznamu sloužícím k vyhodnocení zkoušky musí být vyznačen začátek nárazu v okamžiku prvního dotyku hlavice se zkoušenou součástí.
 1.4 Zkušební postup (viz příloha X, vysvětlivky k odstavci 1.4 přílohy IV)
 1.4.1
 V každém bodě nárazu na zkoušený povrch je směrem nárazu tečna k dráze hlavice měřicího zařízení popsaného v příloze I.
 1.4.1.1
 Při zkoušení součástí, jak je uvedeno v odstavcích 5.3.4.1 a 5.4.2.2 tohoto předpisu, se rameno měřicího zařízení prodlouží na délku, při které dojde k dotyku s posuzovanou součástí, a to až do mezní vzdálenosti 1 000 mm mezi kloubem a vrchní částí hlavy zařízení. Na veškeré střešní výztuhy nebo žebra, o nichž je pojednáno v odstavci 5.4.2.2, jichž se nelze dotknout, se ovšem i nadále vztahují požadavky odstavce 5.4.2.1 tohoto předpisu, s výjimkou ustanovení týkajícího se výšky výčnělků.
 1.4.2
 Nepřesahuje-li úhel mezi směrem nárazu a normálou k povrchu v bodě nárazu hodnotu 5 °, provede se zkouška tak, že tečna k dráze středu nárazu kyvadla splývá se směrem nárazu. Hlavice musí na zkoušenou součást narazit rychlostí 24,1 km/h nebo, v případě součástí kryjících nenahuštěný airbag, rychlostí 19,3 km/h; této rychlosti se dosáhne buď působením samotné energie pohonu nebo použitím přídavného hnacího zařízení.
 1.4.3
 Přesahuje-li úhel mezi směrem nárazu a normálou k povrchu v bodě nárazu hodnotu 5 °, je možno provést zkoušku tak, že tečna k dráze středu nárazu kyvadla splývá s normálou k bodu nárazu. Zkušební rychlost se potom sníží na hodnotu složky rychlosti ve směru normály předepsanou v odstavci 1.4.2.
 2. VÝSLEDKY
 2.1 Při zkouškách prováděných výše uvedenými postupy nesmí zpomalení hlavice nepřetržitě po dobu delší než 3 milisekundy překročit hodnotu 80 g. Za hodnotu zpomalení se přitom považuje průměr údajů z obou decelerometrů.
 3. ROVNOCENNÉ POSTUPY
 3.1 Použití rovnocenných zkušebních postupů se povoluje za podmínky, že jimi lze dosáhnout výsledků požadovaných v odstavci 2.
 3.2 Povinnost prokázat rovnocennost jiné metody než je ta, která je popsána v odstavci 1, spočívá na osobě, která tuto jinou metodu použije.
 (1) Vztah mezi redukovanou hmotností kyvadla mr
 a jeho celkovou hmotností m při vzdálenosti mezi středem nárazu a osou otáčení a a


text:
vzdáleností mezi těžištěm a osou otáčení l je dán vzorcem mr
 = (m.l)/a.
 PŘÍLOHA V
 Postup pro stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro polohy sezení v motorovém vozidle
 1. ÚČEL
 Postup uvedený v této příloze slouží ke stanovení polohy bodu „H“ a skutečného úhlu trupu u jednoho nebo několika míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi změřenými hodnotami a konstrukčními specifikacemi udanými výrobcem vozidla (1).
 2. DEFINICE
 Pro účely této přílohy se:
 2.1
 „referenčními údaji“ rozumí jedna nebo několik z těchto charakteristik polohy sezení:
 2.1.1
 bod „H“ a bod „R“ a jejich vzájemný vztah,
 2.1.2
 skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vzájemný vztah;
 2.2
 „trojrozměrným zařízením pro stanovení bodu ‚H‘“ (zařízení 3-D H) rozumí zařízení sloužící ke stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu. Zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy;
 2.3
 „bodem ‚H‘“ rozumí středový kloub trupu a stehen zařízení 3-D H namontovaného na sedadle vozidla podle odstavce 4. Bod „H“ leží ve středu osy zařízení probíhající mezi terčíky pro bod „H“ nacházejícími se po obou stranách zařízení 3-D H. Bod „H“ odpovídá teoreticky bodu „R“ (tolerance viz v odstavci 3.2.2). Bod „H“ stanovený postupem podle odstavce 4 se považuje za tuhý vůči konstrukci sedáku a při seřizování sedadla se pohybuje společně se sedákem;
 2.4
 „bodem ‚R‘“ neboli „referenčním bodem sedadla“ rozumí konstrukční bod, který je stanoven vůči trojrozměrnému referenčnímu systému a pro každé místo k sezení je definován výrobcem vozidla;
 2.5
 „přímkou trupu“ rozumí osa sondy zařízení 3-D H, když se sonda nachází v nejzadnější poloze;
 2.6
 „skutečným úhlem trupu“ rozumí úhel mezi svislicí procházející bodem „H“ a přímkou trupu, který se stanoví na zařízení 3-D H pomocí zádového úhlového kvadrantu. Teoreticky odpovídá skutečný úhel trupu konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz odstavec 3.2.2);
 2.7
 „konstrukčním úhlem trupu“ rozumí úhel mezi svislicí procházející bodem „R“ a přímkou trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla sedadla stanovené výrobcem vozidla;
 2.8
 „střední rovinou cestujícího“ (C/LC) rozumí středová rovina zařízení 3-D H uloženého na každém určeném místě k sezení; je určena souřadnicí bodu „H“ na ose Y. V případě jednotlivých sedadel je střední rovina sedadla totožná se střední rovinou cestujícího; pro ostatní sedadla je střední rovina cestujícího udána výrobcem;
 2.9
 „trojrozměrným referenčním systémem“ rozumí systém popsaný v dodatku 2 této přílohy;
 2.10
 „orientačními značkami“ rozumějí fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo vruby) na karosérii vozidla definované výrobcem;
 2.11
 „měřicí polohou vozidla“ rozumí poloha vozidla definovaná souřadnicemi orientačních značek v trojrozměrném referenčním systému.
 3. POŽADAVKY
 3.1 Předkládání údajů
 Pro každé místo k sezení, kde se k prokázání shody s ustanoveními tohoto předpisu požadují referenční údaje, se předkládají všechny následující údaje nebo přiměřený výběr z nich, a to na formuláři uvedeném v dodatku 3 této přílohy:
 3.1.1
 souřadnice bodu „R“ vůči trojrozměrnému referenčnímu systému,
 3.1.2
 konstrukční úhel trupu,
 3.1.3
 všechny údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy podle odstavce 4.3.
 3.2 Vztah mezi měřenými údaji a konstrukčními specifikacemi
 3.2.1
 Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem podle


text:
odstavce 4 se porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a s hodnotou konstrukčního úhlu trupu udanými výrobcem vozidla.
 3.2.2
 Vzájemná poloha bodů „R“ a „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, leží-li bod „H“, definovaný svými souřadnicemi, uvnitř čtverce se svislými a vodorovnými stranami o délce 50 mm, jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a skutečný úhel trupu se s úhlem konstrukčním shoduje s přesností na 5 °.
 3.2.3
 Jestliže jsou tyto podmínky splněny, použije se k prokázání shody s ustanoveními tohoto předpisu bod „R“ a konstrukční úhel trupu.
 3.2.4
 Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu požadavky odst. 3.2.2 nesplňuje, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Pokud požadavkům dvě z těchto tří měření vyhovují, uplatní se podmínky odstavce 3.2.3.
 3.2.5
 Jestliže výsledky alespoň dvou ze tří měření podle odstavce 3.2.4 požadavkům odstavce 3.2.2 nevyhovují nebo nelze-li ověření provést, protože výrobce vozidla neposkytl o poloze bodu „R“ nebo o konstrukčním úhlu trupu informace, použije se těžiště tří naměřených bodů nebo průměr tří naměřených úhlů, který se potom považuje za platný ve všech případech, kde se v tomto předpisu odkazuje na bod „R“ nebo na konstrukční úhel trupu.
 4. POSTUP PRO STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU (viz příloha X, vysvětlivky k odstavci 4 přílohy V)
 4.1
 Vozidlo se podle uvážení výrobce nechá nejprve kondicionovat při teplotě 20 ± 10 °, aby materiál sedadel s jistotou dosáhl pokojové teploty. Jestliže kontrolované sedadlo nebylo dosud nikdy použito, posadí se na ně dvakrát na dobu jedné minuty osoba nebo zařízení o hmotnosti 70 až 80 kg, aby se sedák i opěradlo prohnuly. Na žádost výrobce se před instalací zařízení 3-D H ponechají všechny sestavy sedadel po dobu alespoň 30 minut nezatížené.
 4.2
 Vozidlo se uvede do měřicí polohy podle odstavce 2.11.
 4.3
 Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do nejzadnější normální polohy pro řízení nebo jízdu podle údajů výrobce vozidla, přičemž se bere v úvahu pouze podélné nastavení sedadla, nikoliv jeho dráha využívaná pro jiné účely, než je normální řízení nebo jízda. Má-li sedadlo i další možnosti seřízení (svislé, úhlové, opěradla sedadla apod.), nastaví se do polohy udané výrobcem vozidla. U zavěšených sedadel se pevně zajistí svislá poloha odpovídající normální poloze při řízení podle údajů výrobce.
 4.4
 Plocha místa k sezení, se kterou přichází zařízení 3-D H do styku, se pokryje bavlněnou tkaninou o dostatečné velikosti a vhodné textuře, kterou se rozumí hladká bavlněná tkanina o hustotě 18,9 nití na cm a plošné hmotnosti 0,228 kg/m2 nebo pletená či netkaná textilie rovnocenných vlastností. Jestliže se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na které je sedadlo uloženo, stejné základní charakteristiky (2) jako podlaha vozidla, v němž se má sedadlo používat.
 4.5
 Sestava sedací a zádové části zařízení 3-D H se uloží tak, aby střední rovina zařízení splynula se střední rovinou cestujícího (C/LC). Pokud se zařízení 3-D H nachází natolik vně, že by hrana sedadla neumožňovala zařízení vyvážit, je možno na žádost výrobce


text:
posunout zařízení 3-D H ke střední rovině cestujícího (C/LC) směrem dovnitř.
 4.6
 K sestavě sedací části se připevní sestavy chodidla a holeně, a to buď jednotlivě, nebo pomocí tyče tvaru T a sestavy holeně. Přímka protínající terčíky vyznačující bod „H“ musí být rovnoběžná se základnou a kolmá na podélnou střední rovinu sedadla.
 4.7
 Uložení dolních končetin zařízení 3-D H se nastaví takto:
 4.7.1
 Určené místo k sezení: řidič a cestující na vnějším předním sedadle
 4.7.1.1
 Sestavy dolních končetin se posunou dopředu tak, aby chodidla zaujala na podlaze přirozenou polohu – pokud je třeba, i mezi ovládacími pedály. Levé chodidlo se položí pokud možno zhruba stejně daleko vlevo od střední roviny zařízení 3-D H jako pravé chodidlo vpravo. Vodováha, kterou se ověřuje příčná poloha zařízení, se v případě potřeby vyrovná do vodorovné polohy přestavením sedací části nebo nastavením sestavy dolních končetin směrem dozadu. Přímku procházející terčíky bodu „H“ je třeba zachovat v poloze kolmé na podélnou střední rovinu sedadla.
 4.7.1.2
 Jestliže není možno uložit levou nohu rovnoběžně s nohou pravou a levé chodidlo nelze uložit tak, aby spočívalo na konstrukci, posune se levé chodidlo tak daleko, dokud nebude podepřeno. Vzájemnou polohu terčíků je třeba zachovat.
 4.7.2
 Určené místo k sezení: zadní vnější
 U zadních nebo pomocných sedadel se nohy uloží podle údajů výrobce. Pokud chodidla spočívají na částech podlahy o různé výšce, pak to chodidlo, které se dotkne předního sedadla jako první, slouží jako referenční a druhé se nastaví tak, aby vodováha pro příčnou orientaci sedací části zařízení byla ve vodorovné poloze.
 4.7.3
 Ostatní určená místa k sezení
 Použije se obecný postup podle odstavce 4.7.1 až na to, že se chodidla umístí podle údajů výrobce vozidla.
 4.8
 Holeň a stehno se zatíží závažím a zařízení 3-D H se vyrovná.
 4.9
 Zádová část se naklopí kupředu na přední doraz a zařízení 3-D H se pomocí tyče tvaru T ze sedadla odsune. Zařízení 3-D H se na sedadlo opět usadí jedním z následujících postupů:
 4.9.1
 Pokud má zařízení 3-D H tendenci sklouznout dozadu, použije se následující postup. Zařízení se nechá sklouznout dozadu tak daleko, dokud nebude nutné zadržet tyč T ve směru vodorovně vpřed, tj. dokud se sedací část zařízení nedotkne opěradla sedadla. Podle potřeby se upraví poloha holeně.
 4.9.2
 Pokud zařízení 3-D H tendenci sklouznout dozadu nemá, posune se toto zařízení působením vodorovného zpětného zatížení na tyč T dozadu tak daleko, až se jeho sedací část dotkne opěradla sedadla (viz obr. 2 dodatku 1 této přílohy).
 4.10
 Na sestavu zádové a sedací části zařízení 3-D H se v průsečíku kvadrantu úhlu kyčle a pouzdra tyče T působí zatížením 100 ± 10 N. Směr působení zátěže se udržuje podél přímky procházející výše uvedeným průsečíkem k bodu přímo nad pouzdrem stehenní tyče (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy). Potom se zádová část zařízení opatrně vrátí na opěradlo. Při dalším postupu je třeba dbát opatrnosti, aby zařízení 3-D H nesklouzlo dopředu.
 4.11
 Instaluje se závaží pravé a levé hýždě a potom střídavě osm závaží trupu. Přitom je třeba udržovat zařízení ve vyrovnané poloze.


text:
4.12
 Zádová část zařízení 3-D H se sklopí dopředu, aby se na opěradle sedadla uvolnilo pnutí. Ve třech úplných cyklech se zařízení 3-D H rozkýve do stran v oblouku o úhlu 10 ° (5 ° na každou stranu od svislé střední roviny), aby se uvolnilo případně nahromaděné tření mezi zařízením a sedadlem.
 Během kývání může mít tyč T zařízení 3-D H snahu odchylovat se od udaného vodorovného a svislého nastavení. Proto je třeba tyč během kývání přidržovat působením přiměřeného bočního zatížení. Při přidržování tyče T a kývání zařízení je třeba dbát na to, aby ve svislém nebo podélném směru nepůsobilo žádné vnější zatížení.
 Chodidla zařízení 3-D H se při této činnosti nezadržují ani nepřidržují. Pokud chodidla svou polohu změní, v této poloze se prozatím ponechají.
 Zádová část se opatrně vrátí na opěradlo a zkontroluje se, zda jsou obě vodováhy ve vodorovné poloze. Pokud během kývání zařízení 3-D H došlo k jakémukoliv pohybu chodidel, upraví se jejich poloha takto:
 Obě chodidla se zvednou střídavě z podlahy o nejmenší nutnou výšku, kdy nedochází k žádnému jejich dalšímu pohybu. Při tomto zvedání musejí mít chodidla volnost otáčení a dopředu ani do stran se nepůsobí žádným zatížením. Když jsou obě nohy položeny zpět do dolní polohy, mají se paty dotýkat konstrukce k tomu určené.
 Zkontroluje se, zda příčná vodováha ukazuje nulovou polohu, a v případě potřeby se na vršek zádové části působí stranovým zatížením postačujícím k tomu, aby se sedací části zařízení 3-D H na sedadle vyrovnala.
 4.13
 Tyč T se přidržuje tak, aby zařízení 3-D H nemohlo na sedáku klouzat dopředu, a současně se postupuje takto:
 a)
 zádová část se vrátí zpět na opěradlo,
 b)
 na zádovou úhlovou tyč se přibližně ve výšce závaží trupu cyklicky působí vodorovným zpětným zatížením nepřesahující 25 N, dokud úhlový kvadrant kyčle neukazuje, že bylo po uvolnění zátěže dosaženo stabilní polohy. Je třeba dbát na to, aby na zařízení 3-D H nepůsobilo ve směru dolů ani do stran žádné vnější zatížení. Je-li zapotřebí seřídit zařízení 3-D H jinak, natočí se jeho zádová část dopředu, znovu se vyrovná a opakuje se postup podle odstavce 4.12.
 4.14
 Provedou se všechna měření:
 4.14.1
 Změří se souřadnice bodu „H“ vůči trojrozměrnému referenčnímu systému.
 4.14.2
 Na zádovém úhlovém kvadrantu zařízení 3-D H se sondou v nejzadnější poloze odečte skutečný úhel trupu.
 4.15
 Pokud se požaduje opakovaná instalace zařízení 3-D H, ponechá se předtím sestava sedadla po dobu alespoň 30 minut bez zatížení. Zařízení se na sedadle nenechá déle, než je pro provedení zkoušky nutné.
 4.16
 Pokud lze sedadla v téže řadě považovat za podobná (lavicové sedadlo, shodná sedadla apod.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden „skutečný úhel trupu“, přičemž se zařízení 3-D H popsané v dodatku 1 této přílohy uloží na místo považované pro danou řadu za reprezentativní. Tímto místem je:
 4.16.1
 u přední řady sedadlo řidiče,
 4.16.2
 u zadní řady (řad) některé vnější sedadlo.
 (1) Na kterémkoliv místě k sezení mimo přední sedadla, kde nelze bod „H“ stanovit pomocí „trojrozměrného zařízení ke stanovení bodu H“ ani


text:
pomocí postupů, je možno podle uvážení příslušného orgánu za referenční považovat bod „R“ podle údaje výrobce.
 (2) Úhel sklonu, výškový rozdíl vůči montáži sedadla, charakter povrchu apod.
 Dodatek 1
 Popis trojrozměrného zařízení k určení bodu „H“ (1)
 (zařízení 3-D H)
 1. Zádová a sedací část
 Zádová a sedací část, které simulují lidský trup a stehna, jsou zhotoveny z vyztuženého plastu a kovu a jsou mechanicky zavěšeny v bodě „H“. Pro měření skutečného úhlu trupu je k sondě zavěšené v bodě H připevněn kvadrant. K sedací části je upevněna seřiditelná tyč stehen, která vytváří osu stehen a slouží pro kvadrant úhlu kyčle jako základní přímka.
 2. Segmenty těla a nohou
 Holenní segmenty nohou jsou k sestavě sedací části připojeny u tyče T spojující kolena, která je bočním prodloužením seřiditelné tyče stehen. K měření úhlu kolen jsou v holenních segmentech nohou zabudovány kvadranty. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány k měření úhlu chodidla. Orientaci zařízení v prostoru zajišťují dvě vodováhy. V odpovídajících těžištích jsou umístěna závaží jednotlivých částí těla tak, aby prosednutí sedadla odpovídalo osobě mužského pohlaví o hmotnosti 76 kg. U všech kloubů zařízení 3-D H je třeba kontrolovat, zda se pohybují volně bez znatelného tření.
 Obr. 1
 Jednotlivé prvky zařízení 3-D H
 Obr. 2
 Rozměry jednotlivých prvků zařízení 3-D H a rozčlenění zátěže
 (1) Podrobnosti ke konstrukci zařízení 3-D H lze získat od Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pensylvánie 15096, Spojené státy americké.
 Zařízení odpovídá popisu podle normy ISO 6549-1980.
 Dodatek 2
 Trojrozměrný referenční systém
 1.
 Trojrozměrný referenční systém je definován třemi pravoúhlými rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek). (1)
 2.
 Měřicí poloha vozidla je dána umístěním vozidla na nosný povrch tak, aby souřadnice orientačních značek odpovídaly hodnotám podle údajů výrobce.
 3.
 Souřadnice bodů „R“ a „H“ se stanoví vůči orientačním značkám stanoveným výrobcem vozidla.
 Obrázek
 Trojrozměrný referenční systém
 (1) Referenční systém odpovídá normě ISO 4130 z roku 1978.
 Dodatek 3
 Referenční údaje pro místa k sezení
 1. Kódování referenčních údajů
 Referenční údaje jsou uvedeny postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení jsou označena dvoumístným kódem, kde prvním znakem je arabská číslice označující řadu sedadel ve směru zepředu dozadu a druhým znakem je velké písmeno označující polohu místa k sezení v řadě při pohledu ve směru pohybu vozidla vpřed. Používají se tato písmena:
 L
 =
 levé (left)
 C
 =
 střední (centre)
 R
 =
 pravé (right)
 2. Popis měřicí polohy vozidla:
 2.1
 Souřadnice orientačních značek
 X
 ...
 Y
 ...
 Z
 ...
 3. Seznam referenčních údajů:
 3.1
 Místo k sezení: ...
 3.1.1
 Souřadnice bodu „R“
 X
 ...
 Y
 ...
 Z
 ...
 3.1.2
 Konstrukční úhel trupu: ...
 3.1.3
 Specifikace pro seřízení sedadla (1):
 vodorovně
 :
 ...
 svisle
 :
 ...
 úhlově
 :
 ...
 úhel trupu
 :
 ...
 Pozn.: Referenční údaje pro další místa k sezení se řadí pod č. 3.2, 3.3 atd.
 (1) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA VI
 Metoda měření výčnělků
 1. Za účelem stanovení velikosti výčnělku vůči panelu, na němž je namontován, se po povrchu posouvá koule o průměru 165 mm, která se udržuje v kontaktu s


text:
posuzovanou součástí. Začíná se v poloze prvního dotyku s posuzovanou částí. Velikostí výčnělku je největší hodnota ze všech možných variací „y“, kde se variace měří od středu koule kolmo na panel. Také variace „x“ se měří od středu koule kolmo na panel.
 1.1 Jsou-li panely, součásti atd. pokryty materiálem o tvrdosti menší než 50 Shore A, výše popsaný postup měření se provede až po sejmutí tohoto materiálu.
 2. Výčnělky spínačů, tlačítek apod. nacházející se v referenční oblasti se měří zkušebním zařízením a níže popsanými postupy.
 2.1 Zařízení
 2.1.1
 Zařízení k měření výčnělků sestává z polokulové hlavice o průměru 165 mm, v níž se nachází posuvný píst o průměru 50 mm.
 2.1.2
 Vzájemná poloha plochého konce pístu a okraje hlavice se zobrazuje na stupnici, na níž po odsunutí přístroje od zkoušeného předmětu vyznačuje pohyblivý ukazatel nejvyšší dosaženou hodnotu. Nejmenší měřitelná vzdálenost je 30 mm. Jeden dílek měřicí stupnice odpovídá půl milimetru, aby bylo možné určit míru vyčnívání.
 2.1.3
 Kalibrace
 2.1.3.1
 Přístroj se uloží na rovnou plochu tak, aby jeho osa byla na tuto plochu kolmá. Když se plochý konec pístu dotkne povrchu, nastaví se stupnice na nulu.
 2.1.3.2
 Mezi plochý konec pístu a podložnou plochu se vloží rozpěra o výšce 10 mm a prověří se, že se pohyblivý ukazatel nastavil na tento rozměr.
 2.1.4
 Zařízení na měření výčnělků je znázorněno na obrázku v dodatku této přílohy.
 2.2 Zkušební postup
 2.2.1
 Zatažením pístu se v hlavici vytvoří dutina a pohyblivý ukazatel se přiloží k pístu.
 2.2.2
 Zařízení se přiloží k měřenému výčnělku tak, aby se hlavice dotýkala co největšího okolního povrchu, a to silou nepřesahující 2 daN.
 2.2.3
 Píst se posouvá dopředu tak dlouho, dokud se nedotkne měřeného výčnělku, načež se na stupnici odečte příslušná hodnota.
 2.2.4
 Hlavice se seřídí tak, aby se dosáhlo maximální hodnoty vyčnívání. Tato hodnota se zaznamená.
 2.2.5
 Jsou-li dva nebo více ovládacích prvků umístěny natolik blízko u sebe, že se jich píst nebo hlavice dotkne současně, postupuje se takto:
 2.2.5.1
 pokud dutina hlavice pojme více ovládacích prvků, považují se tyto prvky za jediný výčnělek;
 2.2.5.2
 jestliže normální zkoušce dotykem hlavice brání jiné ovládací prvky, je třeba je odstranit a zkoušku provést bez nich; následně je možno je znovu osadit a vyzkoušet s jinými ovládacími prvky, jež byly k usnadnění zkoušky sejmuty.
 Dodatek
 Obrázek
 Zařízení pro měření výčnělků
 PŘÍLOHA VII
 Zařízení a postup pro uplatňování odstavce 5.2.1 tohoto předpisu
 U těch součástí (spínače, tlačítka apod.), kterých se lze zařízením za použití níže popsaného postupu dotknout, se považuje za pravděpodobné, že přijdou do styku s koleny cestujícího. Za nožní ovládací prvky se považují nožní pedály.
 1. Zařízení
 1.1 Schéma zařízení
 2. Postup
 Zařízení se umístí do jakékoliv polohy pod přístrojovou deskou tak, že:
 2.1
 rovina XX’ zůstává rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla,
 2.2
 osa X se může natáčet nad a pod horizontálu o úhel až 30°.
 3. Při výše uvedené zkoušce se odstraní všechny materiály o tvrdosti nižší než 50 Shore A.
 PŘÍLOHA VIII
 Stanovení dynamicky určené oblasti nárazu hlavy
 1. Stanovení dynamicky určené oblasti nárazu hlavy z


text:
hlediska ochranného systému
 1.1
 Na rozdíl od postupu podle přílohy 1 může žadatel postupem, který schválila zkušebna odpovědná za provedení zkoušek, prokázat, že dynamicky určená oblast nárazu hlavy přísluší danému typu vozidla.
 1.2
 Vhodnou metodou pro prokázání dynamicky určené oblasti nárazu hlavy mohou být buď:
 1.2.1
 Nárazové zkoušky vozidla
 K určení pohybu cestujících s ohledem na ochranný systém instalovaný v daném typu vozidla za podmínek čelního nárazu do upevněné tuhé bariéry (v rozmezí ± 30 °) rychlostí alespoň 48,3 km/hod; obvykle postačují zkoušky při 0 °, +30 ° a –30 °.
 Dynamicky určená oblast nárazu hlavy se vyhodnotí pro cestující, jež představují figuríny dospělých osob, a to typů 5. percentilu ženského pohlaví, 50. percentilu mužského pohlaví a 95. percentilu mužského pohlaví, které jsou před zkouškou usazeny v polohách stanovených výrobcem, nebo
 1.2.2
 Saňové zkoušky,
 Pohyb cestujících se zkoumá pomocí diagramu zpoždění podle přílohy 8 předpisu č. 16 (změna rychlosti 50 km/hod) za použití výše uvedené skupiny figurín, u nichž se vyvolá pohyb směrem dopředu odpovídající jejich pohybu během skutečných čelních nárazových zkoušek podle odstavce 1.2.1.
 Směr posunu figurín dopředu se považuje za vyhovující, pokud střední osa zkoušeného tělesa, obvykle skeletu karosérie, leží v rozmezí ± 18 ° od podélné střední osy saní; obvykle postačují zkoušky při 0 °, +18 ° a –18 °, nebo
 1.2.3
 Simulované nárazové zkoušky,
 Pohyb cestujících, které představuje skupina figurín podle odstavce 1.2.1, se zkoumá postupem podle odstavce 1.2.1 nebo 1.2.2. Simulační metoda se ověří alespoň třemi z podmínek nárazu předepsaných v odstavci 1.2.1 nebo 1.2.2.
 2. Dynamicky určená nárazová oblast hlavy zahrnuje všechny oblasti přístrojové desky, se kterými se může hlava upevněného cestujícího při použití ochranného systému instalovaného v daném typu vozidla dostat do styku.
 3. Pokud může být typ vozidla vybaven různými bezpečnostními systémy, postačuje zkoušet bezpečnostní systém o nejnižších funkčních parametrech. Ovšem bezpečnostní systémy, které mohou být řidičem nebo cestujícím vyřazeny z činnosti, musejí být nastaveny tak, jak v příručce uživatele doporučuje a uvádí výrobce.
 Jestliže výrobce stanoví trvalé vyřazení některé části ochranného systému z činnosti, musí být tato část deaktivována.
 4. Výrobce nebo jeho zástupce je oprávněn předložit výpočty, simulace, zkušební údaje nebo výsledky zkoušek, které dynamicky určenou oblast nárazu hlavy dostatečně prokazují.
 PŘÍLOHA IX
 Typické polohy válcovité zkušební tyče v otvorech otvírací střechy a oken
 Příklady symbolů u spínačů ovládaných řidičem
 Obr. 2
 Obr. 3
 (ISO 2575:1998)
 PŘÍLOHA X
 Vysvětlivky
 Odstavec 2.3
 Referenční oblast se vymezí bez zpětného zrcátka. Zkouška pohlcení energie se provádí bez zpětného zrcátka. Kyvadlo nesmí narazit na držák zrcátka.
 Odstavce 2.3 a 2.3.1
 Vyjmutý prostor za volantem, definovaný v těchto odstavcích, platí také pro oblast nárazu hlavy cestujících na předních sedadlech.
 V případě seřiditelného volantu se konečné vyjmuté pásmo zredukuje na společný prostor vyjmutých pásem pro každou z poloh pro řízení, které může volant zaujmout.
 V případech, kdy je možné si vybrat z různých volantů, se vyjmuté pásmo stanoví za použití nejméně příznivého volantu o nejmenším průměru.
 Odstavec 2.4
 Úroveň přístrojové desky se vztahuje na celou šířku prostoru pro cestující a je vymezena nejzadnějšími body dotyku svislice


text:
s povrchem přístrojové desky, posouvá-li se tato přímka napříč šířkou vozidla. Existují-li současně dva nebo více bodů dotyku, použije se ke stanovení úrovně přístrojové desky (nej)spodnější bod. Pokud v případě konzol nelze úroveň přístrojové desky stanovit podle bodů dotyku svislice, stanoví se jako místo, kde vodorovná přímka ve výši 25,4 mm nad bodem „H“ předních sedadel protíná konzolu.
 Odstavec 2.5
 Po stranách vozidla začíná střecha u horního okraje dveřního otvoru. V normálním případě jsou boční hranice střechy představovány obrysy vytvářenými spodním okrajem (boční pohled) zbývající části karosérie po otevření dveří. U oken je střecha bočně vymezena souvislou průhledovou čárou (bodem průniku bočních okenních tabulí). U sloupků prochází boční vymezení střechy spojnicí průhledových čar. Definice podle odstavce 2.5 platí také pro jakýkoliv otvor ve střeše v uzavřené poloze u vozidla definovaného v odstavci 2.7 nebo 2.8. Při měření se nepřihlíží k přírubovým okrajům směřujícím dolů. Tyto příruby se považují za součást boční stěny vozidla.
 Odstavec 2.7
 Nevyjímatelné zadní okno se považuje za tuhý konstrukční prvek.
 Osobní automobily s nevyjímatelnými zadními okny z tuhého materiálu se považují za vozidla s otvírací střechou ve smyslu odstavce 2.8.
 Odstavec 2.18
 Jestliže je mezi hranou tuhého materiálu a panelem mezera, musí být hrana zaoblena na určitý minimální poloměr zaoblení v závislosti na velikosti mezery, jak uvádí tabulka ve vysvětlivkách k odstavci 5.1.1. To platí také tehdy, jestliže výška výčnělků, stanovená postupem podle odstavce 1 přílohy VI, nepřesahuje hodnotu 3,2 mm.
 Jestliže se mezera nachází v pásmu, kde se bude provádět zkouška nárazu hlavy, pak hrany, které by mohly být během zkoušky v důsledku posunu součástí dotčeny, musejí být ochráněny poloměrem alespoň 2,5 mm.
 Odstavec 5.1.1
 Ostrou hranou se rozumí hrana tuhého materiálu o poloměru zaoblení menším než 2,5 mm; výjimkou jsou výčnělky menší než 3,2 mm, měřeno od panelu, kde se požadavek nejmenšího poloměru zaoblení neuplatňuje, pokud výška výčnělku nepřesahuje polovinu jeho šířky a jeho okraje jsou otupeny.
 Mřížky se považují za vyhovující předpisům, splňují-li minimální požadavky podle následující tabulky:
 Mezera mezi prvky [mm]
 Ploché prvky
 Zaoblené prvky min. poloměr [mm]
 e/min. [mm]
 min. poloměr [mm]
 0 – 10
 1,5
 0,25
 0,5
 10 – 15
 2,0
 0,33
 0,75
 15 – 20
 3,0
 0,50
 1,25
 Odstavec 5.1.2
 Během zkoušky se zjišťuje, zda se součásti sloužící k vyztužení, nacházející se uvnitř pásma nárazu, mohou posunout nebo vyčnívat a tím zvyšovat nebezpečí pro cestující nebo závažnost úrazu.
 Odstavec 5.1.3
 Tyto dvě koncepce (úroveň a spodní okraj přístrojové desky) se mohou lišit. Tento bod je však zahrnut do odstavce 5.1 (... nad úrovní přístrojové desky ...), a uplatňuje se tedy pouze tam, kde se tyto dvě koncepce kombinují. Případy, kdy se tyto koncepce nekombinují, kdy se tedy spodní okraj přístrojové desky nachází pod její úrovní, se posuzují podle ustanovení odstavce 5.3.2.1 odkazem na odstavec 5.8.
 Odstavec 5.1.4
 Jestliže má některá rukojeť táhla nebo některý knoflík šířku alespoň 50 mm a nachází se takovém pásmu, že kdyby byla jejich šířka menší než 50 mm, stanovovalo by se maximální vyčnívání pomocí měřicího zařízení s hlavicí podle odstavce 2 přílohy VI, maximální


text:
vyčnívání se stanoví podle odstavce 1 přílohy VI, tj. pomocí koule o průměru 165 mm a stanovením maximální změny výšky osy y. Plocha průřezu se měří v rovině rovnoběžné s povrchem, na němž je součást namontována.
 Odstavec 5.1.5
 Odstavce 5.1.4 a 5.1.5 se vzájemně doplňují; použije se první věta odstavce 5.1.5 (tj. síla 37,8 daN k zatlačení nebo oddělení) a následně buď odstavec 5.1.4, jde-li o zatlačení až po výčnělek od 3,2 do 9,5 mm, nebo poslední dvě věty odstavce 5.1.5, jde-li o oddělení (plocha průřezu se měří před vložením síly). Pokud je však z praktických důvodů zapotřebí použít odstavec 5.1.4 (zatlačení pod 9,5 mm a nad 3,2 mm), může být podle uvážení výrobce výhodnější prověřit specifikace odstavce 5.1.4 předtím, než dojde k působení silou 37,8 daN podle odstavce 5.1.5.
 Odstavec 5.1.6
 Vzhledem k tomu, že při výskytu měkkých materiálů se požadavky vztahují pouze na tuhou nosnou část, měří se pouze výčnělky u této tuhé části.
 Tvrdost Shore se měří na vzorcích vlastního zkoušeného předmětu. Pokud kvůli stavu materiálu změřit tvrdost postupem Shore A nelze, použijí se k vyhodnocení srovnatelná měření.
 Odstavec 5.2.1
 Pedály, jejich ramena a bezprostřední otáčecí mechanismus, nikoli však okolní opěrná kovová část, jsou z posuzování vyjmuty.
 Klíč zapalování se považuje za vyhovující požadavkům tohoto odstavce, jestliže vyčnívající část jeho dříku sestává z materiálu o tvrdosti 60 až 80 Shore A a jeho šířka činí alespoň 5 mm, nebo jestliže je takovým materiálem na všech plochách pokryt v tloušťce alespoň 2 mm.
 Odstavec 5.2.2
 K určení, zda je možno přijít do styku s ovládacím prvkem parkovací brzdy, se jako kritéria použije:
 simulovaná hlava podle přílohy I, nachází-li se ovládací prvek na úrovni přístrojové desky nebo nad ní (zkouší se podle odstavce 5.1 uvnitř pásma nárazu),
 koleno podle přílohy VII, nachází-li se ovládací prvek pod úrovní přístrojové desky (v tomto případě se ovládací páka zkouší podle odstavce 5.3.2.3).
 Odstavec 5.2.3
 Technické specifikace uvedené v odstavci 5.2.3 se vztahují rovněž na police a na ty části konzol pod úrovní přístrojové desky, které se nacházejí mezi předními sedadly, pokud leží před bodem „H“. Jestliže je některá dutina uzavřena, posuzuje se jako schránka na rukavice a tyto požadavky se na ni nevztahují.
 Odstavec 5.2.3.1
 Uvedené rozměry platí pro povrch před potažením materiálem o tvrdosti menší než 50 Shore A (viz odstavec 5.2.4). Zkoušky pohlcení energie se provedou podle ustanovení přílohy IV.
 Odstavec 5.2.3.2
 Jestliže se polička oddělí nebo rozlomí, nesmějí vzniknout žádné nebezpečné tvary; to platí nejenom pro okraj, ale také pro jiné hrany směřující v důsledku působení síly do prostoru pro cestující.
 Za nejpevnější se považuje část vedle místa připevnění. „Výrazně zdeformovat“ znamená, že vychýlení police účinkem působící síly, měřené od počátečního bodu dotyku zkušebního válce, má formu ohybu nebo deformace viditelné pouhým okem. Pružná deformace je přípustná.
 Délka zkušebního válce musí činit alespoň 50 mm.
 Odstavec 5.3
 K „ostatním součástem“ patří součásti, jako jsou okenní západky, horní kotevní úchyty bezpečnostních pásů a jiné součásti nacházející se v prostoru chodidel a na dveřní straně, pokud o těchto součástech nebylo pojednáno


text:
dříve nebo nejsou v textu vyjmuty.
 Odstavec 5.3.2
 Ustanovení odstavce 5.3 se nevztahují na prostor mezi přední přepážkou a přístrojovou deskou nacházející nad spodním okrajem přístrojové desky.
 Odstavec 5.3.2.1
 Poloměr 3,2 mm platí pro veškeré součásti podle odstavce 5.3, s nimiž může přijít cestující do styku, a to v kterékoli poloze používání.
 Jako výjimka se schránky na rukavice posuzují pouze v zavřené poloze; bezpečnostní pásy se obvykle posuzují pouze v zapnuté poloze, avšak jakákoli součást, která má tuhou ukládací polohu, musí v této ukládací poloze rovněž splňovat požadavek poloměru 3,2 mm.
 Odstavec 5.3.2.2
 Referenční plocha se zjišťuje použitím zařízení podle odstavce 2 přílohy VI, za použití síly 2 daN. Tam, kde to není možné, se použije metoda podle odstavce 1 přílohy VI, a to rovněž za použití síly 2 daN.
 Vyhodnocení nebezpečných výčnělků je věcí úvahy orgánu odpovědného za provedení zkoušek.
 Silou 37,8 daN se působí, i když původní výčnělek je menší než 35, popřípadě 25 mm. Výčnělek se měří pod zátěží.
 Vodorovnou podélnou silou 37,8 daN se normálně působí pomocí zkušebního pístu s rovným dnem o průměru nepřesahujícím 50 mm; kde to však není možné, lze použít metodu rovnocennou, například odstraněním překážek.
 U moderních konstrukcí dveří je někdy rukojeť ovládání okna obklopena formou dveřního panelu. Často by bylo pro cestujícího obtížné nebo dokonce nemožné se této rukojeti koleny dotknout. V tomto případě je věcí zkušebny, aby se souhlasem výrobce rozhodla, zda se má uvedená zkouška zatlačením provést či nikoli.
 Odstavec 5.3.2.3
 U řadicí páky je nejdále vyčnívající součástí ta část rukojeti nebo knoflíku, které se nejdříve dotkne svislá příčná rovina posouvající se ve vodorovném podélném směru. Nachází-li se kterákoli část řadicí páky nebo ruční brzdy nad úrovní bodu „H“, posuzuje se tato páka tak, jako by se nad úrovní bodu „H“ nacházela celá.
 Odstavec 5.3.4
 Jestliže vodorovné roviny procházející bodem „H“ nejnižšího předního a zadního sedadla nesplývají, určí se svislá rovina kolmá na podélnou osu vozidla a procházející bodem „H“ předního sedadla. Vyjmuté pásmo se potom posuzuje zvlášť pro přední a pro zadní prostor pro cestující vůči jejich příslušnému bodu „H“ až po výše definovanou svislou rovinu.
 Odstavec 5.3.4.1
 Pohyblivé sluneční clony se posuzují ve všech svých polohách používání. Jejich rámy se nepovažují za tuhé nosné části (viz odstavec 5.3.5).
 Odstavec 5.4
 Pokud se střecha zkouší k měření výčnělků a částí, kterých se může dotknout koule o průměru 165 mm, je třeba sejmout obložení střechy. Při hodnocení požadovaných poloměrů se berou v úvahu poměry a vlastnosti týkající se materiálů obložení střechy. Zkušební plocha střechy se rozprostírá před a nad příčnou rovinou vymezenou referenční přímkou trupu figuríny umístěné na nejzadnějším sedadle.
 Odstavec 5.4.2.1
 (Definice „ostrých hran“ viz odstavec 5.1.1)
 Výčnělky směrem dolů se měří kolmo na střechu podle odstavce 1 přílohy VI.
 Šířka vyčnívající části se měří v pravých úhlech k ose výčnělku. Zejména nesmějí tuhé výztuhy nebo žebra střechy vyčnívat z vnitřního povrchu střechy více než 19 mm.
 Odstavec 5.5
 Všechna případná střešní žebra na otvíracích střechách, kterých se může dotknout koule o průměru 165 mm, musejí splňovat požadavky


text:
odstavce 5.4.
 Odstavce 5.5.1.2, 5.5.1.2.1 a 5.5.1.2.2
 Otevírací a ovládací zařízení v klidové poloze a při zavřené střeše musejí splňovat všechny stanovené podmínky.
 Odstavec 5.5.1.2.3
 Silou 37,8 daN se působí, i když původní výčnělek nepřesahuje 25 mm. Výčnělek se měří pod zátěží.
 Silou 37,8 daN ve směru nárazu, definovaném v příloze IV jako tečna k dráze hlavice, se obvykle působí zkušebním pístem s plochým dnem o průměru nepřesahujícím 50 mm; kde to však nelze, je možno použít metodu rovnocennou, například odstraněním překážek.
 „Klidovou polohou“ se rozumí poloha provozního zařízení v zajištěné poloze.
 Odstavec 5.6
 Systém tyčí v horní konstrukci kabrioletu nepředstavuje ochranný oblouk proti převržení.
 Odstavec 5.6.1
 Horní část rámu čelního skla začíná nad průhledným obrysem čelního skla.
 Odstavec 5.7.1.1
 Definice „ostré hrany“ viz odstavec 5.1.1
 Odstavec 5.7.1.2
 Při definování oblasti nárazu hlavy pro opěradlo předních sedadel se za součást tohoto opěradla považuje každá konstrukce potřebná k jeho podepření.
 Odstavec 5.7.1.2.3
 U vypodložení konstrukce rámu sedadla je také třeba vyloučit nebezpečně drsný povrch a ostré hrany, které by s vysokou pravděpodobností zvyšovaly nebezpečí vážného úrazu cestujících.
 PŘÍLOHA I
 Stanovení pásma nárazu hlavy
 Odstavec 2.1.1.2
 Volba mezi oběma postupy pro stanovení výšky se ponechává na výrobci.
 Odstavec 2.2
 Při stanovování bodů dotyku se délka ramena měřicího zařízení během dané operace nemění. Při každé operaci se vychází ze svislé polohy.
 Odstavec 3
 Rozměr 25,4 mm značí vzdálenost od vodorovné roviny procházející bodem „H“ k vodorovné tečně ke spodnímu profilu hlavice.
 PŘÍLOHA IV
 Postup pro zkoušení materiálů pohlcujících energii
 Odstavec 1.4
 K rozlomení součásti během zkoušky pohlcení energie viz poznámka k odstavci 5.1.2
 PŘÍLOHA V
 Postup pro stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro polohy sezení v motorovém vozidle
 Odstavec 4
 Ke stanovení bodu „H“ daného sedadla je možno v případě potřeby ostatní sedadla vyjmout.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D1221(03)
 Úřední věstník L 325 , 21/12/2000 S. 0007 - 0007
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 103/1999ze dne 24. září 1999,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 93/1999 ze dne 16. července 1999 [1].(2) Směrnice Komise 98/86/ES ze dne 11. listopadu 1998, kterou se mění směrnice 96/77/ES, kterou se stanoví specifická kritéria pro čistotu potravinářských přídatných látek jiných než barviva a náhradní sladidla [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 46 (směrnice Rady 89/107/EHS) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:398 L 0086 : směrnice Komise 98/86/ES ze dne 11. listopadu 1998 (Úř. věst. L 334, 9.12.1998, s. 1)."Článek 2Znění směrnice 98/86/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 25. září 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 24. září 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 296, 23.11.2000.[2] Úř. věst. L 334, 9.12.1998, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21987A1021(04)
 Úřední věstník L 297 , 21/10/1987 S. 0029 - 0034 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 13 S. 0064 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 13 S. 0064
 Dodatkový protokolk Dohodě o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Libanonskou republikouEVROPSKÉ HOSPODÁŘSKÉ SPOLEČENSTVÍ,na jedné straně aLIBANONSKÁ REPUBLIKA,na straně druhé,S OHLEDEM na Dohodu o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Libanonskou republikou, podepsanou v Bruselu dne 3. května 1977 (dále jen "dohoda"),VZHLEDEM K TOMU, že Společenství a Libanon si přejí dále posílit své vztahy, aby zohlednili nový rozměr, jenž vznikl přistoupením Španělska a Portugalska k Evropským společenstvím dne 1. ledna 1986 a že článek 44 dohody stanoví možnost zlepšení podmínek dohody,VZHLEDEM K TOMU, že je třeba předem stanovit některá pravidla, aby mohl být zachován tradiční vývoz Libanonu do Společenství,SE ROZHODLY uzavřít protokol, kterým se upravují některá ustanovení dohody a za tímto účelem jmenovaly jako své zplnomocněné zástupce:RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ:VLÁDA LIBANONSKÉ REPUBLIKY:KTEŘÍ SE po výměně svých plných mocí, jež byly shledány v dobré a náležité formě,DOHODLI NA TOMTO:Článek 11. Cla použitelná podle dohody na dovoz produktů, pocházejících z Libanonu, do Společenství, které jsou uvedeny v příloze tohoto protokolu, se postupně ruší ve stejném období a stejně rychle jako cla na stejné produkty dovážené ze Španělska a Portugalska do Společenství k 31. prosinci 1985, která jsou uvedena v Aktu o přistoupení Španělska a Portugalska. Toto ustanovení se používá v souladu s pravidly stanovenými v tomto článku.V průběhu postupného rušení cel a je-li úroveň cla platného pro dovoz ze Španělska do Společenství k 31. prosinci 1985 jiná než úroveň cel platných pro Portugalsko, se pro produkty pocházející z Libanonu použije vyšší z obou sazeb.2. Je-li clo na produkty uvedené v příloze nižší pro Libanon než pro Španělsko, Portugalsko nebo obě země, začne postupné rušení celní povinnosti v okamžiku, kdy cla používaná na stejné produkty ze Španělska i Portugalska dosáhnou nižší úrovně než cla na produkty pocházející z Libanonu.3. Pro účely postupného rušení cel se pro sušené luštěniny položky 07.05 B společného celního sazebníku, které pocházejí z Libanonu, stanovuje referenční množství ve výši 2200 tun.Pokud objem dovozu tohoto produktu překročí referenční množství, může Společenství s ohledem na prováděnou roční bilanci obchodních toků daný produkt podřídit celní kvótě Společenství ve výši referenčního množství. Jakmile objem dovozu těchto produktů přesáhne kvótu, Společenství použije cla podle této dohody.4. Pro produkty uvedené v příloze, jiné než produkty uvedené v odstavci 3, může Společenství určit referenční množství podle odstavce 3, pokud na základě prováděné roční bilance obchodních toků zjistí, že objem dovozu hrozí způsobit potíže na trhu Společenství.Článek 21. Zřizuje se výbor pro obchodní a hospodářskou spolupráci za účelem zlepšení fungování institucionálních mechanismů dohody.Výbor zjednoduší:- pravidelnou výměnu informací o obchodních a výrobních údajích a předběžné odhady,- pravidelnou výměnu informací o možnostech spolupráce v oblastech, na které se dohoda vztahuje.Výboru střídavě předsedá zástupce Komise Evropských společenství a zástupce Libanonu.2. Výbor pro spolupráci co nejdříve stanoví složení výboru a způsob, jakým bude provádět svou činnost v souladu s čl. 38 odst. 2 dohody. Může také rozhodnout o


text: případném předkládání zpráv Radě.Článek 3Počínaje rokem 1995 provádí Společenství a Libanon přezkum výsledků spolupráce mezi smluvními stranami s cílem vyhodnotit situaci a příští rozvoj svých vztahů vzhledem k cílům stanoveným dohodou.Článek 4Tento protokol tvoří nedílnou součást Dohody o spolupráci mezi Evropským hospodářským společenstvím a Libanonskou republikou.Článek 51. Tento protokol bude ratifikován, přijat nebo schválen smluvními stranami v souladu s jejich vlastními postupy; smluvní strany si navzájem oznámí dokončení postupů potřebných k tomuto účelu.2. Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po měsíci, k němuž strany navzájem učiní oznámení podle odstavce 1.Článek 6Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, dánském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.En fe de lo cual, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Protocolo.Til bekræftelse heraf har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne protokol.Zu Urkund dessen haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Protokoll gesetzt.Εις πίστωση των ανωτέρω, οι υπογεγραμμένοι πληρεξούσιοι έθεσαν τις υπογραφές τους στο παρόν πρωτόκολλο.In witness whereof the undersigned Plenipotentiaries have signed this Protocol.En foi de quoi, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent protocole.In fede di che, in plenipotenziari sottoscritti hanno apposto le loro firme in calce al presente protocollo.Ten blijke waarvan de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder dit Protocol hebben gesteld.Em fé do que, os plenipotenciários abaixo assinados apuseram as suas assinaturas no final do presente Protocolo.+++++ TIFF +++++Hecho en Bruselas, el nueve de julio de mil novecientos ochenta y siete.Udfærdiget i Bruxelles, den niende juli nitten hundrede og syvogfirs.Geschehen zu Brüssel am neunten Juli neunzehnhundertsiebenundachtzig.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εννέα Ιουλίου χίλια εννιακόσια ογδόντα εφτά.Done at Brussels on the ninth day of July in the year one thousand nine hundred and eighty-seven.Fait à Bruxelles, le neuf juillet mil neuf cent quatre-vingt-sept.Fatto a Bruxelles, addì nove luglio millenovecentottantasette.Gedaan te Brussel, de negende juli negentienhonderd zevenentachtig.Feito em Bruxelas, em nove de Julho de mil novecentos e oitenta e sete.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por el Consejo de las Comunidades EuropeasFor Rådet for De Europæiske FællesskaberFür den Rat der Europäischen GemeinschaftenΓια το Συμβούλιο των Ευρωπαϊκών ΚοινοτήτωνFor the Council of the European CommunitiesPour le Conseil des Communautés européennesPer il Consiglio delle Comunità europeeVoor de Raad van de Europese GemeenschappenPelo Conselho das Comunidades Europeias+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por el Gobierno de la República LibanesaFor regeringen for Republikken LibanonFür die Regierungen der Libanesischen RepublikΓια την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας του ΛιβάνουFor the Government of the Lebanese RepublicPour le gouvernement de la République libanaisePer il governo della Repubblica libaneseVoor de Regering van de Libanese RepubliekPelo Governo da República Libanesa+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHAPoložka společného celního sazebníku | Popis zboží | Kvóta | Referenční množství |07.04 | Zelenina sušená, též rozřezaná na kousky nebo plátky, rozdrcená nebo v prášku, avšak jinak neupravovaná: A.Cibuleex B.Ostatní:česnek | | |07.05 | Luštěniny sušené, vyluštěné, též loupané nebo drcené: B.Ostatní | | 2200 |08.01 | Datle, banány, kokosové ořechy, para ořechy, kešú ořechy, ananasy, avokáda, manga, kvajávy a mangostany, čerstvé nebo sušené, též vyloupané: H.Ostatní | | |08.02 | Citrusové plody,


text: čerstvé nebo sušené: D.Grapefruity | | |08.05 | Ořechy, jiné než ořechy položky č. 08.01, čerstvé nebo suché, též bez skořápky: B.Vlašské ořechy | | |ex 08.09 | Ostatní ovoce, čerstvé: – vodní melouny, od 1. dubna do 15. června | | |09.09 | Semena anýzu, badyánu, fenyklu, koriandru, kmínu nebo kořenného kmínu a jalovcové bobulky | | |12.03 | Semena, plody a výtrusy k setí: E.Ostatní [1] | | |Ex. 12.08 | Kořeny čekanky, čerstvé nebo sušené, i sekané, nepražené; svatojánský chleba, čerstvý nebo sušený, i drcený nebo mletý, avšak jinak neupravovaný: ovocné pecky a jádra a jiné rostlinné produkty používané zejména k lidské výživě, jinde neuvedené ani nezahrnuté: – kromě kořenů čekanky | | |[1] Tato koncese se týká pouze semen, která jsou v souladu s ustanoveními směrnic týkajících se prodeje semen a rostlin.--------------------------------------------------Společné prohlášení smluvních stran k článku 1 dodatkového protokoluSmluvní strany se dohodly, že pokud by vstup dodatkového protokolu v platnost nesplýval se začátkem kalendářního roku, nebo eventuálně se začátkem sezónního roku, množstevní omezení uvedená v článku 1 se použijí poměrně.Smluvní strany se také dohodly, že zaúčtování množstevních omezení dovozu výrobků pocházejících z Libanonu do Společenství, na které se vztahují tato omezení podle dodatkového protokolu, začíná dnem 1. ledna každého roku.--------------------------------------------------Prohlášení zástupce Spolkové republiky Německo týkající se definice německé státní příslušnostiStátními příslušníky Spolkové republiky Německo se rozumějí všichni Němci ve smyslu základního ústavního zákona platného ve Spolkové republice Německo.--------------------------------------------------Prohlášení zástupce Spolkové republiky Německo týkající se používání dodatkového protokolu v BerlíněDodatkový protokol se používá také na území spolkové země Berlín, nevydá-li vláda Spolkové republiky Německo opačné prohlášení smluvním stranám do tří měsíců od vstupu protokolu v platnost.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002A0731(01)
 Úřední věstník L 201 , 31/07/2002 S. 0050 - 0065
 PŘÍLOHA ACARTAGENSKÝ PROTOKOL O BIOLOGICKÉ BEZPEČNOSTIk Úmluvě o biologické rozmanitostiSmluvní strany tohoto protokolu,Jako smluvní strany Úmluvy o biologické rozmanitosti (dále jen "úmluva"),S odvoláním na čl. 19 odst. 3 a 4, čl. 8 písm. g) a článek 17 úmluvy,S odvoláním na rozhodnutí č. II/5 ze dne 17. listopadu 1995 Konference smluvních stran úmluvy o vypracování Protokolu o biologické bezpečnosti, který klade zvláštní důraz na přeshraniční převoz jakéhokoli živého modifikovaného organismu vzniklého použitím moderních biotechnologií, jež by mohl mít nepříznivé účinky na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, a který předkládá k posouzení zejména vhodné postupy předchozího souhlasu,Opětně stvrzujíce přístup založený na předběžné opatrnosti obsažený v zásadě 15 Deklarace o životním prostředí a rozvoji přijaté v Riu,S vědomím rychlého rozvoje moderních biotechnologií a rostoucích obav veřejnosti z možných nepříznivých účinků na biologickou rozmanitost a rovněž se zřetelem na rizika ohrožení lidského zdraví,Uznávajíce, že moderní biotechnologie představují velký potenciál k zajištění blahobytu lidstva, jsou-li rozvíjeny a využívány za přiměřených bezpečnostních opatření na ochranu životního prostředí a lidského zdraví,Uznávajíce zásadní význam, jaký pro lidstvo mají centra původu a centra genetické rozmanitosti,Se zřetelem k omezenému potenciálu mnoha zemí, zvláště rozvojových, vyrovnat se s podstatou a rozsahem známých i potenciálních rizik, která živé modifikované organismy představují,Uznávajíce, že by se smlouvy uzavírané v oblasti obchodu a životního prostředí měly vzájemně podporovat s cílem dosáhnout udržitelného rozvoje,Zdůrazňujíce, že tento protokol nesmí být vykládán v tom smyslu, že vyvolá změnu v právech a povinnostech stran jakékoli stávající mezinárodní smlouvy,Chápajíce, že výše uvedená preambule nemá za cíl podřídit tento protokol jiným mezinárodním smlouvám,Se dohodly na následujících ustanoveních:Článek 1CílCílem tohoto protokolu je v souladu s přístupem založeným na předběžné opatrnosti podle zásady 15 Deklarace o životním prostředí a rozvoji přispět k zajištění přiměřené úrovně ochrany v oblasti bezpečného přenosu a využívání živých modifikovaných organismů vzniklých použitím moderních biotechnologií, které mohou mít nepříznivé účinky na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti a nakládání s těmito organismy, s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví, a zaměřit se zejména na převoz přes hranice jednotlivých států.Článek 2Obecná ustanovení1. Každá smluvní strana přijme nezbytná a náležitá právní, správní a jiná opatření k plnění svých závazků na základě tohoto protokolu.2. Smluvní strany zajistí, aby byly vývoj, přeprava, využívání, přenos a uvolňování všech živých modifikovaných organismů a nakládání s nimi prováděny způsobem, který zabrání ohrožení biologické rozmanitosti nebo ho sníží, s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví.3. Žádné ustanovení tohoto protokolu se nijak nedotýká svrchovanosti států nad jejich mořským územím, jak ji stanoví mezinárodní právo, ani svrchovaných práv a jurisdikce, kterou státy disponují v rámci výlučných hospodářských zón, a jejich kontinentálních šelfů vymezených v souladu s mezinárodním právem, ani výkonu navigačních práv a svobod uplatňovaných loděmi a letadly všech států na základě ustanovení mezinárodního právního řádu a z něj vycházejících příslušných mezinárodních právních nástrojů.4. Žádné ustanovení tohoto protokolu nesmí být vykládáno jako ustanovení, které omezuje právo smluvní strany přijímat opatření zajišťující větší ochranu z hlediska zachování a udržitelného využívání biologické rozmanitosti než


text: opatření, jejichž přijetí požaduje tento protokol, za předpokladu, že uvedená opatření jsou v souladu s cílem a s ustanoveními tohoto protokolu, a rovněž tak s dalšími závazky uvedené smluvní strany stanovené mezinárodním právním řádem.5. Smluvním stranám se doporučuje přihlížet k dostupným znaleckým posudkům, opatřením a výsledkům činnosti na mezinárodních fórech, která disponují odbornou způsobilostí v oblasti rizik ohrožení lidského zdraví.Článek 3DefinicePro účely tohoto protokolu se:a) "Konferencí smluvních stran" rozumí konference smluvních stran úmluvy;b) "Uzavřeným nakládáním" rozumí každá operace prováděná v uzavřeném zařízení, technickém vybavení nebo jiném fyzickém prostoru, v němž jsou živé modifikované organismy kontrolovány zvláštními opatřeními, která účinně omezují jejich kontakt s vnějším prostředím a jejich účinky na ně;c) "Vývozem" rozumí záměrný přeshraniční převoz směřující z jedné smluvní strany do druhé;d) "Vývozcem" rozumí každá právnická nebo fyzická osoba, která na základě jurisdikce smluvní strany vývozce zajišťuje vývoz živých modifikovaných organismů;e) "Dovozem" rozumí záměrný přeshraniční převoz směřující do jedné smluvní strany z jiné smluvní strany;f) "Dovozcem" rozumí každá právnická nebo fyzická osoba, která na základě jurisdikce smluvní strany dovozce zajišťuje dovoz živých modifikovaných organismů;g) "Živým modifikovaným organismem" rozumí každý živý organismus, který disponuje novou kombinací genetického materiálu získaného použitím moderních biotechnologií;h) "Živým organismem" rozumí každá biologická jednotka schopná přenosu nebo rozmnožování genetického materiálu, včetně sterilních organismů, virů a viroidů;i) "Moderními biotechnologiemi" rozumí použití:- nukleové kyseliny technikami in vitro, včetně rekombinantní desoxyribonukleové kyseliny (DNA) a přímé injektáže nukleové kyseliny do buněk a organel, nebo- buněčné fúze mimo rámec taxonomického rodu,jimiž se překonávají přirozené fyziologické reprodukční nebo rekombinační bariéry a jež nepatří mezi techniky užívané v tradiční plemenitbě a šlechtění;j) "Organizací pro regionální hospodářskou integraci" rozumí organizace založená svrchovanými státy příslušného regionu, na kterou její členské státy přenesly pravomoci týkající se záležitostí, které se řídí tímto protokolem, a která byla v souladu se svými interními postupy řádně pověřena podepsáním, ratifikováním, přijetím či schválením tohoto protokolu nebo přistoupením k němu;k) "Přeshraničním převozem" rozumí převoz živého modifikovaného organismu z jedné smluvní strany do druhé, s výjimkou případů, kdy se pro účely článků 17 a 24 přeshraniční převoz rozšiřuje i na převoz mezi smluvními a třetími stranami.Článek 4Oblast působnostiTento protokol se týká přeshraničního převozu, přepravy a užití všech živých modifikovaných organismů, které mohou mít nepříznivé účinky na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, a nakládání s nimi, s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví.Článek 5Léčivé přípravkyBez ohledu na článek 4 a aniž je dotčeno právo smluvní strany podrobovat všechny živé modifikované organismy zkoumání z hlediska možných rizik ještě předtím, než jsou učiněna rozhodnutí o dovozu, se tento protokol nevztahuje na přeshraniční převoz živých modifikovaných organismů, jež jsou léčivými přípravky určenými k humánnímu použití a kterými se zabývají jiné příslušné mezinárodní smlouvy či organizace.Článek 6Přeprava a uzavřené nakládání1. Bez ohledu na článek 4 a aniž je dotčeno právo smluvní strany přepravce regulovat přepravu živých modifikovaných organismů přes její území a zpřístupňovat Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost (Biosafety Clearing-House) každé rozhodnutí o převozu specifického živého modifikovaného organismu přes její území podle čl. 2 odst. 3, nepoužijí se ustanovení tohoto protokolu o postupu předchozího souhlasu pro přepravované živé


text: modifikované organismy.2. Bez ohledu na článek 4 a aniž je dotčeno právo smluvní strany podrobit všechny živé modifikované organismy hodnocení rizik předtím, než jsou učiněna rozhodnutí o dovozu, a stanovit normy pro uzavřené nakládání v rámci vlastní jurisdikce, nepoužijí se ustanovení tohoto protokolu týkající se postupu předchozího souhlasu na přeshraniční převoz živých modifikovaných organismů určených k uzavřenému nakládání, prováděný v souladu s normami smluvní strany dovozce.Článek 7Použití postupu předchozího souhlasu1. Na základě článků 5 a 6 se postup předchozího souhlasu uvedený v článcích 8 až 10 a ve článku 12 použije před uskutečněním prvního přeshraničního převozu živých modifikovaných organismů, jehož cílem je jejich záměrné zavedení do životního prostředí smluvní strany dovozce.2. "Záměrné zavedení do životního prostředí" ve výše uvedeném odstavci 1 se netýká živých modifikovaných organismů určených k přímému užití jako potravina nebo krmivo, případně k dalšímu zpracování.3. Článek 11 se uplatní před prvním přeshraničním převozem živých modifikovaných organismů určených k přímému užití jako potravina nebo krmivo, případně k dalšímu zpracování.4. Postup předchozího souhlasu se nevztahuje na záměrný přeshraniční převoz živých modifikovaných organismů označených v rozhodnutí z konference smluvních stran, která slouží jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu, za organismy, které pravděpodobně nemají nepříznivé účinky na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví.Článek 8Oznámení1. Smluvní strana vývozce oznámí plánovaný vývoz nebo požádá vývozní společnost o zajištění písemného oznámení odpovědnému státnímu orgánu smluvní strany dovozce ještě před uskutečněním záměrného přeshraničního převozu živého modifikovaného organismu, na který se vztahuje čl. 7 odst. 1. Oznámení musí obsahovat přinejmenším informace uvedené v příloze I.2. Smluvní strana vývozce zajistí právní odpovědnost za přesnost informací, které vývozce poskytuje.Článek 9Potvrzení o přijetí oznámení1. Smluvní strana dovozce písemně potvrdí oznamovateli přijetí oznámení do 90 dnů od jeho přijetí.2. V potvrzení bude uvedeno:a) den přijetí oznámení;b) zda oznámení zjevně obsahuje informace uvedené v článku 8;c) zda se má postupovat v souladu s vnitrostátním právním rámcem smluvní strany dovozce, nebo postupem podle článku 10.3. Vnitrostátní právní rámec zmiňovaný ve výše uvedeném odst. 2 písm. c) musí být v souladu s tímto protokolem.4. Nepotvrdí-li smluvní strana dovozce příjem oznámení, nerozumí se tímto jednáním její souhlas se záměrným přeshraničním převozem.Článek 10Rozhodovací postup1. Rozhodnutí přijímaná smluvní stranou dovozce musí být v souladu s článkem 15.2. Smluvní strana dovozce písemně uvědomí oznamovatele během období, které je uvedeno v článku 9, zda se k záměrnému přeshraničnímu převozu může přikročit:a) pouze poté, co smluvní strana dovozce vyjádřila svůj písemný souhlas; nebob) po uplynutí minimálně 90 dní bez následného písemného souhlasu.3. Ve lhůtě 270 dní ode dne přijetí oznámení sdělí smluvní strana dovozce písemně oznamovateli a Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost rozhodnutí učiněné v souladu s výše uvedeným odst. 2 písm. a), kterým se:a) dovoz schvaluje, s podmínkami nebo bez podmínek, včetně způsobu, jakým se bude toto rozhodnutí týkat následných dovozů stejného živého modifikovaného organismu;b) dovoz zakazuje;c) požadují doplňující příslušné informace v souladu s jejím vnitrostátním právním rámcem nebo s přílohou I; z hlediska stanovení lhůty, v níž má smluvní strana dovozce odpovědět, není brán zřetel na počet dní čekací lhůty


text: na doplňující příslušné informace; nebod) oznamovatel informuje o prodloužení období stanoveného v tomto odstavci o další přesně vymezený časový úsek.4. S výjimkou případu, kdy je souhlas udělen bezpodmínečně, se v rozhodnutí učiněném na základě výše uvedeného odstavce 3 uvedou důvody, na nichž je příslušné rozhodnutí založeno.5. Neoznámí-li smluvní strana své rozhodnutí do 270 dnů ode dne přijetí oznámení, nerozumí se tímto jednáním její souhlas se záměrným přeshraničním převozem.6. Určitá vědecká nejistota způsobená nedostatkem příslušných vědeckých informací a znalostí týkajících se rozsahu možných nepříznivých účinků živého modifikovaného organismu na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti ve smluvní straně dovozce, včetně rizik pro lidské zdraví, nesmí uvedené smluvní straně zabránit, aby v souvislosti s dovozem příslušného živého modifikovaného organismu na základě výše uvedeného odstavce 3 přijala příslušné rozhodnutí s cílem zamezit uvedeným nepříznivým účinkům nebo je minimalizovat.7. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran, rozhodne na svém prvním zasedání o vhodných postupech a mechanismech, které usnadní rozhodování smluvních stran dovozce.Článek 11Postup pro živé modifikované organismy určené k přímému užití jako potravina nebo krmivo, případně k dalšímu zpracování1. Smluvní strana, která přijímá konečné rozhodnutí o tuzemském využití živého modifikovaného organismu, jenž se stává předmětem přeshraničního převozu za účelem přímého užití jako potravina nebo krmivo nebo zpracování, uvědomí o tomto rozhodnutí prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost ostatní smluvní strany do 15 dnů od přijetí uvedeného rozhodnutí. V tomto sdělení budou obsaženy minimálně informace stanovené v příloze II. Smluvní strana poskytne písemnou kopii uvedeného sdělení kontaktnímu místu každé smluvní strany, která předem uvědomí sekretariát, že nemá přístup k Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost. Toto ustanovení se nevztahuje na rozhodnutí týkající se polních pokusů.2. Smluvní strana, která přijímá rozhodnutí na základě výše uvedeného odstavce 1, zajistí, aby byla právně zaručena přesnost údajů poskytovaných žadatelem.3. Každá smluvní strana je oprávněna požadovat doplňující informace od orgánu označeného v písmenu b) přílohy II.4. Smluvní strana může přijmout rozhodnutí o dovozu živých modifikovaných organismů určených k přímému užití jako potravina, krmivo nebo k dalšímu zpracování na základě svého vnitrostátního právního rámce, který je v souladu s cílem tohoto protokolu.5. Každá smluvní strana poskytne Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost kopie vnitrostátních právních předpisů, nařízení a směrnic vztahujících se na dovoz živých modifikovaných organismů určených k přímému užití jako potravina, krmivo nebo k dalšímu zpracování, pokud existují.6. Smluvní strana představovaná rozvojovou zemí nebo smluvní strana s přechodnou ekonomikou, která nedisponuje vnitrostátním právním rámcem podle výše uvedeného odstavce 4, může při výkonu vnitrostátní jurisdikce prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost vyhlásit, že její rozhodnutí před prvním dovozem živého modifikovaného organismu určeného k přímému užití jako potravina nebo krmivo nebo k dalšímu zpracování, bude přijato na základě:a) hodnocení rizik provedeného v souladu s přílohou III, ab) rozhodnutí učiněného v předvídatelném časovém rámci, který nepřesáhne lhůtu 270 dní.7. Neoznámí-li smluvní strana své rozhodnutí podle výše uvedeného odstavce 6, nerozumí se tímto jednáním její souhlas nebo odmítnutí dovozu živého modifikovaného organismu určeného k přímému užití jako potravina nebo krmivo nebo k dalšímu zpracování, nestanoví-li smluvní strana jinak.8. Určitá vědecká nejistota způsobená nedostatkem příslušných vědeckých


text: informací a znalostí týkajících se rozsahu možných nepříznivých účinků živého modifikovaného organismu na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti ve smluvní straně dovozce, včetně rizik pro lidské zdraví, nebrání smluvní straně, aby v případě potřeby přijala v souvislosti s dovozem příslušného živého modifikovaného organismu na základě výše uvedeného odstavce 3 příslušné rozhodnutí s cílem zamezit uvedeným nepříznivým účinkům nebo je minimalizovat.9. Smluvní strana může v souvislosti s živými modifikovanými organismy, určenými k přímému užití jako potravina nebo krmivo nebo k dalšímu zpracování, uplatnit své požadavky na finanční a technickou pomoc a vytváření kapacit. Smluvní strany budou v souladu s články 22 a 28 při plnění těchto požadavků spolupracovat.Článek 12Přezkoumání rozhodnutí1. Smluvní strana dovozce je kdykoli oprávněna po předložení nových vědeckých informací o možných nepříznivých účincích na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, včetně rizik pro lidské zdraví, přezkoumat rozhodnutí o záměrném přeshraničním převozu a změnit jej. V daném případě uvědomí smluvní strana do třiceti dnů každého oznamovatele, jenž předem oznámil převoz živého modifikovaného organismu uvedeného v takovém rozhodnutí, a rovněž tak i Informační systém pro biologickou bezpečnost, a uvede důvody svého rozhodnutí.2. Smluvní strana vývozce nebo oznamovatel jsou oprávněni požádat smluvní stranu dovozce o přezkoumání rozhodnutí o dovozu, které učinila na základě článku 10, pokud se smluvní strana vývozce nebo oznamovatel domnívá, že:a) došlo ke změně okolností, které by mohly ovlivnit výsledek hodnocení rizik, na němž bylo rozhodnutí založeno; nebob) byly zpřístupněny dodatečné příslušné vědecké nebo technické informace.3. Smluvní strana dovozce odpoví na uvedenou žádost do 90 dnů s uvedením důvodů svého rozhodnutí.4. Smluvní strana dovozce je oprávněna na základě vlastního uvážení požadovat hodnocení rizik pro následné dovozy.Článek 13Zjednodušený postup1. Za předpokladu, že se v souladu s cílem tohoto protokolu uplatňují přiměřená opatření k zajištění bezpečného přeshraničního převozu živých modifikovaných organismů, může smluvní strana dovozce předem Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost sdělit:a) případy, kdy se záměrný převoz přes hranice smluvní strany dovozce uskutečňuje v téže době, kdy je uvedený převoz této smluvní straně oznamován; ab) dovozy živých modifikovaných organismů do této smluvní strany, které mají být vyjmuty z postupu předchozího souhlasu.Oznámení učiněná na základě výše uvedeného písmene a) se mohou vztahovat i na následné obdobné dovozy do téže smluvní strany.2. Informace o záměrném přeshraničním převozu, které mají být poskytnuty v oznámeních na základě výše uvedeného odstavce 1, jsou informacemi stanovenými v příloze I.Článek 14Dvoustranné, regionální a mnohostranné smlouvy a ujednání1. Smluvní strany mohou uzavírat dvoustranné, regionální a mnohostranné smlouvy a ujednání týkající se záměrných přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů v souladu s cílem tohoto protokolu a za předpokladu, že důsledkem uvedených smluv a ujednání nebude nižší úroveň ochrany, než jakou stanoví tento protokol.2. Smluvní strany se prostřednictvím Informačního systému pro biologickou bezpečnost vzájemně uvědomí o všech uvedených dvoustranných, regionálních a mnohostranných smlouvách a ujednáních, které vstoupily v platnost před dnem nebo po dni vstupu tohoto protokolu v platnost.3. Ustanovení tohoto protokolu se nedotknou záměrných přeshraničních převozů uskutečňovaných na základě uvedených smluv a ujednání, pokud budou uskutečněny mezi smluvními stranami těchto smluv nebo ujednání.4. Každá smluvní strana si může stanovit, že


text: se na konkrétní dovozy budou vztahovat její vnitrostátní předpisy, a své rozhodnutí oznámí Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost.Článek 15Hodnocení rizik1. Hodnocení rizik na základě tohoto protokolu se provádí vědeckou metodou v souladu s přílohou III a s přihlédnutím k uznávaným postupům hodnocení rizik. Uvedené hodnocení rizik vychází minimálně z informací uvedených v souladu s článkem 8 a z dalších vědeckých důkazů s cílem identifikovat a zhodnotit možné nepříznivé účinky živých modifikovaných organismů na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví.2. Smluvní strana dovozce zajistí, aby se hodnocení rizik provádělo v případě rozhodnutí přijatých na základě článku 10. O provedení hodnocení rizik může dovážející smluvní strana požádat vývozce.3. Náklady na hodnocení rizik nese oznamovatel, pokud to smluvní strana dovozce požaduje.Článek 16Řízení rizik1. Se zřetelem na čl. 8 písm. g) úmluvy smluvní strany zřizují a rozvíjejí odpovídající mechanismy, opatření a strategie zaměřené na regulaci, řízení a kontrolu rizik uvedených v ustanoveních tohoto protokolu, která se týkají hodnocení rizik spojených s užíváním živých modifikovaných organismů, nakládáním s nimi a s jejich přeshraničním převozem.2. Opatření vycházející z hodnocení rizik jsou ukládána v rámci území smluvní strany dovozce v rozsahu nezbytném k zamezení nepříznivých účinků živého modifikovaného organismu na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, a se současným přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví.3. Každá smluvní strana přijme odpovídající opatření k zamezení neúmyslných přeshraničních převozů živých modifikovaných organismů, včetně takových opatření, jako je požadavek na hodnocení rizik před prvním uvolněním živého modifikovaného organismu.4. Aniž je dotčen výše uvedený odstavec 2, vyvine každá smluvní strana úsilí s cílem zajistit, aby každý živý modifikovaný organismus, ať dovezený nebo vyvinutý v daném státu, prošel předtím, než bude uvolněn ke stanovenému využití, odpovídajícím obdobím pozorování, jehož délka je přiměřená jeho životnímu cyklu nebo generačnímu období.5. Smluvní strany spolupracují s cílem:a) identifikovat živé modifikované organismy nebo specifické vlastnosti živých modifikovaných organismů, které mohou mít nepříznivé účinky na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, s přihlédnutím k rizikům pro lidské zdraví,b) přijmout odpovídající opatření týkající se nakládání s živými modifikovanými organismy nebo specifickými vlastnostmi.Článek 17Neúmyslné přeshraniční převozy a mimořádná opatření1. Každá smluvní strana přijme odpovídající opatření, aby oznámila postiženým státům nebo státům, kterým postižení hrozí, a také Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost, a pokud je zapotřebí i příslušným mezinárodním organizacím, že má informace o výskytu situace v rámci své jurisdikce, jejímž důsledkem je uvolnění, které vede nebo může vést k neúmyslnému přeshraničnímu převozu živého modifikovaného organismu s pravděpodobnými nepříznivými účinky závažného charakteru na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, včetně rizika pro lidské zdraví v uvedených státech. Oznámení bude provedeno co nejdříve poté, co se smluvní strana dozví o výše zmíněné situaci.2. Každá smluvní strana zpřístupní nejpozději ke dni, kdy pro ni vstoupí v platnost tento protokol, Informačnímu systému pro biologickou bezpečnost příslušné podrobné údaje týkající se zřízení jejího kontaktního místa pro účely přijímání oznámení na základě tohoto článku.3. Každé oznámení podle odstavce 1 by mělo zahrnovat:a) dostupné příslušné informace o odhadovaných množstvích a vlastnostech nebo znacích živých modifikovaných organismů;b) informace o okolnostech a předběžném


text: dni uvolnění a způsobu využití živého modifikovaného organismu ve smluvní straně původu;c) jakékoli dostupné informace o možných nepříznivých účincích na zachování a udržitelné využití biologické rozmanitosti, včetně rizik pro lidské zdraví, a také dostupné informace o možných opatřeních k řízení uvedených rizik;d) jakékoli další příslušné informace; ae) kontaktní místo k získání dalších informací.4. Z toho důvodu, aby bylo možné minimalizovat veškeré nepříznivé účinky závažného charakteru na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, včetně rizik pro lidské zdraví, zahájí každá smluvní strana, v rámci jejíž jurisdikce došlo k uvolnění živého modifikovaného organismu podle výše uvedeného odstavce 1, konzultace s postiženými státy, případně se státy, kterým postižení hrozí, aby jim umožnila stanovit odpovídající zásahy a zahájit nezbytné kroky, včetně přijetí mimořádných opatření.Článek 18Nakládání s organismy, jejich přeprava, balení a označování1. Z toho důvodu, aby se předešlo nepříznivým účinkům na zachování a udržitelné využívání biologické rozmanitosti a rovněž s přihlédnutím k riziku pro lidské zdraví, přijme každá smluvní strana nezbytná opatření požadující, aby balení a přeprava živých modifikovaných organismů, které jsou předmětem záměrného přeshraničního převozu podle tohoto protokolu, a nakládání s nimi probíhalo za podmínek zajišťujících bezpečnost, s přihlédnutím k příslušným mezinárodním předpisům a normám.2. Každá smluvní strana přijme opatření požadující, aby v doprovodné dokumentaci k:a) živým modifikovaným organismům určeným k přímému užití jako potravina, krmivo nebo k dalšímu zpracování bylo jasně vyznačeno, že uvedené produkty "mohou obsahovat" živé modifikované organismy a nejsou určeny k záměrnému zavádění do životního prostředí, a také uvedeno kontaktní místo pro získání dalších informací. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu přijme nejpozději do dvou let ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost rozhodnutí o podrobných požadavcích k tomuto účelu, včetně požadavků na určení původu a jednoznačnou identifikaci těchto organismů;b) živým modifikovaným organismům určeným k uzavřenému nakládání bylo jasně vyznačeno, že se jedná o živé modifikované organismy; aby rovněž obsahovala přesné požadavky na bezpečné nakládání s nimi, skladování, přepravu a použití, označení kontaktního místa k získání dalších informací, včetně jména a adresy osoby a instituce, kterým jsou živé modifikované organismy odesílány; ac) živým modifikovaným organismům určeným k záměrnému zavádění do životního prostředí smluvní strany dovozce a k dalším živým modifikovaným organismům stanoveným rámcem tohoto protokolu bylo jasně vyznačeno, že se jedná o živé modifikované organismy; aby byla rovněž určena identita a důležité znaky nebo vlastnosti a dále požadavky na bezpečné nakládání s organismy, jejich skladování, přepravu a použití, označení kontaktního místa pro získání dalších informací a dle potřeby jména a adresy dovozce a vývozce; a rovněž prohlášení, že převoz je v souladu s požadavky tohoto protokolu vztahujícími se na vývozce.3. Konference smluvních stran sloužící jako zasedání smluvních stran tohoto protokolu zváží na základě projednání s dalšími příslušnými mezinárodními orgány požadavek na vypracování norem týkajících se způsobů nakládání s organismy, jejich označování, balení a přepravy a na způsob jejich zpracování.Článek 19Odpovědné vnitrostátní orgány a kontaktní místa1. Každá smluvní strana zřídí jedno kontaktní místo, které je odpovědné za kontakt smluvní strany se sekretariátem. Každá smluvní strana rovněž jmenuje jeden nebo několik příslušných vnitrostátních orgánů odpovědných za výkon