text:
světla;
 9.3.1.3
 u upravených vrstvených čelních skel zkoušky předepsané v bodech 9.3.1.1.1, 9.3.1.1.2 a 9.3.1.2;
 9.3.1.4
 u čelních skel s plastovým povlakem zkoušky předepsané v bodě 9.3.1.1 nebo 9.3.1.2;
 9.3.2
 pokud tomu tak není, ověří se pouze optické vlastnosti způsobem popsaným v příloze 3 v bodě 9.
 PŘÍLOHA 14
 TUHÉ PLASTOVÉ TABULE
 1. DEFINICE TYPU
 Tuhá plastová zasklení se považují za náležející k různým typům, liší-li se alespoň v jedné z následujících hlavních nebo vedlejších vlastností.
 1.1
 Hlavní vlastnosti jsou:
 1.1.1
 obchodní názvy nebo značky;
 1.1.2
 chemické označení materiálu;
 1.1.3
 klasifikace materiálu výrobcem;
 1.1.4
 výrobní postup;
 1.1.5
 tvar a rozměry;
 1.1.6
 jmenovitá tloušťka. Tolerance tloušťky pro plastové výrobky vyráběné protlačováním je ± 10 procent jmenovité tloušťky. Pro plastové výrobky vyrobené jinou technologií (např. lité akrylátové tabule) je přípustná tolerance tloušťky dána rovnicí:
 , kde e je tloušťka tabule v mm. Referenční normou je ISO 7823/1;
 1.1.7
 zabarvení plastového výrobku;
 1.1.8
 druh a typ povrchového povlaku.
 1.2
 Vedlejší vlastnosti jsou:
 1.2.1
 Přítomnost nebo nepřítomnost elektrických vodičů nebo topných těles.
 2. OBECNĚ
 2.1
 Zkoušky tuhých plastových tabulí se provádějí buď na plochých zkušebních kusech, které přesně odpovídají konečnému výrobku, nebo na dokončených součástech. Veškerá optická měření se musí provádět na skutečných součástech.
 2.2
 Před zkouškou je nutno zkušební kusy zbavit ochranných obalů a pečlivě vyčistit.
 2.2.1
 Je nutno je uchovávat po dobu 48 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 procent.
 2.3
 Aby bylo možno popsat způsob destrukce při dynamickém namáhání, vytvoří se v závislosti na použití plastů jednotlivé třídy. Tyto třídy se vztahují k pravděpodobnému kontaktu lidské hlavy s plastovým zasklením a obsahují různé požadavky týkající se zkoušky maketou hlavy.
 3. ZKOUŠKA PRUŽNOSTI
 3.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 3.2 Počet zkušebních kusů
 Zkoušce se podrobí jeden plochý zkušební kus o rozměrech 300 mm × 25 mm.
 3.3 Zkušební metoda
 3.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 v bodě 12.
 3.4 Interpretace výsledků
 Aby byl zkušební kus nebo vzorek považován za tuhý plast, musí mít po 60 sekundách svislý průhyb menší nebo roven 50 mm.
 4. ZKOUŠKA MAKETOU HLAVY
 4.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 4.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se šest plochých zkušebních kusů (o rozměrech 1 170 mm × 570 + 0/– 2 mm) nebo šest úplných součástí.
 4.3 Zkušební metoda
 4.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 v bodě 3.2.
 4.3.2
 Pro zasklení jako přepážky nebo oddělovací okna s pravděpodobností nárazu hlavy (klasifikace VIII/A) je výška pádu 3 m. Je třeba změřit i hodnotu HIC.
 4.3.3
 Pro zasklení jako boční okna, zadní okna a střešní okna s menší pravděpodobností nárazu hlavy (klasifikace VIII/B) je výška pádu 1,5 m. Je třeba změřit i hodnotu HIC.
 4.3.4
 U zasklení, u kterých není možnost dotyku, jakož i u malých oken ve vozidle a všech oken v přívěsech (klasifikace VIII/C) se neprovádí zkouška maketou hlavy. Za malé okno se považuje takové, do kterého není možné vepsat kružnici o průměru 150 mm.
 4.4 Interpretace výsledků
 Výsledek


text:
zkoušky se považuje za uspokojivý, pokud jsou splněny tyto podmínky:
 4.4.1
 zkušební kus nebo vzorek se neprorazí ani neroztříští na velké, úplně oddělené kusy;
 4.4.2
 hodnota HIC je menší než 1 000;
 4.4.3
 sada zkušebních kusů předložených ke schválení se považuje za vyhovující, pokud jde o zkoušku maketou hlavy, je-li splněna jedna z následujících podmínek:
 4.4.3.1
 výsledky všech zkoušek jsou uspokojivé, nebo
 4.4.3.2
 výsledek jedné zkoušky je neuspokojivý, avšak výsledky další řady zkoušek provedených s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 5. ZKOUŠKA MECHANICKÉ PEVNOSTI KOULÍ O HMOTNOSTI 227 g
 5.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností:
 1)
 bez vodičů nebo topných těles;
 2)
 s vodiči nebo topnými tělesy.
 5.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se deset plochých čtvercových kusů o straně 300 mm + 10/– 0 mm nebo deset v podstatě plochých dokončených součástí.
 5.3 Zkušební metoda
 5.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 bodě 2.1.
 5.3.2
 Výška pádu pro různé hodnoty tloušťky je uvedena v následující tabulce:
 Tloušťka tabule (mm)
 Výška pádu (m)
 < 3
 2
 4
 3
 5
 4
 > 6
 5
 Pro tloušťky zkušebních kusů od 3 mm do 6 mm se výška pádu musí interpolovat.
 5.4 Interpretace výsledků
 5.4.1
 Výsledek zkoušky koulí se pokládá za uspokojivý, pokud jsou splněny následující podmínky:
 a)
 koule nepronikne zkušebním kusem;
 b)
 zkušební kus se nerozbije na samostatné kusy.
 Trhliny a praskliny tabule způsobené nárazem jsou však přípustné.
 5.4.2
 Sada zkušebních kusů předložená ke schválení se považuje za vyhovující, pokud jde o zkoušku koulí o hmotnosti 227 g, jestliže je splněna jedna z následujících podmínek:
 5.4.2.1
 výsledky osmi nebo více jednotlivých zkoušek, jsou při dané výšce pádu uspokojivé;
 5.4.2.2
 výsledky tří nebo více zkoušek jsou neuspokojivé, avšak výsledky další série zkoušek provedené s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 5.5 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g při teplotě – 18 °C ± 2 °C
 5.5.1
 S cílem minimalizovat teplotní změny zkušebního kusu se zkouška provede do 30 sekund od vyjmutí zkušebního kusu z klimatizační komory.
 5.5.2
 Použije se zkušební metoda popsaná v bodě 5.3 této přílohy, avšak zkušební teplota musí být – 18 °C ± 2 °C.
 5.5.3
 Interpretace výsledků je stejná jako v bodě 5.4 této přílohy.
 6. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI VLIVŮM PROSTŘEDÍ
 6.1 Zkouška odolnosti proti oděru
 6.1.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 4; zkouška, při níž se měří oděr povrchu výrobku, zahrnuje 1 000, 500 nebo 100 cyklů.
 6.1.2 Pro každý typ povrchu se zkouší tři ploché zkušební kusy čtvercového tvaru o straně 100 mm.
 6.1.3 Interpretace výsledků
 6.1.3.1
 U zasklení třídy L se výsledky zkoušky odolnosti proti oděru považují za uspokojivé, pokud celkový rozptyl světla po zkoušce odolnosti proti oděru nepřesáhne 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu zkušebního kusu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu zkušebního kusu.
 6.1.3.2
 U zasklení třídy M se výsledky zkoušky odolnosti proti oděru považují za uspokojivé, pokud celkový rozptyl světla po zkoušce odolnosti proti oděru nepřesáhne 10 % po 500 cyklech na vnějším povrchu zkušebního kusu a 4 % po 100

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
cyklech na vnitřním povrchu zkušebního kusu.
 6.1.3.3
 Pro střešní okna se zkouška odolnosti proti oděru nepožaduje.
 6.1.4 Sada zkušebních kusů předložených ke schválení se považuje za vyhovující, pokud je splněna některá z následujících podmínek:
 a)
 všechny zkušební kusy splňují požadavky, nebo
 b)
 jeden zkušební kus je nesplňuje, avšak výsledky opakovaných zkoušek s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 6.2 Zkouška odolnosti proti simulovanému stárnutí
 6.2.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 6.4. Celková expozice ultrafialovým záření xenonovou lampou s dlouhým obloukem musí být 500 MJ/m2. Během ozařování je zkušební kus sprchován vodou v nepřetržitých cyklech. Při 120 minutovém cyklu je zkušební kus vystaven světlu po dobu 102 minut bez vodní sprchy a po dobu 18 minut s vodní sprchou.
 6.2.1.1
 Přípustné jsou i jiné metody s rovnocennými výsledky.
 6.2.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se tři ploché zkušební kusy o rozměrech 130 mm × 40 mm, které jsou vyříznuté z ploché tabule vzorku.
 6.2.3 Interpretace výsledků
 6.2.3.1
 Výsledek zkoušky odolnosti proti simulovanému stárnutí se považuje za uspokojivý, pokud:
 6.2.3.1.1
 prostup světla měřený podle přílohy 3 bodu 9.1 neklesne pod 95 procent hodnoty před stárnutím. Kromě toho pro okna požadovaná pro výhled řidiče nesmí hodnota klesnout pod 70 procent;
 6.2.3.1.2
 během stárnutí se neobjeví žádné bubliny nebo jiné viditelné poruchy, barevné skvrny, mléčné zakalení nebo trhliny.
 6.2.4 Sada zkušebních kusů předložených ke schválení se z hlediska odolnosti proti simulovanému stárnutí považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 6.2.4.1
 výsledky zkoušek všech zkušebních kusů jsou uspokojivé;
 6.2.4.2
 výsledek zkoušky jednoho zkušebního kusu není uspokojivý, avšak výsledky další série zkoušek provedené s novou sadou zkušebních kusů nebo vzorků jsou uspokojivé.
 6.3 Zkouška křížovým řezem
 6.3.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Požadavky přílohy 3 bodu 13 se použijí pouze pro potažené tuhé výrobky.
 6.3.2 Zkouška křížovým řezem se provede na jednom ze zkušebních kusů z bodu 6.2.
 6.3.3 Interpretace výsledků
 6.3.3.1
 Výsledek zkoušky křížovým řezem se pokládá za uspokojivý, pokud:
 6.3.3.1.1
 je splněna hodnota křížového řezu Gt1.
 6.3.3.2
 Zkušební kus se z hlediska schválení považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 6.3.3.2.1
 výsledky zkoušky jsou uspokojivé;
 6.3.3.2.2
 výsledek zkoušky není uspokojivý, avšak výsledek další zkoušky provedené s jiným zkušebním kusem, zbylým ze zkoušky podle bodu 6.2, je uspokojivý.
 6.4 Zkouška odolnosti proti vlhkosti
 6.4.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 7.
 6.4.2 Zkoušce se podrobí deset zkušebních kusů čtvercového tvaru o straně 300 mm.
 6.4.3 Interpretace výsledků
 6.4.3.1
 Výsledek zkoušky odolnosti proti vlhkosti se považuje uspokojivý, pokud:
 6.4.3.1.1
 se na žádném vzorku nevyskytují viditelné poruchy jako bubliny nebo mléčné zakalení
 6.4.3.1.2
 a pokud prostup světla měřený podle přílohy 3 bodu 9.1 neklesne pod 95 procent hodnoty před zkouškou a dále neklesne pod 70 procent pro jakékoli okno požadované pro výhled řidiče.
 6.4.4 Po zkoušce se zkušební kusy uchovávají nejméně 48 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 procent a následně se podrobí zkoušce koulí o hmotnosti 227 g popsané v bodě 5


text:
této přílohy.
 7. OPTICKÉ VLASTNOSTI
 Požadavky přílohy 3 bodu 9.1 se použijí pro výrobky, které jsou nutné pro výhled řidiče.
 7.1 Interpretace Výsledků
 Sada zkušebních kusů se považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 7.1.1
 výsledky všech zkušebních kusů jsou uspokojivé;
 7.1.2
 výsledek jednoho zkušebního kusu není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 8. ZKOUŠKA OHNIVZDORNOSTI
 8.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 10.
 8.2 Interpretace výsledků
 Výsledek zkoušky ohnivzdornosti se považuje uspokojivý, pokud je rychlost hoření menší než 110 mm/min.
 8.2.1
 Pro účely schválení se sada vzorků považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 8.2.1.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 8.2.1.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 9. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI CHEMIKÁLIÍM
 9.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 11.
 9.2 Interpretace výsledků
 Sada vzorků se považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 9.2.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 9.2.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 PŘÍLOHA 15
 PRUŽNÉ PLASTOVÉ TABULE
 1. DEFINICE TYPU
 Pružné plastové tabule se považují za náležející k různým typům, liší-li se alespoň v jedné z následujících hlavních nebo vedlejších vlastností.
 1.1
 Hlavní vlastnosti jsou:
 1.1.1
 obchodní názvy nebo značka;
 1.1.2
 chemické označení materiálu;
 1.1.3
 klasifikace materiálu výrobcem;
 1.1.4
 výrobní postup;
 1.1.5
 jmenovitá tloušťka (e), přičemž se povoluje tato výrobní tolerance: ± (0,1 mm + 0,1. e); d > 0,1 mm;
 1.1.6
 zabarvení plastového výrobku;
 1.1.7
 druh a typ povrchové vrstvy / povrchových vrstev.
 1.2
 Vedlejší vlastnosti jsou:
 1.2.1
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 2. OBECNĚ
 2.1
 V případě pružných plastových tabulí se zkoušky provádějí na plochých zkušebních kusech, které jsou buď vyříznuty z konečných výrobků, nebo jsou pro tento účel zvlášť vyrobeny. V obou případech musí zkušební kus po všech stránkách přesně odpovídat vyráběnému zasklení, pro které se žádá o schválení.
 2.2
 Před zkouškou je nutno zkušební kusy zbavit ochranných obalů a pečlivě vyčistit.
 2.2.1
 Je nutno je uchovávat po dobu 48 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 procent.
 3. ZKOUŠKA PRUŽNOSTI A ODOLNOSTI V PŘEHÝBÁNÍ
 3.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 3.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se jeden plochý zkušební kus o rozměrech 300 mm × 25 mm.
 3.3 Zkušební metoda
 3.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 v bodě 12.
 3.4 Interpretace výsledků
 Aby byl zkušební kus nebo vzorek považován za pružný, musí být jeho svislý průhyb po 60 sekundách větší než 50 mm.
 Po 10 sekundách nesmí materiál přehýbaný o 180° vykazovat žádné praskliny nebo poškození v bodě přehybu.
 4. ZKOUŠKY MECHANICKÉ PEVNOSTI
 4.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 4.2 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g při teplotě 20 °C ± 5 °C
 4.2.1 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se deset plochých čtvercových kusů o straně 300 mm + 10/– 0 mm.
 4.2.2 Zkušební metoda
 4.2.2.1
 Použije se metoda popsaná v příloze


text:
3 bodě 2.1.
 4.2.2.2
 Pro všechny tloušťky je výška pádu 2 m.
 4.2.3 Interpretace výsledků
 4.2.3.1
 Výsledek zkoušky koulí se považuje uspokojivý, pokud koule nepronikne zkušebním kusem.
 4.2.3.2
 Sada zkušebních kusů předložená ke schválení se považuje za vyhovující, pokud jde o zkoušku koulí o hmotnosti 227 g, jestliže je splněna některá z následujících podmínek:
 4.2.3.2.1
 výsledek osmi nebo více zkoušek z dané výšky pádu je uspokojivý;
 4.2.3.2.2
 výsledky více než dvou zkoušek provedené z minimální výšky pádu jsou neuspokojivé, avšak výsledky další série zkoušek provedené s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 4.3 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g při teplotě – 18 °C ± 2 °C
 4.3.1 S cílem minimalizovat teplotní změny zkušebního kusu se zkouška provede do 30 sekund od vyjmutí zkušebního kusu z klimatizační komory.
 4.3.2 Použije se zkušební metoda popsaná v bodě 4.2.2 této přílohy, avšak zkušební teplota musí být – 18 °C ± 2 °C.
 4.3.3 Interpretace výsledků jako v bodě 4.2.3 této přílohy.
 5. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI VLIVŮM PROSTŘEDÍ
 5.1 Zkouška odolnosti proti simulovanému stárnutí
 5.1.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 6.4. Celková expozice ultrafialovým záření xenonovou lampou s dlouhým obloukem musí být 500 MJ/m2. Během ozařování je zkušební kus sprchován vodou v nepřetržitých cyklech. Při 120minutovém cyklu je zkušební kus vystaven světlu po dobu 102 minut bez vodní sprchy a po dobu 18 minut s vodní sprchou.
 5.1.1.1
 Přípustné jsou i jiné metody s rovnocennými výsledky.
 5.1.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se tři ploché zkušební kusy o rozměrech 130 mm × 40 mm, které jsou vyříznuté z ploché tabule vzorku.
 5.1.3 Interpretace výsledků
 Výsledek zkoušky odolnosti proti simulovanému stárnutí se považuje za uspokojivý, pokud:
 5.1.3.1
 prostup světla měřený podle přílohy 3 bodu 9.1 neklesne pod 95 procent hodnoty před stárnutím. Kromě toho pro okna požadovaná pro výhled řidiče nesmí hodnota klesnout pod 70 %;
 5.1.3.2
 během stárnutí se neobjeví žádné bubliny nebo jiné viditelné poruchy, barevné skvrny, mléčné zakalení nebo popraskání.
 5.1.4 Sada zkušebních kusů nebo vzorků předložených ke schválení se z hlediska odolnosti proti simulovanému stárnutí považují za vyhovující, pokud je splněna některá z následujících podmínek:
 5.1.4.1
 výsledky zkoušek všech zkušebních kusů jsou uspokojivé;
 5.1.4.2
 výsledek zkoušky jednoho zkušebního kusu není uspokojivý, avšak výsledky další série zkoušek provedené s novou sadou zkušebních kusů nebo vzorků jsou uspokojivé.
 6. OPTICKÉ VLASTNOSTI
 Požadavky přílohy 3 bodu 9.1 se použijí pro výrobky, které jsou nutné pro výhled řidiče.
 6.1 Interpretace výsledků
 Sada vzorků se považuje za vyhovující, pokud je splněna některá z následujících podmínek:
 6.1.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 6.1.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 7. ZKOUŠKA OHNIVZDORNOSTI
 7.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 10.
 7.2 Interpretace výsledků
 Výsledek zkoušky ohnivzdornosti se považuje uspokojivý, pokud je rychlost hoření menší než 110 mm/min.
 7.2.1
 Pro účely schválení se sada vzorků považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 7.2.1.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 7.2.1.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady


text:
vzorků jsou uspokojivé.
 8. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI CHEMIKÁLIÍM
 8.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 11.2.1.
 8.2 Interpretace výsledků
 Sada vzorků se považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 8.2.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 8.2.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 PŘÍLOHA 16
 TUHÉ PLASTOVÉ CELKY S VÍCENÁSOBNÝM ZASKLENÍM
 1. DEFINICE TYPU
 (Příloha 16 platí pouze pro celky s vícenásobným zasklením, které se sestavují z dvou tabulí)
 Celky s vícenásobným zasklením se považují za rozdílné typy, pokud se liší v nejméně jedné z následujících hlavních nebo vedlejších vlastností.
 1.1 Hlavní vlastnosti jsou:
 1.1.1
 obchodní názvy nebo značky;
 1.1.2
 chemické označení jednotlivých tabulí;
 1.1.3
 klasifikace tabulí výrobcem;
 1.1.4
 tloušťka jednotlivých tabulí;
 1.1.5
 postup výroby oken;
 1.1.6
 šířka vzduchové mezery mezi jednotlivými plastovými tabulemi;
 1.1.7
 zbarvení plastových tabulí;
 1.1.8
 druh a typ povlaku.
 1.2 Vedlejší vlastnosti jsou:
 1.2.1
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 2. OBECNĚ
 2.1 Zkoušky tuhých plastových celků s vícenásobným zasklením se provádějí buď na plochých zkušebních kusech nebo na dokončených dílech, přičemž tato volba závisí na požadavcích na zkoušku.
 2.2 Před zkouškou se musí zkušební kusy zbavit ochranných obalů a pečlivě vyčistit. Je nutno je uchovávat po dobu 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 procent ± 5 procent.
 2.3 Tolerance jmenovité tloušťky pro plastové výrobky vyráběné protlačováním je ± 10 procent jmenovité tloušťky. U plastových výrobků vyrobených jinou technologií (např. lité akrylátové tabule) je přípustná tolerance tloušťky dána rovnicí:
 kde e je jmenovitá tloušťka tabule v mm.
 Referenční normou je ISO 7823/1.
 Poznámka: není-li v důsledku výrobní technologie tloušťka konstantní, provede se měření tloušťky v geometrickém středu celku.
 2.4 Zkoušku provedenou s tuhým plastovým celkem s vícenásobným zasklením, kde se jmenovitá šířka mezery e měřila v geometrickém středu, lze použít pro všechny tuhé plastové celky s vícenásobným zasklením mající stejné vlastnosti a jmenovitou šířku mezery e ± 5 mm.
 Žadatel o schválení může případně předložit vzorek s největší a nejmenší jmenovitou mezerou.
 3. ZKOUŠKA PRUŽNOSTI
 3.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 3.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se jeden zkušební kus pro každou jednotlivou tabuli okna o rozměrech 300 mm × 25 mm.
 3.3 Zkušební metoda
 3.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 v bodě 12.
 3.4 Interpretace výsledků
 Svislý průhyb obou jednotlivých tabulí musí být po 60 sekundách menší než 50 mm.
 4. ZKOUŠKA MAKETOU HLAVY
 4.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 4.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se šest vzorových oken o rozměrech 1 170 mm × 570 mm (± 0/2 mm v obou směrech). Zkušební kusy musí být možno upnout za okraje.
 4.3 Zkušební metoda
 4.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 v bodě 3.2. Náraz se povede na vnitřní stranu okna.
 4.3.2
 Pro zasklení jako přepážky a oddělující okna, u kterých je velká pravděpodobnost nárazu, je výška pádu 3 m.
 Je nutno také změřit hodnotu HIC.
 4.3.3
 Pro zasklení jako boční okna, zadní a střešní


text:
okna, u kterých je snížená možnost nárazu, je výška pádu 1,5 m.
 Je nutno také změřit hodnotu HIC.
 4.3.4
 Zkouška maketou hlavy se neprovádí u zasklení, u kterých není možnost kontaktu, jako jsou okna obytných přívěsů a malá okna. Za malé okno se považuje takové, do kterého není možné vepsat kružnici o průměru 150 mm.
 4.4 Interpretace výsledků
 Výsledek zkoušky se považuje za uspokojivý, pokud jsou splněny tyto podmínky:
 4.4.1
 zkušební kus se neprorazí ani neroztříští na velké, úplně oddělené kusy;
 4.4.2
 hodnota HIC je menší než 1 000;
 4.4.3
 sada zkušebních kusů předložených ke schválení se považuje za vyhovující, pokud jde o zkoušku maketou hlavy, je-li splněna některá z následujících podmínek:
 4.4.3.1
 výsledky všech zkoušek jsou uspokojivé, nebo
 4.4.3.2
 výsledek jedné zkoušky je neuspokojivý, avšak výsledky další řady zkoušek provedených s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 5. ZKOUŠKA MECHANICKÉ PEVNOSTI KOULÍ O HMOTNOSTI 227 G
 5.1 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností:
 Žádné vedlejší vlastnosti se neuvažují.
 5.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se deset plochých zkušebních kusů vnějších součástí nebo deset dokončených dílů o rozměrech 300 mm × 300 mm ± 10/0 mm.
 5.3 Zkušební metoda
 5.3.1
 Použije se metoda popsaná v příloze 3 v bodě 2.1.
 Náraz se povede na vnější stranu zkoušeného okna.
 5.3.2
 Výška pádu pro různé hodnoty tloušťky vnější součásti okna je uvedena v následující tabulce:
 Tloušťka vnější tabule
 (mm)
 Výška pádu
 (m)
 < 3
 4
 5
 > 6
 2
 3
 4
 5
 Pro tloušťky zkušebních kusů od 3 mm do 6 mm se výška pádu musí interpolovat.
 5.4 Interpretace výsledků
 5.4.1
 Výsledek zkoušky koulí se pokládá za uspokojivý, pokud jsou splněny následující podmínky:
 a)
 koule nepronikne zkušebním kusem;
 b)
 zkušební kus se nerozbije na samostatné kusy.
 5.4.2
 Sada zkušebních kusů předložená ke schválení se považuje za vyhovující, pokud jde o zkoušku koulí o hmotnosti 227 g, jestliže je splněna některá z následujících podmínek:
 5.4.2.1
 výsledky osmi nebo více jednotlivých zkoušek jsou při dané výšce pádu uspokojivé;
 5.4.2.2
 výsledky třech nebo více zkoušek jsou neuspokojivé, avšak výsledky další série zkoušek provedené s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 5.5 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g při teplotě – 18 °C ± 2 °C
 5.5.1
 S cílem minimalizovat teplotní změny zkušebního kusu se zkouška provede do 30 sekund od vyjmutí zkušebního kusu z klimatizační komory.
 5.5.2
 Použije se zkušební metoda popsaná v bodě 5.3 této přílohy, avšak zkušební teplota musí být – 18 °C ± 2 °C.
 5.5.3
 Interpretace výsledků je stejná jako v bodě 5.4 této přílohy.
 6. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI VLIVŮM PROSTŘEDÍ
 6.1 Zkouška odolnosti proti oděru
 6.1.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 4; zkouška, při níž se měří oděr povrchu výrobku, zahrnuje 1 000, 500 nebo 100 cyklů.
 6.1.2 Pro každý typ povrchu se zkouší tři ploché čtvercové zkušební kusy o straně 100 mm.
 6.1.3 Interpretace výsledků
 6.1.3.1
 U zasklení třídy L se výsledky zkoušky odolnosti proti oděru považují za uspokojivé, pokud celkový rozptyl světla po zkoušce nepřesáhne 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu zkušebního


text:
vzorku a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu zkušebního vzorku.
 6.1.3.2
 U zasklení třídy M se výsledky zkoušky odolnosti proti oděru považují za uspokojivé, pokud celkový rozptyl světla po zkoušce nepřesáhne 10 % po 500 cyklech na vnějším povrchu zkušebního vzorku a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu zkušebního vzorku.
 6.1.3.3
 Pro střešní okna se zkouška odolnosti proti oděru nepožaduje.
 6.1.4 Sada vzorků ke schválení se považuje za vyhovující, pokud je splněna některá z následujících podmínek:
 a)
 všechny vzorky splňují požadavky, nebo
 b)
 jeden vzorek je nesplňuje, avšak výsledky opakovaných zkoušek s novou sadou vzorků jsou uspokojivé.
 6.2 Zkouška odolnosti proti simulovanému stárnutí
 6.2.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 6.4. Celková expozice ultrafialovým záření xenonovou lampou s dlouhým obloukem musí být 500 MJ/m2. Během ozařování je zkušební kus sprchován vodou v nepřetržitých cyklech. Při 120minutovém cyklu je zkušební kus vystaven světlu po dobu 102 minut bez vodní sprchy a po dobu 18 minut s vodní sprchou.
 6.2.1.1 Přípustné jsou i jiné metody s rovnocennými výsledky.
 6.2.2 Počet zkušebních kusů
 Zkouší se tři ploché zkušební kusy o rozměrech 130 mm × 40 mm vyříznuté z vnější vrstvy okna.
 6.2.3 Interpretace výsledků
 6.2.3.1 Výsledek zkoušky odolnosti proti simulovanému stárnutí se považuje za uspokojivý, pokud:
 6.2.3.1.1
 prostup světla měřený podle přílohy 3 bodu 9.1 neklesne pod 95 procent hodnoty před stárnutím. Kromě toho pro okna požadovaná pro výhled řidiče nesmí hodnota klesnout pod 70 procent;
 6.2.3.1.2
 během stárnutí se neobjeví žádné bubliny nebo jiné viditelné poruchy, barevné skvrny, mléčné zakalení nebo trhliny.
 6.2.4 Sada zkušebních kusů předložených ke schválení se z hlediska odolnosti proti simulovanému stárnutí považují za vyhovující, pokud je splněna některá z následujících podmínek:
 6.2.4.1
 výsledky zkoušek všech zkušebních kusů jsou uspokojivé;
 6.2.4.2
 výsledek zkoušky jednoho zkušebního kusu není uspokojivý, avšak výsledky další série zkoušek provedené s novou sadou zkušebních kusů jsou uspokojivé.
 6.3 Zkouška křížovým řezem
 6.3.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Požadavky přílohy 3 bodu 13 se použijí pouze pro potažené tuhé výrobky.
 6.3.2 Zkouška křížovým řezem se provede na jednom ze zkušebních kusů z bodu 6.2.
 6.3.3 Interpretace výsledků
 6.3.3.1
 Výsledek zkoušky křížovým řezem se pokládá za uspokojivý, pokud:
 je splněna hodnota křížového řezu Gt1.
 6.3.3.2
 Zkušební kus se z hlediska schválení považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 6.3.3.2.1
 výsledky zkoušky jsou uspokojivé;
 6.3.3.2.2
 výsledek zkoušky není uspokojivý, avšak výsledek další zkoušky provedené s jiným zkušebním kusem, zbylým ze zkoušek podle bodu 6.2, je uspokojivý.
 6.4 Zkouška odolnosti proti vlhkosti
 6.4.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 7.
 6.4.2 Zkouší se deset čtvercových kusů nebo zkušebních oken o rozměrech 300 × 300 mm.
 6.4.3 Interpretace výsledků
 6.4.3.1
 Výsledek zkoušky odolnosti proti vlhkosti se považuje uspokojivý, pokud:
 6.4.3.1.1
 se na žádném vzorku nevyskytují viditelné poruchy jako bubliny nebo mléčné zakalení
 6.4.3.1.2
 a pokud prostup světla měřený podle přílohy 3 bodu 9.1 neklesne pod 95 procent hodnoty před zkouškou a dále neklesne pod 70 procent pro jakékoli okno požadované pro výhled


text:
řidiče.
 6.4.4 Po zkoušce se zkušební kusy uchovávají nejméně 48 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 ± 5 procent a následně se podrobí zkoušce koulí o hmotnosti 227 g popsané v bodě 5 této přílohy.
 7. OPTICKÉ VLASTNOSTI
 Požadavky přílohy 3 bodu 9.1 se použijí pro výrobky, které jsou nutné pro výhled řidiče.
 7.1 Interpretace výsledků
 Sada vzorků se považuje za vyhovující, pokud je splněna některá z následujících podmínek:
 7.1.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 7.1.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 8. ZKOUŠKA OHNIVZDORNOSTI
 8.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 10.
 8.2 Interpretace výsledků
 Zkoušku je nutné provádět odděleně pro oba povrchy celku s vícenásobným zasklením.
 Výsledek zkoušky ohnivzdornosti se považuje uspokojivý, pokud je rychlost hoření menší než 110 mm/min.
 8.2.1 Pro účely schválení se sada vzorků považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 8.2.1.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 8.2.1.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 9. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI CHEMIKÁLIÍM
 9.1 Indexy obtížnosti a zkušební metoda
 Použijí se požadavky přílohy 3 bodu 11.
 Zkouší se pouze vzorky odpovídající vnější straně celku s vícenásobným zasklením.
 9.2 Interpretace výsledků
 Sada vzorků se považuje za vyhovující, pokud je splněna jedna z následujících podmínek:
 9.2.1
 výsledky všech vzorků jsou uspokojivé;
 9.2.2
 výsledek jednoho vzorku není uspokojivý, avšak výsledky další sady vzorků jsou uspokojivé.
 PŘÍLOHA 17
 MĚŘENÍ VÝŠKY SEGMENTU A POLOHA BODŮ NÁRAZU
 Obrázek 1
 Stanovení výšky segmentu „h“
 V případě tabule bezpečnostního zasklení s jednoduchým zakřivením je výška segmentu rovna: maximálně h1.
 V případě tabule bezpečnostního zasklení s dvojitým zakřivením je výška segmentu rovna: h1 maximum + h2 maximum.
 Obrázek 2
 Předepsané body nárazu pro čelní skla
 Obrázek 3
 Předepsané body nárazu pro tabule rovnoměrně tvrzeného skla
 Body na obrázcích 3a), 3b) a 3c) jsou příklady polohy bodů nárazu popsaných v příloze 5 v bodě 2.5.
 PŘÍLOHA 18
 POSTUP STANOVENÍ ZKUŠEBNÍCH OBLASTÍ NA ČELNÍCH SKLECH VOZIDEL VE VZTAHU K BODŮM „V“
 1. PLOCHA BODŮ „V“
 1.1 Poloha bodů „V“ ve vztahu k bodu „R“ (viz příloha 19 tohoto předpisu), daná souřadnicemi X, Y a Z v trojrozměrné vztažné soustavě, je uvedena v tabulkách 1 a 2.
 1.2 Tabulka 1 uvádí základní souřadnice pro konstrukční úhel sklonu opěradla 25°. Kladný směr souřadnic je uveden v této příloze na obrázku 3.
 Tabulka 1
 Bod „V“
 a
 b
 c (d)
 V1
 68 mm
 –5 mm
 665 mm
 V2
 68 mm
 –5 mm
 589 mm
 1.3 Korekce pro konstrukční úhly sklonu opěradla jiné než 25°
 1.3.1
 Tabulka 2 uvádí další korekce souřadnic X a Z každého bodu „V“, není-li konstrukční úhel sklonu opěradla 25°. Kladný směr souřadnic je uveden v této příloze na obrázku 3.
 Tabulka 2
 Úhel opěradla
 (ve °)
 Vodorovné souřadnice
 X
 Svislé souřadnice
 Z
 Úhel opěradla
 (ve °)
 Vodorovné souřadnice
 X
 Svislé souřadnice
 Z
 5
 – 186 mm
 28 mm
 23
 –17 mm
 5 mm
 6
 – 176 mm
 27 mm
 24
 –9 mm
 2


text:
mm
 7
 – 167 mm
 27 mm
 25
 0 mm
 0 mm
 8
 – 157 mm
 26 mm
 26
 9 mm
 –3 mm
 9
 – 147 mm
 26 mm
 27
 17 mm
 –5 mm
 10
 – 137 mm
 25 mm
 28
 26 mm
 –8 mm
 11
 – 128 mm
 24 mm
 29
 34 mm
 –11 mm
 12
 – 118 mm
 23 mm
 30
 43 mm
 –14 mm
 13
 – 109 mm
 22 mm
 31
 51 mm
 –17 mm
 14
 –99 mm
 21 mm
 32
 59 mm
 –21 mm
 15
 –90 mm
 20 mm
 33
 67 mm
 –24 mm
 16
 –81 mm
 18 mm
 34
 76 mm
 –28 mm
 17
 –71 mm
 17 mm
 35
 84 mm
 –31 mm
 18
 –62 mm
 15 mm
 36
 92 mm
 –35 mm
 19
 –53 mm
 13 mm
 37
 100 mm
 –39 mm
 20
 –44 mm
 11 mm
 38
 107 mm
 –43 mm
 21
 –35 mm
 9 mm
 39
 115 mm
 –47 mm
 22
 –26 mm
 7 mm
 40
 123 mm
 –52 mm
 2. ZKUŠEBNÍ OBLASTI
 2.1 Pomocí bodů „V“ se stanoví dvě zkušební oblasti.
 2.2 „Zkušební oblast A“ je oblast vnějšího povrchu čelního skla ohraničená průsečnicemi následujících čtyř rovin (viz obrázky 1a 1b):
 a)
 rovinou nakloněnou o 3° nahoru od osy X, procházející bodem V1 a rovnoběžnou s osou Y (rovina 1);
 b)
 rovinou nakloněnou o 1° dolů od osy X, procházející bodem V2 a rovnoběžnou s osou Y (rovina 2);
 c)
 svislou rovinou procházející body V1 a V2 a nakloněnou o 13° vlevo od osy X u vozidel s levostranným řízením a vpravo od osy X u vozidel s pravostranným řízením (rovina 3);
 d)
 svislou rovinou procházející body V1 a V2 a nakloněnou o 20° vpravo od osy X u vozidel s levostranným řízením a vlevo od osy X u vozidel s pravostranným řízením (rovina 4);
 e)
 v případě jediného místa řidiče uprostřed, dvěma rovinami směřujícími nahoru a dolů, jak stanoví body 2.2 a) a b) výše a dvěma svislými rovinami procházejícími body V1 a V2 a nakloněnými o 15° vlevo od osy X (rovina 3) a o 15° vpravo od osy X (rovina 4) (viz obrázek 1b).
 2.3 „Zkušební oblast B“ je oblast vnějšího povrchu čelního skla ohraničená průsečnicemi následujících čtyř rovin:
 a)
 rovinou nakloněnou o 7° nahoru od osy X, procházející bodem V1 a rovnoběžnou s osou Y (rovina 5);
 b)
 rovinou nakloněnou o 5° dolů od osy X, procházející bodem V2 a rovnoběžnou s osou Y (rovina 6);
 c)
 svislou rovinou procházející body V1 a V2 a nakloněnou o 17° vlevo od osy X u vozidel s levostranným řízením a vpravo od osy X u vozidel s pravostranným řízením (rovina 7);
 d)
 rovinou symetrickou k rovině 7 vzhledem k podélné střední rovině vozidla (rovina 8).
 2.4 „Zmenšená zkušební oblast B“ je zkušební oblast B s výjimkou následujících ploch (1) (viz obrázky 2 a 3).
 2.4.1 Zkušební oblast A, definovaná v bodě 2.2, rozšířená podle bodu 9.2.2.1 přílohy 3;
 2.4.2 podle rozhodnutí výrobce vozidla se může použít jeden ze dvou následujících


text:
odstavců:
 2.4.2.1
 jakékoli neprůhledné zatemnění ohraničené rovinou 1 směrem dolů a příčně rovinou 4 a symetrické vzhledem k podélné střední rovině vozidla (rovina 4');
 2.4.2.2
 jakékoli neprůhledné zatemnění ohraničené směrem dolů rovinou 1, jestliže je vepsána do oblasti široké 300 mm se středem v podélné střední rovině vozidla, a jestliže neprůhledné zatemnění pod stopou roviny 5 je vepsáno do oblasti příčně ohraničené stopami rovin procházejících ohraničením 150 mm širokého segmentu (2) a rovnoběžných ke stopám rovin 4 a 4'.
 2.4.3 jakékoli neprůhledné zatemnění ohraničené průsečnicí vnějšího povrchu čelního skla:
 a)
 s rovinou nakloněnou o 4° dolů od osy X, procházející bodem V2 a rovnoběžnou s osou Y (rovina 9);
 b)
 s rovinou 6;
 c)
 s rovinou 7 a 8 nebo s hranou vnějšího povrchu čelního skla, jestliže průsečnice roviny 6 s rovinou 7 (rovina 6 s rovinou 8) neprotne vnější povrch čelního skla;
 2.4.4 jakékoli neprůhledné zatemnění ohraničené průsečnicí vnějšího povrchu čelního skla:
 a)
 s vodorovnou rovinou procházející bodem V1 (rovina 10);
 b)
 s rovinou 3 (3);
 c)
 s rovinou 7 (4) nebo s hranou vnějšího povrchu čelního skla, jestliže průsečnice roviny 6 s rovinou 7 (rovina 6 s rovinou 8) neprotne vnější povrch čelního skla;
 d)
 s rovinou 9;
 2.4.5 oblast ve vzdálenosti do 25 mm od hrany vnějšího povrchu čelního skla nebo od jakéhokoli neprůhledného zatemnění. Tato oblast nesmí zasahovat do rozšířené zkušební oblasti A.
 2.5 Definice výchozích bodů (viz obrázek 3)
 Výchozí body jsou nacházející se v průsečících vnějšího povrchu čelního skla s přímkami vycházejících dopředu z bodů V:
 2.5.1 horní svislý výchozí bod dopředu od V1 a 7° nad horizontálou (Pr1);
 2.5.2 spodní svislý výchozí bod dopředu od V2 a 5° pod horizontálou (Pr2);
 2.5.3 vodorovný výchozí bod dopředu od V1 a 17° vlevo (Pr3);
 2.5.4 tři další výchozí body symetrické k bodům definovaným v bodech 2.5.1 až 2.5.3 vzhledem k podélné střední rovině vozidla (P'r1, P'r2, P'r3).
 Obrázek 1a
 Zkušební oblast „A“ (příklad vozidla s levostranným řízením)
 Obrázek 1b
 Zkušební oblast „A“ (příklad s místem řidiče uprostřed)
 Obrázek 2a
 Zmenšená zkušební oblast „B“ (příklad vozidla s levostranným řízením) horní neprůhledné zatemnění definované v bodě 2.4.2.2
 Obrázek 2b
 Zmenšená zkušební oblast B (příklad vozidla s levostranným řízením) horní plocha neprůhledného zatmění definovaného v bodě 2.4.2.1.
 Obrázek 3
 Stanovení výchozích bodů (příklad vozidla s levostranným řízením)
 (1) Je však nutno brát v úvahu, že výchozí body definované v bodě 2.5 musí být umístěny v průhledné oblasti.
 (2) Měřeno na vnějším povrchu čelního skla a na stopě roviny 1.
 (3) Pro druhou stranu čelního skla s rovinou souměrnosti vzhledem k rovině 3 vůči podélné střední rovině vozidla.
 (4) Pro druhou stranu čelního skla, s rovinou 8.
 PŘÍLOHA 19
 POSTUP STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU PRO MÍSTA K SEZENÍ V MOTOROVÉM VOZIDLE
 (1)
 Dodatek 1
 Popis třírozměrného zařízení ke stanovení bodu „H“ (zařízení 3DH)
 Dodatek 2
 Trojrozměrný vztažný systém
 Dodatek 3
 Vztažné údaje míst k sezení
 (1) Postup je popsán v příloze 1 a jejích dodatcích k úplnému usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, k dispozici


text:
na adrese: www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html)
 PŘÍLOHA 20
 KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY
 1. DEFINICE
 Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
 1.1
 „typem výrobku“ všechna zasklení, která mají tytéž hlavní vlastnosti;
 1.2
 „třídou tloušťky“ všechna zasklení, jejichž složky mají tutéž tloušťku v mezích přípustných odchylek;
 1.3
 „výrobní jednotkou“ soubor výrobních prostředků pro jeden nebo více typů zasklení umístěných na stejném místě; může zahrnovat více výrobních linek;
 1.4
 „směnou“ období výroby jedné výrobní linky v průběhu denní pracovní doby;
 1.5
 „výrobním obdobím“ období nepřetržité výroby téhož typu výrobku toutéž výrobní linkou;
 1.6
 „Ps“ počet zasklení téhož typu výrobku z téže směny;
 1.7
 „Pr“ počet zasklení téhož typu výrobku vyrobených ve výrobním období.
 2. ZKOUŠKY
 Zasklení se podrobí následujícím zkouškám:
 2.1 Tvrzená čelní skla
 2.1.1
 Zkouška fragmentace podle požadavků přílohy 4 bodu 2.
 2.1.2
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 2.1.3
 Zkouška optického zkreslení podle požadavků přílohy 3 bodu 9.2.
 2.1.4
 Zkouška oddělování sekundárního obrazu podle požadavků přílohy 3 bodu 9.3.
 2.2 Tabule rovnoměrně tvrzeného skla
 2.2.1
 Zkouška fragmentace podle požadavků přílohy 5 bodu 2.
 2.2.2
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 2.2.3
 V případě skleněných tabulí používaných jako čelní skla:
 2.2.3.1
 Zkouška optického zkreslení podle požadavků přílohy 3 bodu 9.2.
 2.2.3.2
 Zkouška oddělování sekundárního obrazu podle požadavků přílohy 3 bodu 9.3.
 2.3 Normální vrstvená čelní skla a skloplastová čelní skla
 2.3.1
 Zkouška maketou hlavy podle požadavků přílohy 6 bodu 3.
 2.3.2
 Zkouška koulí o hmotnosti 2 260 g podle požadavků přílohy 6 bodu 4.2 a přílohy 3 bodu 2.2.
 2.3.3
 Zkouška odolnosti proti vysoké teplotě podle požadavků přílohy 3 bodu 5.
 2.3.4
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 2.3.5
 Zkouška optického zkreslení podle požadavků přílohy 3 bodu 9.2.
 2.3.6
 Zkouška oddělování sekundárního obrazu podle požadavků přílohy 3 bodu 9.3.
 2.3.7
 Pouze v případě skloplastových čelních skel:
 2.3.7.1
 Zkouška odolnosti proti oděru podle požadavků přílohy 9 bodu 2.1.
 2.3.7.2
 Zkouška odolnosti proti vlhkosti podle požadavků přílohy 9 bodu 3.
 2.3.7.3
 Zkouška odolnosti proti chemikáliím podle požadavků přílohy 3 bodu 11.2.1.
 2.4 Normální vrstvené sklo a skloplastové tabule
 2.4.1
 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g podle požadavků přílohy 7 bodu 4.
 2.4.2
 Zkouška odolnosti proti vysoké teplotě podle požadavků přílohy 3 bodu 5.
 2.4.3
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 2.4.4
 Pouze v případě skloplastových zasklení:
 2.4.4.1
 Zkouška odolnosti proti oděru podle požadavků přílohy 9 bodu 2.1.
 2.4.4.2
 Zkouška odolnosti proti vlhkosti podle požadavků přílohy 9 bodu 3.
 2.4.4.3
 Zkouška odolnosti proti chemikáliím podle požadavků přílohy 3 bodu 11.2.1.
 2.4.5
 Výše uvedená ustanovení se považují za splněná, jestliže byly příslušné zkoušky provedeny na čelním skle téhož složení.
 2.5 Čelní skla z upraveného vrstveného skla
 2.5.1
 Kromě zkoušek stanovených v bodu 2.3 této přílohy se provede zkouška fragmentace podle požadavků přílohy 8 bodu 4.
 2.6 Bezpečnostní zasklení s plastovým povlakem
 Kromě zkoušek popsaných v různých bodech této přílohy se provádějí tyto zkoušky:
 2.6.1
 Zkouška odolnosti proti oděru podle požadavků přílohy 9 bodu 2.1.
 2.6.2
 Zkouška odolnosti proti vlhkosti podle požadavků přílohy 9 bodu 3.
 2.6.3
 Zkouška odolnosti


text:
proti chemikáliím podle požadavků přílohy 3 bodu 11.2.1.
 2.7 Celky s vícenásobným zasklením
 2.7.1
 Pro každou tabuli celku s vícenásobným zasklením se s toutéž četností a s týmiž požadavky provedou zkoušky, které jsou popsány v této příloze.
 2.7.2
 V případě celků s vícenásobným zasklením se prostup světla měří podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 2.8 Tuhé plastové tabule
 2.8.1
 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g podle požadavků přílohy 14 bodu 5.
 2.8.2
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 2.8.3
 Zkouška odolnosti proti oděru podle požadavků přílohy 14 bodu 6.1
 2.8.4
 Zkouška křížovým řezem podle požadavků přílohy 14 bodu 6.3.
 Poznámka: Zkouška uvedená výše v bodě 2.8.2 se použije pouze tehdy, pokud je zasklení určeno k použití v místě vyžadujícím viditelnost při řízení.
 Zkouška uvedená výše v bodě 2.8.4 se provede u vzorků, které nebyly podrobeny zkoušce podle bodu 6.2 přílohy 14.
 2.8.5
 Zkouška odolnosti proti chemikáliím podle požadavků přílohy 3 bodu 11.
 2.9 Pružná plastová zasklení jiná než čelní skla
 2.9.1
 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g podle požadavků přílohy 15 bodu 4.
 2.9.2
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 Poznámka: Zkouška uvedená výše v bodě 2.9.2 se použije pouze tehdy, pokud je zasklení určeno k použití v místě vyžadujícím viditelnost při řízení.
 2.9.3
 Zkouška odolnosti proti chemikáliím podle požadavků přílohy 3 bodu 11.2.1.
 2.10 Tuhé plastové celky s vícenásobným zasklením
 2.10.1
 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g podle požadavků přílohy 16 bodu 5.
 2.10.2
 Měření prostupu světla podle požadavků přílohy 3 bodu 9.1.
 Poznámka: Zkouška uvedená výše v bodě 2.10.2 se použije pouze tehdy, pokud je zasklení určeno k použití v místě vyžadujícím viditelnost při řízení.
 2.10.3
 Zkouška odolnosti proti chemikáliím podle požadavků přílohy 3 bodu 11.
 3. ČETNOST A VÝSLEDKY ZKOUŠEK
 3.1 Zkouška fragmentace
 3.1.1 Zkoušky
 3.1.1.1
 První série zkoušek spočívající v rozbití v každém bodě nárazu uvedeném v tomto předpise se provede na začátku výroby každého nového typu zasklení, s cílem stanovit nejzávažnější bod rozbití. Výsledky zkoušek je nutno zaznamenat.
 U tvrzených čelních skel se však první série zkoušek provede pouze tehdy, přesahuje-li roční výroba tohoto typu zasklení 200 kusů.
 3.1.1.2
 V průběhu výrobního období se provede kontrolní zkouška v bodu rozbití zjištěném podle bodu 3.1.1.1.
 3.1.1.3
 Kontrolní zkouška se provede na začátku každého výrobního období nebo po změně barvy.
 3.1.1.4
 V průběhu výrobního období se provedou kontrolní zkoušky s následující minimální četností:
 Tvrzená čelní skla
 Tabule tvrzeného skla
 Čelní skla z upraveného vrstveného skla
 Ps ≤ 200: jedno rozbití za výrobní období
 Pr ≤ 500: jedna za směnu
 0,1 % na typ
 Ps > 200: jedno rozbití za každé čtyři hodiny výroby
 Pr > 500: dvě za směnu
 3.1.1.5
 Jedna kontrolní zkouška se provede na konci výrobního období u jednoho z posledních vyrobených zasklení.
 3.1.1.6
 Pro Pr < 20 je zapotřebí pouze jedna zkouška fragmentace za výrobní období.
 3.1.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají, včetně výsledků bez trvalých záznamů fragmentačního obrazce.
 Navíc se jednou za směnu provede zkouška s trvalým záznamem fragmentačního obrazce, s výjimkou Pr ≤ 500. V tomto


text:
případě se provede pouze jedna zkouška s trvalým záznamem fragmentačního obrazce na výrobní období.
 3.2 Zkouška maketou hlavy
 3.2.1 Zkoušky
 Kontrolují se zkušební kusy odpovídající alespoň 0,5 % denní produkce vrstvených čelních skel z jedné výrobní linky. Zkouší se maximálně 15 čelních skel za den.
 Výběr zkušebních kusů musí být reprezentativní pro různé vyráběné typy čelního skla.
 Po dohodě s příslušným správním orgánem mohou být tyto zkoušky nahrazeny zkouškou nárazem koulí o hmotnosti 2 260 g (viz bod 3.3 níže). V každém případě se zkouší nárazem maketou hlavy alespoň na dvou vzorcích ročně pro každou třídu tloušťky.
 3.2.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.3 Zkouška nárazem koulí o hmotnosti 2 260 g
 3.3.1 Zkoušky
 Kontrola musí pro třídu kategorii tloušťky proběhnout alespoň jednou za měsíc.
 3.3.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.4 Zkouška nárazem koulí o hmotnosti 227 g
 3.4.1 Zkoušky
 Zkušební kusy se vyříznou z dokončených dílů. Z praktických důvodů však lze zkoušet na dokončených výrobcích nebo na jejich částech.
 Provádí se u vzorku odpovídajícím alespoň 0,5 % výroby jedné směny, s maximálně 10 vzorky denně.
 3.4.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.5 Zkouška odolnosti proti vysoké teplotě
 3.5.1 Zkoušky
 Zkušební kusy se vyříznou z dokončených dílů. Z praktických důvodů však lze zkoušet na dokončených výrobcích nebo na jejich částech. Ty se vyberou tak, aby všechny mezivrstvy byly zkoušeny přiměřeně k jejich použití.
 Kontrolují se nejméně tři vzorky pro každou barvu mezivrstvy odebrané z denní produkce.
 3.5.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.6 Prostup světla
 3.6.1 Zkoušky
 Této zkoušce se podrobí reprezentativní vzorky zabarvených dokončených výrobků.
 Kontroly se provedou alespoň na počátku každého výrobního období, ve kterém dojde ke změně ve vlastnostech zasklení, které ovlivňují výsledky zkoušky.
 Čelní skla a tabule s normálním prostupem světla, jež při měření pro schválení typu mají hodnotu nejméně 75 %, a skleněná zasklení kategorie V, se této zkoušce nepodrobují (viz bod 5.5.2 tohoto předpisu).
 Dodavatel skla může také předložit pro tvrzené sklo certifikát shody, z něhož vyplývá splnění výše uvedených požadavků.
 3.6.2 Výsledky
 Zaznamená se hodnota normálního prostupu světla. Navíc u čelních skel s neprůhledným zatemněním se podle kategorie vozidla, pro kterou je čelní sklo určeno, ověří na výkresech uvedených v bodě 3.2.1.2.2.4 tohoto předpisu, zda jsou tato zatemnění vně zkušební oblasti B nebo zóně I. Každé neprůhledné zatemnění musí být v souladu s ustanoveními přílohy 18.
 3.7 Optické zkreslení a oddělování sekundárního obrazu
 3.7.1 Zkoušky
 Každé čelní sklo se zkontroluje z hlediska vizuálních vad. S užitím postupů stanovených v tomto předpisu nebo jakékoli metody s podobnými výsledky se dále zkouší v různých polích výhledu s těmito minimálními četnostmi:
 buď Ps ≤ 200, jeden vzorek na směnu,
 nebo kde Ps > 200, dva vzorky na směnu
 nebo 1 % z celé produkce, přičemž vybrané zkušební kusy reprezentují veškerou produkci.
 3.7.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.8 Zkouška odolnosti proti oděru
 3.8.1 Zkoušky
 Této zkoušce se podrobí pouze tabule s plastovým povlakem, skloplastové tabule a plastová zasklení. Kontrola se provádí nejméně jednou měsíčně pro každý druh plastového povlaku nebo plastové mezivrstvy.
 3.8.2 Výsledky
 Výsledek


text:
měření rozptylu světla se zaznamená.
 3.9 Zkouška odolnosti proti vlhkosti
 3.9.1 Zkoušky
 Této zkoušce se podrobí pouze tabule s plastovým povlakem a skloplastová zasklení. Kontrola se provádí nejméně jednou měsíčně pro každý druh plastového povlaku nebo plastové mezivrstvy.
 3.9.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.10 Zkouška odolnosti proti chemikáliím
 3.10.1 Zkoušky
 Této zkoušce se podrobí pouze tabule s plastovým povlakem, skloplastové tabule a plastová zasklení. Kontrola se provádí nejméně jednou měsíčně pro každý druh plastového povlaku nebo plastové mezivrstvy.
 3.10.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 3.11 Zkouška křížovým řezem
 3.11.1 Zkoušky
 Této zkoušce se podrobí pouze tuhé plastové zasklení s povlakem odolným proti oděru. Alespoň jednou týdně se provede kontrola pro každý typ plastového materiálu a jeho povlaku; použijí se vzorky, které nebyly podrobeny zkoušce simulovaného stárnutí (příloha 14 bod 6.2).
 Vzorky podrobené stárnutí se zkouší každé tři měsíce.
 3.11.2 Výsledky
 Všechny výsledky se zaznamenají.
 PŘÍLOHA 21
 USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE BEZPEČNOSTNÍCH ZASKLÍVACÍCH MATERIÁLŮ VE VOZIDLECH
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato příloha uvádí ustanovení týkající se montáže bezpečnostního zasklení ve vozidlech kategorie M, N a O (1) s cílem zajistit vysokou úroveň bezpečnosti pro cestující, a zejména poskytnout řidiči vysoký stupeň viditelnosti za všech dopravních podmínek, a to nejen dopředu, ale také dozadu a do stran.
 Nevztahuje na pancéřová vozidla definovaná v bodě 2.3.
 2. DEFINICE
 Pro účely této přílohy:
 2.1
 se „vozidlem“ rozumí motorové vozidlo a jeho přípojné vozidlo určené pro použití na silnici, které má nejméně čtyři kola a maximální konstrukční rychlost přesahující 25 km/hod, s výjimkou vozidel pohybujících se po kolejích a všech pracovních strojů;
 2.2
 se „kategorií vozidel“ rozumí soubor vozidel vstupující do odpovídající kategorie klasifikace přijaté v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (1);
 2.3
 „vozidla pro zvláštní účely“„motorová obytná vozidla“, „pancéřová vozidla“, „sanitky“, „pohřební vozidla“, „kabriolety“ jsou jednotlivě definovány v úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (1);
 2.4
 „dvoupodlažní vozidlo“ je definováno v bodě 2.1.2 předpisu č. 107.
 3. OBECNÁ USTANOVENÍ PRO KATEGORIE VOZIDEL M, N A O
 3.1
 Bezpečnostní zasklení se namontuje takovým způsobem, aby navzdory namáhání, kterému je vozidlo za normálních podmínek používání vystaveno, zůstalo ve stávající poloze a dále poskytovalo bezpečnost a viditelnost cestujícím ve vozidle.
 3.2
 Bezpečnostní zasklení musí být označeno příslušnou značkou schválení typu konstrukční části specifikovanou v bodě 5.4 tohoto předpisu, která je v případě potřeby doplněna jedním z doplňkových symbolů podle bodu 5.5.
 4. ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO KATEGORIE VOZIDEL M A N (1)
 4.1 Čelní skla
 4.1.1 Normální prostup světla nesmí být menší než 70 %.
 4.1.2 Typ čelního skla musí odpovídat typu schválenému pro typ vozidla, do kterého má být namontováno.
 4.1.3 Čelní sklo musí být správně namontováno vzhledem k bodu R řidiče.
 4.1.4 Vozidlo, které má maximální konstrukční rychlost vyšší než 40 km/hod, nesmí být vybaveno tvrzeným čelním sklem.
 4.2 Bezpečnostní zasklení jiná než čelní skla a zasklení přepážek
 4.2.1 Bezpečnostní zasklení požadované pro výhled řidiče směrem dopředu
 4.2.1.1
 Bezpečnostní zasklení, kterým má řidič výhled směrem dopředu, jak je definováno v bodě 2.23.1 tohoto předpisu, musí mít normální prostup světla nejméně 70 %.
 4.2.1.2
 Plastové


text:
bezpečnostní zasklení musí být označeno doplňkovým symbolem /B/L, který je definován v bodech 5.5.5 a 5.5.7 tohoto předpisu.
 4.2.2 Bezpečnostní zasklení požadované pro výhled řidiče dozadu
 4.2.2.1
 Bezpečnostní zasklení definované v bodě 2.23.2 tohoto předpisu musí mít prostup světla nejméně 70 %, avšak tam, kde jsou namontována dvě vnější zrcátka, je povoleno zasklení se světelným prostupem pod 70 % za předpokladu, že je označeno doplňkovým symbolem V určeným v bodě 5.5.2 tohoto předpisu.
 4.2.2.2
 Plastové bezpečnostní zasklení musí být označeno doplňkovým symbolem A/L nebo B/L, který je definován v bodech 5.5.5 a 5.5.7 tohoto předpisu.
 Zadní zasklení ve skládacích střechách kabrioletů může být označeno doplňkovým symbolem /B/M.
 Zadní zasklení ve skládacích střechách kabrioletů může být vyrobeno z ohebných plastových tabulí.
 4.2.3 Jiné bezpečnostní zasklení
 4.2.3.1
 Bezpečnostní zasklení, které nezahrnují definice v bodech 2.23.1 a 2.23.2 tohoto předpisu, musí být označena doplňkovým symbolem V určeným v bodě 5.5.2 tohoto předpisu, pokud je světelný prostup nižší než 70 %.
 4.2.3.2
 Plastová bezpečnostní zasklení musí být označena doplňkovými symboly definovanými v bodech 5.5.5, 5.5.6 a 5.5.7 tohoto předpisu. Je-li však vozidlo určeno pro přepravu cestujících, není zasklení s doplňkovými symboly /C/L nebo /C/M povoleno v místech, kde existuje riziko nárazu hlavy.
 4.2.4 Výjimky
 U plastového bezpečnostního zasklení se ustanovení týkající se odolnosti proti oděru, jak je uvedeno v bodech 4.2.2.2 a 4.2.3.2 této přílohy, nevztahují na vozidla a místa zasklení uvedená v následujícím seznamu:
 a)
 sanitky;
 b)
 pohřební vozy;
 c)
 přívěsy včetně obytných vozidel;
 d)
 střešní okna a zasklení umístěná na střeše vozidla;
 e)
 všechna zasklení na horní palubě dvoupodlažního vozidla.
 Není vyžadována zkouška/symbol odolnosti proti oděru.
 4.3 Zvláštní požadavky
 4.3.1
 Jakákoli zasklení směřující dopředu jiná než čelní skla musí být buď vrstvené sklo, nebo plastová tabule s doplňkovým symbolem /A, jak stanoví 5.5.5 a 5.5.7 tohoto předpisu.
 4.3.2
 Bod 4.3.1 se nepoužije pro vozidla s maximální konstrukční rychlostí nižší než 40 km/h.
 (1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999D0204(14)
 Úřední věstník L 030 , 04/02/1999 S. 0054 - 0055
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 52/98ze dne 29. května 1998,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 67/97 [1];vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 97/462/ES ze dne 27. června 1997 o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o desky na bázi dřevaze [2], by mělo být začleněno do Dohody,vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise ze dne 27. června 1997 o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o plastové kotvy/hmoždinky do betonu a zdiva [3], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise ze dne 27. června 1997 o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o výrobky pro kanalizační systémy [4], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 97/555/ES ze dne 14. července 1997 o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o cementy, stavební vápna a jiná hydraulická pojiva [5], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 97/556/ES ze dne 14. července 1997 o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o vnější tepelně izolační kompozitní systémy/sestavy s omítkou (ETICS) [6], by mělo být začleněno do Dohody;vzhledem k tomu, že rozhodnutí Komise 97/638/ES ze dne 19. září 1997 o postupu ověřování shody stavebních výrobků ve smyslu čl. 20 odst. 2 směrnice Rady 89/106/EHS, pokud jde o spojovací prostředky pro konstrukční dřevo/dřevěné dílce [7], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 1 (směrnice Rady 89/106/EHS) kapitoly XXI přílohy II Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:"— 397 D 0462: rozhodnutí Komise 97/462/ES ze dne 27. června 1997 (Úř. věst. L 198, 25.7.1997, s. 27);— 397 D 0463: rozhodnutí Komise 97/463/ES ze dne 27. června 1997 (Úř. věst. L 198, 25.7.1997, s. 31);— 397 D 0464: rozhodnutí Komise 97/464/EHS ze dne 27. června 1997 (Úř. věst. L 198, 25.7.1997, s. 33);— 397 D 0555: rozhodnutí Komise 97/555/EHS ze dne 14. července 1997 (Úř. věst. L 229, 20.8.1997, s. 9);— 397 D 0556: rozhodnutí Komise 97/556/EHS ze dne 14. července 1997 (Úř. věst. L 229, 20.8.1997, s. 14);— 397 D 0638: rozhodnutí Komise 97/638/EHS ze dne 19. září 1997 (Úř. věst. L 268, 1.10.1997, s. 36)."Článek 2Znění rozhodnutí 97/462/ES, 97/463/ES, 97/464/ES, 97/555/ES, 97/556/ES a 97/638/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. června 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna


text: veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 29. května 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 30, 5.2.1998, s. 38.[2] Úř. věst. L 198, 25.7.1997, s. 27.[3] Úř. věst. L 198, 25.7.1997, s. 31.[4] Úř. věst. L 198, 25.7.1997, s. 33.[5] Úř. věst. L 229, 20.8.1997, s. 9.[6] Úř. věst. L 229, 20.8.1997, s. 14.[7] Úř. věst. L 268, 1.10.1997, s. 36.--------------------------------------------------


text:
 19.2.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 46/5
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO DOHODOU O VZÁJEMNÉM UZNÁVÁNÍ MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A SPOJENÝMI STÁTY AMERICKÝMI č. 68/2019
 ze dne 5. února 2020
 o zařazení subjektů posuzování shody do seznamu v odvětvové příloze o elektromagnetické kompatibilitě [2020/223]
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Spojenými státy americkými, a zejména na články 7 a 14 této dohody,
 vzhledem k tomu, že smíšenému výboru přísluší rozhodovat o zařazení subjektu nebo subjektů posuzování shody do seznamu v odvětvové příloze,
 ROZHODL TAKTO:
 1.
 Subjekt posuzování shody uvedený v dodatku A se zařazuje do seznamu subjektů posuzování shody do sloupce „Pro přístup ES na trh USA“ v oddíle V odvětvové přílohy o elektromagnetické kompatibilitě.
 2.
 Strany se dohodly na specifickém rozsahu zařazení subjektu posuzování shody uvedeného v dodatku A, co se týče výrobků a postupů posuzování shody, a budou jej zachovávat.
 Toto rozhodnutí, sepsané ve dvou vyhotoveních, je podepsáno zástupci smíšeného výboru oprávněnými jednat jménem stran za účelem pozměnění dohody. Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem posledního podpisu.
 Za Spojené státy americké
 James C. SANFORD
 Podepsáno ve Washingtonu dne 13. ledna 2020
 Za Evropskou unii
 Ignacio IRUARRIZAGA
 Podepsáno v Bruselu dne 5. února 2020
 Dodatek A
 Subjekt posuzování shody ES zařazený do seznamu subjektů posuzování shody do sloupce „Pro přístup ES na trh USA“ v oddíle V odvětvové přílohy o elektromagnetické kompatibilitě
 Eleforss Oy
 Visiokatu 6
 FI-33720 TAMPERE
 FINSKO


text:
 31.10.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 291/59
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 93/2013
 ze dne 3. května 2013,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1206/2011 ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 66wi (nařízení Komise (EU) č. 255/2010) přílohy XIII Dohody o EHP se vkládá nový bod, který zní:
 „66wj.
 32011 R 1206: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1206/2011 ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi (Úř. věst. L 305, 23.11.2011, s. 23).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 1206/2011 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 4. května 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. .../...ze dne... (3) [kterým se nařízení (ES) č. 1070/2009 začleňuje do Dohody o EHP], podle toho, co nastane později.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. května 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 305, 23.11.2011, s. 23.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (3) Dosud nezveřejněno v Úředním věstníku.


text:
L 176/102 CS Úřední věstník Evropské unie 30.6.2006
 PŘEKLAD
 DOHODA VE FORMĚ VÝMĚNY DOPISŮ
 mezi Evropským společenstvím a samostatným celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu
 podle článku XXIV.6 a článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně
 koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky,
 Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko
 a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k Evropské unii
 A. Dopis Evropského společenství
 Vážený pane,
 v návaznosti na zahájení jednání mezi Evropskými společenstvími (ES) a samostatným celním územím
 Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu podle článku XXIV.6 a článku XXVIII GATT 1994 o změně koncesí
 v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky,
 Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky
 v průběhu jejich přistoupení k ES bylo mezi ES a samostatným celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen
 a Matsu s cílem ukončit jednání zahájená po oznámení ES ze dne 19. ledna 2004 pro WTO v souladu
 s článkem XXIV.6 GATT 1994 dohodnuto následující:
 ES souhlasí, že do svých listin pro celní území ES-25 zahrne i koncese, které byly součástí jeho předchozích
 listin pro ES-15.
 ES souhlasí, že do svých listin pro ES-25 zahrne tyto koncese:
 8712 00 30 (jízdní kola, bez motoru): snížení současné vázané celní sazby ES z 15 % na 14,0 %.
 Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si smluvní strany, poté co dohodu zváží v souladu se svými
 vlastními postupy, vymění dopisy tvořící dohodu. ES vyvine veškeré úsilí, aby zajistila, že příslušná prová-
 děcí opatření budou zavedena před 1. březnem 2006 a za žádných okolností ne později než 1. července
 2006.
 Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.
 Za Evropské společenství
 ---pagebreak--- 30.6.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 176/103
 B. Dopis samostatného celního území Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu
 Vážený pane,
 odkazuji se na Váš dopis, který uvádí:
 „v návaznosti na zahájení jednání mezi Evropskými společenstvími (ES) a samostatným celním územím
 Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu podle článku XXIV.6 a článku XXVIII GATT 1994 o změně
 koncesí v listinách České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky,
 Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko
 a Slovenské republiky v průběhu jejich přistoupení k ES bylo mezi ES a samostatným celním územím
 Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu s cílem ukončit jednání zahájená po oznámení ES ze dne 19.
 ledna 2004 pro WTO v souladu s článkem XXIV.6 GATT 1994 dohodnuto následující:
 ES souhlasí, že do svých listin pro celní území ES-25 zahrne i koncese, které byly součástí jeho
 předchozích listin pro ES-15.
 ES souhlasí, že do svých listin pro ES-25 zahrne tyto koncese:
 8712 00 30 (jízdní kola, bez motoru): snížení současné vázané celní sazby ES z 15 % na 14,0 %.
 Tato dohoda vstupuje v platnost dnem, kdy si smluvní strany, poté co dohodu zváží v souladu se
 svými vlastními postupy, vymění dopisy tvořící dohodu. ES vyvine veškeré úsilí, aby zajistila, že
 příslušná prováděcí opatření budou zavedena před 1. březnem 2006


text:
 16.7.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 228/37
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 24/2019
 ze dne 8. února 2019,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP [2020/941]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí Komise (EU) 2018/993 ze dne 11. července 2018, kterým se mění rozhodnutí (EU) 2017/1214, (EU) 2017/1215, (EU) 2017/1216, (EU) 2017/1218 a (EU) 2017/1219, pokud jde o délku přechodného období (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XX Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XX Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodě 2e (rozhodnutí Komise (EU) 2017/1218) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32018 D 0993: rozhodnutí Komise (EU) 2018/993 ze dne 11. července 2018 (Úř. věst. L 177, 13.7.2018, s. 14).“
 2)
 V bodě 2h (rozhodnutí Komise (EU) 2017/1216) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32018 D 0993: rozhodnutí Komise (EU) 2018/993 ze dne 11. července 2018 (Úř. věst. L 177, 13.7.2018, s. 14).“
 3)
 V bodě 2r (rozhodnutí Komise (EU) 2017/1214) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32018 D 0993: rozhodnutí Komise (EU) 2018/993 ze dne 11. července 2018 (Úř. věst. L 177, 13.7.2018, s. 14).“
 4)
 V bodě 2zg (rozhodnutí Komise (EU) 2017/1215) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32018 D 0993: rozhodnutí Komise (EU) 2018/993 ze dne 11. července 2018 (Úř. věst. L 177, 13.7.2018, s. 14).“
 5)
 V bodě 2zh (rozhodnutí Komise (EU) 2017/1219) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32018 D 0993: rozhodnutí Komise (EU) 2018/993 ze dne 11. července 2018 (Úř. věst. L 177, 13.7.2018, s. 14).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí (EU) 2018/993 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. února 2019 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. února 2019.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 177, 13.7.2018, s. 14.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22012A1222(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a Novým Zélandem, kterou se mění Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody mezi Evropským společenstvím a Novým Zélandem
 Úřední věstník L 356 , 22/12/2012 S. 0002 - 0018
 Dohodamezi Evropskou unií a Novým Zélandem, kterou se mění Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody mezi Evropským společenstvím a Novým ZélandemEVROPSKÁ UNIEaNOVÝ ZÉLAND,dále jen "strany",UZAVŘELY ve Wellingtonu dne 25. června 1998 Dohodu o vzájemném uznávání posuzování shody [1] (dále jen "dohoda o vzájemném uznávání"),VĚDOMY SI nutnosti zjednodušit fungování dohody o vzájemném uznávání,VZHLEDEM K TOMU, že článek 3 dohody o vzájemném uznávání podrobně stanoví formu sektorových příloh a konkrétně uvádí, že oddíl II každé sektorové přílohy dohody musí obsahovat seznam jmenovaných subjektů posuzování shody,VZHLEDEM K TOMU, že článek 4 dohody o vzájemném uznávání omezuje použití dohody na výrobky, které mají původ na území stran podle nepreferenčních pravidel původu,VZHLEDEM K TOMU, že článek 12 dohod o vzájemném uznávání y zřizuje smíšený výbor, který, mimo jiné, uvádí v platnost rozhodnutí o zařazení subjektů posuzování shody do sektorových příloh nebo o jejich vynětí z těchto příloh a stanoví pro takové zařazení nebo vynětí postup,VZHLEDEM K TOMU, že články 8 a 12 dohody o vzájemném uznávání odkazují na předsednictvo smíšeného výboru,VZHLEDEM K TOMU, že článek 12 dohody o vzájemném uznávání výslovně neuděluje smíšenému výboru pravomoci měnit sektorové přílohy, kromě uvádění v platnost rozhodnutí orgánu, který provádí jmenování, kterým se jmenuje určitý subjekt posuzování shody nebo se jeho jmenování ruší,MAJÍCE NA ZŘETELI, že článek 3 dohody o vzájemném uznávání by měl být změněn tak, aby odrážel změny navrhované v článku 12 dohody o vzájemném uznávání, jejichž cílem je omezit povinnost smíšeného výboru podnikat kroky při jmenování nebo zrušení jmenování subjektů posuzování shody na případy, kdy podle článku 8 dohody o vzájemném uznávání došlo ke zpochybnění subjektu druhou stranou, a dále tak, aby se umožnila větší flexibilita ve struktuře sektorových příloh dohody,MAJÍCE NA ZŘETELI, že obchod mezi stranami by neměl být zbytečně omezován, mělo by se omezení ohledně původu v článku 4 dohody o vzájemném uznávání zrušit,MAJÍCE NA ZŘETELI skutečnost, že předsednictvo smíšeného výbor sestává ze stran, měly by se v článcích 8 a 12 dohod o vzájemném uznávání y zrušit odkazy na předsednictvo smíšeného výboru,MAJÍCE NA ZŘETELI, že lepší výměna informací mezi stranami ohledně fungování dohody o vzájemném uznávání její fungování usnadní,MAJÍCE NA ZŘETELI aktualizaci sektorových příloh, které by měly zohledňovat technický pokrok a další skutečnosti, jako rozšíření Evropské unie, měly by být smíšenímu výboru článkem 12 dohody o vzájemném uznávání výslovně svěřeny pravomoci měnit sektorové přílohy i v jiných oblastech než je uvádění v platnost rozhodnutí orgánu, který provádí jmenování, kterým je určitý subjekt posuzování shody jmenován nebo se jeho jmenování ruší, a dále pravomoci nové sektorové přílohy přijímat,MAJÍCE NA ZŘETELI, že pro zjednodušení fungování dohody o vzájemném uznávání by se povinnost smíšeného výboru činit rozhodnutí při jmenování nebo zrušení jmenování subjektů posuzování shody měla omezit na případy, kdy podle článku 8 dohody o vzájemném uznávání došlo ke zpochybnění subjektu druhou stranou,MAJÍCE NA ZŘETELI, že pro zjednodušení


text: fungování dohody o vzájemném uznávání by měl být v článku 12 dohody stanoven jednodušší postup pro jmenování, zrušení jmenování a pozastavení subjektů posuzování shody a měla by být objasněna situace, kdy posuzování shody bylo provedeno subjekty před pozastavením nebo zrušením jejich jmenování,MAJÍCE NA ZŘETELI, že Dohoda o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií je formálně shodná s dohodou o vzájemném uznávání, která byla uzavřena s Novým Zélandem, a je proto měněna souběžně, aby byla mezi oběma dohodami zachována soudržnost.ně změněna.MAJÍCE NA ZŘETELI, že odkazy na právní předpisy a způsob fungování sektorových příloh o inspekci SVP pro léčivé přípravky a o certifikaci šarží a o zdravotnických prostředcích již nejsou aktuální, a byla proto využita příležitost uvedené přílohy změnit tak, aby odrážely současný stav věcí,SE DOHODLY NA TOMTO:Článek 1Změny dohody o vzájemném uznáváníDohoda o vzájemném uznávání se mění takto:1) V článku 3 se odstavec 2 nahrazuje tímto:"2. Každá sektorová příloha obsahuje obecně tyto informace:a) ustanovení o svém rozsahu a oblasti působnosti;b) právní a správní požadavky na postupy posuzování shody;c) orgány, které provádějí jmenování;d) soubor postupů jmenování subjektů posuzování shody ae) případná doplňující ustanovení."2) Článek 4 se nahrazuje tímto:"Článek 4Rozsah a oblast působnostiTato dohoda se použije na výrobky uvedené v ustanovení o rozsahu a oblasti působnosti jednotlivých sektorových příloh."3) Článek 6 se nahrazuje tímto:"Článek 6Orgány, které provádějí jmenování1. Strany zajistí, aby orgány, které provádějí jmenování, odpovědné za jmenování subjektů posuzování shody měly nezbytnou pravomoc a způsobilost takové subjekty jmenovat, jejich jmenování pozastavit, obnovit a zrušit.2. Není-li v sektorových přílohách stanoveno jinak, postupují orgány, které provádějí jmenování, při jmenování, pozastavení jmenování, jeho obnovení a zrušení podle postupů pro jmenování, které jsou stanoveny v článku 12 a v příloze."4) V článku 7 se odstavec 1 nahrazuje tímto:"1. Strany si budou vyměňovat informace týkající se použitých postupů, aby se ujistily, že jmenované subjekty posuzování shody spadající do jejich pravomoci splňují právní a správní požadavky stanovené v sektorových přílohách a požadavky na způsobilost podle přílohy."5) Článek 8 se mění takto:a) Odstavec 3 se nahrazuje tímto:"3. Zpochybnění musí být doloženo objektivním a věcným způsobem a musí být sděleno písemně druhé straně a smíšenému výboru."b) Odstavec 6 se nahrazuje tímto:"6. Nerozhodne-li smíšený výbor jinak, bude zpochybněnému subjektu posuzování shody pozastaveno jmenování příslušným orgánem, který provádí jmenování, s účinkem od okamžiku zpochybnění jeho způsobilosti nebo zpochybnění skutečnosti, že subjekt splňuje příslušné požadavky, až do okamžiku, kdy bude buď dosaženo ve smíšeném výboru dohody o statusu tohoto subjektu, nebo kdy zpochybňující strana oznámí druhé straně a smíšenému výboru, že daný subjekt posuzování shody podle ní již je způsobilý a splňuje příslušné požadavky."6) Článek 9 se nahrazuje tímto:"Článek 9Výměna informací1. Strany si budou vyměňovat informace týkající se provádění právních a správních předpisů uvedených v sektorových přílohách a povedou aktualizovaný seznam subjektů posuzování shody jmenovaných v souladu s touto dohodou.2. V souladu se svými závazky vyplývajícími z Dohody Světové obchodní organizace o technických překážkách obchodu se budou obě strany vzájemně informovat o změnách, které hodlají učinit v právních a správních předpisech, jež se týkají předmětu této dohody,


text: a oznámí, kromě případů uvedených v odstavci 3 tohoto článku, druhé straně znění nových ustanovení nejpozději 60 kalendářních dnů před tím, než tato ustanovení vstoupí v platnost.3. V případě, že jedna strana přijme naléhavá opatření, která považuje za oprávněná s ohledem na bezpečnost, zdraví nebo ochranu životního prostředí, s cílem odstranit bezprostřední riziko představované výrobkem, na nějž se vztahuje sektorová příloha, uvědomí druhou stranu o opatřeních a o důvodech pro jejich zavedení neprodleně nebo v souladu se sektorovou přílohou."7) V článku 12 se odstavce 3 až 7 se nahrazují tímto:"3. Smíšený výbor se schází alespoň jednou ročně, pokud výbor nebo strany nerozhodnou jinak. Pokud si to vyžaduje účinné fungování této dohody, nebo požádá-li o to kterákoli strana, koná se ještě jedno nebo více zasedání.4. Smíšený výbor smí projednávat jakoukoli záležitost týkající se fungování této dohody. Zejména je odpovědný za:a) změnu sektorových příloh v souladu s touto dohodou;b) výměnu informací týkajících se postupů používaných kteroukoli stranou, aby bylo zajištěno, že si subjekty posuzování shody zachovají nezbytnou úroveň způsobilosti;c) jmenování smíšeného týmu nebo smíšených týmů odborníků pro ověření technické způsobilosti subjektu posuzování shody a plnění ostatních příslušných požadavků tímto subjektem v souladu s článkem 8;d) výměnu informací a oznamování změn v právních a správních předpisech uvedených v sektorových přílohách stranám, včetně takových změn, které vyžadují provedení změny sektorových příloh;e) řešení jakýchkoli otázek týkajících se provádění této dohody a jejích sektorových příloh;f) přijímání nových sektorových příloh v souladu s touto dohodou.5. Všechny změny sektorových příloh provedené v souladu s touto dohodou a všechny nové sektorové přílohy přijaté v souladu s touto dohodou musí být smíšeným výborem neprodleně písemně oznámeny oběma stranám a pro obě strany nabudou účinnosti dnem, kdy smíšený výbor obdržel oznámení každé strany, které potvrzuje dokončení potřebných postupů pro to, aby změny nebo nová sektorová příloha nabyla účinnosti, pokud se strany písemně nedohodnou jinak.6. Pro jmenování subjektu posuzování shody se použije tento postup:a) strana, která si přeje jmenovat jakýkoli subjekt posuzování shody písemně předloží za tímto účelem druhé straně svůj návrh a připojí podpůrnou dokumentaci, kterou stanoví smíšený výbor;b) pokud druhá strana s návrhem souhlasí nebo pokud uplyne lhůta 60 kalendářních dnů, aniž byly vzneseny námitky v souladu s postupy smíšeného výboru, bude daný subjekt posuzování shody považován za jmenovaný subjekt posuzování shody v souladu s podmínkami článku 5;c) pokud druhá strana zpochybní podle článku 8 technickou způsobilost a plnění příslušných požadavků navrhovaným subjektem posuzování shody ve výše uvedené lhůtě 60 dnů, může smíšený výbor rozhodnout, že provede ověření dotyčného subjektu v souladu s článkem 8;d) v případě jmenování nového subjektu posuzování shody vstupuje posouzení shody provedené takovým subjektem v platnost dnem, kdy daný se subjekt posuzování shody stane jmenovaným subjektem posuzování shody v souladu s touto dohodou;e) každá ze stran může pozastavit, obnovit nebo zrušit jmenování subjektu posuzování shody, který spadá do její pravomoci. Dotyčná strana o svém rozhodnutí neprodleně písemně uvědomí druhou stranu a smíšený výbor a rovněž jim sdělí datum svého rozhodnutí. Pozastavení, obnovení nebo zrušení jmenování nabudou účinnosti dnem rozhodnutí dané strany;f) v souladu s článkem 8


text: může každá ze stran za výjimečných okolností zpochybnit technickou způsobilost jmenovaného subjektu posuzování shody, který spadá do pravomoci druhé strany. V takovém případě může smíšený výbor rozhodnout, že provede ověření dotyčného subjektu v souladu s článkem 8.7. V případě, že jmenování subjektu posuzování shody je pozastaveno nebo zrušeno, zůstává posouzení shody, které tento subjekt provedl před datem nabytí účinnosti pozastavení nebo zrušení jmenování, platné, pokud příslušná strana tuto platnost neomezila nebo nezrušila, nebo pokud smíšený výbor nerozhodl jinak. Strana, v jejíž pravomoci pracoval subjekt posuzovaní shody, jehož jmenování bylo pozastaveno nebo zrušeno, písemně uvědomí druhou stranu o veškerých takových změnách týkajících se omezení nebo zrušení platnosti."8) Článek 15 semění takto:a) Odstavec 3 se nahrazuje tímto:"3. Smíšený výbor může přijímat sektorové přílohy, na něž se vztahuje článek 2 a ve kterých budou uvedena prováděcí opatření k této dohodě."b) Odstavec 4 se nahrazuje tímto:"4. O změnách sektorových příloh a o přijetí nových sektorových příloh rozhoduje smíšený výbor."9) Příloha se mění takto:a) Bod 9 se nahrazuje tímto:"9. Orgány, které provádějí jmenování, sdělí zástupcům své strany ve smíšeném výboru zřízeném podle článku 12 této dohody, které subjekty posuzování shody mají být jmenovány, kterým má být jmenování pozastaveno nebo zrušeno. Jmenování, pozastavení jmenování nebo zrušení jmenování subjektů posuzování shody se bude provádět v souladu s touto dohodou a v souladu s jednacím řádem smíšeného výboru."b) Bod 10 se nahrazuje tímto:"10. Jakmile orgán, který provádí jmenování, doporučí zástupci své strany ve smíšeném výboru zřízeném podle této dohody, které subjekty posuzování shody mají být jmenovány, poskytne o každém subjektu posuzování shody tyto údaje:a) název;b) poštovní adresu;c) číslo faxu a e-mailovou adresu;d) rozsah výrobků, postupů, norem nebo služeb, pro jejichž posuzování je oprávněn;e) postupy posuzování shody, které je oprávněn provádět af) postup pro jmenování, který byl použit pro zjištění způsobilosti."10) Sektorová příloha o inspekci SVP pro léčivé přípravky a o certifikaci šarží, včetně dodatku 1 a dodatku 2, se nahrazuje tímto:""SEKTOROVÁ PŘÍLOHA O INSPEKCI SVP PRO LÉČIVÉ PŘÍPRAVKY A O CERTIFIKACI ŠARŽÍ K DOHODĚ O VZÁJEMNÉM UZNÁVÁNÍ POSUZOVÁNÍ SHODY MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A NOVÝM ZÉLANDEMROZSAH A OBLAST PŮSOBNOSTI1. Ustanovení této sektorové přílohy se vztahují na všechny léčivé přípravky, které jsou průmyslově vyráběny na Novém Zélandě a v Evropské unii a na něž se vztahují požadavky správné výrobní praxe (SVP).V případě léčivých přípravků, na něž se vztahuje tato sektorová příloha, bude každá ze stran uznávat závěry inspekcí u výrobců, které byly provedeny příslušnými inspekčními orgány druhé strany, a příslušná povolení výroby udělená příslušnými orgány druhé strany.Kromě toho bude druhou stranou uznáván certifikát výrobce o shodě každé šarže s jejími specifikacemi, aniž by byla opakována kontrola při dovozu."Léčivými přípravky" se rozumí všechny přípravky upravené farmaceutickými právními předpisy v Evropské unii a na Novém Zélandě uvedenými v oddílu I. Definice léčivých přípravků zahrnuje všechny humánní a veterinární přípravky, jako jsou chemické a biologické léčivé přípravky, imunologické přípravky, radiofarmaka, stabilní léčivé přípravky z lidské krve nebo plazmy, směsi pro přípravu léčivých veterinárních krmiv, a případně vitamíny, minerální látky, bylinné léčivé přípravky a homeopatické léčivé přípravky."Správná výrobní praxe (SVP)" je tou součástí zabezpečování


text: jakosti, která zajišťuje, aby výrobky byly shodně vyráběny a v průběhu výroby kontrolovány podle příslušných norem jakosti v závislosti na jejich zamýšleném použití a podle požadavků registrace udělené dovážející stranou. Pro účely této sektorové přílohy to zahrnuje systém, jehož prostřednictvím výrobce obdrží od držitele registrace nebo od žadatele o registraci specifikaci přípravku nebo postupu a zajistí, aby léčivý přípravek byl vyráběn v souladu s touto specifikací (odpovídá certifikaci kvalifikovanou osobou v Evropské unii).2. Pokud jde o léčivé přípravky, na něž se vztahují právní předpisy jedné strany (dále jen "regulující strana"), ale nikoli právní předpisy druhé strany, může výrobce požádat orgán určený příslušným kontaktním místem regulující strany uvedeným v bodě 12 oddílu III pro účely této dohody o provedení inspekce místně příslušným inspekčním orgánem. Toto ustanovení se vztahuje mimo jiné na výrobu účinných složek léčivých přípravků, meziproduktů a výrobků určených pro použití při klinických hodnoceních a pro vzájemně dohodnuté předregistrační inspekce. Prováděcí opatření jsou uvedena v bodě 3 písm. b) oddílu III.Certifikace výrobců3. Na žádost vývozce, dovozce nebo příslušného orgánu druhé strany vydají orgány odpovědné za udělování povolení výroby a za dozor nad výrobou léčivých přípravků certifikát o tom, že výrobce:- je příslušným způsobem oprávněn vyrábět dotyčný léčivý přípravek nebo provádět dotyčnou specifikovanou výrobní operaci,- je pravidelně podrobován inspekcím orgánů a- splňuje vnitrostátní požadavky SVP, které jsou uznány za rovnocenné oběma stranami, uvedené v oddílu I. Je-li odkazováno na různé požadavky SVP (ve smyslu ustanovení bodě 3 písm. b)oddílu III), uvede se tato skutečnost v certifikátu.V certifikátu musí být rovněž uvedeno výrobní místo (místa) (a popřípadě umístění smluvních zkušebních laboratoří). Formát certifikátu stanoví smíšená sektorová skupina.Certifikáty musí být vydány urychleně a doba k tomu potřebná by neměla překročit 30 kalendářních dnů. Ve výjimečných případech, například musí-li být provedena nová inspekce, smí být tato lhůta prodloužena na 60 kalendářních dnů.Certifikace šarží4. Každou vyváženou šarži doprovází certifikát šarže vydaný výrobcem (samocertifikace) po úplné kvalitativní analýze, kvantitativní analýze všech léčivých látek a po všech dalších zkouškách nebo kontrolách nezbytných pro zajištění jakosti přípravku v souladu s požadavky registrace. Tento certifikát bude potvrzovat, že šarže odpovídají svým specifikacím, a musí být uložen u dovozce. Bude k dispozici na požádání příslušného orgánu.Při vydání certifikátu musí výrobce vzít v úvahu ustanovení platného schématu certifikace WHO pro jakost léčivých přípravků pohybujících se v mezinárodním obchodu. V certifikátu musí být podrobně uvedeny dohodnuté specifikace přípravku, odkaz na analytické metody a na výsledky analýzy. Musí obsahovat prohlášení, že záznamy o zpracování a balení šarže byly prověřeny a shledány ve shodě se SVP. Certifikát šarže podepisuje osoba oprávněná k propuštění šarže do prodeje nebo pro dodání, tj. v Evropské unii "kvalifikovaná osoba" podle příslušných právních předpisů Evropské unie. Na Novém Zélandě je odpovědná osoba uvedená na povolení k výrobě vydaném na základě příslušných právních předpisů Nového Zélandu.ODDÍL IPRÁVNÍ A SPRÁVNÍ POŽADAVKYV souladu s oddílem III budou obecné inspekce SVP prováděny podle požadavků SVP vyvážející strany. Příslušné právní a správní předpisy týkající se této sektorové přílohy jsou uvedeny v tabulce I.Požadavky na jakost přípravků určených pro vývoz, včetně metody jejich výroby a


text: jejich výrobní specifikace, jsou však požadavky uvedené v registraci dotyčného přípravku, která byla udělena dovážející stranou.Příslušné právní předpisy a právní a správní ustanovení za Evropskou unii | Příslušné právní předpisy a právní a správní ustanovení za Nový Zéland |Směrnice Komise 91/412/EHS ze dne 23. července 1991, kterou se stanoví zásady a pokyny pro správnou výrobní praxi pro veterinární léčivé přípravky, v platném znění;Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se veterinárních léčivých přípravků, v platném znění;Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/82/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků, v platném znění;Směrnice Komise 2003/94/ES ze dne 8. října 2003, kterou se stanoví zásady a pokyny pro správnou výrobní praxi pro humánní léčivé přípravky a hodnocené humánní léčivé přípravky, v platném znění;Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky, v platném znění;Pokyny pro správnou distribuční praxi (94/C 63/03)Svazek 4 - Pokyny pro správnou výrobní praxi pro humánní a veterinární léčivé přípravky | Medicines Act 1981Medicines Regulations 1984New Zealand Code of Good Manufacturing Practice for Manufacture and Distribution of Therapeutic Goods, části 1, 2, 4 a 5Agricultural Compounds and Veterinary Medicines Act 1997Agricultural Compounds and Veterinary Medicines Regulations, 2001Agricultural Compounds and Veterinary Medicines (ACVM) Guideline for Good Manufacturing PracticeAgricultural Compounds and Veterinary Medicines (ACVM) Guideline for Good Manufacturing Practicea všechny právní předpisy přijaté na základě výše uvedených předpisů, nebo předpisy, které výše uvedené předpisy mění. |ODDÍL IIINSPEKČNÍ ORGÁNYSeznam inspekčních orgánůpro tuto sektorovou přílohu byl stanoven na základě vzájemné dohody stran a strany jej budou aktualizovat. Pokud jedna strana druhou stranu požádá o kopii nejnovějších seznamů inspekčních orgánů, poskytne dožádaní strana druhé straně kopii těchto seznamů do 30 kalendářních dnů od data obdržení žádosti.ODDÍL IIIPROVÁDĚCÍ OPATŘENÍ1. Předávání inspekčních zprávNa odůvodněnou žádost předají příslušné inspekční orgány kopii poslední inspekční zprávy o výrobním nebo o kontrolním místě v případě, že analytické činnosti jsou smluvně zadávány. Žádost se může týkat "úplné inspekční zprávy" nebo "podrobné zprávy" (viz bod 2). Každá strana musí zachovávat míru důvěrnosti inspekčních zpráv, která je požadována předávající stranou.Pokud nebyl výrobní proces dotyčného léčivého přípravku podroben v poslední době inspekci, tzn. poslední inspekce nebyla provedena v uplynulých dvou letech, nebo pokud je nezbytné provést zvláštní inspekci, může být požadována specifická a podrobná inspekce. Strany zajistí, aby byly inspekční zprávy předány do 30 kalendářních dnů, přičemž se tato lhůta prodlužuje na 60 kalendářních dnů, pokud má být provedena nová inspekce.2. Inspekční zprávy"Úplná inspekční zpráva" sestává ze základních údajů o místě (sestavených výrobcem nebo subjektem provádějícím inspekci) a z popisné zprávy vypracované subjektem provádějícím inspekci. "Podrobná zpráva" obsahuje odpovědi na specifické dotazy druhé strany týkající se výrobního podniku.3. Referenční SVPa) Výrobci jsou podrobováni inspekci podle příslušných požadavků SVP vyvážející strany (viz oddíl I).b) Pokud jde o léčivé přípravky v oblasti působnosti farmaceutických právních předpisů dovážející strany, ale nikoli v oblasti působnosti právních


text: předpisů vyvážející strany, provede místně příslušný inspekční orgán, který hodlá provést inspekci dotyčných výrobních postupů, inspekci podle vlastních požadavků SVP, nebo pokud nejsou specifické požadavky SVP dány, podle příslušných požadavků SVP dovážející strany. Totéž platí v případě, kdy příslušné místní požadavky SVP nejsou považovány za rovnocenné s požadavky SVP dovážející strany, pokud jde o zabezpečování jakosti konečného přípravku.Rovnocennost požadavků SVP na specifický přípravek nebo na třídu přípravků (například léčivé přípravky pro výzkumné účely, výchozí materiály) bude stanovena postupem stanoveným smíšenou sektorovou skupinou.4. Způsob provádění inspekcía) Inspekcemi bude rutinním způsobem posouzeno, zda výrobce splňuje požadavky SVP. Tyto inspekce se označují jako obecné inspekce SVP (také pravidelné, periodické nebo rutinní inspekce).b) Inspekce "zaměřené na výrobek nebo postup" (v určitých případech "předregistrační inspekce") jsou zaměřeny na výrobu jednoho přípravku nebo na jeden postup nebo na výrobu jedné řady přípravků nebo na jednu řadu postupů a zahrnují zhodnocení validace a splnění specifických aspektů postupu a kontroly popsaných v registraci. Podle potřeby budou subjektům provádějícím inspekci poskytnuty příslušné informace o výrobku (dokumentace týkající se jakosti a dokumentace týkající se žádosti o registraci/registrace samé) jako důvěrné.5. Inspekční poplatky/poplatky za vypracováníRežim inspekčních poplatků/poplatků za vypracování je určen podle místa výrobce. Inspekční poplatky/poplatky za vypracování nebudou účtovány výrobcům usazeným na území druhé strany v případě výrobků, na něž se vztahuje tato sektorová příloha.6. Ochranná doložka pro inspekceKaždá strana si vyhrazuje právo provést vlastní inspekci z důvodů, které sdělí druhé straně. Tyto inspekce mají být předem oznámeny druhé straně, která má možnost se k inspekci připojit. Této ochranné doložky by mělo být využito výjimečně. Pokud se taková inspekce uskuteční, může být požadováno uhrazení jejích nákladů.7. Výměna informací mezi orgány a sbližování požadavků na jakostV souladu s obecnými ustanoveními dohody si strany vymění veškeré příslušné informace nezbytné pro vzájemné uznávání inspekcí. V případě, že v právním systému jedné ze stran došlo k závažným změnám, může druhá strana za účelem prokázání způsobilosti požadovat dodatečné specifické informace týkající se inspekčních orgánů. Tyto specifické žádosti se mohou týkat informací o školení, inspekčních postupech, obecných informací, výměny dokumentů a transparentnosti auditů inspekčních orgánů prováděných agenturami, které jsou relevantní pro uplatňování této sektorové přílohy. Tyto žádosti by měly být podávány prostřednictvím smíšené sektorové skupiny, která by měla rovněž v rámci průběžného aktualizačního programu dohlížet na jejich vyřízení.Příslušné orgány na Novém Zélandě a v Evropské unii se kromě toho budou navzájem průběžně informovat o všech nových technických pokynech nebo změnách v inspekčních postupech. Každá strana je bude před jejich přijetím konzultovat s druhou stranou.8. Úřední propouštění šaržíPostup pro úřední propouštění šarží spočívá v dodatečném ověření bezpečnosti a účinnosti imunologických léčivých přípravků (očkovacích látek) a krevních derivátů prováděném příslušnými orgány před distribucí každé šarže léčivého přípravku. Tato dohoda nezahrnuje toto vzájemné uznávání úředních propouštění šarží. Pokud je však použit postup pro úřední propouštění šarží, předloží výrobce na žádost dovážející strany úřední certifikát o propuštění šarže, jestliže byla dotyčná šarže podrobena zkoušce kontrolními orgány vyvážející strany.Za Evropskou unii je postup pro úřední propouštění šarží pro humánní léčivé přípravky zveřejňován Evropským ředitelstvím pro kvalitu léčiv a zdravotní péče. Za