text:
v montáži sady odrazek třídy IVA dle předpisu č. 3 nebo třídy C dle předpisu č. 104, za nimiž následuje požadované nápadné značení takto:
 a)
 odrazka o velikosti minimálně 25 cm2;
 b)
 jedna odrazka namontovaná maximálně 600 mm od předního konce vozidla;
 c)
 dodatečné odrazky umístěné maximálně 600 mm od sebe;
 d)
 vzdálenost mezi poslední odrazkou a začátkem nápadného značení nesmí překročit 600 mm.
 6.21.4.2.1.2 U přípojných vozidel od každého konce vozidla (bez tažné oje).
 6.21.4.2.2 Úhrnná vodorovná délka dílů nápadného značení instalovaných na vozidlo, s vyloučením případného vodorovného překrytí jednotlivých dílů, musí odpovídat nejméně 70 %:
 6.21.4.2.2.1 délky vozidla v případě motorových vozidel, nebo délky případné kabiny v případě tahačů návěsů; při použití alternativního způsobu značení dle bodu 6.21.4.2.1.1 se však jedná o vzdálenost začínající maximálně 2 400 mm od předního konce až po záď vozidla.
 Text obrazu
 Celková délka
 Motorové vozidlo
 A je vzdálenost mezi nejvíce vpředu umístěným nápadným značením a předním okrajem vozidla. Maximální hodnotou A je 2 400 mm (viz bod 6.21.4.2.1.1).
 6.21.4.2.2.2 U přípojných vozidel celkové délky vozidla (bez tažné oje).
 Text obrazu
 Celková délka bez oje
 Přívěs
 6.21.4.3 Výška
 6.21.4.3.1 Dolní díl/díly pruhového a obrysového značení
 Co možná nejníže v rozsahu:
 Minimum: nejméně 250 mm nad vozovkou,
 Maximum: nejvýše 1 500 mm nad vozovkou.
 Nicméně tam, kde tvar, konstrukce, způsob provedení nebo požadavky na provoz vozidla neumožňují vyhovět maximální hodnotě 1 500 mm, popřípadě tam, kde je to nezbytné pro splnění požadavků bodů 6.21.4.1.2, a 6.21.4.2.2 nebo vodorovného umístění pruhového značení nebo dolního/dolních dílu/dílů obrysového značení, je přípustná maximální montážní výška 2 500 mm.
 Nezbytné zdůvodnění pro instalaci nápadného značení výše než 1 500 mm se uvede ve formuláři sdělení.
 6.21.4.3.2 Horní díl/díly obrysového značení:
 co nejvýše, avšak do 400 mm od horního kraje vozidla.
 6.21.5 Viditelnost
 Nápadné značení se považuje za viditelné, je-li nejméně 70 % svíticí plochy instalovaného značení viditelných oku pozorovatele nalézajícího se v jakémkoli bodě rovin pozorování vymezených takto:
 6.21.5.1 pro zadní a přední nápadné značení (viz příloha 11, obrázky 1a a 1b) je rovinou pozorování rovina kolmá k podélné ose vozidla, nacházející se 25 m od nejvzdálenějšího konce vozidla a ohraničená:
 6.21.5.1.1
 na výšku dvěma vodorovnými rovinami umístěnými ve výšce 1 a 3,0 m nad vozovkou;
 6.21.5.1.2
 na šířku dvěma svislými rovinami svírajícími úhel 4° směrem ven od střední podélné roviny vozidla a procházejícími průsečíkem svislých rovin rovnoběžných se střední podélnou rovinou vozidla a vymezujících celkovou šířku vozidla a roviny kolmé k podélné ose vozidla, která vymezuje konec vozidla.
 6.21.5.2 Pro boční nápadné značení (viz příloha 11, obr. 2) je rovinou pozorování rovina rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla, nacházející se 25 m od nejvzdálenějšího vnějšího okraje vozidla a ohraničená:
 6.21.5.2.1
 na výšku dvěma vodorovnými rovinami umístěnými ve výšce 1,0 a 1,5 m nad vozovkou;
 6.21.5.2.2
 na šířku dvěma svislými rovinami svírajícími úhel 4° směrem ven od roviny kolmé k podélné ose vozidla a procházejícími průsečíkem svislých rovin kolmých k podélné ose vozidla, které vymezují celkovou délku vozidla, a nejvzdálenějšího vnějšího okraje vozidla.
 6.21.6 Orientace
 6.21.6.1 Směrem do strany:


text:
co nejvíce rovnoběžně se střední podélnou rovinou vozidla; musí být slučitelná s tvarem, konstrukcí a způsobem provedení vozidla a provozními požadavky na něj; pokud to není možné, musí co nejdůsledněji sledovat obrys vnějšího tvaru vozidla.
 6.21.6.2 Směrem dozadu a dopředu:
 Co nejvíce rovnoběžně s příčnou rovinou vozidla; musí být slučitelná s tvarem, konstrukcí a způsobem provedení vozidla a provozními požadavky na něj; pokud to není možné, musí co nejdůsledněji sledovat obrys vnějšího tvaru vozidla.
 6.21.7 Další požadavky
 6.21.7.1 Nápadné značení se považuje za spojité, jestliže vzdálenosti mezi sousedními díly jsou co nejmenší a nepřesahují 50 % délky nejkratšího sousedního dílu. Pokud však výrobce může ke spokojenosti schvalovacího orgánu prokázat, že není možné dodržet hodnotu 50 %, vzdálenost mezi sousedními díly může být větší než 50 % délky nejkratšího sousedního dílu a musí být co nejmenší a nesmí překročit 1 000 mm.
 6.21.7.2 U částečného obrysového značení musí být každý horní roh vytvořen dvěma čarami svírajícími navzájem úhel 90°, z nichž každá musí mít délku nejméně 250 mm. Pokud to není možné, musí značení co nejdůsledněji sledovat obrys vnějšího tvaru vozidla.
 6.21.7.3 Vzdálenost mezi nápadným značením na zádi vozidla a každou povinnou brzdovou svítilnou by měla být větší než 200 mm.
 6.21.7.4 Tam, kde jsou instalovány desky zadního značení odpovídající sérii změn 01 předpisu č. 70, mohou být tyto dle uvážení výrobce považovány pro účely výpočtu délky nápadného značení a jeho blízkosti k okraji vozidla za součást nápadného značení směrem dozadu.
 6.21.7.5 Místa na vozidle určená pro umístění nápadného značení musí umožňovat instalaci značení širokého nejméně 60 mm.
 6.22 Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS) (předpis č. 123)
 Není-li níže stanoveno jinak, použijí se pro příslušnou část systému AFS požadavky na dálkové světlomety (bod 6.1) a potkávací světlomety (bod 6.2) tohoto předpisu.
 6.22.1 Přítomnost
 Nepovinně na motorových vozidlech. Zakázán na přípojných vozidlech.
 6.22.2 Počet
 Jeden.
 6.22.3 Uspořádání
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.22.4 Poloha
 Před jakoukoli zkouškou podle níže uvedených bodů musí být systém AFS uveden do neutrálního stavu.
 6.22.4.1 Na šířku a na výšku:
 pro danou funkci nebo režim osvětlení musí jednotky osvětlení, které jsou podle popisu žadatele pro uvedenou funkci nebo režim osvětlení napájeny současně, splňovat požadavky uvedené níže v bodech 6.22.4.1.1 až 6.22.4.1.4.
 Všechny rozměry se týkají nejbližšího okraje přivrácené plochy / přivrácených ploch jednotky/jednotek osvětlení při pohledu ve směru vztažné osy.
 6.22.4.1.1 Dvě symetricky umístěné jednotky osvětlení musí být na výšku umístěny v souladu s požadavky příslušných bodů 6.1.4 a 6.2.4, přičemž „dvěma symetricky umístěnými jednotkami osvětlení“ se rozumí dvě jednotky osvětlení, každá na jedné straně vozidla, umístěné tak, aby (geometrická) těžiště jejich přivrácených ploch byla ve stejné výšce a ve stejné vzdálenosti od podélné střední roviny vozidla, každá s dovolenou odchylkou 50 mm; jejich plochy výstupu světla, svíticí plochy a vyzařované světlo však mohou být různé.
 6.22.4.1.2 Případné dodatečné jednotky osvětlení musí být na obou stranách vozidla umístěny ve vzdálenosti nepřesahující 140 mm (23) ve vodorovném směru (E na obrázku) a 400 mm ve svislém směru nad nebo pod (D na obrázku) nejbližší jednotkou osvětlení.
 6.22.4.1.3 Žádná z dodatečných

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
jednotek osvětlení popsaných výše v bodě 6.22.4.1.2 nesmí být umístěna níže než 250 mm (F na obrázku) ani výše než podle bodu 6.2.4.2 tohoto předpisu (G na obrázku) nad vozovkou.
 6.22.4.1.4 Kromě toho na šířku:
 Pro každý režim potkávacího světla:
 vnější okraj přivrácené plochy alespoň jedné jednotky osvětlení na každé straně vozidla nesmí být vzdálen více než 400 mm od nejvzdálenějšího vnějšího okraje vozidla (A na obrázku) a dále
 vnitřní okraje přivrácených ploch ve směru vztažných os musí být od sebe vzdáleny nejméně 600 mm. Toto se však nevztahuje na vozidla kategorií M1 a N1; u všech ostatních kategorií motorových vozidel, jejichž celková šířka je menší než 1 300 mm, může být tato vzdálenost snížena na 400 mm.
 Přivrácené plochy jednotek osvětlení 1 až 11 systému AFS (příklad)
 Jednotky osvětlení mohou být napájeny současně pro daný režim osvětlení:
 Č. 3 a 9
 :
 (dvě symetricky umístěné jednotky osvětlení)
 Č. 1 a 11
 :
 (dvě symetricky umístěné jednotky osvětlení)
 Č. 4 a 8
 :
 (dvě dodatečné jednotky osvětlení)
 Jednotky osvětlení, které nejsou napájeny pro daný režim osvětlení:
 Č. 2 a 10
 :
 (dvě symetricky umístěné jednotky osvětlení)
 Č. 5
 :
 (dodatečná jednotka osvětlení)
 Č. 6 a 7
 :
 (dvě symetricky umístěné jednotky osvětlení)
 Vodorovné rozměry v mm:
 A ≤ 400
 B ≥ 600, nebo ≥ 400 je-li celková šířka vozidla < 1 300 mm, avšak žádné požadavky u vozidel kategorií M1 a N1:
 C ≤ 200
 E ≤ 140
 Svislé rozměry v mm:
 D ≤ 400
 F ≥ 250
 G ≤ 1 200
 6.22.4.2 Na délku:
 Všechny jednotky osvětlení systému AFS se montují vpředu. Tato podmínka se považuje za splněnou, jestliže vyzařované světlo neobtěžuje řidiče ani přímo, ani nepřímo přes zařízení pro nepřímý výhled a/nebo jiné odrážející plochy na vozidle.
 6.22.5 Geometrická viditelnost
 Na každé straně vozidla pro každou zajišťovanou funkci a režim osvětlení:
 Úhly geometrické viditelnosti předepsané pro příslušné funkce osvětlení podle bodů 6.1.5 a 6.2.5 tohoto předpisu musí splňovat alespoň jedna z jednotek osvětlení, které jsou podle popisu žadatele napájeny současně k výkonu uvedené funkce a režimu (režimů). Aby byly splněny požadavky na různé úhly, mohou být užity jednotlivé jednotky osvětlení.
 6.22.6 Orientace
 Směrem dopředu.
 Před jakoukoli následnou zkouškou musí být systém AFS uveden do neutrálního stavu a vyzařovat základní potkávací světlo.
 6.22.6.1 Svislá orientace:
 6.22.6.1.1
 Výchozí sklon rozhraní základního potkávacího světla směrem dolů, který se nastavuje u nenaloženého vozidla s jednou osobou na sedadle řidiče, musí být stanoven výrobcem vozidla s přesností na 0,1 % a musí být na každém vozidle vyznačen snadno čitelným a nesmazatelným způsobem v blízkosti předního osvětlovacího systému nebo štítku výrobce značkou uvedenou v příloze 7.
 Pokud výrobce stanoví různé základní sklony směrem dolů pro různé jednotky osvětlení, které vytvářejí rozhraní základního potkávacího světla nebo se na vyzařování podílejí, musí být tyto hodnoty sklonu směrem dolů stanoveny výrobcem vozidla s přesností 0,1 % a musí být na každém vozidle vyznačeny snadno čitelným a nesmazatelným způsobem v blízkosti některé příslušné jednotky osvětlení nebo štítku výrobce takovým způsobem, aby mohly být všechny dotčené jednotky osvětlení jednoznačně


text:
identifikovány.
 6.22.6.1.2
 Sklon vodorovné části „rozhraní“ základního potkávacího světla směrem dolů musí zůstat v mezích uvedených v bodě 6.2.6.1.2 tohoto předpisu za všech statických podmínek naložení vozidla podle přílohy 5 tohoto předpisu; výchozí nastavení musí být v rozsahu stanovených hodnot.
 6.22.6.1.2.1
 Pokud je potkávací světlo vytvářeno několika svazky světla z různých jednotek osvětlení, použijí se ustanovení podle bodu 6.22.6.1.2 na každé případné „rozhraní“ jednotlivých svazků světla, které je určeno k ozařování úhlové plochy, jak je uvedeno v bodě 9.4 formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 předpisu č. 123.
 6.22.6.2 Korektor sklonu světlometů
 6.22.6.2.1 Je-li pro splnění požadavků bodu 6.22.6.1.2 nezbytný korektor sklonu světlometů, musí toto zařízení fungovat automaticky.
 6.22.6.2.2 V případě poruchy tohoto korektoru se potkávací světlo nesmí přesunout do polohy méně skloněné, než je jeho poloha v době, kdy k poruše došlo.
 6.22.6.3 Vodorovná orientace:
 U každé jednotky osvětlení se musí zlom případného světelného rozhraní při promítnutí na stěnu krýt se svislou přímkou protínající vztažnou osu dané jednotky osvětlení. Směrem ke straně směru dopravního provozu je dovolena odchylka 0,5 stupně. Ostatní jednotky osvětlení se nastaví v souladu se specifikacemi žadatele, jak stanoví příloha 10 předpisu č. 123.
 6.22.6.4 Postup měření:
 Po seřízení počáteční orientace světel se svislý sklon potkávacího světla nebo popřípadě svislé sklony všech různých jednotek osvětlení, které podle výše uvedeného bodu 6.22.6.1.2.1 vytvářejí rozhraní základního potkávacího světla nebo se na tom podílejí, ověří pro všechny podmínky naložení vozidla v souladu se specifikacemi v bodech 6.2.6.3.1 a 6.2.6.3.2 tohoto předpisu.
 6.22.7 Elektrická zapojení
 6.22.7.1 Dálkové světlo (pokud jej systém AFS poskytuje)
 6.22.7.1.1 Jednotky osvětlení pro dálkové světlo mohou být aktivovány buď současně, nebo v párech. Při přepínání z potkávacího světla na světlo dálkové se musí aktivovat nejméně jeden pár jednotek osvětlení pro dálkové světlo. Při přepínání z dálkového světla na světlo potkávací se musí deaktivovat současně všechny jednotky osvětlení pro dálkové světlo.
 6.22.7.1.2 Dálkové světlo může být adaptivní, podle ustanovení bodu 6.22.9.3, přičemž řídicí signály jsou generovány systémem čidel, který je schopen rozlišit každou z následujících vstupních informací a reagovat na ni:
 a)
 okolní světelné podmínky;
 b)
 světlo vyzařované zařízeními pro přední osvětlení a zařízeními pro přední světelnou signalizaci protijedoucích vozidel;
 c)
 světlo vyzařované zařízeními pro zadní světelnou signalizaci vozidel jedoucích vpředu.
 Čidla mohou mít přídavné funkce zlepšující výkon.
 Pro účely tohoto bodu se „vozidly“ rozumí vozidla kategorií L, M, N, O, T a rovněž jízdní kola, jsou-li takováto vozidla vybavena odrazkami a ZAPNUTÝMI zařízeními pro osvětlení a světelnou signalizaci.
 6.22.7.1.3 Dálkové světlomety, ať adaptivní či nikoli, musí být vždy možné ručně ZAPNOUT a VYPNOUT a musí být možné ručně VYPNOUT automatické ovládání.
 VYPNOUT dálkové světlomety a jejich automatické ovládání navíc musí být možné jednoduchým a rychlým manuálním úkonem; použití dílčích menu není dovoleno.
 6.22.7.1.4 Potkávací světla mohou zůstat ZAPNUTA současně s dálkovými světly.
 6.22.7.1.5 Jsou-li namontovány čtyři zakrývatelné jednotky osvětlení, musí jejich zvednutá poloha zabránit současné funkci veškerých namontovaných přídavných světlometů, které jsou určeny pro vytváření světelného signálu za denního světla, představovaného jejich přerušovaným rozsvěcováním v krátkých časových intervalech (viz bod 5.12).
 6.22.7.2 Potkávací světlo:
 a)


text:
ovládacím zařízením pro přepínání na potkávací světlo se musí vypnout všechny dálkové světlomety nebo deaktivovat souběžně všechny jednotky osvětlení systému AFS pro dálkové světlo;
 b)
 potkávací světlo může zůstat rozsvíceno současně s dálkovými světly;
 c)
 u jednotek osvětlení pro potkávací světlo vybavené výbojkovými zdroji světla musí výbojkové zdroje světla zůstat zapnuté, dokud je zapnuté dálkové světlo.
 6.22.7.3 Zapnutí a vypnutí potkávacího světla může být automatické, musí však být v souladu s požadavky pro „elektrická zapojení“ v bodě 5.12 tohoto předpisu.
 6.22.7.4 Automatická činnost systému AFS
 Změny v rámci zajišťovaných tříd funkcí osvětlení systému AFS a jejich režimů a mezi nimi, jak je uvedeno níže, se provádí automaticky a mají být takové, aby neobtěžovaly, nerozptylovaly či neoslňovaly řidiče ani ostatní účastníky silničního provozu.
 Pro aktivaci tříd potkávacího světla a případně dálkového světla a/nebo adaptaci dálkového světla a jejich režimů platí níže uvedené podmínky.
 6.22.7.4.1 Režim/režimy třídy C potkávacího světla se aktivuje/aktivují, není-li aktivován žádný režim jiné třídy potkávacího světla.
 6.22.7.4.2 Režim/režimy třídy V potkávacího světla není v činnosti, není-li automaticky zjištěna jedna či více následujících podmínek (uplatňuje se signál V):
 a)
 vozovky v zastavěných oblastech a rychlost vozidla nepřesahující 60 km/h;
 b)
 vozovky se stálým osvětlením a rychlost vozidla nepřesahující 60 km/h;
 c)
 hodnoty jasu povrchu vozovky nepřetržitě nad 1 cd/m2 a/nebo horizontálního osvětlení vozovky nepřetržitě nad 10 lx;
 d)
 rychlost vozidla nepřesahující 50 km/h.
 6.22.7.4.3 Režim/režimy třídy E potkávacího světla není/nejsou v činnosti, pokud rychlost vozidla nepřesáhne 60 km/h a není automaticky zjištěna jedna či více následujících podmínek:
 a)
 vlastnosti vozovky odpovídají podmínkám na dálnicích (24) a/nebo rychlost vozidla přesahuje 110 km/h (uplatňuje se signál E);
 b)
 v případě režimu třídy E potkávacího světla, který je podle dokumentů o schválení typu systému / formuláře sdělení v souladu pouze se „souborem údajů“ v tabulce 6 v příloze 3 předpisu č. 123.
 Soubor údajů E1: rychlost vozidla přesahuje 100 km/h (uplatňuje se signál E1);
 Soubor údajů E2: rychlost vozidla přesahuje 90 km/h (uplatňuje se signál E2);
 Soubor údajů E3: rychlost vozidla přesahuje 80 km/h (uplatňuje se signál E3).
 6.22.7.4.4 Režim/režimy třídy W potkávacího světla není/nejsou v činnosti, pokud nejsou vypnuty případné přední mlhové světlomety a není automaticky zjištěna jedna či více následujících podmínek (uplatňuje se signál W):
 a)
 automaticky byl zjištěn mokrý povrch vozovky;
 b)
 je ZAPNUT stěrač a jeho nepřetržitá či automaticky ovládaná činnost trvá již alespoň dvě minuty.
 6.22.7.4.5 Režim třídy C, V, E nebo W potkávacího světla nesmí být změněn na režim osvětlení v zatáčce dané třídy (uplatňuje se signál T ve spojení se signálem dané třídy potkávacího světla podle výše uvedených bodů 6.22.7.4.1 až 6.22.7.4.4), není-li vyhodnocena alespoň jedna z následujících vlastností (nebo rovnocenných údajů):
 a)
 úhel vychýlitelnosti řízení;
 b)
 dráha těžiště vozidla.
 Dále se použijí tato ustanovení:
 i)
 vodorovný přesun případného asymetrického rozhraní stranou od podélné osy vozidla je přípustný jen tehdy, pokud se vozidlo pohybuje směrem vpřed (25), a má být takový, aby podélná svislá rovina zlomem světelného rozhraní neprotínala dráhu těžiště vozidla ve vzdálenosti od přední části vozidla, která je větší než stonásobek montážní výšky


text:
příslušné jednotky osvětlení;
 ii)
 jedna nebo více jednotek osvětlení mohou být doplňkově napájeny pouze tehdy, pokud vodorovný poloměr zatáčení dráhy těžiště vozidla je 500 m nebo menší.
 6.22.7.5 Řidič musí mít možnost kdykoli uvést systém AFS do neutrálního stavu a přepnout jej na automatickou činnost.
 6.22.8 Indikátor:
 6.22.8.1
 Ustanovení bodů 6.1.8 (pro dálkový světlomet) a 6.2.8 (pro potkávací světlomet) tohoto předpisu se použijí na příslušné části systému AFS.
 6.22.8.2
 Optický indikátor poruch pro systém AFS je povinný. Nesmí blikat. Aktivuje se, jakmile se objeví porucha řídicích signálů AFS nebo pokud se spustí signál při poruše v souladu s bodem 5.9 předpisu č. 123. Musí zůstat rozsvícen po celou dobu trvání poruchy. Může být dočasně vypnut, avšak opakuje se vždy při zapnutí a vypnutí zařízení pro spouštění a zastavení motoru.
 6.22.8.3
 Je-li dálkové světlo adaptivní, musí být k dispozici vizuální indikátor informující řidiče, že je zapnuta adaptace dálkového světla. Tato informace se musí zobrazovat po celou dobu, co je adaptace aktivována.
 6.22.8.4
 Indikátor sloužící k indikaci toho, že řidič uvedl systém do stavu podle bodu 5.8 předpisu č. 123, je nepovinný.
 6.22.9 Další požadavky
 6.22.9.1 Systém AFS je přípustný pouze ve spojení s montáží zařízení pro čištění světlometů podle předpisu č. 45 (26) alespoň pro ty jednotky osvětlení, které jsou uvedeny v bodě 9.3 formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 předpisu č. 123, pokud celkový skutečný světelný tok zdrojů světla těchto jednotek přesahuje 2 000 lm na každé straně, a které se podílejí na vyzařování (základního) potkávacího světla třídy C.
 6.22.9.2 Ověření souladu s požadavky na automatickou činnost systému AFS
 6.22.9.2.1 Stručným popisem nebo jiným přijatelným způsobem žadatel schvalovacímu orgánu doloží:
 a)
 soulad řídicích signálů AFS
 i)
 s popisem vyžadovaným v bodě 3.2.6 tohoto předpisu, a
 ii)
 s příslušnými řídicími signály AFS stanovenými v dokumentech o schválení typu systému AFS, a
 b)
 soulad s požadavky na automatickou činnost podle bodů 6.22.7.4.1 až 6.22.7.4.5.
 6.22.9.2.2 K ověření toho, zda podle bodu 6.22.7.4 automatické ovládání funkcí potkávacího světla systémem AFS neobtěžuje řidiče ani ostatní účastníky silničního provozu, musí technická zkušebna provést zkušební jízdu, která zahrnuje každou situaci týkající se řízení systému na základě popisu žadatele; musí být oznámeno, zda jsou všechny režimy aktivovány, fungují a jsou deaktivovány podle popisu žadatele; projeví-li se selhání (například nadměrné úhly pohybu nebo blikání), soulad se zpochybní.
 6.22.9.2.3 Vlastnosti automatického ovládání musí žadatel prokázat dokumentací nebo jinými prostředky, které uznává schvalovací orgán. Výrobce musí navíc poskytnout soubor dokumentace umožňující přístup k pojetí „bezpečnostní koncepce“ systému. Tato „bezpečnostní koncepce“ je popisem opatření, která jsou součástí systému, například elektronických jednotek za tím účelem, aby byla zajištěna integrita systému, a tudíž jeho bezpečný chod i v případě mechanické nebo elektrické závady, která by mohla být na obtíž řidiči nebo protijedoucím vozidlům a vozidlům jedoucím vpředu nebo je rozptylovat či oslňovat. Tento popis musí také jednoduchým způsobem vysvětlovat veškeré řídící funkce daného „systému“ a metody, které byly použity k dosažení cílů, a musí mimo jiné obsahovat popis mechanismu (mechanismů), kterými se řídící funkce vykonávají.
 Musí být předložen seznam všech vstupních a


text:
zjištěných veličin a musí být definován i jejich vymezený pracovní rozsah. Součástí bezpečnostní koncepce musí být možnost návratu k základní funkci potkávacího světla (třídy C).
 Musí být vysvětleny funkce systému a bezpečnostní koncepce, jak je definoval výrobce. Dokumentace musí být stručná, avšak musí dokládat, že v rámci konstrukce a vývoje bylo využito odborných znalostí ze všech oblastí daného systému, jež jsou zahrnuty.
 Pro účely pravidelných technických prohlídek musí dokumentace popisovat, jakým způsobem lze zkontrolovat stav fungování daného „systému“.
 Při schvalování typu se tato dokumentace považuje za referenční základ pro ověřovací proces.
 6.22.9.2.4 Aby se ověřilo, že adaptace dálkového světla není na obtíž řidiči ani protijedoucím vozidlům a vozidlům jedoucím vpředu a ani je nerozptyluje či neoslňuje, provede technická zkušebna zkušební jízdu podle bodu 2 v příloze 12. Její součástí musí být situace týkající se řízení systému na základě popisu žadatele. Vlastnosti adaptace dálkového světla se zdokumentují a ověří se oproti popisu, který poskytl žadatel. Uvedou se veškeré zřejmé poruchy (například nadměrné úhly pohybu nebo blikání).
 6.22.9.3 Adaptace dálkového světla
 6.22.9.3.1 Systém čidel používaný k ovládání adaptace dálkového světla, dle popisu v bodě 6.22.7.1.2, musí splňovat tyto požadavky:
 6.22.9.3.1.1
 Hranice minimálních oblastí, v jejichž rámci je čidlo schopno zjistit světlo vyzařované jinými vozidly, dle definice v bodě 6.22.7.1.2, jsou určeny úhly uvedenými v bodě 6.1.9.3.1.1 tohoto předpisu.
 6.22.9.3.1.2
 Citlivost systému čidel musí splňovat požadavky bodu 6.1.9.3.1.2 tohoto předpisu.
 6.22.9.3.1.3
 Adaptivní dálkové světlo se musí vypnout, jestliže okolní světelné podmínky zajišťují osvětlení větší než 7 000 lx.
 Žadatel musí prokázat splnění tohoto požadavku simulací nebo jiným způsobem ověření, který uznává schvalovací orgán. V případě nutnosti se osvětlení musí měřit na vodorovném povrchu s kosinově korigovaným čidlem ve stejné výšce, jako je montážní poloha čidla na vozidle. To může výrobce prokázat dostatečnou dokumentací nebo jinými prostředky, které uznává schvalovací orgán.
 6.22.9.4 Maximální svítivost souboru jednotek osvětlení, které mohou být napájeny současně za účelem vyzařování případného dálkového světla nebo jeho režimů, nesmí překročit 430 000 cd, což odpovídá referenční hodnotě 100.
 Tato maximální svítivost se zjistí sečtením referenčních hodnot, které jsou vyznačeny na jednotlivých instalačních jednotkách, které jsou současně použity za účelem vyzařování dálkového světla.
 6.22.9.5 Prostředky podle ustanovení bodu 5.8 předpisu č. 123, které umožňují dočasné použití vozidla v zemích s dopravním provozem na jiné straně než v zemi, pro niž se schválení typu žádá, musí být podrobně popsány v příručce uživatele.
 6.23 Signál nouzového brzdění
 6.23.1 Přítomnost
 Nepovinně
 Signál nouzového brzdění se rozsvítí zároveň na všech brzdových nebo směrových svítilnách namontovaných podle bodu 6.23.7.
 6.23.2 Počet
 Podle specifikace v bodě 6.5.2 nebo 6.7.2.
 6.23.3 Uspořádání
 Podle specifikace v bodě 6.5.3 nebo 6.7.3.
 6.23.4 Poloha
 Podle specifikace v bodě 6.5.4 nebo 6.7.4.
 6.23.5 Geometrická viditelnost
 Podle specifikace v bodě 6.5.5 nebo 6.7.5.
 6.23.6 Orientace
 Podle specifikace v bodě 6.5.6 nebo 6.7.6.
 6.23.7 Elektrická zapojení
 6.23.7.1 Všechny svítilny signálu nouzového brzdění musí svítit přerušovaně ve shodné fázi s frekvencí 4,0 ± 1,0 Hz.
 6.23.7.1.1 Má-li však některá ze svítilen signálu nouzového brzdění na zádi vozidla žárovkový zdroj světla, musí být frekvence 4,0 +0,0/-1,0 Hz.


text:
6.23.7.2 Signál nouzového brzdění svítí nezávisle na ostatních svítilnách.
 6.23.7.3 Signál nouzového brzdění se aktivuje a deaktivuje automaticky.
 6.23.7.3.1 Signál nouzového brzdění se aktivuje pouze tehdy, pokud rychlost vozidla překročí 50 km/h a brzdový systém vytvoří logický signál nouzového brzdění podle definice v předpisech č. 13 a 13-H.
 6.23.7.3.2 Signál nouzového brzdění se automaticky deaktivuje, pokud již není vytvářen logický signál nouzového brzdění podle definice v předpisech č. 13 a 13-H nebo pokud se aktivuje výstražný signál nebezpečí.
 6.23.8 Indikátor
 Nepovinně
 6.23.9 Další požadavky
 6.23.9.1 S výjimkou ustanovení bodu 6.23.9.2 platí, že je-li motorové vozidlo vybaveno k tažení přípojného vozidla, musí být spínač signálu nouzového brzdění motorového vozidla schopen ovládat i signál nouzového brzdění přípojného vozidla.
 Pokud je motorové vozidlo k přípojnému vozidlu připojeno elektricky, je pracovní frekvence signálu nouzového brzdění pro jízdní soupravu omezena na frekvenci stanovenou v bodě 6.23.7.1.1. Pokud však motorové vozidlo může zjistit, že žárovkové zdroje světla na přípojném vozidle nejsou pro signál nouzového brzdění použity, může frekvence odpovídat frekvenci stanovené v bodě 6.23.7.1.
 6.23.9.2 Je-li motorové vozidlo vybaveno k tažení přípojného vozidla s namontovaným systémem provozního brzdění buď průběžného, nebo poloprůběžného typu podle definice v předpisu č. 13, musí být zajištěno, aby během činnosti provozní brzdy byl přes elektrické konektory brzdovým svítilnám k těmto přípojným vozidlům poskytován nepřetržitý zdroj energie.
 Signál nouzového brzdění na jakémkoli takovém přípojném vozidle může svítit nezávisle na tažném vozidle a nemusí pracovat se stejnou frekvencí jako tažné vozidlo ani ve shodné fázi s frekvencí tažného vozidla.
 6.24 Svítilna vnějšího osvětlení vozidla
 6.24.1 Přítomnost
 Nepovinná na motorových vozidlech.
 6.24.2 Počet
 Dvě, jsou však dovoleny další svítilny vnějšího osvětlení vozidla k osvětlení schůdků a/nebo dveřních klik. Každá dveřní klika nebo schod mohou být osvětleny nejvýše jednou svítilnou.
 6.24.3 Uspořádání
 Žádné zvláštní požadavky, použijí se však požadavky bodu 6.24.9.3.
 6.24.4 Poloha
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.24.5 Geometrická viditelnost
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.24.6 Orientace
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.24.7 Elektrická zapojení
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.24.8 Indikátor
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.24.9 Další požadavky
 6.24.9.1 Svítilna vnějšího osvětlení vozidla se nesmí aktivovat, pokud vozidlo nestojí a není splněna jedna nebo více následujících podmínek:
 a)
 motor je vypnut nebo
 b)
 dveře řidiče nebo pro cestující jsou otevřeny nebo
 c)
 dveře prostoru pro náklad jsou otevřeny.
 Ustanovení bodu 5.10 musí být splněna ve všech pevných provozních polohách.
 6.24.9.2 Schválené svítilny či světlomety vyzařující bílé světlo, s výjimkou dálkových světlometů, denních svítilen a zpětných světlometů, lze aktivovat jako vnější osvětlení vozidla. Lze je aktivovat také současně se svítilnami vnějšího osvětlení vozidla, přičemž podmínka uvedená v bodech 5.11 a 5.12 se nemusí uplatnit.
 6.24.9.3 Technická zkušebna musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu provést vizuální zkoušku, aby se ověřilo, že neexistuje žádná přímá viditelnost přivrácené plochy svítilen vnějšího osvětlení vozidla z pohledu pozorovatele pohybujícího se na okraji zóny, kterou tvoří příčná rovina ve vzdálenosti 10 m před přední částí vozidla, příčná rovina ve vzdálenosti 10 m od zadní části vozidla a dvě podélné roviny ve vzdálenosti 10 m od každé strany vozidla; tyto čtyři roviny se rozkládají od 1 m do 3 m nad


text:
vozovkou a kolmo k ní, jak je znázorněno v příloze 14.
 Na žádost žadatele a se souhlasem technické zkušebny lze splnění tohoto požadavku ověřit pomocí nákresu nebo simulace.
 6.25 Výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo
 6.25.1 Přítomnost
 Nepovinně
 Výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo se rozsvítí zároveň na všech směrových svítilnách namontovaných podle bodu 6.25.7.
 6.25.2 Počet
 Podle specifikace v bodě 6.5.2.
 6.25.3 Uspořádání
 Podle specifikace v bodě 6.5.3.
 6.25.4 Poloha
 Podle specifikace v bodě 6.5.4.
 6.25.5 Geometrická viditelnost
 Podle specifikace v bodě 6.5.5.
 6.25.6 Orientace
 Podle specifikace v bodě 6.5.6.
 6.25.7 Elektrická zapojení. Žadatel musí prokázat splnění požadavků simulací nebo jiným způsobem ověření, který uznává technická zkušebna odpovědná za schválení typu.
 6.25.7.1 Všechny svítilny výstražného signálu nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo musí svítit přerušovaně ve shodné fázi s frekvencí 4,0 +/– 1,0 Hz.
 6.25.7.1.1 Má-li však některá ze svítilen výstražného signálu nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo na zádi vozidla žárovkový zdroj světla, musí frekvence činit 4,0 +0,0/–1,0 Hz.
 6.25.7.2 Výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo musí svítit nezávisle na ostatních svítilnách.
 6.25.7.3 Výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo se musí aktivovat a deaktivovat automaticky.
 6.25.7.4 Výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo se nesmí aktivovat, pokud svítí směrové svítilny, výstražný signál nebo signál nouzového brzdění.
 6.25.7.5 Výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo se smí aktivovat pouze za těchto podmínek:
 Vr
 aktivace
 Vr > 30 km/h
 TTC ≤ 1,4
 Vr ≤ 30 km/h
 TTC ≤ 1,4/30 × Vr
 „Vr (relativní rychlostí)“ se rozumí rozdíl v rychlosti mezi vozidlem vybaveným výstražným signálem nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo a za ním jedoucím vozidlem ve stejném jízdním pruhu.
 „Časem zbývajícím do nárazu (TTC)“ se rozumí předpokládaná doba zbývající do srážky vozidla vybaveného výstražným signálem nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo za předpokladu, že relativní rychlost v okamžiku odhadu zůstává konstantní.
 6.25.7.6 Doba, po kterou je výstražný signál nebezpečí nárazu pro vzadu jedoucí vozidlo aktivován, nesmí být delší než tři sekundy.
 6.25.8 Indikátor
 Nepovinně
 6.26 Manévrovací světlomety (předpis č. 23)
 6.26.1 Přítomnost
 Nepovinně na motorových vozidlech.
 6.26.2 Počet
 Jeden nebo dva (jeden na každé straně)
 6.26.3 Uspořádání
 Žádné zvláštní požadavky, ale použijí se požadavky bodu 6.26.9.
 6.26.4 Poloha
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.26.5 Geometrická viditelnost
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.26.6 Orientace
 Směrem dolů, ale použijí se požadavky bodu 6.26.9.
 6.26.7 Elektrická zapojení
 Manévrovací světlomety musí být zapojeny tak, aby se nedaly uvést v činnost v době, kdy nejsou současně zapnuty dálkové světlomety nebo potkávací světlomety.
 Manévrovací světlomety se musí aktivovat automaticky při pomalém manévrování do 10 km/h, je-li splněna jedna z těchto podmínek:
 a)
 před prvním uvedením vozidla do pohybu po každém manuálním spuštění pohonného systému; nebo
 b)
 je zařazen zpětný chod, nebo
 c)
 je aktivován kamerový systém na podporu parkovacích manévrů.
 Manévrovací světlomety se musí automaticky vypnout, pokud rychlost vozidla směrem vpřed překročí 10 km/h, a musí zůstat vypnuté do okamžiku, než budou znovu splněny podmínky pro uvedení v činnost.
 6.26.8 Indikátor
 Žádné zvláštní požadavky.
 6.26.9 Další požadavky
 6.26.9.1 Technická zkušebna


text:
musí ke spokojenosti schvalovacího orgánu provést vizuální zkoušku, aby se ověřilo, že není přímo viditelná přivrácená plocha těchto svítilen z pohledu pozorovatele pohybujícího se na okraji zóny, kterou tvoří příčná rovina ve vzdálenosti 10 m před přední částí vozidla, příčná rovina ve vzdálenosti 10 m od zadní části vozidla a dvě podélné roviny ve vzdálenosti 10 m od každé strany vozidla; tyto čtyři roviny se rozkládají od 1 m do 3 m nad vozovkou a rovnoběžně s ní, jak je znázorněno v příloze 14.
 6.26.9.2 Na žádost žadatele a se souhlasem technické zkušebny lze splnění požadavku v bodě 6.26.9.1 ověřit pomocí nákresu nebo simulace, anebo lze daný požadavek považovat za splněný, jestliže podmínky montáže vyhovují bodu 6.2.3 předpisu č. 23, jak je uvedeno ve formuláři sdělení v bodě 9 přílohy 1.
 7. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA NEBO MONTÁŽE JEHO ZAŘÍZENÍ PRO OSVĚTLENÍ A SVĚTELNOU SIGNALIZACI
 7.1 Každá změna typu vozidla nebo montáže jeho zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci nebo změna seznamu uvedeného v bodě 3.2.2 musí být oznámena schvalovacímu orgánu, který daný typ vozidla schválil. Tento orgán pak může buď:
 7.1.1
 dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nebudou mít znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo stále splňuje požadavky, nebo
 7.1.2
 požádat technickou zkušebnu odpovědnou za provádění zkoušek schválení typu o nový protokol o zkoušce.
 7.2 Potvrzení rozšíření nebo zamítnutí schválení, s uvedením změn, se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.3.
 7.3 Schvalovací orgán vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o tom prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují.
 8. SHODNOST VÝROBY
 Postupy k zaručení shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a splňovat tyto požadavky:
 8.1
 Každé vozidlo typově schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby odpovídalo typu vozidla, kterému bylo uděleno schválení typu, splněním požadavků stanovených v bodech 5 a 6.
 8.2
 Držitel schválení musí zejména:
 8.2.1
 zajistit existenci postupů pro účinné řízení jakosti vozidla ze všech hledisek důležitých z pohledu vyhovění požadavkům stanoveným v bodech 5 a 6;
 8.2.2
 zajistit, aby pro každý typ vozidla byly prováděny alespoň zkoušky předepsané v příloze 9 tohoto předpisu nebo fyzické kontroly, z nichž je možno odvodit rovnocenné údaje.
 8.3
 Schvalovací orgán může provést kteroukoli zkoušku předepsanou tímto předpisem. Tyto zkoušky budou provedeny na náhodně vybraných vzorcích tak, aby nebyly narušeny dodavatelské závazky výrobce.
 8.4
 Schvalovací orgán se vynasnaží zajistit četnost inspekcí jedenkrát ročně. Toto rozhodnutí však záleží na uvážení schvalovacího orgánu a jeho důvěře v opatření pro zajištění účinného řízení shodnosti výroby. V případě, že jsou zjištěny negativní výsledky, musí schvalovací orgán zajistit, aby byly co nejrychleji učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti výroby.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1 Schválení typu vozidla udělené podle tohoto předpisu může být odňato, nejsou-li splněny požadavky, nebo jestliže vozidlo opatřené značkou schválení neodpovídá schválenému typu.
 9.2 Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve


text:
udělila, ihned o tom informuje ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla, kterému bylo uděleno schválení typu podle tohoto předpisu, uvědomí o tom orgán, který udělil schválení. Po obdržení příslušného sdělení o tom tento orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.
 12. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 12.1 Obecné informace
 12.1.1 Od oficiálního data vstupu poslední série změn v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení typu dle tohoto předpisu ve znění této poslední série změn.
 12.1.2 Od oficiálního data vstupu poslední série změn v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla schválenému dle tohoto předpisu ve znění této poslední série změn.
 12.1.3 Po dobu mezi oficiálním datem vstupu v platnost poslední série změn a jejím povinném uplatňování u nových schválení typu musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat v udělování schválení těm typům vozidel, které vyhovují požadavkům tohoto předpisu ve znění všech příslušných předchozích sérií změn.
 12.1.4 Stávající schválení dle tohoto předpisu udělená před datem povinného uplatňování poslední série změn zůstávají platná po dobu neurčitou a smluvní strany, které uplatňují tento předpis, je musí nadále uznávat a nesmí jim odmítnout udělit rozšíření schválení (s výjimkou ustanovení bodu 12.1.6).
 12.1.5 Pokud vozidlo schválené jako typ podle kterékoli z předchozích sérií změn splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění poslední série změn, musí tuto skutečnost smluvní strana, která schválení udělila, sdělit ostatním smluvním stranám, které tento předpis uplatňují.
 12.1.6 Bez ohledu na ustanovení bodu 12.1.4 výše nejsou smluvní strany, které začnou uplatňovat tento předpis až po datu vstupu poslední série změn v platnost, povinny uznávat schválení, která byla udělena v souladu s kteroukoli předchozí sérií změn tohoto předpisu.
 12.1.7 Dokud nebude generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů oznámeno jinak, prohlašuje Japonsko, že z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci bude, pokud jde o vozidla kategorií M1 a N1, vázáno pouze povinnostmi vyplývajícími z dohody, k níž je tento předpis přiložen.
 12.2 Přechodná ustanovení použitelná pro sérii změn 03.
 Smluvní strany uplatňující tento předpis:
 a)
 počínaje dnem 10. října 2007 (12 měsíců od data vstupu v platnost) udělí schválení typu pouze tehdy, pokud schvalovaný typ vozidla vyhoví požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 03;
 b)
 až do dne 9. října 2009 (36 měsíců od data vstupu v platnost) neodmítnou udělit vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla, jenž byl schválen podle kterékoli


text:
z předchozích sérií změn tohoto předpisu;
 c)
 počínaje dnem 10. října 2009 (36 měsíců od data vstupu v platnost) smí odmítnout první vnitrostátní nebo regionální uvedení do provozu vozidla kategorií N2 (s maximální hmotností převyšující 7,5 tuny), N3, O3 a O4 se šířkou přesahující 2 100 mm (u zadního značení) a délkou přesahující 6 000 mm (u bočního značení), s výjimkou tahačů návěsů a neúplných vozidel, které nesplňují požadavky série změn 03 tohoto předpisu;
 d)
 bez ohledu na ustanovení bodu 12.1.4 počínaje dnem 10. října 2011 (60 měsíců od data vstupu v platnost) již nebudou uznávat schválení dle tohoto předpisu udělená typu vozidel kategorií N2 (s maximální hmotností převyšující 7,5 tuny), N3, O3 a O4 se šířkou přesahující 2 100 mm (u zadního značení) a délkou přesahující 6 000 mm (u bočního značení), s výjimkou tahačů návěsů a neúplných vozidel, podle kterékoli předchozí série změn, která pozbývá platnost;
 e)
 počínaje dnem 12. června 2010 (36 měsíců od data vstupu doplňku 3 k sérii změn 03 v platnost) smějí udělit schválení typu pouze tehdy, pokud schvalovaný typ vozidla splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 3 k sérii změn 03;
 f)
 až do dne 11. ledna 2010 (18 měsíců od data vstupu doplňku 4 k sérii změn 03 v platnost) musí nadále udělovat schválení novým typům vozidel, která nesplňují požadavky na svislou orientaci předních mlhových světlometů (bod 6.3.6.1.1) a/nebo na indikátor činnosti směrovek (bod 6.5.8) a/nebo na vypínání denních svítilen (bod 6.19.7.3);
 g)
 až do dne 10. října 2011 (60 měsíců od data vstupu v platnost) musí nadále udělovat schválení novým typům vozidel, která nesplňují požadavky na úhrnnou délku nápadného značení (bod 6.21.4.1.3) (27).
 12.3 Přechodná ustanovení použitelná pro sérii změn 04.
 Smluvní strany uplatňující tento předpis:
 a)
 počínaje dnem 7. února 2011 pro vozidla kategorií M1 a N1 a dnem 7. srpna 2012 pro vozidla jiných kategorií (30, respektive 48 měsíců od data vstupu v platnost) udělí schválení typu pouze tehdy, pokud schvalovaný typ vozidla splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 04;
 b)
 po 22. červenci 2009 (datum vstupu dodatku 2 k sérii změn 04 v platnost) musí nadále udělovat schválení typům vozidel, které nesplňují požadavky bodu 5.2.1 ve znění doplňku 2 k sérii změn 04, pokud jsou tato vozidla vybavena světlomety schválenými podle předpisu č. 98 (před doplňkem č. 9) nebo podle předpisu č. 112 (před doplňkem č. 8);
 c)
 počínaje dnem 24. října 2012 (36 měsíců od data vstupu doplňku 3 k sérii změn 04 v platnost) smějí udělit schválení typu pouze tehdy, pokud schvalovaný typ vozidla splňuje požadavky na omezení napětí stanovené v bodech 3.2.7 a 5.27 až 5.27.4 tohoto předpisu ve znění doplňku 3 k sérii změn 04;
 d)
 až do dne 7. února 2011 u vozidel kategorií M1 a N1 a do 7. srpna 2012 u vozidel jiných kategorií (30, respektive 48 měsíců od data vstupu doplňku 2 k sérii změn 04 v platnost) musí nadále udělovat schválení novým typům vozidel, které nesplňují požadavky na VYPÍNÁNÍ denních svítilen sloučených s předními směrovými svítilnami


text:
(bod 6.19.7.6).
 12.3.1 Bez ohledu na výše uvedená přechodná ustanovení nejsou smluvní strany, které začnou uplatňovat předpis č. 112 až po dni 7. srpna 2008 (datum vstupu série změn 04 tohoto předpisu v platnost), povinny uznávat schválení typu vozidla, pokud schvalovaný typ vozidla nevyhovuje požadavkům bodů 6.1.2 a 6.2.2 tohoto předpisu ve znění série změn 04 tohoto předpisu, s ohledem na předpis č. 112.
 12.4 Přechodná ustanovení použitelná pro sérii změn 05.
 Smluvní strany uplatňující tento předpis:
 a)
 počínaje dnem 30. ledna 2015 (48 měsíců od data vstupu v platnost) udělí schválení typu pouze tehdy, pokud schvalovaný typ vozidla vyhovuje požadavkům tohoto předpisu ve znění série změn 05;
 b)
 až do dne 30. července 2016 u nových typů vozidel kategorií M1 a N1 a do dne 30. ledna 2018 u nových typů vozidel jiných kategorií (66, respektive 84 měsíců od data vstupu v platnost) schválení typu udělí, pokud nově schvalovaný typ vozidla splňuje požadavky alespoň jednoho z bodů 6.2.7.6.2 a 6.2.7.6.3 až 6.2.7.6.3.3, namísto požadavků bodu 6.2.7.6.1 tohoto předpisu ve znění série změn 05.
 12.5 Přechodná ustanovení použitelná pro sérii změn 06.
 Smluvní strany uplatňující tento předpis:
 počínaje dnem 18. listopadu 2017 (60 měsíců od data vstupu v platnost) udělí schválení typu pouze tehdy, pokud schvalovaný typ vozidla splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 06.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) U zařízení k osvětlení zadní registrační tabulky a u směrovek kategorie 5 a 6 se použije „plocha výstupu světla“.
 (3) Příklady umožňující rozhodnutí týkající se sloučených světlometů nebo svítilen jsou uvedeny v části 7 přílohy 3.
 (4) Publikace CIE 15.2, 1986, Kolorimetrie, Norma CIE 1931, standardní kolorimetrický pozorovatel.
 (5) Publikace CIE 15.2, 1986, Kolorimetrie, Norma CIE 1931, standardní kolorimetrický pozorovatel.
 (6) Publikace CIE 15.2, 1986, Kolorimetrie, Norma CIE 1931, standardní kolorimetrický pozorovatel.
 (7) Publikace CIE 15.2, 1986, Kolorimetrie, Norma CIE 1931, standardní kolorimetrický pozorovatel.
 (8) Publikace CIE 15.2, 1986, Kolorimetrie, Norma CIE 1931, standardní kolorimetrický pozorovatel.
 (9) Publikace CIE 15.2, 1986, Kolorimetrie, Norma CIE 1931, standardní kolorimetrický pozorovatel.
 (10) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 3 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (11) To se netýká jednoúčelových předmětů, které mohou být zvnějšku přidány ke světlometu.
 (12) Měření souřadnic barev světla vyzařovaného svítilnami nebo světlomety není součástí tohoto předpisu.
 (13) Označuje se také jako „bílá“ nebo „bezbarvá“ odrazka.
 (14) Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání smluvním stranám uplatňujícím tento předpis, aby na vlastním území povolily směrem dozadu užití bílého nápadného značení.
 (15) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (16) Smluvní strany uvedených předpisů mohou také zakázat užití mechanických čisticích systémů, pokud jsou užity světlomety s krycími skly z plastických materiálů, značené „PL“.
 (17) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (18) Nové typy vozidel, které nejsou v souladu s tímto ustanovením, mohou být po dobu 18 měsíců po vstupu


text:
doplňku 4 k sérii změn 03 v platnost nadále schvalovány.
 (19) Nové typy vozidel, které nejsou v souladu s tímto ustanovením, mohou být po dobu 18 měsíců po vstupu doplňku 4 k sérii změn 03 v platnost nadále schvalovány.
 (20) Nové typy vozidel, které nejsou v souladu s tímto ustanovením, mohou být po dobu 18 měsíců po vstupu doplňku 4 k sérii změn 03 v platnost nadále schvalovány.
 (21) Smluvní strany, které neuplatňují předpis č. 87, mohou užití denních svítilen (podle bodu 5.22) na základě vnitrostátních právních předpisů zakázat.
 (22) Nové typy vozidel, které nejsou v souladu s tímto ustanovením, mohou být po dobu 18 měsíců po vstupu doplňku 4 k sérii změn 03 v platnost nadále schvalovány.
 (23) V případě dodatečných „dvou symetricky umístěných jednotek osvětlení“ může vodorovná vzdálenost činit 200 mm (C na obrázku).
 (24) Doprava v opačných směrech oddělena prostřednictvím silniční konstrukce nebo je určena odpovídající boční vzdálenost dopravního provozu v opačném směru. Znamená to snížení nadměrného oslnění způsobeného světlomety vozidel jedoucích v opačném směru.
 (25) Toto ustanovení se nepoužije pro potkávací světlo, pokud je osvětlení zatáčky vytvářeno pro zatáčku doprava u pravostranného provozu (zatáčku doleva u levostranného provozu).
 (26) Smluvní strany uvedených předpisů mohou také zakázat užití mechanických čisticích systémů, pokud jsou užity světlomety s krycími skly z plastických materiálů, označované „PL“.
 (27) Poznámka sekretariátu: pokud jde o bod 6.21.4.1.3, viz znění série změn 03 v dokumentu E/ECE/324/Rev.1/Add.47/Rev.6 – E/ECE/TRANS/505/Rev.1/Add.47/Rev.6
 PŘÍLOHA 1
 Text obrazu
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: název správního orgánu
 ve věci (2): udělení schválení
 rozšíření schválení
 zamítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci podle předpisu č. 48.
 Schválení č. Rozšíření č.
 1. Obchodní název nebo značka vozidla:
 2. Název výrobce pro daný typ vozidla:
 3. Název a adresa výrobce:
 4. Případně název a adresa zástupce výrobce:
 5. Předáno ke schválení dne:
 6. Technická zkušebna odpovědná za provedení schvalovacích zkoušek:
 7. Datum zkušebního protokolu:
 8. Číslo zkušebního protokolu:
 9. Stručný popis:
 Zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci na vozidle:
 9.1 Dálkové světlomety: ano/ne (2)
 9.2 Potkávací světlomety: ano/ne (2)
 9.3 Přední mlhové světlomety: ano/ne (2)
 Poznámky: sloučené se světlometem: ano/ne (2)
 9.4 Zpětné světlomety: ano/ne (2)
 9.5 Přední směrové svítilny: ano/ne (2)
 9.6 Zadní směrové svítilny: ano/ne (2)
 9.7 Boční směrové svítilny: ano/ne (2)
 9.8 Výstražný signál: ano/ne (2)
 Text obrazu
 9.9 Brzdové svítilny: ano/ne (2)
 9.10 Zařízení k osvětlení
 zadní registrační tabulky: ano/ne (2)
 9.11 Přední obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.12 Zadní obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.13 Zadní mlhové svítilny: ano/ne (2)
 9.14 Parkovací svítilny: ano/ne (2)
 9.15 Doplňkové obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.16 Zadní odrazky
 jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.17 Zadní odrazky trojúhelníkové ano/ne (2)
 9.18 Přední odrazky
 jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.19 Boční odrazky
 jiné než trojúhelníkové: ano/ne (2)
 9.20 Boční obrysové svítilny: ano/ne (2)
 9.21 Denní svítilny: ano/ne (2)
 9.22 Adaptivní přední osvětlovací systém (AFS): ano/ne (2)
 9.23 Rohové světlomety: ano/ne (2)
 9.24 Nápadné značení: zadní boční
 9.24.1 Úplné obrysové značení: ano/ne


text:
(2) ano/ne (2)
 9.24.2 Částečné obrysové značení: ano/ne (2) ano/ne (2)
 9.24.3 Pruhové značení: ano/ne (2) ano/ne (2)
 9.24.4 Výjimka týkající se nápadného značení podle bodu 6.21.1.2.5
 zadní
 ano/ne (2)
 Poznámky:
 boční
 ano/ne (2)
 Poznámky
 9.25 Signál nouzového brzdění: ano/ne (2)
 9.26 Manévrovací světlomety: ano/ne (2)
 9.27 Svítilny vnějšího osvětlení vozidla: ano/ne (2)
 9.28 Rovnocenné svítilny: ano/ne (2)
 9.29 Maximální přípustné zatížení v zavazadlovém prostoru:
 Text obrazu
 10. Poznámky:
 10.1 Poznámky k pohyblivým částem:
 10.2 Použitý způsob vymezení přivrácené plochy:
 a) okraj svíticí plochy (2) nebo
 b) plocha výstupu světla (2)
 10.3 Další poznámky (platné pro vozidla s pravým nebo levým řízením):
 10.4 Poznámky týkající se systému AFS (podle bodů 3.2.6 a 6.22.7.4 tohoto předpisu):
 10.5 Poznámky týkající se rozsahu pokrytí nápadného značení, nedosahuje-li minimální hodnoty 70 % požadované dle bodů 6.21.4.1.2 a 6.21.4.2.2 tohoto předpisu.
 10.6 U vozidel kategorií M a N poznámky týkající se podmínek elektrického napájení (podle bodů 3.2.7 a 5.27 tohoto předpisu).
 10.7 Poznámky týkající se nápadného značení (podle bodů 6.21.1.2.5 a 6.21.4.3.1 tohoto předpisu)
 10.8 Poznámky týkající se nápadného značení (neúplná vozidla nebo úplná vozidla podle bodů 6.21.1.2.1 a 6.21.1.2.2.1):
 Neúplná vozidla: ano/ne (2)
 Úplná vozidla: ano/ne (2)
 Dokončená vozidla: ano/ne (2)
 11. Umístění značky schválení:
 12. Důvod (důvody) (případného) rozšíření:
 13. Schválení uděleno/rozšířeno/odmítnuto/odňato (2)
 14. Místo:
 15. Datum:
 16. Podpis:
 17. Následující dokumenty označené výše uvedeným číslem schválení lze obdržet na požádání:
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/odmítla/odňala (viz ustanovení pro schválení typu v předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 VZOR A
 (Viz bod 4.4 tohoto předpisu)
 Uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že dotčený typ vozidla byl z hlediska montáže zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 48 ve znění série změn 06. Číslo schválení uvádí, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 48 ve znění série změn 06.
 VZOR B
 (Viz bod 4.5 tohoto předpisu)
 Uvedená značka schválení umístěná na vozidle udává, že dotčený typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 48 ve znění série změn 06 a podle předpisu č. 33 (1). Číslo schválení udává, že v době udělení příslušných schválení byl předpis č. 48 pozměněn sérií změn 06 a předpis č. 33 byl dosud ve svém původním znění.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 PŘÍKLADY PLOCH SVĚTLOMETŮ NEBO SVÍTILEN, OS, VZTAŽNÝCH STŘEDŮ A ÚHLŮ GEOMETRICKÉ VIDITELNOSTI
 Na těchto příkladech jsou znázorněna některá uspořádání k lepšímu porozumění ustanovení, přičemž nemají představovat omezení z hlediska konstrukce.
 LEGENDA ke všem příkladům v této příloze:
 1.
 Svíticí plocha
 2.
 Vztažná osa
 3.
 Vztažný střed
 4.
 Úhel geometrické viditelnosti
 5.
 Plocha výstupu světla
 6.
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 7a.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a) (s vnějšími krycími skly)
 7b.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla podle bodu 2.8 písm. b) (bez vnějších krycích skel)
 8.
 Směr viditelnosti
 IO
 Vnitřní optická část
 LG
 Světlovod
 L
 Vnější krycí sklo
 R
 Odrážeč
 S
 Zdroj světla


text:
X
 Není částí této funkce
 F1
 Funkce 1
 F2
 Funkce 2
 ČÁST 1
 Plocha výstupu světla zařízení pro světelnou signalizaci s výjimkou odrazek
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 ČÁST 2
 Svíticí plocha zařízení pro světelnou signalizaci s výjimkou odrazek
 Text obrazu
 Výsledná svíticí plocha při všech možných polohách stínítek, např. pro stanovení maximální nebo minimální plochy.
 Svíticí plocha
 Stínítka; jsou možné i jiné polohy stínítek
 ČÁST 3
 Příklady přivrácené plochy odvozené ze svíticí plochy v různých směrech geometrické viditelnosti
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 ČÁST 4
 Příklady přivrácené plochy odvozené z plochy výstupu světla v různých směrech geometrické viditelnosti
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 Text obrazu
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla
 ČÁST 5
 Příklad svíticí plochy v porovnání s plochou výstupu světla v případě jednoúčelového světlometu nebo svítilny (viz body 2.8 až 2.9 tohoto předpisu)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče za vnějším krycím sklem:
 Příklad č. 1
 Příklad č. 2
 (Včetně vnějšího krycího skla)
 (Bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče s vnitřním krycím sklem za vnějším krycím sklem:
 Příklad č. 3
 Příklad č. 4
 (Včetně vnějšího krycího skla)
 (Bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče s částečným vnitřním krycím sklem za vnějším krycím sklem:
 Příklad č. 5
 Příklad č. 6
 (Včetně vnějšího krycího skla)
 (Bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklad optiky světlovodu za vnějším krycím sklem:
 Příklad č. 7
 Text obrazu
 Je-li vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácenou plochou podle bodu 2.8 písm. b).
 úsek
 Příklad optiky světlovodu nebo optiky odražeče za vnějším krycím sklem:
 Příklad č. 8
 Text obrazu
 Je-li vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácenou plochou podle bodu 2.8 písm. b) a F1 nesmí být vzhledem k F2 průhledná.
 LG, R a F1
 úsek
 Příklad světelného zdroje s optikou odražeče v kombinaci s oblastí, která není součástí této funkce; za vnějším krycím sklem:
 Příklad č. 9
 Text obrazu
 Je-li vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácenou plochou podle bodu 2.8 písm. b).
 ČÁST 6
 Příklady stanovení plochy výstupu světla v porovnání se svíticí plochou (viz body 2.8 a 2.9 tohoto předpisu)
 Pozn.: Odražené světlo by se mohlo/se může podílet na stanovení plochy výstupu světla
 Příklad A
 Text obrazu
 PRŮMĚT
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 Svíticí plocha
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a)
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 Příklad B
 Text obrazu
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 Svíticí plocha
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a)
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 Příklad C
 Příklad stanovení svíticí plochy v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce:
 Text obrazu
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 X není součástí této funkce
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 Svíticí plocha
 Okraje


text:
jsou
 a a b
 Příklad D
 Příklad stanovení plochy výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a) v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce:
 Text obrazu
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 X není součástí této funkce
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. a)
 Okraje jsou
 c-d a e-f
 Příklad E
 Příklad stanovení přivrácené plochy v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce a nestrukturovaným vnějším krycím sklem (podle bodu 2.8 b)):
 Text obrazu
 DEKLAROVANÁ VZTAŽNÁ OSA
 X není součástí této funkce
 Plocha krycího skla je pro jednoduchost znázorněna jako rovná
 PRŮMĚT
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.8 písm. b), např.
 Okraje jsou
 c'-d' a e'-f'
 ČÁST 7
 Příklady umožňující rozhodnutí ohledně sloučení dvou funkcí
 V případě strukturovaného vnějšího krycího skla a dělicí přepážky:
 Text obrazu
 7a pro F2
 7a pro F1
 nesloučené
 V případě strukturovaného vnějšího krycího skla:
 Text obrazu
 7a pro F2
 7a pro F1
 sloučené
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 Text obrazu
 nesloučené
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 Text obrazu
 LG a F1
 LG a F1
 nesloučené
 nesloučené
 V případě, kdy je zahrnuto použití vnějšího krycího skla (strukturovaného nebo nestrukturovaného):
 Text obrazu
 sloučené
 LG a F1
 LG a F1
 sloučené
 V případě, kdy je zahrnuto použití vnějšího krycího skla (strukturovaného nebo nestrukturovaného):
 Text obrazu
 LG, R a F1
 sloučené
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácená plocha podle bodu 2.8 a F1 nesmí být vzhledem k F2 průhledná:
 Text obrazu
 F1 není sloučená s F2
 LG, R a F1
 V případě, kdy je nebo není vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 Text obrazu
 sloučené
 LG a F1
 PŘÍLOHA 4
 VIDITELNOST ČERVENÉ SVÍTILNY SMĚREM DOPŘEDU A BÍLÉ SVÍTILNY SMĚREM DOZADU
 (viz body 5.10.1 a 5.10.2 tohoto předpisu)
 Obrázek 1
 Text obrazu
 Zóna 1
 Viditelnost červené svítilny směrem dopředu
 Obrázek 2
 Text obrazu
 Viditelnost bílé svítilny směrem dozadu
 Zóna 2
 PŘÍLOHA 5
 PODMÍNKY NALOŽENÍ, K NIMŽ SE PŘIHLÍŽÍ PŘI STANOVENÍ ZMĚN SVISLÉ ORIENTACE POTKÁVACÍCH SVĚTLOMETŮ
 Podmínky naložení působících na nápravy podle bodů 6.2.6.1 a 6.2.6.3.1.
 1. Pro následující zkoušky se počítá s hmotností 75 kg na osobu.
 2. Podmínky naložení pro jednotlivé typy vozidel:
 2.1
 Vozidla kategorie M1
 (1):
 2.1.1
 Sklon světla potkávacího světlometu se stanoví za těchto podmínek naložení:
 2.1.1.1
 jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.1.1.2
 řidič a jeden cestující na předním sedadle nejvíce vzdáleném od řidiče;
 2.1.1.3
 řidič, jeden cestující na předním sedadle nejvíce vzdáleném od řidiče a všechna nejzadnější sedadla obsazena;
 2.1.1.4
 všechna sedadla obsazena;
 2.1.1.5
 všechna sedadla obsazena a náklad rovnoměrně rozložený v prostoru pro zavazadla tak, aby se dosáhlo přípustného zatížení působícího na zadní nápravu, nebo na přední nápravu, je-li zavazadlový prostor vpředu. Má-li vozidlo zavazadlový prostor vpředu i vzadu, musí se přídavná hmotnost nákladu rovnoměrně rozložit tak, aby se dosáhlo přípustných zatížení na nápravách. Dosáhne-li se však maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla před dosažením přípustného zatížení na jedné z náprav, musí se náklad v prostoru/prostorech pro zavazadla


text:
omezit tak, aby se dosáhlo přípustné hmotnosti;
 2.1.1.6
 řidič a náklad rovnoměrně rozložený v prostoru pro zavazadla tak, aby se dosáhlo přípustného zatížení odpovídající nápravy.
 Dosáhne-li se však maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla před dosažením přípustného zatížení na jedné z náprav, musí se náklad v prostoru/prostorech pro zavazadla omezit tak, aby se dosáhlo přípustné hmotnosti.
 2.1.2
 Při stanovování shora uvedených podmínek naložení se musí přihlédnout k omezením nákladu stanoveným výrobcem.
 2.2
 Vozidla kategorií M2 a M3
 (1);
 Úhel světla potkávacích světlometů se musí stanovit za těchto podmínek naložení:
 2.2.1
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.2.2
 vozidlo naložené tak, že každá z náprav nese své technicky přípustné maximální zatížení, nebo tak, až je dosaženo maximální naložené hmotnosti vozidla zatížením přední a zadní nápravy úměrně k jejich technicky přípustnému maximálnímu zatížení, podle toho, čeho se dosáhne dříve.
 2.3
 Vozidla kategorie N s ložnými plochami:
 2.3.1
 Úhel světla potkávacích světlometů se musí stanovit za těchto podmínek naložení:
 2.3.1.1
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.3.1.2
 řidič a náklad, který je rozložen tak, aby se dosáhlo technicky přípustného maximálního zatížení na zadní nápravu nebo na zadní nápravy, nebo aby se dosáhlo maximální přípustné hmotnosti vozidla, podle toho, čeho se dosáhne dříve, aniž by se na přední nápravě překročilo zatížení vypočítané jako součet zatížení nenaloženého vozidla připadajícího na přední nápravu a 25 % maximálního přípustného užitečného zatížení přední nápravy. Je-li ložná plocha v přední části vozidla, posuzuje se naopak přední náprava.
 2.4
 Vozidla kategorie N bez ložné plochy:
 2.4.1
 Tahače návěsů:
 2.4.1.1
 nenaložené vozidlo bez zatížení na točnici a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.4.1.2
 jedna osoba na sedadle řidiče; technicky přípustné zatížení na točnici v poloze točnice odpovídající nejvyššími zatížení zadní nápravy.
 2.4.2
 Tahače přívěsů:
 2.4.2.1
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.4.2.2
 jedna osoba na sedadle řidiče, všechna ostatní místa v kabině obsazena.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.3, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 6
 MĚŘENÍ ZMĚNY SKLONU POTKÁVACÍHO SVĚTLA V ZÁVISLOSTI NA NALOŽENÍ
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato příloha stanovuje metodu pro měření změn sklonu potkávacího světla motorového vozidla vzhledem k výchozímu sklonu, způsobených změnami polohy vozidla v důsledku jeho naložení.
 2. DEFINICE
 2.1 Výchozí sklon
 2.1.1 Udaný výchozí sklon
 Hodnota výchozího sklonu potkávacího světla stanovená výrobcem vozidla sloužící jako referenční hodnota pro výpočet přípustných změn.
 2.1.2 Měřený výchozí sklon
 Střední hodnota sklonu potkávacího světla nebo sklonu vozidla měřená u vozidla při první podmínce stanovené v příloze 5 pro danou kategorii zkoušeného vozidla. Slouží jako referenční hodnota k hodnocení změn sklonu světla při změně naložení.
 2.2 Sklon potkávacího světlometu
 Může být definován takto:
 buď úhlem mezi směrem světla k charakteristickému bodu na vodorovné části rozhraní v rozložení světla světlometu a svislou rovinou, vyjádřeným v miliradiánech,
 nebo tangentou tohoto úhlu, vyjádřenou v procentech sklonu, protože úhly jsou malé (pro tyto malé úhly se 1 % rovná 10 mrad).
 Vyjadřuje-li se sklon v procentech, může být vypočten podle tohoto vzorce:
 kde:
 h1
 je výška umístění výše zmíněného charakteristického bodu nad vozovkou v


text:
mm, měřená na svislé stěně kolmé ke střední podélné rovině vozidla a umístěné ve vodorovné vzdálenosti L,
 h2
 je výška umístění vztažného středu (který je uvažován jako výchozí pro charakteristický bod stanovený ve výšce h1) nad vozovkou v mm:
 L
 je v milimetrech vyjádřená vzdálenost mezi stěnou a vztažným středem.
 Záporné hodnoty označují sklon směrem dolů (viz obrázek 1).
 Kladné hodnoty označují sklon směrem nahoru.
 Obrázek 1
 Sklon potkávacího světla směrem dolů u vozidla kategorie M1
 Poznámky:
 1.
 Tento nákres představuje vozidlo kategorie M1, ale uvedený princip platí shodně pro vozidla ostatních kategorií.
 2.
 Nemá-li vozidlo systém ovládání sklonu světlometů, je změna sklonu potkávacího světla shodná se změnou sklonu vlastního vozidla.
 3. PODMÍNKY MĚŘENÍ
 3.1 Použije-li se vizuální kontrola rozložení potkávacího světla na stěně nebo fotometrická metoda, musí se měřit v temném prostředí (např. v zatemněné místnosti) dostatečně rozměrném, aby vozidlo i stěna mohly být umístěny podle vyobrazení na obrázku 1. Vztažné středy světlometů musí být od stěny ve vzdálenosti nejméně 10 m.
 3.2 Základna, na které se měří, musí být pokud možno rovná a vodorovná, aby bylo možno zajistit reprodukovatelnost měření sklonu potkávacího světla s přesností ± 0,5 mrad (± 0,05 % sklonu).
 3.3 Použije-li se měřicí stěna, musí být její označení, umístění a orientace vzhledem k základně a vzhledem ke střední podélné rovině vozidla takové, aby bylo možno zajistit reprodukovatelnost měření sklonu potkávacího světla s přesností ± 0,5 mrad (± 0,05 % sklonu).
 3.4 Při měření musí být okolní teplota v rozsahu od 10 °C do 30 °C.
 4. PŘÍPRAVA VOZIDLA
 4.1 Měří se na vozidle, jehož počet najetých kilometrů činí 1 000 km až 10 000 km, pokud možno však 5 000 km.
 4.2 Pneumatiky musí být nahuštěny na tlak pro plné naložení podle údaje výrobce vozidla. Vozidlo musí být zcela naplněné (palivo, voda, olej) a být vybaveno veškerým příslušenstvím a nářadím podle údajů výrobce. Pojmem „zcela naplněné palivem“ se rozumí, že palivová nádrž musí být naplněna nejméně na 90 % svého objemu.
 4.3 Parkovací brzda vozidla musí být uvolněna a převodovka v neutrálu.
 4.4 Vozidlo se stabilizuje při teplotě stanovené v bodě 3.4 po dobu nejméně 8 hodin.
 4.5 Je-li užita fotometrická nebo vizuální metoda, měly by být na zkoušeném vozidle pro usnadnění měření přednostně montovány světlomety s dobře vyjádřeným rozhraním potkávacího světla. Pro získání přesnějšího odečtu mohou být použity i jiné metody (např. odejmutí krycího skla světlometu).
 5. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 5.1 Obecné informace
 V závislosti na zvolené metodě musí být změny sklonu potkávacího světla nebo sklonu vozidla měřeny odděleně pro každou stranu vozidla. Výsledky naměřené za všech podmínek naložení podle požadavků v příloze 5 musí být jak pro levý, tak pro pravý světlomet v mezích stanovených v bodě 5.5. Náklad musí být ukládán postupně, aniž by vozidlo bylo vystaveno nadměrným rázům.
 5.1.1 Pokud je namontován systém AFS, musí se měřit s AFS v neutrálním stavu.
 5.2 Stanovení měřeného výchozího sklonu
 Vozidlo musí být připraveno podle bodu 4 a naloženo podle požadavků v příloze 5 (první podmínka naložení pro příslušnou kategorii vozidla). Před každým měřením se


text:
vozidlo rozhoupe podle ustanovení bodu 5.4. Měření se musí provést třikrát.
 5.2.1 Pokud se výsledek žádného ze tří měření neliší od aritmetické střední hodnoty výsledků těchto měření o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), tvoří tato aritmetická střední hodnota konečný výsledek.
 5.2.2 Liší-li se výsledek kteréhokoli měření od aritmetické střední hodnoty výsledků o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), provede se dalších deset měření a střední aritmetická hodnota výsledků těchto měření tvoří konečný výsledek.
 5.3 Metody měření
 K měření změn sklonu lze zvolit jakoukoli metodu za předpokladu, že měření jsou přesná v toleranci ± 0,2 mrad (± 0,02 % sklonu).
 5.4 Zacházení s vozidlem při každém naložení
 Zavěšení náprav a kterákoli jiná část schopná ovlivnit sklon potkávacího světla musí být aktivovány níže popsanými postupy.
 Technické zkušebny a výrobci však mohou společně navrhnout jiné postupy (buď experimentální, nebo podložené výpočtem), zvláště pokud činí zkouška určité problémy, ovšem za předpokladu, že je jasné, že takové výpočty jsou platné.
 5.4.1 Vozidla kategorie M1 s konvenčním zavěšením náprav
 Vozidlo stojící na měřicí ploše a v případě potřeby s koly umístěnými na plovoucích plošinách (které musí být užity, pokud by jejich nepřítomnost zavinila taková omezení pohybu v závěsech, která by mohla ovlivnit výsledky měření) se nepřetržitě houpe nejméně ve třech úplných cyklech; v každém cyklu se stlačí napřed záď a pak předek vozidla.
 Posloupnost houpání musí končit dokončením cyklu. Před měřením se vozidlo musí ponechat samovolně uklidnit. Místo použití plovoucích plošin lze stejného účinku dosáhnout popojížděním vozidla vzad a vpřed v délce nejméně jedné otáčky kola.
 5.4.2 Vozidla kategorie M2, M3 a N s konvenčním zavěšením náprav
 5.4.2.1 Nelze-li u vozidel kategorie M1 postupovat podle bodu 5.4.1, je možno použít metodu popsanou v bodech 5.4.2.2 nebo 5.4.2.3.
 5.4.2.2 Vozidlo stojící na měřicí ploše s koly na základně se rozhoupe pomocí dočasné změny naložení.
 5.4.2.3 Působí se vibrátorem na zavěšení náprav a na všechny ostatní části, které mohou ovlivnit sklon potkávacího světla u vozidla stojícího na měřicí ploše s koly na základně. Působit lze vibrující plošinou, na které stojí kola.
 5.4.3 Vozidla s nekonvenčním zavěšením náprav, u kterých musí být motor v chodu.
 Před měřením se vyčká, až vozidlo při běžícím motoru zaujme svoji konečnou výšku.
 5.5 Měření
 Změna sklonu potkávacího světla vzhledem k měřenému výchozímu sklonu stanovenému podle bodu 5.2 se hodnotí pro každou z různých podmínek naložení.
 Je-li vozidlo vybaveno ručně ovládaným systémem ovládání sklonu světlometů, musí být tento systém nastaven do polohy stanovené výrobcem pro dané podmínky naložení (podle přílohy 5).
 5.5.1 Ze začátku se pro každou podmínku naložení musí uskutečnit jedno měření. Požadavky jsou splněny, pokud pro každou podmínku naložení leží změna sklonu ve vypočítaných mezích (např. uvnitř rozdílu mezi stanoveným výchozím sklonem a dolní a horní mezní hodnotou určenou pro schválení) s bezpečnostní rezervou 4 mrad (0,4 % sklonu).
 5.5.2 Pokud výsledek (výsledky) kteréhokoli měření neleží v rozsahu bezpečnostní rezervy uvedené v bodě 5.5.1 nebo pokud překračuje mezní hodnoty, provedou se další tři měření v podmínkách naložení odpovídajících tomuto výsledku (těmto výsledkům) podle bodu 5.5.3.
 5.5.3 Pro každou výše


text:
uvedenou podmínku naložení:
 5.5.3.1 Pokud se výsledek žádného ze tří měření neliší od aritmetické střední hodnoty výsledků těchto měření o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), tvoří tato aritmetická střední hodnota konečný výsledek.
 5.5.3.2 Liší-li se výsledek kteréhokoli měření od aritmetické střední hodnoty výsledků o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), provede se dalších deset měření a střední aritmetická hodnota výsledků těchto měření tvoří konečný výsledek.
 5.5.3.3 Je-li vozidlo vybaveno automatickým systémem ovládání sklonu světlometů, který má z principu hysterezi, považují se za rozhodující hodnoty střední hodnoty horní a dolní části hysterezní smyčky.
 Veškerá tato měření se provádějí podle bodů 5.5.3.1 a 5.5.3.2.
 5.5.4 Požadavky jsou splněny, je-li za všech podmínek naložení změna mezi měřeným výchozím sklonem stanoveným podle bodu 5.2 a sklonem změřeným za každé z podmínek naložení menší než hodnoty vypočtené v bodě 5.5.1 (bez bezpečnostních rezerv).
 5.5.5 Je-li překročena pouze jedna z vypočtených horních nebo dolních mezí změny, musí se dát výrobci možnost, aby zvolil odlišnou hodnotu stanoveného výchozího sklonu v mezích stanovených pro schválení.
 PŘÍLOHA 7
 OZNAČENÍ SKLONU ROZHRANÍ POTKÁVACÍHO SVĚTLA SVĚTLOMETU UVEDENÉHO V BODĚ 6.2.6.1.1 TOHOTO PŘEDPISU A SKLONU ROZHRANÍ PŘEDNÍHO MLHOVÉHO SVĚTLOMETU UVEDENÉHO V BODĚ 6.3.6.1.2 TOHOTO PŘEDPISU
 Příklad č. 1
 Rozměr značky a znaků údaje je ponechán na rozhodnutí výrobce.
 Příklad č. 2
 Rozměr značky a znaků údaje je ponechán na rozhodnutí výrobce.
 PŘÍLOHA 8
 OVLADAČE KOREKTORU SKLONU SVĚTLOMETŮ PODLE BODU 6.2.6.2.2 TOHOTO PŘEDPISU
 1. SPECIFIKACE
 1.1 Sklon potkávacího světla směrem dolů musí být ve všech případech zajišťován jedním z následujících způsobů:
 a)
 pohybem ovladače směrem dolů nebo vlevo;
 b)
 otáčením ovladače proti směru pohybu hodinových ručiček;
 c)
 stlačením tlačítka (ovladač typu stlačit – vytáhnout).
 Je-li pro seřizování světla užito více tlačítek, musí být tlačítko, kterým se nastavuje největší sklon dolů, namontováno vlevo nebo pod tlačítkem/tlačítky pro ostatní polohy seřízení potkávacího světla.
 Otočný ovladač, který je montován k ovládání po obvodu nebo jen s viditelnou úsečí, by měl vyhovět ovládacím principům pro ovladač typu a) nebo c).
 1.1.1 Takový ovladač musí být opatřen značkami, které zřetelně udávají pohyby odpovídající sklonu potkávacího světla směrem dolů nebo nahoru.
 1.2 Poloha „0“ odpovídá výchozímu sklonu podle bodu 6.2.6.1.1 tohoto předpisu.
 1.3 Poloha „0“, která má být podle bodu 6.2.6.2.2 tohoto předpisu „aretovanou polohou“, nemusí být nezbytně na dorazu stupnice.
 1.4 Značky na ovladačích musí být vysvětleny v příručce uživatele.
 1.5 K identifikaci ovladačů smí být užity pouze následující značky:
 Místo značky se čtyřmi čarami je možno použít značku s pěti čarami.
 Příklad č. 1
 Příklad č. 2
 Příklad č. 3
 PŘÍLOHA 9
 KONTROLA SHODNOSTI VÝROBY
 1. ZKOUŠKY
 1.1 Umístění světlometů nebo svítilen
 Umístění světlometů nebo svítilen podle definice v bodě 2.7 tohoto předpisu z hlediska šířky, výšky a délky se ověřuje podle všeobecných požadavků stanovených v bodech 2.8 až 2.10, 2.14 a 5.4 tohoto předpisu.
 Naměřené hodnoty vzdáleností musí být takové, aby byly splněny jednotlivé požadavky, které se na každý světlomet / každou svítilnu vztahují.
 1.2 Viditelnost světlometů nebo svítilen
 1.2.1 Úhly geometrické viditelnosti se ověřují podle bodu 2.13 tohoto předpisu.
 Naměřené hodnoty úhlů


text:
musí být takové, aby byly splněny zvláštní požadavky, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují, s tou výjimkou, že meze úhlů mohou mít přípustnou toleranci odpovídající přípustné odchylce ± 3° pro montáž zařízení pro světelnou signalizaci povolené v bodě 5.3.
 1.2.2 Viditelnost červeného světla směrem dopředu a bílého světla směrem dozadu se ověřuje podle bodu 5.10 tohoto předpisu.
 1.3 Seřízení potkávacích světlometů a předních mlhových světlometů třídy „F3“ směrem dopředu
 1.3.1 Výchozí sklon směrem dolů
 Výchozí sklon rozhraní potkávacího světla směrem dolů a předních mlhových světlometů třídy „F3“ musí být nastaven na hodnotu vyznačenou na štítku podle požadavků a vzoru v příloze 7.
 Alternativně může výrobce nastavit výchozí seřízení na hodnotu odlišnou od hodnoty na štítku, pokud může prokázat, že tato hodnota je typická pro schvalovaný typ při zkoušení postupem uvedeným v příloze 6 a zvláště v bodě 4.1.
 1.3.2 Změna sklonu v závislosti na naložení
 Změna sklonu potkávacího světla směrem dolů musí jako funkce naložení podle tohoto bodu ležet v rozmezí:
 0,2 % až 2,8 % pro montážní výšku světlometu h < 0,8 m;
 0,2 % až 2,8 % pro montážní výšku světlometu 0,8 ≤ h ≤ 1,0; nebo
 0,7 % až 3,3 % (podle seřizovacího rozsahu zvoleného výrobcem při schválení);
 0,7 % až 3,3 % pro montážní výšku světlometu 1,0 < h ≤ 1,2 m;
 1,2 % až 3,8 % pro montážní výšku světlometu h > 1,2 m.
 V případě předního mlhového světlometu třídy „F3“ se zdrojem/zdroji světla s celkovým skutečným světelným tokem přesahujícím 2 000 lm musí změny sklonu směrem dolů v závislosti na podmínkách naložení specifikovaných v této části zůstat v tomto rozsahu:
 0,7 % až 3,3 % pro montážní výšku předního mlhového světlometu h ≤ 0,8;
 1,2 % až 3,8 % pro montážní výšku předního mlhového světlometu h > 0,8 m.
 Podmínky naložení musí odpovídat údajům v příloze 5 tohoto předpisu, pro každý systém musí být odpovídajícím způsobem upraveny a být následující:
 1.3.2.1 Vozidla kategorie M1:
 bod 2.1.1.1
 bod 2.1.1.6 s přihlédnutím k
 bodu 2.1.2.
 1.3.2.2 Vozidla kategorií M2 a M3:
 bod 2.2.1
 bod 2.2.2.
 1.3.2.3 Vozidla kategorie N s ložnými plochami:
 bod 2.3.1.1
 bod 2.3.1.2.
 1.3.2.4 Vozidla kategorie N bez ložných ploch:
 1.3.2.4.1 Tahače návěsů:
 bod 2.4.1.1
 bod 2.4.1.2.
 1.3.2.4.2 Tahače přívěsů:
 bod 2.4.2.1
 bod 2.4.2.2.
 1.4 Elektrická zapojení a indikátory
 Elektrická zapojení se zkouší zapnutím každého světlometu nebo svítilny při napájení z elektrické soustavy vozidla.
 Světlomety nebo svítilny a indikátory musí fungovat podle ustanovení bodů 5.11 až 5.14 tohoto předpisu a zvláštních požadavků vztahujících se na každý světlomet nebo svítilnu.
 1.5 Svítivost
 1.5.1 Dálkové světlomety
 Úhrnná maximální svítivost dálkových světlometů se ověřuje postupem popsaným v bodě 6.1.9.2 tohoto předpisu. Zjištěná hodnota musí být taková, aby byl splněn požadavek bodu 6.1.9.1 tohoto předpisu.
 1.6 Namontování, počet, barva, uspořádání a případně kategorie světlometů/svítilen se ověřují vizuální kontrolou světlometů/svítilen a jejich značení.
 Výše uvedené parametry musí být takové, aby byly splněny požadavky stanovené v bodech 5.15 a 5.16 a též jednotlivé požadavky vztahující se na každý světlomet nebo svítilnu.
 PŘÍLOHA 10
 VYHRAZENO
 PŘÍLOHA 11
 VIDITELNOST


text:
NÁPADNÉHO ZNAČENÍ SMĚREM DOZADU, DOPŘEDU A DO BOKU VOZIDLA
 (Viz bod 6.21.5 tohoto předpisu)
 Obrázek 1a
 dozadu
 Text obrazu
 Rovina pozorování
 25 m
 Obrázek 1b
 dopředu (pouze přívěsy)
 Text obrazu
 25 m
 Rovina pozorování
 Obrázek 2
 do boku
 Text obrazu
 Rovina pozorování
 25 m
 PŘÍLOHA 12
 ZKUŠEBNÍ JÍZDA
 1. Požadavky na automatické ovládání dálkových světlometů při zkušební jízdě
 1.1 Zkušební jízda se provede v čistém prostředí (1) a s čistými světlomety
 1.2 Zkušební dráha musí obsahovat zkušební úseky s podmínkami silničního provozu popsanými v tabulce 1 níže, přičemž rychlost musí odpovídat příslušnému typu silnice:
 Tabulka 1
 Zkušební
 úsek
 Podmínky silničního provozu
 Typ silnice
 Městské oblasti
 Silnice s více jízdními pruhy, např. dálnice
 Mimoměstské silnice
 Rychlost
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Průměrné procento celé délky zkušební dráhy
 10 %
 20 %
 70 %
 A
 Jednotlivé protijedoucí nebo vpředu jedoucí vozidlo projíždějící s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 B
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel projíždějících s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 C
 Aktivní a pasivní předjíždění s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 D
 Protijedoucí jízdní kolo podle popisu v bodě 6.1.9.3.1.2.
 X
 E
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel
 X
 1.3 Městské oblasti musí zahrnovat osvětlené i neosvětlené silnice.
 1.4 Mimoměstské silnice musí mít úseky s dvěma jízdními pruhy a úseky se čtyřmi nebo více jízdními pruhy a nesmí chybět křižovatky, kopce a/nebo stoupání, klesání a serpentiny.
 1.5 Silnice s více jízdními pruhy (např. dálnice) a mimoměstské silnice musí zahrnovat přímé rovné úseky s délkou alespoň 600 m. Navíc musí mít i úseky s levotočivými i pravotočivými zatáčkami.
 1.6 Musí se vzít v úvahu situace s hustým provozem.
 2. Požadavky na adaptivní dálkové světlomety při zkušební jízdě
 2.1 Zkušební jízda se provede v čistém prostředí (1) a s čistými světlomety
 2.2 Zkušební dráha musí obsahovat zkušební úseky s podmínkami silničního provozu popsanými v tabulce 2 níže, přičemž rychlost musí odpovídat příslušnému typu silnice:
 Tabulka 2
 Zkušební
 úsek
 Podmínky silničního provozu
 Typ silnice
 Městské oblasti
 Silnice s více jízdními pruhy, např. dálnice
 Mimoměstské silnice
 Rychlost
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Průměrné procento celé délky zkušební dráhy
 10 %
 20 %
 70 %
 A
 Jednotlivé protijedoucí nebo vpředu jedoucí vozidlo projíždějící s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 B
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel projíždějících s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 C
 Aktivní a pasivní předjíždění s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 D
 Protijedoucí jízdní kolo podle popisu v bodě 6.22.9.3.1.2.
 X
 E
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel
 X
 2.3 Městské oblasti musí zahrnovat osvětlené i neosvětlené silnice.
 2.4 Mimoměstské silnice musí mít úseky s dvěma jízdními pruhy a úseky


text:
se čtyřmi nebo více jízdními pruhy a nesmí chybět křižovatky, kopce a/nebo stoupání, klesání a serpentiny.
 2.5 Silnice s více jízdními pruhy (např. dálnice) a mimoměstské silnice musí zahrnovat přímé rovné úseky s délkou alespoň 600 m. Navíc musí mít i úseky s levotočivými i pravotočivými zatáčkami.
 2.6 Musí se vzít v úvahu situace s hustým provozem.
 2.7 U zkušebních úseků A a B ve výše uvedené tabulce technici provádějící zkoušky posoudí a zaznamenají přijatelnost vlastností procesu adaptace ve vztahu k protijedoucím a vpředu jedoucím účastníkům silničního provozu. To znamená, že zkušební technici musí sedět ve zkoušeném vozidle a rovněž v protijedoucích a vpředu jedoucích vozidlech.
 (1) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/ 1. 9. 11, Ženeva 1996).
 PŘÍLOHA 13
 PODMÍNKY AUTOMATICKÉHO ZAPÍNÁNÍ POTKÁVACÍCH SVĚTLOMETŮ
 Podmínky automatického zapínání potkávacích světlometů
 (1)
 Okolní světlo vně vozidla (2)
 Potkávací světlomety
 Doba odezvy
 méně než 1 000 lx
 ZAPNUTY
 nejvýše 2 s
 mezi 1 000 lx a 7 000 lx
 podle rozhodnutí výrobce
 podle rozhodnutí výrobce
 více než 7 000 lx
 VYPNUTY
 více než 5 s, avšak nejvýše 300 s
 (1) Žadatel musí prokázat splnění těchto podmínek simulací nebo jiným způsobem ověření, který uznává schvalovací orgán.
 (2) Osvětlení se musí měřit na vodorovném povrchu s kosinově korigovaným čidlem ve stejné výšce jako je montážní poloha čidla na vozidle. To může výrobce prokázat dostatečnou dokumentací nebo jinými prostředky, které uznává schvalovací orgán.
 PŘÍLOHA 14
 POZOROVACÍ OBLAST SMĚREM K PŘIVRÁCENÉ PLOŠE MANÉVROVACÍCH SVĚTLOMETŮ A SVÍTILEN VNĚJŠÍHO OSVĚTLENÍ VOZIDLA
 Pozorovací zóny
 Nákres znázorňuje zónu z jedné strany, ostatní zóny jsou zepředu, zezadu a z druhé strany vozidla.
 Hranice zón
 PŘÍLOHA 15
 GONIO(FOTO)METRICKÝ SYSTÉM PRO FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ PODLE DEFINICE V BODĚ 2.34 TOHOTO PŘEDPISU
 Text obrazu
 Fotometr


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003A0925(05)
 Úřední věstník L 239 , 25/09/2003 S. 0014 - 0016
 Dohodamezi Evropskou unií a vládou Švýcarské konfederace, zastoupenou federálním ministerstvem zahraničních věcí, o účasti Švýcarska v Policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a HercegoviněEVROPSKÁ UNIEna straně jedné aŠVÝCARSKOna straně druhé,společně dále jen "zúčastněné strany",PŘIHLÍŽEJÍCE- k přítomnosti Mezinárodní policejní pracovní skupiny Organizace spojených národů (IPTF) v Bosně a Hercegovině od roku 1996 a k nabídce Evropské unie zajistit od 1. ledna 2003 pokračování IPTF v Bosně a Hercegovině,- k přijetí této nabídky Bosnou a Hercegovinou v podobě výměny dopisů ze dne 2. a 4. března 2002, ve kterých se mimo jiné uvádí, že plánovací skupina EUPM bude mít stejné postavení, jaké mají v současné době členové Pozorovatelské mise Evropské unie (EUMM) v Bosně a Hercegovině,- ke skutečnosti, že Rada Evropské unie přijala dne 11. března 2002 společnou akci 2002/210/SZBP o Policejní misi Evropské unie [1], v níž se uvádí, že evropské členské státy NATO, které nejsou členy Evropské unie, dále státy ucházející se o přistoupení k Evropské unii a rovněž členské státy OBSE, které nejsou členy Evropské unie, jež v současné době poskytují personál pro IPTF, se vyzývají, aby přispěly k činnosti EUPM;- k dohodě uzavřené dne 4. října 2002 mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou o činnosti EUPM v Bosně a Hercegovině [2], včetně ustanovení o postavení personálu EUPM,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1RámecŠvýcarsko se v souladu s následujícími články připojuje ke společné akci 2002/210/SZBP o Policejní misi Evropské unie (EUPM) v Bosně a Hercegovině, včetně přílohy uvedené společné akce o mandátu EUPM, přijaté Radou Evropské unie dne 11. března 2002.Článek 2Pracovníci vysílaní do EUPM1. Švýcarsko přispěje k činnosti EUPM vysláním čtyř policistů. Tito pracovníci by měli být vysláni na dobu nejméně jednoho roku, s přihlédnutím ke skutečnosti, že musí být zajištěno pravidelné střídání vyslaných pracovníků.2. Švýcarsko zajistí, aby jeho pracovníci vyslaní do EUPM plnili svou misi v souladu se společnou akcí 2002/210/SZBP.3. Švýcarsko uvědomí včas EUPM a generální sekretariát Rady Evropské unie o každé změně svého příspěvku k činnosti EUPM.4. Pracovníci vyslaní do EUPM projdou důkladným zdravotním vyšetřením a budou očkováni a příslušný orgán ze Švýcarska jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti ke službě. Opis tohoto osvědčení budou mít pracovníci vyslaní do EUPM při sobě.5. Švýcarsko nese náklady na vyslání policistů a mezinárodních civilních pracovníků jím vysílaných včetně platů, příspěvků, výdajů na zdravotní péči, pojištění a výloh na cestu do Bosny a Hercegoviny a zpět.Článek 3Postavení pracovníků vysílaných do EUPM1. Na pracovníky vysílané Švýcarskem do EUPM se do dne 31. prosince 2002 vztahuje dohoda použitelná pro plánovací skupinu EUPM a od 1. ledna 2003 Dohoda ze dne 4. října 2002 mezi Evropskou unií a Bosnou a Hercegovinou o činnosti EUPM v Bosně a Hercegovině.2. Švýcarsko vyřizuje všechny nároky vzniklé v souvislosti s vysláním, které pracovník EUPM vznese nebo které se jej týkají. Švýcarsko je příslušné k podání žaloby proti vyslanému pracovníku.3. EUPM je neozbrojenou misí a jako taková nemá žádná pravidla pro přijetí do služby.4. Vyslaní policisté vykonávají práci ve svých


text: vnitrostátních policejních stejnokrojích. Barety a odznaky jim poskytne EUPM.Článek 4Linie velení1. Příspěvkem Švýcarska k činnosti EUPM není dotčena rozhodovací samostatnost Unie. Pracovníci vyslaní Švýcarskem plní své povinnosti a jednají v souladu se zájmy EUPM.2. Všechen personál EUPM zůstává zcela pod velením svých vnitrostátních orgánů.3. Vnitrostátní orgány přenesou operativní velení (OPCOM) na vedoucího mise/policejního komisaře, který vykonává toto velení prostřednictvím hierarchické struktury velení a kontroly.4. Vedoucí mise/policejní komisař vede EUPM a zajišťuje běžné řízení mise.5. Švýcarsko má v souladu s čl. 8 odst. 2 společné akce 2002/210/SZBP stejná práva a povinnosti ve smyslu běžného řízení operací jako členské státy EU, které se účastní operace. Uvedené platí pro běžné operace přímo na místě i v rámci hlavního velitelství policejní mise.6. Velitel mise/policejní komisař je příslušný pro kázeňský dohled nad personálem mise. V případě potřeby vykoná kázeňská opatření dotyčný vnitrostátní orgán.7. Švýcarsko určí styčnou osobu svého kontingentu, která bude jeho kontingent v misi zastupovat. Styčné osoby podávají vedoucímu mise/policejnímu komisaři hlášení o vnitrostátních záležitostech a odpovídají za každodenní dodržování kázně kontingentem.8. Rozhodnutí o ukončení operace přijme Evropská unie po konzultaci se Švýcarskem, pokud bude tento stát přispívat k činnosti EUPM ke dni ukončení mise.Článek 5Utajované skutečnostiŠvýcarsko přijme náležitá opatření k zajištění toho, aby jeho pracovníci vyslaní do EUPM, kteří nakládají s utajovanými skutečnostmi, dodržovali bezpečnostní předpisy Rady Evropské unie obsažené v rozhodnutí Rady 2001/264/ES [3].Článek 6Příspěvky na provozní náklady1. Švýcarsko přispívá na provozní náklady EUPM částkou 25000 EUR ročně. Švýcarsko zváží možnost poskytnutí dalších dobrovolných příspěvků na tyto provozní náklady s přihlédnutím ke svým prostředkům a k úrovni své účasti na činnosti mise.2. Vedoucí mise/policejní komisař a příslušné správní orgány Švýcarska uzavřou dohodu o příspěvcích Švýcarska na provozní náklady EUPM. Tato dohoda bude obsahovat následující ustanovení týkající sea) dotčené částky včetně případných dalších dobrovolných příspěvků;b) způsobů plateb a správy dotčené částky;c) případných ověřovacích postupů, které se vztahují na kontrolu a audit dotčené částky.3. Švýcarsko oznámí úředně EUPM a generálnímu sekretariátu Rady Evropské unie celkovou výši svého příspěvku na provozní náklady do 15. listopadu 2002 a poté do 1. listopadu každého roku, a do 15. prosince každého roku uzavře finanční dohodu.4. Příspěvky Švýcarska na provozní náklady EUPM budou do 31. března každého roku uloženy na bankovní účet, o kterém bude tento stát informován.Článek 7Neplnění závazkůJestliže jedna zúčastněná strana neplní své povinnosti stanovené v předchozích článcích, má druhá strana právo vypovědět tuto dohodu s dvouměsíční výpovědní lhůtou.Článek 8Vstup v platnostTato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu. Zůstává v platnosti po dobu, po kterou Švýcarsko přispívá k činnosti EUPM.V Bruselu dne 11. 12. 2002, v anglickém jazyce ve čtyřech vyhotoveních.Za Evropskou unii+++++ TIFF +++++Za vládu Švýcarské konfederace zastoupenou federálním ministerstvem zahraničních věcí+++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. L 70, 13.3.2002, s. 1.[2] Úř. věst. L 293, 29.10.2002, s. 2.[3] Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.--------------------------------------------------