text:
pomoci (Закон за социално подпомагане), 1998;
 c)
 nařízení o provádění zákona o sociální pomoci (Правилник за прилагане на Закона за социално подпомагане), 1998;
 d)
 zákon o osobách se zdravotním postižením (Закон за хората с увреждания), 2019;
 e)
 zákon o osobní asistenci (Закон за личната помощ), 2019;
 f)
 nařízení o provádění zákona o osobách se zdravotním postižením (Правилник за прилагане на Закона за интеграция на хората с увреждания), 2019;
 g)
 nařízení o lékařském poradenství (Наредба за медицинската експертиза), 2017.
 CHORVATSKO
 a)
 zákon o sociálním zabezpečení (Zakon o socijalnoj skrbi, Úř. věst. 157/13, 152/14, 99/15, 52/16, 16/17, 130/17, 98/19, 64/20 a 138/20):
 —
 zaručená minimální dávka (zajamčena minimalna naknada),
 —
 příspěvek na bydlení (naknada za troškove stanovanja),
 —
 právo na náklady na palivo (pravo na troškove ogrjeva),
 —
 pomoc zranitelným spotřebitelům energie (naknada za ugroženog kupca energenata),
 —
 jednorázová výplata pomoci,
 —
 příspěvek na osobní potřeby pro příjemce ubytování (naknada za osobne potrebe korisnika smještaja),
 —
 kompenzace týkající se vzdělávání (naknada u vezi s obrazovanjem),
 —
 osobní příspěvek v invaliditě (osobna invalidnina),
 —
 příspěvek na pomoc a péči (doplatak za pomoć i njegu),
 —
 příspěvek na status rodiče-pečovatele nebo pečovatele (naknada za status roditelja njegovatelja ili njegovatelja),
 —
 příspěvky pro uchazeče o zaměstnání (naknada do zaposlenja);
 b)
 zákon o pěstounské péči (Zakon o udomiteljstvu, Úř. věst 115/18):
 —
 příspěvek na pěstounství (opskrbnina),
 —
 příspěvek na pěstounskou péči (naknada za rad udomitelja).
 KYPR
 a)
 služby sociální péče (Υπηρεσίες Κοινωνικής Ευημερίας);
 b)
 nařízení a vyhlášky o zaručeném minimálním příjmu a obecných sociálních dávkách (mimořádné potřeby a potřeby péče) v pozměněném nebo nahrazeném znění. Zákony o domovech pro seniory a osoby se zdravotním postižením (Οι περί Στεγών για Ηλικιωμένους και Αναπήρους Νόμοι) z let 1991–2011. [L. 222/91 a L. 65(I)/2011];
 c)
 zákony o centrech denní péče o dospělé (Οι περί Κέντρων Ενηλίκων Νόμοι) (L. 38(Ι)/1997 a L.64(Ι)/2011);
 d)
 režim státní podpory podle nařízení 360/2012 pro poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (de minimis) [Σχέδιο Κρατικών Ενισχύσεων ‘Ησσονος Σημασίας, βαση του Κανονισμού 360/2012 για την παροχή υπηρεσιών γενικού οικονομικού συμφέροντος];
 e)
 správa administrace sociálních dávek (Υπηρεσία Διαχείρισης Επιδομάτων Πρόνοιας);
 f)
 zákon o zaručeném minimálním příjmu a obecně o sociálních dávkách z roku 2014 v pozměněném nebo nahrazeném znění;
 g)
 nařízení a vyhlášky o zaručeném minimálním příjmu a obecně o sociálních dávkách v jejich pozměněném nebo nahrazeném znění.
 ČESKO
 Příspěvek na péči podle zákona č. 108/2006, o sociálních službách.
 DÁNSKO
 a)
 konsolidovaný zákon o sociálních službách (Lov om social service):
 —
 příspěvek na péči o blízké příbuzné, kteří chtějí zemřít ve svém vlastním domově (Vederlag til pasning af nærtstående, der ønsker at dø i eget hjem),
 —
 pomoc na pokrytí ušlého výdělku pro osoby pečující doma o dítě mladší 18 let s významným a trvalým poškozením fyzického nebo duševního fungování či invazivní chronickou nebo dlouhodobou nemocí (Hjælp til dækning af tabt arbejdsfortjeneste til personer, som passer et barn under 18 med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse i hjemmet),
 —
 pokrytí dodatečných výdajů pro děti a mladé lidi s významným


text:
a trvalým poškozením tělesného nebo duševního fungování či závažným chronickým nebo dlouhodobým onemocněním (Dækning af merudgifter til børn og unge med betydelig og varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller indgribende kronisk eller langvarig lidelse),
 —
 osobní pomoc a péče, „vůle o péči“ a kontaktní osoba pro dospělé s tělesným nebo duševním postižením nebo se zvláštními sociálními problémy (Personlig hjælp og pleje, „plejetestamenter“ og kontaktperson for voksne med nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne eller med særlige sociale problemer),
 —
 pomůcky, pomoc s vnitřním uspořádáním bydlení pro osoby s trvalým tělesným nebo duševním postižením (Hjælpemidler, hjælp til indretning af bolig for personer med varigt nedsat fysisk eller psykisk funktionsevne),
 —
 péče o blízkého příbuzného se zdravotním postižením nebo závažnou nemocí, včetně nevyléčitelné, v domácnosti (Pasning af nærtstående med handicap eller alvorlig, herunder uhelbredelig, lidelse i hjemmet);
 b)
 konsolidovaný zákon o dotacích na bydlení (Lov om individuel boligstøtte):
 —
 dotace na náklady na bydlení v soukromých bytových družstvech vhodných pro osoby se závažným tělesným postižením (Støtte til udgifter til bolig i private andelsboligforeninger, der er egnet for stærkt bevægelseshæmmede);
 c)
 konsolidovaný zákon o sociálním bydlení (Lov om almene boliger):
 —
 přístup zdravotně postižených osob k různým typům bydlení, jenž se řídí zákonem (Adgang for handicappede til boligtyper omfattet af loven).
 ESTONSKO
 a)
 zákon o sociálním zabezpečení (Sotsiaalhoolekande seadus) z roku 2016;
 b)
 zákon o sociálních dávkách pro zdravotně postižené osoby (Puuetega inimeste sotsiaaltoetuste seadus) z roku 1999.
 FRANCIE
 a)
 příspěvek na pečovatelskou službu (majoration pour tierce personne, MTP): články L. 341-4 a L. 355-1 zákoníku sociálního zabezpečení (Code de la sécurité sociale);
 b)
 doplňková dávka na pečovatelskou službu (prestation complémentaire pour recours à tierce personne): článek L. 434-2 zákoníku sociálního zabezpečení;
 c)
 zvláštní příspěvek na vzdělání zdravotně postiženého dítěte (complément d’allocation d’éducation de l’enfant handicapé): článek L. 541-1 zákoníku sociálního zabezpečení;
 d)
 vyrovnávací dávka v případě zdravotního postižení (prestation de compensation du handicap, PCH): články L. 245-1 až L. 245-14 zákoníku o sociální činnosti a rodině (Code de l’action sociale et des familles);
 e)
 příspěvek na ztrátu samostatnosti (allocation personnalisée d’autonomie, APA): články L. 232-1 až L. 232-28 zákoníku o sociální činnosti a rodině (Code de l’action sociale et des familles).
 NĚMECKO
 Dávky dlouhodobé péče podle knihy XI kapitoly 4 sociálního zákoníku (Leistungen der Pflegeversicherung nach Kapitel 4 des Elften Buches Sozialgesetzbuch).
 ŘECKO
 a)
 zákon č. 1140/1981 ve znění pozdějších předpisů;
 b)
 legislativní nařízení č. 162/73 a společné ministerské rozhodnutí č. Π4β/5814/1997;
 c)
 ministerské rozhodnutí č. Π1γ/ΑΓΠ/οικ.14963 ze dne 9. října 2001;
 d)
 zákon č. 4025/2011;
 e)
 zákon č. 4109/2013;
 f)
 zákon č. 4199/2013, článek 127;
 g)
 zákon č. 4368/2016, článek 334;
 h)
 zákon č. 4483/2017, článek 153;
 i)
 zákon č. 498/1-11-2018, články 28, 30 a 31, o „nařízení o jednotných zdravotních dávkách“ Národní organizace poskytující zdravotní péči (EOPYY).
 MAĎARSKO
 Dávky dlouhodobé péče pro osoby poskytující osobní péči (zákon č. III z roku 1993 o správě sociálních věcí a sociální pomoci doplněný vládními a ministerskými vyhláškami).
 IRSKO
 a)
 zákon o režimu podpory pečovatelských domů z roku 2009 (č. 15 z roku 2009);

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
b)
 příspěvek na domácí péči (zákon o sociálním zabezpečení v úplném znění z roku 2005, část 3, kapitola 8A).
 ITÁLIE
 a)
 zákon č. 118 ze dne 30. března 1971 o dávkách invalidního důchodu (Legge 30 Marzo 1971, n. 118 – Conversione in Legge del D.L. 30 gennaio 1971, n. 5 e nuove norme in favore dei mutilati ed invalidi civili);
 b)
 zákon č. 18 ze dne 11. února 1980 o příspěvku na trvalou péči (Legge 11 Febbraio 1980, n. 18 – Indennità di accompagnamento agli invalidi civili totalmente inabili);
 c)
 zákon č. 104 ze dne 5. února 1992, článek 33 (rámcový zákon o zdravotním postižení) (Legge 5 Febbraio 1992, n. 104 – Legge-quadro per l’assistenza, l’integrazione sociale e i diritti delle persone handicappate);
 d)
 legislativní nařízení č. 112 ze dne 31. března 1998 o přenesení legislativních úkolů a správních pravomocí ze státu na regiony a obce (Decreto Legislativo 31 Marzo 1998, n. 112 – Conferimento di funzioni e compiti amministrativi dello Stato alle regioni ed agli enti locali, in attuazione del capo I della Legge 15 Marzo 1997, n. 59);
 e)
 zákon č. 183 ze dne 4. listopadu 2010, článek 24, kterým se mění pravidla týkající se povolení pomoci zdravotně postiženým osobám v obtížných situacích (Legge n. 183 del 4 Novembre 2010, art. 24 – Modifiche alla disciplina in materia di permessi per l’assistenza a portatori di handicap in situazione di gravità);
 f)
 zákon č. 147 ze dne 27. prosince 2013 obsahující ustanovení pro sestavování ročního a víceletého státního rozpočtu – zákon o stabilitě z roku 2014 (Disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato – Legge di stabilità 2014).
 LOTYŠSKO
 a)
 zákon o sociálních službách a sociální pomoci (Sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības likums) ze dne 31. října 2002;
 b)
 zákon o lékařské péči (Ārstniecības likums) ze dne 12. června 1997;
 c)
 zákon o právech pacientů (Pacientu tiesību likums) ze dne 30. prosince 2009;
 d)
 nařízení kabinetu ministrů č. 555 o organizaci zdravotní péče a platebních postupech (Ministru kabineta 2018. gada 28.augusta noteikumi Nr.555 „Veselības aprūpes pakalpojumu organizēšanas un samaksas kārtība“) ze dne 28. srpna 2018;
 e)
 nařízení kabinetu ministrů č. 275 o platebních postupech při poskytování služeb sociální péče a sociální rehabilitace a postupech úhrady nákladů na služby z rozpočtu místní samosprávy (Ministru kabineta 2003.gada 27.maija noteikumi Nr.275 „Sociālās aprūpes un sociālās rehabilitācijas pakalpojumu samaksas kārtība un kārtība, kādā pakalpojuma izmaksas tiek segtas no pašvaldības budžeta“) ze dne 27. května 2003;
 f)
 nařízení kabinetu ministrů č. 138 o přijímání sociálních služeb a sociální pomoci (Ministru kabineta 2019.gada 2.aprīļa noteikumi Nr. 138 „Noteiku mi par sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības saņemšanu“) ze dne 2. dubna 2019;
 g)
 zákon o státních sociálních dávkách – příspěvek pro zdravotně postiženou osobu, pro kterou je péče nezbytná (Valsts sociālo pabalstu likums) ze dne 1. ledna 2003.
 LITVA
 a)
 zákon Litevské republiky ze dne 29. června 2016 o cílených náhradách č. XII-2507 (Lietuvos Respublikos tikslinių kompensacijų įstatymas);
 b)
 zákon Litevské republiky ze dne 21. května 1996 o zdravotním pojištění č. I-1343


text:
(Lietuvos Respublikos sveikatos draudimo įstatymas);
 c)
 zákon Litevské republiky ze dne 19. července 1994 o systému zdravotní péče č. I-552 (Lietuvos Respublikos sveikatos sistemos įstatymas);
 d)
 zákon Litevské republiky ze dne 6. června 1996 o institucích zdravotní péče č. I-1367 (Lietuvos Respublikos sveikatos priežiūros įstaigų įstatymas).
 LUCEMBURSKO
 Dávky podléhající pojištění dlouhodobé péče podle zákoníku sociálního zabezpečení, kniha V – pojištění dlouhodobé péče, zejména:
 —
 péče a podpora při provádění činností každodenního života,
 —
 činnosti na podporu nezávislosti a samostatnosti,
 —
 činnosti v oblasti individuálního dohledu, dohledu nad skupinou a nočního dohledu,
 —
 činnosti odborné přípravy pečovatelů,
 —
 činnosti pomoci s domácími pracemi,
 —
 podpůrné činnosti v zařízení dlouhodobé péče,
 —
 paušální příspěvek na inkontinenční pomůcky,
 —
 pomocné technologie a odborná příprava v oblasti pomocných technologií,
 —
 úpravy bydlení,
 —
 paušální peněžitá dávka při nahrazování věcných dávek pro činnosti každodenního života a pro činnosti pomoci s domácími pracemi poskytované pečovatelem v souladu se souhrnem péče a pomoci,
 —
 pokrytí příspěvků na důchod pečovatelů,
 —
 paušální peněžité dávky na určitou nemoc.
 MALTA
 a)
 zákon o sociálním zabezpečení (Att dwar is-Sigurta' Socjali) (kapitola 318);
 b)
 subsidiární právní předpis 318.19: nařízení o financování státních institucí a pečovatelských domů (Regolamenti dwar it-Trasferiment ta' Fondi għal Hostels Statali Indikati);
 c)
 subsidiární právní předpis 318.17: nařízení o převodu finančních prostředků (státní financování lůžek) (Regolamenti dwar it-Trasferiment ta' Fondi għal Sodod Iffinanzjati mill-Gvern);
 d)
 subsidiární právní předpis 318.13: nařízení o státním financování pečovatelských rezidenčních služeb (Regolamenti dwar Rati għal Servizzi Residenzjali Finanzjali mill-Istat);
 e)
 příspěvek na pečovatele – zákon o sociálním zabezpečení, čl. 68 odst. 1 písm. a);
 f)
 zvýšený příspěvek na pečovatele – zákon o sociálním zabezpečení, čl. 68 odst. 1 písm. b).
 NIZOZEMSKO
 Zákon ze dne 3. prosince 2014 o dlouhodobé péči (Wet langdurige zorg (WLZ)).
 POLSKO
 a)
 příspěvek na lékařskou péči (zasiłek pielęgnacyjny), příspěvek na zvláštní péči (specjalny zasiłek opiekuńczy), ošetřovné (świadczenie pielęgnacyjne), zákon ze dne 28. listopadu 2003 o rodinných dávkách (Ustawa o świadczeniach rodzinnych);
 b)
 příspěvek na pečovatele (zasiłek dla opiekuna) zákon ze dne 4. dubna 2014 o určení a platbách příspěvků pro pečovatele (Ustawa o ustalaniu i wypłacaniu zasiłków dla opiekunów).
 PORTUGALSKO
 Sociální pojištění a zajištění dostatečných zdrojů:
 a)
 příspěvek na dlouhodobou péči: legislativní nařízení č. 265/99 ze dne 14. července 1999 ve znění pozdějších předpisů (complemento por dependência);
 b)
 příspěvek na dlouhodobou péči podle systému zvláštní ochrany v případě zdravotního postižení: zákon č. 90/2009 ze dne 31. srpna 2009, znovu zveřejněný v konsolidovaném znění legislativním nařízením č. 246/2015 ze dne 20. října 2015, ve znění pozdějších předpisů (regime especial de proteção na invalidez).
 Systém sociálního zabezpečení a státní zdravotní služba:
 c)
 Národní síť integrované trvalé péče: legislativní nařízení č. 101/06 ze dne 6. června 2006, znovu zveřejněné v konsolidovaném znění v legislativním nařízení č. 136/2015 ze dne 28. července 2015 (rede de cuidados continuados integrados);
 d)
 integrovaná trvalá péče v oblasti duševního zdraví: legislativní nařízení č. 8/2010 ze dne 28. ledna 2010, pozměněné a znovu zveřejněné jako legislativní nařízení č. 22/2011 ze dne 10. února 2011 o vytvoření jednotek a týmů


text:
pro integrovanou trvalou péči v oblasti duševního zdraví (unidades e equipas de cuidados continuados integrados de saúde mental);
 e)
 pediatrická péče (Národní síť integrované trvalé péče): vyhláška č. 343/2015 ze dne 12. října 2015 o standardech pro nemocniční a ambulantní pediatrickou péči v rámci Národní sítě integrované trvalé péče (condições de instalação e funcionamento das unidades de internamento de cuidados integrados e de ambulatório pediátricas da Rede Nacional de Cuidados Continuados Integrados);
 f)
 informální pečovatel (příspěvek): zákon č. 100/2019 ze dne 6. září o postavení informálního pečovatele (Estatuto do cuidador informal).
 RUMUNSKO
 a)
 zákon č. 448/2006 ze dne 6. prosince 2006 o ochraně a podpoře práv osob se zdravotním postižením ve znění pozdějších předpisů a doplnění:
 —
 příspěvky poskytované osobám se zdravotním postižením, konkrétně měsíční doplňkový osobní rozpočet pro dospělé a děti se zdravotním postižením a měsíční příspěvek pro dospělé se zdravotním postižením podle čl. 58 odst. 4 zákona č. 448/2006 o ochraně a podpoře práv osob se zdravotním postižením ve znění pozdějších předpisů a doplnění,
 —
 příspěvek na společníka podle čl. 42 odst. 4 a článku 43 zákona č. 448/2006 o ochraně a podpoře práv osob se zdravotním postižením ve znění pozdějších předpisů a doplnění,
 —
 příspěvek na společníka pro dospělou osobu se závažným zrakovým postižením podle čl. 42 odst. 1 a čl. 58 odst. 3 zákona č. 448/2006 o ochraně a podpoře práv osob se zdravotním postižením ve znění pozdějších předpisů a doplnění; měsíční příspěvek na stravu poskytovaný dětem s HIV/AIDS podle čl. 58 odst. 2 zákona č. 448/2006 o ochraně a podpoře práv osob se zdravotním postižením ve znění pozdějších předpisů a doplnění;
 b)
 zákon č. 584/2002 o opatřeních k prevenci šíření onemocnění AIDS v Rumunsku a k ochraně osob infikovaných HIV nebo AIDS ve znění pozdějších předpisů a doplnění.
 —
 Měsíční příspěvek na potraviny poskytovaný na základě zákona č. 584/2002 o opatřeních proti šíření onemocnění AIDS v Rumunsku a na ochranu osob infikovaných HIV nebo AIDS.
 SLOVINSKO
 Žádné zvláštní právní předpisy týkající se dlouhodobé péče.
 Dávky dlouhodobé péče jsou uvedeny v těchto zákonech:
 a)
 zákon o důchodovém a invalidním pojištění (Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 96/2012, ve znění pozdějších předpisů);
 b)
 zákon o finanční sociální pomoci (Zakon o socialno vartsvenih prejemkih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 61/2010, ve znění pozdějších předpisů);
 c)
 zákon o výkonu práv k veřejným prostředkům (Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 62/2010, ve znění pozdějších předpisů);
 d)
 zákon o sociální ochraně (Zakon o socialnem varstvu) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 3/2004 – oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 e)
 zákon o rodičovské péči a rodinných dávkách (Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 110/2006 – oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 f)
 zákon o mentálně a tělesně postižených osobách (Zakon o družbenem varstvu duševno in telesno prizadetih oseb) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 41/83, ve znění pozdějších předpisů);
 g)
 zákon o zdravotní péči a zdravotním pojištění (Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju)


text:
(Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 72/2006 – oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 h)
 zákon o válečných veteránech (Zakon o vojnih veteranih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 59/06, oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 i)
 zákon o válečných invalidech (Zakon o vojnih invalidih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 63/59, oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 j)
 zákon o fiskální rovnováze (Zakon za uravnoteženje javnih finance (ZUJF)) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 40/2012, ve znění pozdějších předpisů);
 k)
 zákon o úpravách převodů fyzickým osobám a domácnostem v Republice Slovinsko (Zakon o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 114/2006 – oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů).
 ŠPANĚLSKO
 a)
 zákon č. 39/2006 ze dne 14. prosince 2006 o podpoře osobní soběstačnosti a pomoci osobám vyžadujícím péči ve znění pozdějších předpisů;
 b)
 ministerská vyhláška ze dne 15. dubna 1969;
 c)
 královský výnos č. 1300/95 ze dne 21. července 1995 ve znění pozdějších předpisů;
 d)
 královský výnos č. 1647/97 ze dne 31. října 1997 ve znění pozdějších předpisů.
 ŠVÉDSKO
 a)
 příspěvek na péči (kapitola 22 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 b)
 příspěvek na dodatečné náklady (kapitola 50 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 c)
 příspěvek na asistenci (kapitola 51 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 d)
 příspěvek na auto (kapitola 52 zákona o sociálním pojištění [2010:110]).
 ČÁST 3
 PLATBY SOUVISEJÍCÍ S ODVĚTVÍM SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ UVEDENÝM V ČL. SSC.3 ODST. 1 TOHOTO PROTOKOLU, KTERÉ JSOU VYPLÁCENY ZA ÚČELEM POKRYTÍ VÝDAJŮ NA VYTÁPĚNÍ ZA CHLADNÉHO POČASÍ
 (čl. SSC.3 odst. 4 písm. f) tohoto protokolu)
 i) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Příspěvek na vytápění v zimě (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, Social Fund Winter Fuel Payment Regulations 2000, Social Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act 1992 a Social Fund Winter Fuel Payment Regulations (Northern Ireland) 2000).
 ii) ČLENSKÉ STÁTY
 DÁNSKO
 a)
 zákon o sociálních a státních důchodech, LBK č. 983, ze dne 23. září 2019;
 b)
 nařízení o sociálních a státních důchodech, BEK č. 1602, ze dne 27. prosince 2019.
 PŘÍLOHA SSC-3
 VÍCE NÁROKŮ PRO DŮCHODCE VRACEJÍCÍ SE DO PŘÍSLUŠNÉHO STÁTU
 (čl. SSC.25 odst. 2 tohoto protokolu)
 RAKOUSKO
 BELGIE
 BULHARSKO
 KYPR
 ČESKO
 FRANCIE
 NĚMECKO
 ŘECKO
 MAĎARSKO
 LOTYŠSKO
 LITVA
 LUCEMBURSKO
 NIZOZEMSKO
 POLSKO
 PORTUGALSKO
 RUMUNSKO
 SLOVINSKO
 ŠPANĚLSKO
 ŠVÉDSKO
 PŘÍLOHA SSC-4
 PŘÍPADY, KDY SE OD POMĚRNÉHO VÝPOČTU UPOUŠTÍ NEBO KDY SE POMĚRNÝ VÝPOČET NEPOUŽIJE
 (čl. SSC.47 odst. 4 a 5 tohoto protokolu)
 ČÁST 1
 PŘÍPADY, KDY SE OD POMĚRNÉHO VÝPOČTU UPOUŠTÍ PODLE ČL. SSC.47 ODST. 4
 RAKOUSKO
 a)
 všechny žádosti o dávky podle spolkového zákona ze dne 9. září 1955 o všeobecném sociálním pojištění (ASVG), spolkového zákona ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění osob činných v obchodě (GSVG), spolkového zákona ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění zemědělců (BSVG) a spolkového zákona ze dne 30. listopadu 1978 o sociálním pojištění osob činných ve svobodných povoláních (FSVG);
 b)
 všechny žádosti o pozůstalostní důchody na základě důchodového účtu podle všeobecného zákona o důchodech (APG) ze dne 18. listopadu 2004 s výjimkou případů popsaných v části 2;
 c)
 všechny žádosti o pozůstalostní


text:
důchody rakouské zemské lékařské komory (Landesärztekammer) podle základního zajištění (základní a veškeré doplňkové dávky nebo základní důchod);
 d)
 všechny žádosti o podporu pozůstalých osob z důchodového fondu rakouské komory veterinárních lékařů;
 e)
 všechny žádosti o dávky v případě vdovských a sirotčích důchodů podle stanov institucí sociálního zabezpečení rakouských sdružení advokátních komor, části A;
 f)
 všechny žádosti o dávky podle zákona o pojištění notářů ze dne 3. února 1972 (NVG 1972).
 KYPR
 Všechny žádosti o starobní, vdovské a vdovecké důchody.
 DÁNSKO
 Všechny žádosti o důchody uvedené v zákoně o sociálních důchodech s výjimkou důchodů uvedených v příloze SSC-5 k tomuto protokolu.
 IRSKO
 Všechny žádosti o státní (příspěvkový) důchod, vdovský a vdovecký (příspěvkový) důchod a pozůstalostní (příspěvkový) důchod registrovaných partnerů.
 LOTYŠSKO
 Všechny žádosti o pozůstalostní důchody (zákon o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996; zákon o důchodech hrazených státem ze dne 1. července 2001).
 LITVA
 Všechny žádosti o pozůstalostní důchody ze státního sociálního pojištění, které se vyměřují podle základní výše pozůstalostního důchodu (zákon o důchodu ze státního sociálního pojištění).
 NIZOZEMSKO
 Všechny žádosti o starobní důchody na základě nizozemského zákona o obecném starobním pojištění (AOW).
 POLSKO
 Všechny žádosti o starobní důchody na základě dávkově definovaného systému a pozůstalostní důchody s výjimkou případů, kdy souhrnné doby pojištění získané podle právních předpisů více než jednoho státu dosahují alespoň 20 let u žen a 25 let u mužů, avšak vnitrostátní doby pojištění jsou kratší než tyto limity (a alespoň 15 let u žen a 20 let u mužů), a výpočet se provádí podle článků 27 a 28 zákona ze dne 17. prosince 1998 (Úř. věst. 2015, bod 748).
 PORTUGALSKO
 Všechny žádosti o starobní a pozůstalostní důchody s výjimkou případů, kdy celková doba pojištění získaná podle právních předpisů více než jedné země činí nejméně 21 kalendářních let, ale doba vnitrostátního pojištění činí nejvýše 20 let, a výpočet se provádí podle článků 32 a 33 legislativního nařízení č. 187/2007 ze dne 10. května 2007 v pozměněném znění.
 SLOVENSKO
 a)
 všechny žádosti o pozůstalostní důchod (vdovský, vdovecký a sirotčí důchod), jenž se vypočítává podle právních předpisů platných před 1. lednem 2004 a jehož výše se odvozuje od důchodu dříve vypláceného zemřelé osobě;
 b)
 všechny žádosti o důchody, které se vypočítávají podle zákona č. 461/2003 Sb. o sociálním zabezpečení ve znění pozdějších předpisů.
 ŠVÉDSKO
 a)
 žádosti o starobní důchod ve formě minimálního důchodu pro osoby narozené v roce 1937 nebo dříve (kapitola 66 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 b)
 žádosti o starobní důchod ve formě doplňkového důchodu (kapitola 63 zákona o sociálním pojištění [2010:110]).
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Všechny žádosti o starobní důchod, státní důchod podle části 1 zákona o důchodech z roku 2014, vdovské dávky a dávky v případě úmrtí kromě těch, u kterých během daňového roku začínajícího dne 6. dubna 1975 nebo později:
 i)
 dotyčná osoba získala doby pojištění, zaměstnání nebo bydlení podle právních předpisů Spojeného království a členského státu a jeden (nebo více) daňových roků se nebere v úvahu ve smyslu právních předpisů Spojeného království;
 ii)
 doby pojištění získané podle právních předpisů platných ve Spojeném království pro doby


text:
před 5. červencem 1948 se berou v úvahu pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu použitím dob pojištění, zaměstnání nebo bydlení podle právních předpisů členského státu.
 Všechny žádosti o doplňkové důchody podle článku 44 zákona o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992 a článku 44 zákona o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 1992.
 ČÁST 2
 PŘÍPADY, VE KTERÝCH SE POUŽIJE ČL. SSC.47 ODST. 5
 RAKOUSKO
 a)
 starobní důchody a pozůstalostní důchody na základě důchodového účtu podle všeobecného zákona o důchodech (APG) ze dne 18. listopadu 2004;
 b)
 povinné dávky podle článku 41 spolkového zákona ze dne 28. prosince 2001, BGBl I č. 154, o všeobecném mzdovém fondu rakouských farmaceutů (Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich);
 c)
 starobní a předčasné starobní důchody rakouské zemské lékařské komory podle základního zajištění (základní a veškeré doplňkové dávky nebo základní důchod) a veškeré důchodové dávky rakouské zemské lékařské komory na základě doplňkového zajištění (doplňkový nebo individuální důchod);
 d)
 podpora ve stáří z důchodového fondu rakouské komory veterinárních lékařů;
 e)
 dávky podle stanov institucí sociálního zabezpečení rakouských sdružení advokátních komor, částí A i B, s výjimkou žádostí o vdovské a sirotčí důchody podle stanov institucí sociálního zabezpečení rakouských sdružení advokátních komor, části A;
 f)
 dávky od institucí sociálního zabezpečení spolkové komory architektů a techniků podle rakouského zákona o komoře stavebních inženýrů (Ziviltechnikerkammergesetzt) z roku 1993 a stanov institucí sociálního zabezpečení s výjimkou pozůstalostních dávek vyplývajících z posledně jmenovaných dávek;
 g)
 dávky podle stanov instituce sociálního zabezpečení spolkové komory odborných účetních a daňových poradců v souladu s rakouským zákonem o odborných účetních a daňových poradcích (Wirtschaftstreuhandberufsgesetz).
 BULHARSKO
 Starobní důchody z doplňkového povinného důchodového pojištění podle části II hlavy II zákona o sociálním pojištění.
 CHORVATSKO
 Důchody ze systému povinného pojištění vycházející z kapitalizovaných úspor osob podle zákona o povinných a dobrovolných penzijních fondech (OG 49/99, v pozměněném znění) a zákona o penzijních pojišťovnách a výplatách důchodů založených na individuálních kapitalizovaných úsporách (OG 106/99, v pozměněném znění) s výjimkou případů stanovených v článcích 47 a 48 zákona o povinných a dobrovolných penzijních fondech (pozůstalostní důchody).
 DÁNSKO
 a)
 osobní důchody;
 b)
 dávky v případě úmrtí (jejichž výše závisí na odvodech do Arbejdsmarkedets Tillægspension uskutečněných před 1. lednem 2002);
 c)
 dávky v případě úmrtí (jejichž výše závisí na odvodech do Arbejdsmarkedets Tillægspension uskutečněných po 1. lednu 2002), na něž odkazuje zákon o penzijním připojištění na pracovním trhu (Arbejdsmarkedets Tillægspension) 942:2009 ve znění pozdějších předpisů.
 ESTONSKO
 Povinný fondový systém starobních důchodů.
 FRANCIE
 Základní nebo doplňkové systémy, ve kterých jsou dávky ve stáří vyměřovány na základě důchodových bodů.
 MAĎARSKO
 Důchodové dávky na základě účasti v soukromých penzijních fondech.
 LOTYŠSKO
 Starobní důchody (zákon o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996; zákon o důchodech hrazených státem ze dne 1. července 2001).
 POLSKO
 Starobní důchody podle příspěvkově definovaného systému.
 PORTUGALSKO
 Doplňkové důchody přiznané podle legislativního nařízení č. 26/2008 ze dne 22. února 2008 ve znění pozdějších předpisů (veřejný kapitalizační systém).
 SLOVENSKO
 Povinné starobní důchodové spoření.
 SLOVINSKO
 Důchod z povinného penzijního připojištění.
 ŠVÉDSKO
 Starobní důchod ve formě důchodu závisejícího


text:
na příjmu a důchod na základě pojištění (kapitoly 62 a 64 zákona o sociálním pojištění [2010:110]).
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Odstupňované důchodové dávky vyplácené podle článků 36 a 37 zákona o všeobecném pojištění z roku 1965 a článků 35 a 36 zákona o všeobecném pojištění (Severní Irsko) z roku 1966.
 PŘÍLOHA SSC-5
 DÁVKY A DOHODY UMOŽŇUJÍCÍ POUŽITÍ ČLÁNKU SSC.49
 I.
 Dávky uvedené v čl. SSC.49 odst. 2 písm. a) tohoto protokolu, jejichž výše je nezávislá na délce získaných dob pojištění nebo bydlení:
 DÁNSKO
 Plný dánský státní starobní důchod získaný po deseti letech bydlení osobou, které byl tento důchod přiznán do 1. října 1989.
 FINSKO
 Státní důchody a důchody manžela nebo manželky vyměřené na základě přechodných ustanovení a přiznané před 1. lednem 1994 (zákon č. 569/2007 o provedení zákona o státních důchodech).
 Doplňková výše sirotčího důchodu při výpočtu nezávislé dávky podle zákona o státních důchodech (zákon č. 568/2007 o státních důchodech).
 FRANCIE
 Vdovecké nebo vdovské invalidní důchody v rámci obecného systému sociálního zabezpečení nebo systému pro zemědělské pracovníky, pokud jsou vypočteny na základě invalidního důchodu zemřelého manžela (manželky) stanoveného v souladu s čl. SSC.47 odst. 1 písm. a).
 ŘECKO
 Dávky podle zákona č. 4169/1961, týkajícího se systému zemědělského pojištění (OGA).
 NIZOZEMSKO
 Zákon o obecném pojištění pozůstalých ze dne 21. prosince 1995 (ANW).
 Zákon o práci a příjmu podle pracovní schopnosti ze dne 10. listopadu 2005 (WIA).
 ŠPANĚLSKO
 Pozůstalostní důchody přiznávané v rámci obecného i zvláštního systému s výjimkou zvláštního systému pro úředníky.
 ŠVÉDSKO
 a)
 nemocenské dávky závislé na příjmu a dávky při pracovní neschopnosti závislé na příjmu (kapitola 34 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 b)
 minimální důchod a minimální podpora, jež nahradily plný státní důchod přiznaný podle právních předpisů o státních důchodech platných přede dnem 1. ledna 1993, a plný státní důchod přiznaný v rámci přechodných pravidel právních předpisů platných od tohoto dne.
 II.
 Dávky uvedené v čl. SSC.49 odst. 2 písm. b) tohoto protokolu, jejichž výše se určuje na základě započtené doby považované za získanou mezi dnem, kdy došlo k naplnění rizika, a pozdějším dnem:
 FINSKO
 Zaměstnanecké důchody, u nichž se podle vnitrostátních právních předpisů přihlíží k budoucím dobám.
 NĚMECKO
 Pozůstalostní důchody, u nichž se přihlíží k dodatečné době.
 Starobní důchody, u nichž se přihlíží k již získané dodatečné době.
 ITÁLIE
 Italské důchody při plné pracovní neschopnosti (inabilità).
 LOTYŠSKO
 Pozůstalostní důchod vypočítaný na základě dob pojištění považovaných za získané (čl. 23 odst. 8 zákona o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996).
 LITVA
 a)
 důchody z důvodu pracovní neschopnosti ze státního sociálního pojištění vyplácené podle zákona o důchodu ze státního sociálního pojištění;
 b)
 pozůstalostní a sirotčí důchody ze státního sociálního pojištění vypočítané na základě důchodu zesnulé osoby z důvodu pracovní neschopnosti podle zákona o důchodu ze státního sociálního pojištění.
 LUCEMBURSKO
 Pozůstalostní důchody.
 SLOVENSKO
 Slovenský pozůstalostní důchod odvozený z invalidního důchodu.
 ŠPANĚLSKO
 Starobní důchody v rámci zvláštního systému pro státní úředníky, které se přiznávají podle hlavy I konsolidovaného znění zákona o důchodech státních úředníků, pokud byl příjemce v době vzniku pojistné události činným státním úředníkem nebo s ním bylo tak zacházeno; pozůstalostní důchody


text:
(vdovské či vdovecké, sirotčí a rodičovské) přiznávané podle hlavy I konsolidovaného znění zákona o státních důchodcích, pokud v době úmrtí byl státní úředník činný nebo s ním bylo tak zacházeno.
 ŠVÉDSKO
 a)
 podpora v nemoci a podpora při pracovní neschopnosti ve formě zaručené kompenzace (kapitola 35 zákona o sociálním pojištění [2010:110]);
 b)
 pozůstalostní důchod vypočítaný na základě započítaných pojistných období (kapitoly 76–85 zákona o sociálním pojištění [2010:110]).
 III.
 Dohody uvedené v čl. SSC.49 odst. 2 písm. b) bodě i) tohoto protokolu, které mají zabránit dvojímu nebo vícenásobnému započtení stejných získaných dob:
 Dohoda o sociálním zabezpečení ze dne 28. dubna 1997 mezi Finskou republikou a Spolkovou republikou Německo.
 Dohoda o sociálním zabezpečení ze dne 10. listopadu 2000 mezi Finskou republikou a Lucemburským velkovévodstvím.
 Severská úmluva o sociálním zabezpečení ze dne 12. června 2012.
 PŘÍLOHA SSC-6
 ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ A SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ
 (čl. SSC.3 odst. 2, čl. SSC.51 odst. 1 a článek SSC.66)
 RAKOUSKO
 1.
 Pro účely získání dob v důchodovém pojištění se docházka do školy nebo do srovnatelného vzdělávacího zařízení v jiném státě považuje za rovnocennou docházce do školy nebo do srovnatelného vzdělávacího zařízení podle čl. 227 odst. 1 bodu 1 a čl. 228 odst. 1 bodu 3 obecného zákona o sociálním zabezpečení (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz) (ASVG), čl. 116 odst. 7 spolkového zákona o sociálním zabezpečení osob vykonávajících činnosti spojené s obchodem (Gewerbliches Sozialversicherungsgesetz) (GSVG) a čl. 107 odst. 7 zákona o sociálním zabezpečení zemědělců (Bauern-Sozialversicherungsgesetz) (BSVG), jestliže se na dotyčnou osobu kdykoli v minulosti vztahovaly rakouské právní předpisy na základě toho, že byla zaměstnaná nebo vykonávala samostatnou výdělečnou činnost, a zvláštní příspěvky podle čl. 227 odst. 3 ASVG, čl. 116 odst. 9 GSVG a čl. 107 odst. 9 BSGV na získání těchto dob vzdělávání jsou zaplaceny.
 2.
 Pro výpočet poměrné dávky uvedené v čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu se zvláštní příplatky k příspěvkům doplňkového pojištění a doplňková dávka pro horníky podle rakouských právních předpisů neberou v úvahu. V takových případech se poměrná dávka vypočtená bez uvedených příspěvků případně zvýší o nesnížené zvláštní příplatky k příspěvkům doplňkového pojištění a o doplňkovou dávku pro horníky.
 3.
 Jestliže byly podle článku SSC.7 tohoto protokolu získány náhradní doby v rámci rakouského systému důchodového pojištění, ale tyto doby nemohou tvořit základ výpočtu podle článků 238 a 239 obecného zákona o sociálním zabezpečení (ASVG), článků 122 a 123 spolkového zákona o sociálním zabezpečení osob vykonávajících činnosti spojené s obchodem (GSVG) a článků 113 a 114 zákona o sociálním zabezpečení zemědělců (BSVG), použije se základ pro výpočet dob péče o děti podle článku 239 ASVG, článku 123 GSVG a článku 114 BSVG.
 4.
 V případech uvedených v článku SSC.39 se pro účely výpočtu částky invalidního důchodu podle rakouských zákonů použijí obdobně ustanovení kapitoly 5 protokolu.
 BULHARSKO
 Ustanovení čl. 33 odst. 1 bulharského zákona o zdravotním pojištění se použije na všechny osoby, pro něž je Bulharsko příslušným členským státem podle hlavy III kapitoly 1 tohoto protokolu.
 KYPR
 Pro účely uplatňování ustanovení článků SSC.7, SSC.46 a SSC.56 tohoto protokolu se podle právních


text:
předpisů Kyperské republiky týdenní pojištění pro všechny doby začínající dnem 6. října 1980 nebo později určuje tak, že se celkový příjem podléhající pojištění za příslušné období vydělí týdenní částkou základního příjmu podléhajícího pojištění platného v příslušném příspěvkovém roce, přičemž počet takto určených týdnů nesmí překročit počet kalendářních týdnů v odpovídajícím období.
 ČESKO
 1.
 Pro účely vymezení rodinných příslušníků v souladu s čl. SSC.1 písm. s) tohoto protokolu se manželem nebo manželkou rozumí také registrovaní partneři podle definice uvedené v zákoně České republiky č. 115/2006 Sb., o registrovaném partnerství.
 2.
 Bez ohledu na články SSC.6 a SSC.7 tohoto protokolu lze pro účely přiznání doplňkové dávky s ohledem na doby pojištění získané podle právních předpisů bývalé České a Slovenské Federativní Republiky brát v úvahu pouze doby pojištění získané podle českých právních předpisů za účelem splnění podmínky alespoň jednoho roku českého důchodového pojištění ve stanovené době po dni zániku federace (§ 106a odst. 1 písm. b) zákona č. 155/1995 Sb., o důchodovém pojištění).
 3.
 V případech uvedených v článku SSC.39 se při stanovení výše dávky invalidního důchodu podle zákona č. 155/1995 Sb. použijí obdobně ustanovení kapitoly 5 protokolu.
 DÁNSKO
 1.
 a)
 Pro účely výpočtu důchodu podle zákona o sociálních důchodech (lov om social pension) se doby činnosti, které příhraniční pracovník nebo pracovník, který odešel do Dánska za prací sezónní povahy, získal podle dánských právních předpisů jako zaměstnanec či osoba samostatně výdělečně činná, považují za doby bydlení, jež v Dánsku získal pozůstalý manžel (získala pozůstalá manželka), pokud pozůstalého manžela (pozůstalou manželku) během uvedených dob pojilo s výše uvedeným pracovníkem manželství bez odluky od lože a stolu nebo odluky de facto z důvodů vzájemné neshody a za předpokladu, že manžel bydlel (manželka bydlela) během uvedených dob v jiném státě. Pro účely tohoto odstavce se „prací sezónní povahy“ rozumí práce, která je závislá na střídání ročních období a automaticky se každým rokem opakuje.
 b)
 Pro účely výpočtu důchodů podle zákona o sociálních důchodech (lov om social pension) se doby činnosti, které osoba, na kterou se písmeno a) nevztahuje, získala podle dánských právních předpisů jako zaměstnanec či osoba samostatně výdělečně činná před 1. lednem 1984, považují za doby bydlení, jež v Dánsku získal pozůstalý manžel (získala pozůstalá manželka), pokud pozůstalého manžela (pozůstalou manželku) během uvedených dob pojilo s daným pracovníkem manželství bez odluky od lože a stolu nebo odluky de facto z důvodů vzájemné neshody a za předpokladu, že manžel bydlel (manželka bydlela) během uvedených dob v jiném státě.
 c)
 Doby, které mají být zohledněny za podmínek stanovených v písmenech a) a b), nebudou brány v potaz, jestliže se kryjí s dobami, jež jsou zohledněny pro výpočet důchodu splatného dotyčné osobě podle právních předpisů jiného státu týkajících se povinného pojištění, nebo s dobami, během nichž dotyčná osoba podle uvedených předpisů důchod pobírala. Tyto doby se však zohlední, jestliže je roční výše uvedeného důchodu nižší než polovina základní částky sociálního důchodu.
 2.
 a)
 Bez ohledu na ustanovení článku SSC.7 tohoto protokolu mají osoby, které nebyly výdělečně činné v jednom nebo více státech, nárok na dánský sociální důchod pouze


text:
tehdy, pokud mají nebo dříve měly trvalý pobyt v Dánsku po dobu alespoň tří let, a které splňují věková omezení stanovená dánskými právními předpisy. S výhradou článku SSC.5 tohoto protokolu se článek SSC.8 tohoto protokolu nepoužije na dánský sociální důchod, na který tyto osoby získaly nárok.
 b)
 Ustanovení uvedená v písmenu a) se nevztahují na nárok na dánský sociální důchod pro rodinné příslušníky osob, které jsou nebo byly výdělečně činné v Dánsku, nebo pro studenty či jejich rodinné příslušníky.
 3.
 Prozatímní dávkou pro nezaměstnané osoby, které získaly „pružné zaměstnání“ (ledighedsydelse) (zákon č. 455 ze dne 10. června 1997), se zabývá hlava III kapitola 6 tohoto protokolu.
 4.
 Pokud má příjemce dánského sociálního důchodu rovněž nárok na pozůstalostní důchod z jiného státu, jsou tyto důchody pro účely dánských právních předpisů považovány za dávky stejného druhu ve smyslu čl. SSC.48 odst. 1 tohoto protokolu pod podmínkou, že osoba, jejíž doby pojištění nebo bydlení slouží jako základ pro výpočet pozůstalostního důchodu, získala rovněž nárok na dánský sociální důchod.
 FINSKO
 1.
 Pro účely stanovení nároku a výpočtu výše finského státního důchodu podle článku SSC.47, SSC.48 a 49 tohoto protokolu je s důchody získanými podle právních předpisů jiného státu zacházeno stejným způsobem jako s důchody získanými podle finských právních předpisů.
 2.
 Pokud se uplatňuje čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bod i) tohoto protokolu pro účely výpočtu výdělku za započítané období podle finských právních předpisů o důchodech závislých na výdělku a pokud jsou doby důchodového pojištění dané osoby u části referenční doby podle finských právních předpisů založeny na zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti v jiném státě, rovná se výdělek za započítanou dobu součtu výdělků získaných během části referenční doby ve Finsku vydělenému počtem měsíců, jež byly během referenční doby dobami pojištění ve Finsku.
 FRANCIE
 1.
 Pro osoby, které pobírají věcné dávky ve Francii podle článků SSC.15 nebo SSC.24 tohoto protokolu a mají bydliště ve francouzských departmentech Haut-Rhin, Bas-Rhin nebo Moselle, zahrnují věcné dávky poskytované jménem instituce jiného státu, která je povinna hradit náklady související s uvedenými dávkami, i dávky poskytované jak v rámci systému všeobecného nemocenského pojištění, tak i v systému povinného doplňkového místního nemocenského pojištění v Alsace-Moselle.
 2.
 Francouzské právní předpisy vztahující se na osobu vykonávající nyní nebo v minulosti zaměstnání nebo samostatně výdělečnou činnost zahrnují pro účely hlavy III kapitoly 5 tohoto protokolu jak systém (systémy) základního starobního pojištění, tak systém (systémy) doplňkového penzijního pojištění, které se na dotyčnou osobu vztahovaly.
 NĚMECKO
 1.
 Bez ohledu na čl. SSC.6 písm. a) tohoto protokolu a čl. 5 odst. 4 bod 1 svazku VI zákoníku sociálního zabezpečení (Sozialgesetzbuch VI) může osoba, která pobírá starobní důchod v plné výši podle právních předpisů jiného státu, požádat o povinné pojištění v rámci německého systému důchodového pojištění.
 2.
 Bez ohledu na čl. SSC.6 písm. a) tohoto protokolu a článek 7 svazku VI zákoníku sociálního zabezpečení (Sozialgesetzbuch VI) se může osoba, která je povinně pojištěna v jiném státě nebo pobírá starobní důchod podle právních předpisů jiného státu, stát účastníkem systému dobrovolného pojištění v Německu.
 3.
 Pro účely poskytování peněžitých dávek podle


text:
§ 47 odst. 1 svazku V, § 47 odst. 1 svazku VII a § 24i svazku V zákoníku sociálního zabezpečení (SGB) pojištěncům žijícím v jiném státě stanoví německé systémy pojištění čistou platbu, jež se používá k vyměření dávek, jako kdyby dotyčný pojištěnec žil v Německu, ledaže by pojištěnec požádal o vyměření na základě čisté platby, již skutečně dostává.
 4.
 Státní příslušníci ostatních států, jejichž místem bydliště či obvyklého pobytu není Německo a kteří splňují obecné podmínky německého systému důchodového pojištění, mohou platit dobrovolné příspěvky do tohoto systému pouze v případě, že byli v rámci německého systému důchodového pojištění dobrovolně či povinně pojištěni v určité době v minulosti; to se týká i osob bez státní příslušnosti a uprchlíků, jejichž místo bydliště či obvyklého pobytu se nachází v jiném státě.
 5.
 Pauschale Anrechnungszeit (paušální započitatelná doba) se podle článku 253 Sozialgesetzbuch VI (svazku VI zákoníku sociálního zabezpečení) určuje výhradně s ohledem na německé doby.
 6.
 V případech, ve kterých se na přepočítání důchodu vztahují německé důchodové právní předpisy platné dne 31. prosince 1991, se pro účely započtení německých Ersatzzeiten (náhradních dob) použijí pouze německé právní předpisy.
 7.
 Bez ohledu na odstavec 2 zákona o cizineckých důchodech (Fremdrentengesetz) zůstávají v rozsahu působnosti tohoto protokolu v platnosti německé právní předpisy týkající se pracovních úrazů a nemocí z povolání, za něž přísluší náhrada podle zákona o cizineckých důchodech, a dávek za doby pojištění, které lze započíst podle zákona o cizineckých důchodech na územích uvedených v čl. 1 odst. 2 a 3 zákona o záležitostech vysídlených osob a uprchlíků (Bundesvertriebenengesetz).
 8.
 V důchodových systémech svobodných povolání bere příslušná instituce při výpočtu teoretické výše dávky uvedené v čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bodě i) tohoto protokolu pro každý rok pojištění získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného státu za základ průměrný roční nárok na důchod získaný během doby účasti v příslušných institucích prostřednictvím placení příspěvků.
 ŘECKO
 1.
 Zákon č. 1469/84 o dobrovolné účasti v systému důchodového pojištění pro řecké státní příslušníky a cizí státní příslušníky řeckého původu je použitelný pro státní příslušníky jiných států, osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky v případě, že dotyčné osoby byly v určité době v minulosti – bez ohledu na jejich místo bydliště nebo pobytu – povinně či dobrovolně účastny řeckého systému důchodového pojištění.
 2.
 Bez ohledu na čl. SSC.6 písm. a) tohoto protokolu a článek 34 zákona 1140/1981 může osoba pobírající důchod ve spojitosti s pracovním úrazem či nemocí z povolání podle právních předpisů jiného státu požádat o povinné pojištění podle právních předpisů použitých systémem zemědělského pojištění (OGA), pokud vykonává činnost spadající do oblasti působnosti těchto právních předpisů.
 IRSKO
 Bez ohledu na čl. SSC.19 odst. 2 a článek SSC.57 tohoto protokolu se pro účely výpočtu stanoveného započitatelného týdenního příjmu pojištěné osoby pro poskytování dávky v nemoci nebo v nezaměstnanosti podle irských právních předpisů přizná pojištěné osobě za každý ukončený pracovní týden, který odpracovala jako zaměstnaná osoba podle právních předpisů jiného státu během uvedeného stanoveného roku, částka rovnající se průměrné týdenní odměně za práci zaměstnané osoby v příslušném stanoveném roce.
 MALTA
 Zvláštní


text:
ustanovení pro úředníky
 a)
 Výhradně pro účely uplatňování článků SSC.43 a SSC.55 tohoto protokolu se s osobami zaměstnanými podle zákona o maltských ozbrojených silách (kapitola 220 sbírky zákonů Malty), policejního zákona (kapitola 164 sbírky zákonů Malty), zákona o vězeňské službě (kapitola 260 sbírky zákonů Malty) a zákona o civilní ochraně (kapitola 411 sbírky zákonů Malty) zachází jako s úředníky.
 b)
 Důchody vyplácené podle výše uvedených zákonů a podle nařízení o důchodech (kapitola 93 sbírky zákonů Malty) se výhradně pro účely čl. SSC.1 písm. cc) tohoto protokolu považují za „zvláštní systémy pro úředníky“.
 NIZOZEMSKO
 1.
 Zdravotní pojištění
 a)
 Pokud jde o nárok na věcné dávky podle nizozemských právních předpisů, rozumějí se osobami majícími nárok na věcné dávky pro účely provádění hlavy III kapitol 1 a 2 tohoto protokolu:
 i)
 osoby, které jsou podle článku 2 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) povinny nechat se pojistit u zdravotní pojišťovny, a
 ii)
 pokud již nejsou zahrnuty do bodu i), osoby, jež jsou rodinnými příslušníky vojáků v činné službě a žijí v jiném státě, a osoby, které mají bydliště v jiném státě a mají podle tohoto protokolu nárok na zdravotní péči ve státě svého bydliště, avšak náklady hradí Nizozemsko.
 b)
 Osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodě i) se musí v souladu s ustanoveními zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) nechat pojistit u zdravotní pojišťovny a osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodu ii) se musí zaregistrovat u Výboru pro zdravotní pojištění (College voor zorgverzekeringen).
 c)
 Ustanovení zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) a zákona o obecné úpravě zvláštních lékařských výdajů (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten) týkající se povinnosti platit příspěvky se vztahují na osoby uvedené v písmenu a) a na jejich rodinné příslušníky. Co se týče rodinných příslušníků, hradí příspěvky osoba, od které se odvozuje nárok na zdravotní péči, s výjimkou osob, které jsou rodinnými příslušníky vojáků v činné službě a žijí v jiném státě; tito rodinní příslušníci hradí příspěvky přímo.
 d)
 Ustanovení zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) týkající se pozdního pojištění se použijí přiměřeně v případě pozdní registrace osob uvedených v písm. a) bodě ii) u Výboru pro zdravotní pojištění (College voor zorgverzekeringen).
 e)
 Osoby, které mají nárok na věcné dávky dle právních předpisů jiného státu než Nizozemska a mají bydliště nebo dočasně pobývají v Nizozemsku, mají nárok na věcné dávky v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku ze strany instituce místa bydliště nebo místa pobytu s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) stejně jako na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).
 f)
 Pro účely článků SSC.21 až SSC.27 tohoto protokolu se za důchody splatné podle nizozemských právních předpisů považují následující dávky vedle důchodů zahrnutých do hlavy III kapitol 4 a 5 tohoto protokolu:
 —
 důchody přiznané podle zákona ze dne 6. ledna 1966 o důchodech pro státní zaměstnance a pozůstalé po nich (Algemene burgerlijke pensioenwet) (nizozemský zákon o důchodech pro státní zaměstnance),
 —
 důchody přiznané podle zákona ze dne


text:
6. října 1966 o důchodech pro vojáky z povolání a pozůstalé po nich (Algemene militaire pensioenwet) (zákon o vojenských důchodech),
 —
 dávky v pracovní neschopnosti přiznané podle zákona ze dne 7. června 1972 o dávkách v pracovní neschopnosti vojáků z povolání (Wetarbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen) (zákon o pracovní neschopnosti vojáků z povolání),
 —
 důchody přiznané podle zákona ze dne 15. února 1967 o důchodech pro zaměstnance nizozemských drah (NV Nederlandse Spoorwegen) a pozůstalé po nich (Spoorwegpensioenwet) (zákon o důchodech na drahách),
 —
 důchody přiznané podle pracovního řádu nizozemských drah (Reglement Dienstvoorwaarden Nederlandse Spoorwegen),
 —
 dávky přiznané osobám v důchodu před dosažením důchodového věku 65 let v rámci důchodového systému určeného k poskytování pomoci ve stáří bývalým pracovníkům nebo dávky poskytované v případě předčasného odchodu z trhu práce v rámci systému zřízeného státem nebo v rámci kolektivní dohody pro osoby ve věku 55 let a více,
 —
 dávky vyplácené vojenskému personálu a úředníkům v souladu s režimem platným pro případy propouštění zaměstnanců z důvodu nadstavu, odchodu z aktivní služby do starobního důchodu a předčasného odchodu do důchodu.
 g)
 Pro účely čl. SSC.16 odst. 1 tohoto protokolu mají osoby uvedené v písm. a) bodě ii) tohoto odstavce, které dočasně pobývají v Nizozemsku, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) nárok na věcné dávky od instituce místa pobytu v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku, jakož i na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).
 2.
 Používání Algemene Ouderdomswet (AOW) (obecného zákona o starobním důchodu)
 a)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 1 AOW (obecného zákona o starobním důchodu) se nepoužije pro kalendářní roky před 1. lednem 1957, během kterých příjemce nesplňující podmínky umožňující mu považovat uvedené roky za doby pojištění:
 —
 měl mezi svým 15. a 65. rokem bydliště v Nizozemsku,
 —
 měl bydliště v jiném státě a pracoval v Nizozemsku pro zaměstnavatele usazeného v Nizozemsku, nebo
 —
 pracoval v jiném státě během období považovaných za doby pojištění v rámci nizozemského systému sociálního zabezpečení.
 Odchylně od článku 7 AOW se rovněž každému, kdo měl bydliště či pracoval v Nizozemsku v souladu s výše uvedenými podmínkami pouze před 1. lednem 1957, přiznává nárok na důchod.
 b)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 1 AOW se nevztahuje na kalendářní roky před 2. srpnem 1989, během kterých nebyla mezi svým patnáctým a šedesátým pátým rokem osoba, která žije nebo žila v manželském svazku, pojištěna podle výše uvedených právních předpisů, i když měla bydliště na území jiného státu než Nizozemska, jestliže se tyto kalendářní roky kryjí s dobami pojištění získanými manželem (manželkou) osoby podle výše uvedených právních předpisů, nebo s kalendářními roky, které se berou v úvahu na základě odst. 2 písm. a) za předpokladu, že jejich manželství během těchto dob trvalo.
 Odchylně od článku 7 AOW se tato osoba považuje za osobu s nárokem na důchod.
 c)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 2 AOW se nepoužije pro kalendářní roky před 1. lednem 1957,


text:
během kterých o manželovi (manželce) důchodce, který nesplňuje tyto podmínky umožňující mu považovat uvedené roky za doby pojištění, platilo, že:
 —
 měl mezi svým 15. a 65. rokem bydliště v Nizozemsku, nebo
 —
 měl bydliště v jiném státě a pracoval v Nizozemsku pro zaměstnavatele usazeného v Nizozemsku, nebo
 —
 pracoval v jiném státě během období považovaných za doby pojištění v rámci nizozemského systému sociálního zabezpečení.
 d)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 2 AOW se nevztahuje na kalendářní roky před 2. srpnem 1989, během kterých měl manžel (měla manželka) důchodce mezi svým patnáctým a šedesátým pátým rokem bydliště v jiném státě než v Nizozemsku a nebyl pojištěn (nebyla pojištěna) podle AOW, jestliže se tyto kalendářní roky kryjí s dobami pojištění získanými dotyčným důchodcem podle uvedených právních předpisů nebo s kalendářními roky, které se berou v úvahu na základě odst. 2 písm. a), za předpokladu, že jejich manželství během těchto dob trvalo.
 e)
 Ustanovení odst. 2 písm. a), b), c) a d) se nevztahuje na doby, které se kryjí s:
 —
 dobami, které mohou být vzaty v úvahu při výpočtu důchodových nároků podle právních předpisů o starobním pojištění jiného státu než Nizozemska, nebo
 —
 dobami, po které dotyčná osoba pobírala starobní důchod podle těchto právních předpisů.
 Doby dobrovolného pojištění v rámci systému jiného státu se pro účely tohoto písmene nezohledňují.
 f)
 Ustanovení odst. 2 písm. a), b), c) a d) se použije, pouze pokud dotyčná osoba měla bydliště v jednom či více státech po dobu šesti let po dosažení věku 59 let a jen po dobu, během které tato osoba měla bydliště v jednom z uvedených států.
 g)
 Odchylně od kapitoly IV AOW si může každý, kdo má bydliště v jiném státě než v Nizozemsku a na jehož manžela (manželku) se podle uvedených právních předpisů vztahuje povinné pojištění, zařídit podle uvedených právních předpisů dobrovolné pojištění na doby, během kterých je manžel (manželka) povinně pojištěn (pojištěna).
 Toto povolení nezaniká, pokud je povinné pojištění manžela (manželky) ukončeno v důsledku jeho (její) smrti a pozůstalý pobírá pouze důchod podle Algemene nabestaandenwet (zákona o obecném pojištění pozůstalých).
 Povolení týkající se dobrovolného pojištění končí v každém případě dnem, kdy daná osoba dosáhne 65 let.
 Výše příspěvku na dobrovolné pojištění se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků dobrovolného pojištění podle AOW. Jestliže však dobrovolné pojištění pokračuje po době pojištění uvedené v odst. 2 písm. b), výše příspěvku se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků povinného pojištění podle AOW a zohlední se příjem, který je považován za získaný v Nizozemsku.
 h)
 Povolení uvedené v odst. 2 písm. g) nebude přiznáno nikomu, kdo je pojištěn podle právních předpisů jiného státu a pobírá důchodovou dávku nebo pozůstalostní důchod.
 i)
 Každý, kdo si chce podle odst. 2 písm. g) zařídit dobrovolné pojištění, si musí podat žádost u Sociální pojišťovny (Sociale Verzekeringsbank) nejpozději jeden rok po dni, kdy byly splněny podmínky účasti.
 3.
 Používání Algemene nabestaandenwet (ANW) (zákona o obecném pojištění pozůstalých)
 a)
 Pokud má pozůstalý manžel (pozůstalá manželka) na základě čl. SSC.46 odst. 3 tohoto protokolu nárok


text:
na pozůstalostní důchod podle ANW (zákona o obecném pojištění pozůstalých), vypočte se uvedený důchod v souladu s čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu.
 Pro účely těchto ustanovení se doby pojištění před 1. říjnem 1959 považují rovněž za doby pojištění získané podle nizozemských právních předpisů, pokud během uvedených dob pojištěná osoba starší 15 let splnila tyto podmínky:
 —
 měla bydliště v Nizozemsku, nebo
 —
 měla bydliště v jiném státě a pracovala v Nizozemsku pro zaměstnavatele usazeného v Nizozemsku, nebo
 —
 pracovala v jiném státě během období považovaných za doby pojištění v rámci nizozemského systému sociálního zabezpečení.
 b)
 Doby, které mají být zohledněny na základě odst. 3 písm. a), nebudou brány v potaz, pokud se kryjí s dobami povinného pojištění získanými podle právních předpisů jiného státu týkajících se pozůstalostních důchodů.
 c)
 Pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu se jako doby pojištění berou v úvahu pouze doby pojištění získané po dosažení patnácti let věku podle nizozemských právních předpisů.
 d)
 Odchylně od čl. 63a odst. 1 ANW si může osoba, která má bydliště v jiném státě než v Nizozemsku a na jejíhož manžela (jejíž manželku) se podle ANW vztahuje povinné pojištění, zařídit podle ANW dobrovolné pojištění pouze na doby, během kterých je manžel (manželka) povinně pojištěn (pojištěna), a za předpokladu, že pojištění již bylo započaté ke dni použitelnosti tohoto protokolu.
 Toto povolení zaniká dnem ukončení povinného pojištění manžela (manželky) podle ANW, pokud není povinné pojištění manžela (manželky) ukončeno v důsledku jeho (její) smrti a pozůstalý pobírá pouze důchod podle ANW.
 Povolení týkající se dobrovolného pojištění končí v každém případě dnem, kdy daná osoba dosáhne 65 let.
 Výše příspěvku na dobrovolné pojištění se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků dobrovolného pojištění podle ANW. Jestliže však dobrovolné pojištění pokračuje po době pojištění uvedené v odst. 2 písm. b), výše příspěvku se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků povinného pojištění podle ANW a zohlední se příjem, který je považován za získaný v Nizozemsku.
 4.
 Používání nizozemských právních předpisů o pracovní neschopnosti
 Při výpočtu dávek podle WAO, WIA nebo WAZ nizozemské orgány zohlední:
 —
 doby placeného zaměstnání a doby za takové považované, získané v Nizozemsku před 1. červencem 1967,
 —
 doby pojištění získané podle WAO,
 —
 doby pojištění získané dotyčnou osobou po dosažení věku 15 let podle Algemene Arbeidsongeschiktheidswet (obecný zákon o pracovní neschopnosti) za předpokladu, že se nekryjí s dobami pojištění získanými podle WAO,
 —
 doby pojištění získané podle WAZ,
 —
 doby pojištění získané podle WIA.
 ŠPANĚLSKO
 1.
 Pro účely provádění tohoto protokolu se roky, které pracovníkovi schází k dosažení důchodového věku nebo věku povinného odchodu do důchodu stanoveného v čl. 31 odst. 4 konsolidovaného znění Ley de clases pasivas del Estado (zákona o důchodech státních úředníků), zohlední jako roky skutečně odpracované ve státní službě pouze v případě, že se na příjemce v době vzniku pojistné události, jež vedla ke vzniku nároku na pozůstalostní důchod, vztahoval zvláštní španělský systém pro státní úředníky, nebo pokud příjemce vykonával činnost začleněnou do uvedeného systému nebo pokud v době vzniku pojistné


text:
události, jež vedla ke vzniku nároku na důchod, vykonával příjemce činnost, jejíž výkon ve Španělsku by mu zakládal povinnost být účasten zvláštního státního systému pro státní úředníky, ozbrojené síly nebo soudní orgány.
 2.
 a)
 Podle čl. SSC.51 odst. 1 písm. c) se výpočet teoretické španělské dávky provádí na základě skutečných příspěvků osoby během let bezprostředně předcházejících platbě posledního příspěvku do španělského systému sociálního zabezpečení. Pokud je při výpočtu důchodového základu třeba zohlednit doby pojištění nebo bydlení podle právních předpisů jiných států, použije se pro tyto doby španělský příspěvkový základ, který je časově nejbližší referenčnímu období, s přihlédnutím k vývoji indexu maloobchodních cen.
 b)
 Částka získaného důchodu se zvyšuje o částku zvýšení a valorizaci vypočtené pro každý následující rok pro důchody stejného druhu.
 3.
 S dobami získanými v jiných státech, které musí být vzaty v úvahu v rámci zvláštního systému pro úředníky, ozbrojené síly a soudní správu, se pro účely článku SSC.51 tohoto protokolu zachází stejně jako s časově nejbližšími dobami získanými ve funkci úředníka ve Španělsku.
 4.
 Dodatečné částky podle věku uvedené ve druhém přechodném ustanovení zákona o obecném sociálním pojištění se vztahují na všechny příjemce podle tohoto protokolu, kteří před 1. lednem 1967 svým jménem hradili příspěvky podle španělských právních předpisů; výhradně pro účely tohoto protokolu nelze doby pojištění započtené v jiném státě před 1. lednem 1967 považovat za použití článku SSC.6 tohoto protokolu za rovnocenné dobám, ve kterých byly hrazeny příspěvky ve Španělsku. Datem odpovídajícím 1. lednu 1967 je v případě zvláštního systému pro námořníky datum 1. srpna 1970 a v případě zvláštního sociálního systému hornictví datum 1. dubna 1969.
 ŠVÉDSKO
 1.
 Ustanovení protokolu o sčítání dob pojištění a dob bydlení se nevztahují na přechodná ustanovení švédských právních předpisů o nároku na minimální důchod osob narozených v roce 1937 či dříve majících přede dnem podání žádosti o důchod po stanovenou dobu bydliště ve Švédsku (kapitola 6 zákona [2010:111] o zavedení zákona o sociálním pojištění).
 2.
 Pro účely výpočtu pomyslného příjmu pro stanovení náhrad za zdravotní postižení a náhrad za ztrátu schopnosti výdělečné činnosti v souladu v souladu s kapitolou 34 zákona o sociálním pojištění (2010:110) platí následující. Pokud pojištěná osoba podléhá během referenční doby rovněž právním předpisům jednoho či více jiných států, protože vykonávala zaměstnání či samostatnou výdělečnou činnost, považuje se příjem v dotčeném státě (dotčených státech) za rovnocenný průměrnému hrubému příjmu pojištěné osoby ve Švédsku dosaženému během části referenční doby získané ve Švédsku, který se vypočítá tak, že se výdělek získaný ve Švédsku vydělí počtem roků, během nichž byl dosažen.
 3.
 a)
 Pro účely výpočtu pomyslných důchodových příjmů pro stanovení pozůstalostního důchodu závislého na výdělku (kapitola 82 zákona o sociálním pojištění [2010:110]) se, pokud není splněn požadavek švédských právních předpisů týkající se získání nároku na důchod za alespoň tři roky z pěti kalendářních let bezprostředně předcházejících smrti dané osoby (referenční doba), zohledňují rovněž doby pojištění získané v jiných státech, jako kdyby byly získány ve Švédsku. Má se za to, že doby pojištění získané v jiných státech vycházejí z průměrného švédského základu pro důchod. Pokud se u dotčené


text:
osoby za základ pro důchod počítá pouze jeden rok ve Švédsku, má se za to, že každá doba pojištění v jiném státě představuje stejnou hodnotu.
 b)
 Pro účely výpočtu pomyslných důchodových kreditů pro stanovení vdovského důchodu v souvislosti s úmrtím, které nastalo dne 1. ledna 2003 či později, se, pokud není splněn požadavek švédských právních předpisů týkající se získání důchodových kreditů za alespoň dva roky ze čtyř let bezprostředně předcházejících smrti pojištěné osoby (referenční doba) a doby pojištění byly během referenční doby splněny v jiném státě, má za to, že jsou tyto roky založeny na stejných důchodových kreditech jako švédský rok.
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 1.
 Pokud, v souladu s právními předpisy Spojeného království, může být osobě přiznán nárok na důchod, jestliže:
 a)
 se příspěvky bývalého manžela (manželky) berou v úvahu, jako by šlo o vlastní příspěvky uvedené osoby, nebo
 b)
 jsou příslušné příspěvkové podmínky splněny manželem/manželkou nebo bývalým/bývalou manželem/manželkou této osoby; a to za předpokladu, že v každém případě manžel/ka nebo bývalý/á manžel/ka vykonává nebo vykonával/a zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost a vztahovaly se na něj/ni právní předpisy dvou nebo více států, použijí se ke stanovení nároku podle právních předpisů Spojeného království ustanovení hlavy III kapitoly 5 tohoto protokolu. V tomto případě se odkazy uvedené v článcích SSC.44 až SSC.55 tohoto protokolu na „doby pojištění“ považují za odkazy na doby pojištění získané:
 1)
 manželem či manželkou nebo bývalým manželem či manželkou, pokud nárok uplatňuje:
 a)
 vdaná žena, nebo
 b)
 osoba, jejíž manželství skončilo jinak než smrtí manžela či manželky, nebo
 2)
 bývalým manželem či manželkou, pokud nárok uplatňuje:
 a)
 vdovec, který nemá bezprostředně před důchodovým věkem nárok na přídavky pro ovdovělé rodiče, nebo
 b)
 vdova, která nemá bezprostředně před důchodovým věkem nárok na přídavky pro ovdovělou matku, přídavky pro ovdovělé rodiče či vdovský důchod, nebo která má nárok pouze na vdovský důchod závisející na věku vypočítaný na základě čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu, a pro tyto účely se „vdovským důchodem závisejícím na věku“ rozumí vdovský důchod vyplácený ve snížené výši v souladu s čl. 39 odst. 4 zákona o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992.
 2.
 Pro účely článku SSC.8 tohoto protokolu je v případě starobních a pozůstalostních peněžitých dávek, důchodů po pracovních úrazech nebo nemocech z povolání a pohřebného na každého příjemce podle právních předpisů Spojeného království pobývajícího na území jiného státu pohlíženo tak, jako by měl během daného pobytu na území tohoto jiného státu bydliště.
 1)
 Pro účely výpočtu faktoru výdělku za účelem stanovení nároku na dávky podle právních předpisů Spojeného království se má za to, že za každý týden, během kterého zaměstnaná osoba podléhala právním předpisům členského státu a který započal během daného daňového období ve smyslu právních předpisů Spojeného království, dotyčná osoba platila příspěvky jako zaměstnaná osoba nebo měla příjem, z kterého byly příspěvky placeny, na základě příjmů rovnajících se dvěma třetinám horní meze příjmu v uvedeném daňovém období.
 2)
 Pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu, pokud:
 a)
 během jakéhokoli daňového období počínajícího dne 6. dubna 1975 nebo


text:
později získala zaměstnaná osoba doby pojištění, zaměstnání nebo bydlení výlučně v členském státě a jestliže z uplatnění bodu 1 tohoto odstavce vyplývá, že se uvedené období bere v úvahu ve smyslu právních předpisů Spojeného království pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bodu i) tohoto protokolu, má se za to, že byla po dobu 52 týdnů v uvedeném roce pojištěna v uvedeném členském státě;
 b)
 se jakékoli daňové období počínající dne 6. dubna 1975 nebere v úvahu ve smyslu právních předpisů Spojeného království pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bodu i) tohoto protokolu, neberou se v úvahu žádné doby pojištění, zaměstnání nebo bydlení získané v uvedeném daňovém období.
 3)
 Pro účely přepočtu faktoru výdělku na doby pojištění se faktor výdělku dosažený v daném daňovém období ve smyslu právních předpisů Spojeného království dělí spodní mezí příjmů za uvedené období. Výsledek se vyjádří celým číslem a desetinná místa se neberou v úvahu. Takto vypočítané číslo představuje počet týdnů pojištění získaných podle právních předpisů Spojeného království během uvedeného daňového období za předpokladu, že toto číslo nepřevýší počet týdnů, během kterých osoba podléhala uvedeným právním předpisům v uvedeném období.
 3.
 Pokud přiznání přídavků pro ovdovělé rodiče nebo platby na podporu v případě úmrtí (vyšší sazba) závisí na nároku na přídavek na dítě ve Spojeném království, nebude osobě splňující všechna ostatní kritéria způsobilosti, která by byla způsobilá k pobírání přídavku na dítě ve Spojeném království, pokud by ona sama nebo příslušné dítě měly bydliště ve Spojeném království, bráněno v nárokování přídavků pro ovdovělé rodiče nebo platby na podporu v případě úmrtí (vyšší sazba) v souladu s tímto protokolem, a to bez ohledu na skutečnost, že přídavek na dítě ve Spojeném království je z věcné působnosti tohoto protokolu podle čl. SSC.3 odst. 4 písm. g) vyňat.
 Dodatek SSCI-1
 SPRÁVNÍ UJEDNÁNÍ MEZI DVĚMA NEBO VÍCE STÁTY
 (uvedená v článku SSCI.8 této přílohy)
 BELGIE – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Výměna dopisů ze dnů 4. května a 14. června 1976 týkající se čl. 105 odst. 2 nařízení (EHS) č. 574/72 (zřeknutí se náhrady nákladů na správní kontroly a lékařské prohlídky)
 Výměna dopisů ze dnů 18. ledna a 14. března 1977 týkající se čl. 36 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71 (opatření pro náhradu nebo zřeknutí se náhrady nákladů na věcné dávky poskytované za podmínek hlavy III kapitoly 1 nařízení (EHS) č. 1408/71) ve znění výměny dopisů ze dnů 4. května a 23. července 1982 (dohoda o náhradě nákladů spojených s čl. 22 odst. 1 písm. a) nařízení (EHS) č. 1408/71)
 DÁNSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Výměna dopisů ze dnů 30. března a 19. dubna 1977, ve znění výměny dopisů ze dne 8. listopadu 1989 a ze dne 10. ledna 1990 o dohodě o zřeknutí se náhrad výdajů na věcné dávky a nákladů na správní kontroly a lékařské prohlídky
 ESTONSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Ujednání ze dne 29. března 2006 mezi příslušnými orgány Estonské republiky a Spojeného království podle čl. 36 odst. 3 a čl. 63 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71, kterým se stanoví další metody náhrad výdajů na věcné


text:
dávky poskytnuté podle nařízení (ES) č. 883/2004 oběma zeměmi s účinkem od 1. května 2004
 FINSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Výměna dopisů ze dnů 1. a 20. června 1995 týkající se čl. 36 odst. 3 a čl. 63 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71 (náhrada výdajů nebo zřeknutí se náhrady výdajů na věcné dávky) a čl. 105 odst. 2 nařízení (EHS) č. 574/72 (zřeknutí se náhrady výdajů na správní kontroly a lékařské prohlídky)
 FRANCIE – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Výměna dopisů ze dnů 25. března a 28. dubna 1997 týkající se čl. 105 odst. 2 nařízení (EHS) č. 574/72 (zřeknutí se náhrady nákladů na správní kontroly a lékařské prohlídky)
 Dohoda ze dne 8. prosince 1998, kterou se stanoví zvláštní podmínky určování částek, které mají být nahrazeny za věcné dávky za podmínek nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72
 MAĎARSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Ujednání ze dne 1. listopadu 2005 mezi příslušnými orgány Maďarské republiky a Spojeného království podle čl. 35 odst. 3 a čl. 41 odst. 2 nařízení (EHS) č. 883/2004, kterým se stanoví další metody náhrad výdajů na věcné dávky poskytnuté podle tohoto nařízení oběma zeměmi s účinkem od 1. května 2004
 IRSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Výměna dopisů ze dne 9. července 1975 týkající se čl. 36 odst. 3 a čl. 63 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71 (opatření pro náhradu nebo zřeknutí se náhrady výdajů na věcné dávky poskytované za podmínek hlavy III kapitoly 1 nebo 4 nařízení (EHS) č. 1408/71) a čl. 105 odst. 2 nařízení (EHS) č. 574/72 (zřeknutí se náhrady nákladů na správní kontroly a lékařské prohlídky)
 ITÁLIE – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Ujednání podepsané dne 15. prosince 2005 mezi příslušnými orgány Italské republiky a Spojeného království podle čl. 36 odst. 3 a čl. 63 odst. 3 nařízení (EHS) č. 1408/71, kterým se stanoví další metody náhrady výdajů na věcné dávky poskytnuté podle nařízení (ES) č. 883/2004 oběma zeměmi s účinkem od 1. ledna 2005
 LUCEMBURSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Výměna dopisů ze dnů 18. prosince 1975 a 20. ledna 1976 týkající se čl. 105 odst. 2 nařízení (EHS) č. 574/72 (zřeknutí se náhrad nákladů souvisejících se správními kontrolami a lékařskými prohlídkami uvedenými v článku 105 nařízení (EHS) č. 574/72)
 MALTA – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Ujednání ze dne 17. ledna 2007 mezi příslušnými orgány Malty a Spojeného království podle čl. 35 odst. 3 a čl. 41 odst. 2 nařízení (EHS) č. 883/2004, kterým se stanoví další metody náhrad výdajů na věcné dávky poskytnuté podle tohoto nařízení oběma zeměmi s účinkem od 1. května 2004
 NIZOZEMSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Ustanovení článku 3 druhé věty správního ujednání ze dne 12. června 1956 o provádění úmluvy ze dne 11. srpna 1954
 PORTUGALSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Ujednání ze dne 8. června 2004, kterým se stanoví další metody náhrad výdajů na věcné dávky poskytnuté oběma zeměmi s účinkem od 1. ledna 2003
 ŠPANĚLSKO – SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Dohoda ze dne 18. června 1999 o náhradě výdajů na věcné dávky poskytované podle ustanovení nařízení (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72.“
 “
 PŘÍLOHA II
 „PŘÍLOHA SSC-8
 PŘECHODNÁ USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ


text:
 29.10.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 276/44
 ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO PŘIDRUŽENÍ EU-MOLDAVSKÁ REPUBLIKA VE SLOŽENÍ PRO OBCHOD Č. 1/2019
 ze dne 4. října 2019
 o změně přílohy XXVIII-B (Pravidla vztahující se na telekomunikační služby) Dohody o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé [2019/1806]
 VÝBOR PRO PŘIDRUŽENÍ,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé, podepsanou v Bruselu dne 27. června 2014, a zejména na články 102, 240, 436, 438 a 449 uvedené dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Dohoda o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Moldavskou republikou na straně druhé (dále jen „dohoda“) vstoupila v platnost dne 1. července 2016.
 (2)
 V článcích 102 a 240 dohody se stanoví, že Moldavská republika sblíží své právní předpisy s akty EU a mezinárodními nástroji (dále jen „acquis Unie“) uvedenými v příloze XXVIII-B (Pravidla vztahující se na telekomunikační služby) dohody (dále jen „příloha XXVIII-B“).
 (3)
 Acquis Unie uvedené v příloze XXVIII-B prošlo od ukončení jednání o dohodě v červnu 2013 změnami. Konkrétně Unie přijala tyto akty, které provádějí, mění, doplňují nebo nahrazují opatření obsažená v příloze XXVIII-B:
 i)
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví opatření týkající se přístupu k otevřenému internetu a mění směrnice 2002/22/ES o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací a nařízení (EU) č. 531/2012 o roamingu ve veřejných mobilních komunikačních sítích v Unii (1);
 ii)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2014/276/EU ze dne 2. května 2014, kterým se mění rozhodnutí 2008/411/ES o harmonizaci kmitočtového pásma 3 400–3 800 MHz pro zemské systémy k poskytování služeb elektronických komunikací ve Společenství (2);
 iii)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2013/752/EU ze dne 11. prosince 2013, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu a zrušuje rozhodnutí 2005/928/ES (3);
 iv)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2014/641/EU ze dne 1. září 2014 o harmonizovaných technických podmínkách využívání rádiového spektra bezdrátovými zvukovými zařízeními pro zajištění zpravodajských programů a pořádání hromadných společenských akcí (PMSE) v Unii (4);
 v)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2014/702/EU ze dne 7. října 2014, kterým se mění rozhodnutí 2007/131/ES o umožnění využívání rádiového spektra pro zařízení využívající ultraširokopásmovou technologii harmonizovaným způsobem ve Společenství (5);
 vi)
 prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/339 ze dne 8. března 2016 o harmonizaci kmitočtového pásma 2 010–2 025 MHz pro přenosná nebo mobilní zařízení pro bezdrátové audiovizuální přenosy a bezšňůrové kamery používané pro zpravodajské programy a pořádání hromadných společenských akcí (6);
 vii)
 prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/750 ze dne 8. května 2015 o harmonizaci kmitočtového pásma 1452–1492 MHz pro zemské systémy k poskytování služeb elektronických komunikací v Unii (7);
 viii)
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/53/EU ze dne 16. dubna 2014 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se dodávání rádiových zařízení na trh


text:
a zrušení směrnice 1999/5/ES (8);
 ix)
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 ze dne 23. července 2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu a o zrušení směrnice 1999/93/ES (9);
 x)
 prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/806 ze dne 22. května 2015, kterým se stanoví specifikace týkající se podoby značky důvěry EU pro kvalifikované služby vytvářející důvěru (10);
 xi)
 prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1505 ze dne 8. září 2015, kterým se stanoví technické specifikace a formáty důvěryhodných seznamů podle čl. 22 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (11);
 xii)
 prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2015/1506 ze dne 8. září 2015, kterým se stanoví specifikace pro formáty zaručených elektronických podpisů a zaručených pečetí uznávaných subjekty veřejného sektoru podle čl. 27 odst. 5 a čl. 37 odst. 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (12);
 xiii)
 prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/650 ze dne 25. dubna 2016, kterým se stanoví normy pro posuzování bezpečnosti kvalifikovaných prostředků pro vytváření elektronických podpisů a pečetí podle čl. 30 odst. 3 a čl. 39 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 910/2014 o elektronické identifikaci a službách vytvářejících důvěru pro elektronické transakce na vnitřním trhu (13);
 xiv)
 rozhodnutí Komise 2010/267/EU ze dne 6. května 2010 o harmonizovaných technických podmínkách využívání kmitočtového pásma 790–862 MHz pro zemské systémy k poskytování služeb elektronických komunikací v Evropské unii (14);
 prováděcí rozhodnutí Komise 2011/251/EU ze dne 18. dubna 2011, kterým se mění rozhodnutí 2009/766/ES o harmonizaci kmitočtových pásem 900 MHz a 1 800 MHz pro zemské systémy schopné poskytovat celoevropské služby elektronických komunikací ve Společenství (15);
 rozhodnutí Komise 2009/766/ES ze dne 16. října 2009 o harmonizaci kmitočtových pásem 900 MHz a 1 800 MHz pro zemské systémy schopné poskytovat celoevropské služby elektronických komunikací ve Společenství (16), ve znění prováděcího rozhodnutí 2011/251/EU;
 xv)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2012/688/EU ze dne 5. listopadu 2012 o harmonizaci kmitočtových pásem 1 920–1 980 MHz a 2 110–2 170 MHz pro zemské systémy k poskytování služeb elektronických komunikací v Unii (17);
 xvi)
 rozhodnutí Komise 2008/477/ES ze dne 13. června 2008 o harmonizaci kmitočtového pásma 2 500–2 690 MHz pro zemské systémy k poskytování služeb elektronických komunikací ve Společenství (18);
 xvii)
 rozhodnutí Komise 2008/411/ES ze dne 21. května 2008 o harmonizaci kmitočtového pásma 3 400–3 800 MHz pro zemské systémy k poskytování služeb elektronických komunikací ve Společenství (19);
 xviii)
 rozhodnutí Komise 2008/671/ES ze dne 5. srpna 2008 o harmonizovaném využívání rádiového spektra v kmitočtovém pásmu 5 875–5 905 MHz pro aplikace inteligentních dopravních systémů (ITS) související s bezpečností (20);
 xix)
 rozhodnutí Komise 2007/344/ES ze dne 16. května 2007 o harmonizované dostupnosti informací o využívání spektra ve Společenství (21);
 xx)
 rozhodnutí Komise 2007/90/ES ze dne 12. února 2007, kterým se mění rozhodnutí 2005/513/ES o harmonizovaném využití rádiového spektra v kmitočtovém pásmu 5 GHz pro bezdrátové přístupové systémy (WAS), jejichž


text:
součástí jsou rádiové místní sítě (RLAN) (22);
 xxi)
 rozhodnutí Komise 2005/513/ES ze dne 11. července 2005 o harmonizovaném využití rádiového spektra v kmitočtovém pásmu 5 GHz pro bezdrátové přístupové systémy (WAS), jejichž součástí jsou rádiové místní sítě (RLAN) (23);
 xxii)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2011/829/EU ze dne 8. prosince 2011, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (24);
 xxiii)
 rozhodnutí Komise 2010/368/EU ze dne 30. června 2010, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (25);
 xxiv)
 rozhodnutí Komise 2009/381/ES ze dne 13. května 2009, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (26);
 xxv)
 rozhodnutí Komise 2008/432/ES ze dne 23. května 2008, kterým se mění rozhodnutí 2006/771/ES o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (27);
 xxvi)
 rozhodnutí Komise 2006/771/ES ze dne 9. listopadu 2006 o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení krátkého dosahu (28);
 xxvii)
 rozhodnutí Komise 2010/166/EU ze dne 19. března 2010 o harmonizovaných podmínkách využívání rádiového spektra pro mobilní komunikační služby na palubách plavidel (služby MCV) v Evropské unii (29);
 xxviii)
 rozhodnutí Komise 2006/804/ES ze dne 23. listopadu 2006 o harmonizaci rádiového spektra pro zařízení využívající technologii rádiové identifikace (RFID) provozovaná v pásmu ultra krátkých vln (UHF) (30);
 xxix)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2011/485/EU ze dne 29. července 2011, kterým se mění rozhodnutí 2005/50/ES o harmonizaci pásma rádiového spektra 24 GHz pro účely časově omezeného používání vozidlových radarových zařízení krátkého dosahu ve Společenství (31);
 xxx)
 rozhodnutí Komise 2005/50/ES ze dne 17. ledna 2005 o harmonizaci pásma rádiového spektra 24 GHz pro účely časově omezeného používání vozidlových radarových zařízení krátkého dosahu ve Společenství (32);
 xxxi)
 rozhodnutí Komise 2004/545/ES ze dne 8. července 2004 o harmonizaci rádiového spektra v pásmu 79 GHz pro účely radarových zařízení krátkého dosahu pro použití v automobilové oblasti ve Společenství (33);
 xxxii)
 rozhodnutí Komise 2009/343/ES ze dne 21. dubna 2009, kterým se mění rozhodnutí 2007/131/ES o umožnění využívání rádiového spektra pro zařízení využívající ultraširokopásmovou technologii harmonizovaným způsobem ve Společenství (34);
 xxxiii)
 rozhodnutí Komise 2007/131/ES ze dne 21. února 2007 o umožnění využívání rádiového spektra pro zařízení využívající ultraširokopásmovou technologii harmonizovaným způsobem ve Společenství (35);
 xxxiv)
 rozhodnutí Komise 2007/98/ES ze dne 14. února 2007 o harmonizovaném využívání rádiového spektra v kmitočtových pásmech 2 GHz pro realizaci systémů poskytujících družicové pohyblivé služby (36);
 xxxv)
 prováděcí rozhodnutí Komise 2013/654/EU ze dne 12. listopadu 2013, kterým se mění rozhodnutí 2008/294/ES za účelem doplnění o další technologie přístupu a kmitočtová pásma pro mobilní komunikační služby v letadlech (služby MCA) (37);
 xxxvi)
 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/37/EU ze dne 26. června 2013, kterou se mění směrnice 2003/98/ES o opakovaném použití informací veřejného sektoru (38).
 (4)
 Moldavská republika pokračuje v procesu sbližování svých právních předpisů s acquis Unie podle harmonogramu a priorit stanovených v příloze XXVIII-B. Pro zajištění náležitého sbližování právních předpisů Moldavské republiky s acquis Unie je třeba do přílohy XXVIII-B doplnit akty uvedené ve 3. bodě odůvodnění a také pozměnit některé lhůty s ohledem na pokrok, který již Moldavská republika při procesu sbližování s


text:
acquis Unie v souladu s článkem 449 dohody učinila.
 (5)
 V čl. 436 odst. 3 dohody se stanoví, že Rada přidružení EU-Moldavská republika (dále jen „Rada přidružení“) je oprávněna aktualizovat nebo měnit přílohy dohody.
 (6)
 Podle čl. 438 odst. 2 dohody může Rada přidružení na Výbor pro přidružení přenést kteroukoli ze svých pravomocí, včetně pravomoci přijímat závazná rozhodnutí.
 (7)
 Rozhodnutím č. 3/2014 (39) přenesla Rada přidružení pravomoc aktualizovat nebo měnit přílohy dohody, jež se mimo jiné týkají kapitoly 6 (Usazení, obchod se službami a elektronický obchod) hlavy V (Obchod a obchodní záležitosti) dohody na Výbor pro přidružení ve složení pro obchod, pokud v kapitole 6 nejsou obsažena žádná zvláštní ustanovení týkající se aktualizace nebo změny uvedených příloh. Žádná zvláštní ustanovení týkající se aktualizace nebo změny příloh nejsou v kapitole 6 obsažena,
 (8)
 Příloha XXVIII-A by proto měla být odpovídajícím způsobem aktualizována,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Příloha XXVIII-B (Pravidla vztahující se na telekomunikační služby) dohody se nahrazuje přílohou tohoto rozhodnutí.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Chişinău dne 4. října 2019.
 Za Výbor pro přidružení ve složení pro obchod
 I. COSTACHI
 Předsedkyně
 A. FERNÁNDEZ DÍEZ C. CEBAN
 tajemníci
 (1) Úř. věst. L 310, 26.11.2015, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 139, 14.5.2014, s. 18.
 (3) Úř. věst. L 334, 13.12.2013, s. 17.
 (4) Úř. věst. L 263, 3.9.2014, s. 29.
 (5) Úř. věst. L 293, 9.10.2014, s. 48.
 (6) Úř. věst. L 63, 10.3.2016, s. 5.
 (7) Úř. věst. L 119, 12.5.2015, s. 27.
 (8) Úř. věst. L 153, 22.5.2014, s. 62.
 (9) Úř. věst. L 257, 28.8.2014, s. 73.
 (10) Úř. věst. L 128, 23.5.2015, s. 13.
 (11) Úř. věst. L 235, 9.9.2015, s. 26.
 (12) Úř. věst. L 235, 9.9.2015, s. 37.
 (13) Úř. věst. L 109, 26.4.2016, s. 40.
 (14) Úř. věst. L 117, 11.5.2010, s. 95.
 (15) Úř. věst. L 106, 27.4.2011, s. 9.
 (16) Úř. věst. L 274, 20.10.2009, s. 32.
 (17) Úř. věst. L 307, 7.11.2012, s. 84.
 (18) Úř. věst. L 163, 24.6.2008, s. 37.
 (19) Úř. věst. L 144, 4.6.2008, s. 77.
 (20) Úř. věst. L 220, 15.8.2008, s. 24.
 (21) Úř. věst. L 129, 17.5.2007, s. 67.
 (22) Úř. věst. L 41, 13.2.2007, s. 10.
 (23) Úř. věst. L 187, 19.7.2005, s. 22.
 (24) Úř. věst. L 329, 13.12.2011, s. 10.
 (25) Úř. věst. L 166, 1.7.2010, s. 33.
 (26) Úř. věst. L 119, 14.5.2009, s. 32.
 (27) Úř. věst. L 151, 11.6.2008, s. 49.
 (28) Úř. věst. L 312, 11.11.2006, s. 66.
 (29) Úř. věst. L 72, 20.3.2010, s. 38.
 (30) Úř. věst. L 329, 25.11.2006, s. 64.
 (31) Úř. věst. L 198, 30.7.2011, s. 71.
 (32) Úř. věst. L 21, 25.1.2005, s. 15.
 (33) Úř. věst. L 241, 13.7.2004, s. 66.
 (34) Úř. věst. L 105, 25.4.2009, s. 9.
 (35) Úř. věst. L 55, 23.2.2007, s. 33.
 (36) Úř. věst. L 43, 15.2.2007, s. 32.
 (37) Úř. věst. L 303, 14.11.2013, s. 48.
 (38) Úř. věst. L 175, 27.6.2013, s. 1.
 (39) Rozhodnutí Rady přidružení


text:
EU-Moldavská republika č. 3/2014 ze dne 16. prosince 2014 o přenesení některých pravomocí Radou přidružení na Výbor pro přidružení ve složení pro obchod (Úř. věst. L 110, 29.4.2015, s. 40).
 PŘÍLOHA
 „PŘÍLOHA XXVIII-B
 PRAVIDLA VZTAHUJÍCÍ SE NA TELEKOMUNIKAČNÍ SLUŽBY
 Moldavská republika se zavazuje, že ve stanovených lhůtách postupně sblíží své právní předpisy s těmito akty EU a mezinárodními nástroji.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009
 Použijí se následující ustanovení směrnice 2002/21/ES:
 —
 posílení nezávislosti a správní kapacity vnitrostátního regulačního orgánu v oblasti elektronických komunikací,
 —
 zřízení postupů veřejných konzultací pro nová regulační opatření,
 —
 zřízení účinných odvolávacích mechanismů proti rozhodnutím vnitrostátního regulačního orgánu v oblasti elektronických komunikací a
 —
 vymezení relevantních trhů produktů a služeb v rámci odvětví elektronických komunikací, pro které přichází v úvahu regulace ex ante, a analýza těchto trhů, aby bylo možné stanovit, zda na nich působí významná tržní síla.
 Harmonogram: ustanovení směrnice 2002/21/ES se provedou do jednoho a půl roku od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/20/ES ze dne 7. března 2002 o oprávnění pro sítě a služby elektronických komunikací (autorizační směrnice) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES ze dne 25. listopadu 2009
 Použijí se následující ustanovení směrnice 2002/20/ES:
 —
 provedení předpisu o poskytování obecných oprávnění a omezení potřeby individuálních licencí na konkrétní, náležitě odůvodněné případy.
 Harmonogram: ustanovení směrnice 2002/20/ES se provedou do dvou let od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/19/ES ze dne 7. března 2002 o přístupu k sítím elektronických komunikací a přiřazeným zařízením a o jejich vzájemném propojení (přístupová směrnice) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/140/ES
 Na základě analýzy trhu provedené v souladu s rámcovou směrnicí uloží vnitrostátní regulační orgán v oblasti elektronických komunikací operátorům, kteří mají významnou tržní sílu na příslušných trzích, náležité regulační povinnosti, pokud jde o:
 —
 přístup k určitým síťovým zařízením a jejich využívání,
 —
 kontrolu cen u poplatků za přístup a vzájemné propojení, včetně povinností, pokud jde o nákladovou orientaci, a
 —
 transparentnost, nediskriminaci a oddělené účetnictví.
 Harmonogram: ustanovení směrnice 2002/19/ES se provedou do jednoho a půl roku od vstupu této dohody v platnost.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) ve znění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/136/ES ze dne 25. listopadu 2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120
 Použijí se následující ustanovení směrnice 2002/22/ES:
 —
 provedení předpisu o povinnostech univerzální služby, včetně zřízení mechanismu pro výpočet nákladů a financování, a
 —
 zajištění dodržování zájmů a práv uživatelů, zvláště umožněním přenositelnosti čísel a zavedením jednotného evropského čísla tísňového volání 112.
 Harmonogram: ustanovení směrnice 2002/22/ES se provedou do tří let od vstupu této dohody v platnost.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2120 ze dne 25. listopadu 2015, kterým se stanoví