text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22005A0722(05)
 Rámcová dohoda mezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou o obecných zásadách pro účast Srbska a Černé Hory na programech Společenství
 Official Journal L 192 , 22/07/2005 P. 0029 - 0034
 Rámcová dohodamezi Evropským společenstvím a Srbskem a Černou Horou o obecných zásadách pro účast Srbska a Černé Hory na programech SpolečenstvíEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, dále jen "Společenství",na jedné straně,A SRBSKO A ČERNÁ HORAna straně druhé,dále jen "smluvní strany",VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:(1) Evropská rada v Kodani v prosinci 2002 potvrdila evropskou perspektivu zemí západního Balkánu jako možných kandidátů a zdůraznila odhodlání podporovat jejich snahy o přiblížení se Evropské unii.(2) Evropská rada v Soluni v červnu 2003 potvrdila, že proces stabilizace a přidružení zůstane rámcem pro směřování zemí západního Balkánu do Evropy až do jejich budoucího přistoupení, a podpořila "Soluňskou agendu pro země západního Balkánu: směřování k evropské integraci", jejímž cílem je dále posílit na základě zkušeností s rozšířením výsadní vztahy mezi EU a zeměmi západního Balkánu.(3) Soluňská agenda vyzvala země západního Balkánu k účasti na programech a agenturách Společenství v souladu se zásadami stanovenými pro účast kandidátských zemí, s cílem seznámit dotčené země a jejich obyvatelstvo s politikami a pracovními metodami EU, a tím je pevněji připoutat k EU a podpořit je na cestě k evropské integraci.(4) Srbsko a Černá Hora vyjádřilo přání účastnit se četných programů Společenství.(5) Zvláštní podmínky, včetně finančního příspěvku, týkající se účasti Srbska a Černé Hory na každém konkrétním programu, by měly být určeny dohodou mezi Komisí Evropských společenství, jednající jménem Společenství, a příslušnými orgány Srbska a Černé Hory,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Srbsku a Černé Hoře se umožňuje účast na těchto programech Společenství:1. v současné době probíhajících programech Společenství uvedených v příloze, jichž se Srbsko a Černá Hora bude moci zúčastnit, jakmile tato dohoda (dále jen "dohoda") vstoupí v platnost;2. programech Společenství zavedených nebo obnovených po vstupu dohody v platnost a obsahujících zahajovací doložku, jež předpokládá účast Srbska a Černé Hory.Článek 2Srbsko a Černá Hora finančně přispívá do souhrnného rozpočtu Evropské unie, a to podle konkrétních programů, kterých se účastní.Článek 3Zástupci Srbska a Černé Hory se mohou jako pozorovatelé v záležitostech týkajících se Albánie účastnit činnosti řídících výborů odpovědných za sledování programů, na něž Srbsko a Černá Hora finančně přispívá.Článek 4Na projekty a podněty předložené účastníky ze Srbska a Černé Hory se v největším možném rozsahu vztahují stejné podmínky, pravidla a postupy související s příslušnými programy, jaké se vztahují na členské státy.Článek 5Zvláštní podmínky, včetně finančního příspěvku, týkající se účasti Srbska a Černé Hory na každém konkrétním programu, a zejména splatného finančního příspěvku, budou určeny dohodou v podobě memoranda o porozumění mezi Komisí, jednající jménem Společenství, a Srbskem a Černou Horou.Pokud Srbsko a Černá Hora zažádá o vnější pomoc Společenství na základě nařízení Rady (ES) č. 2666/2000 ze dne 5. prosince 2000, ve znění nařízení Rady (ES) č. 2415/2001 ze dne 10. prosince 2001 o pomoci pro Albánii, Bosnu a Hercegovinu, Chorvatsko, Svazovou republiku Jugoslávii a Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii nebo na základě jakéhokoli obdobného nařízení týkajícího se vnější pomoci Společenství pro


text: Srbsko a Černou Horu, které může být v budoucnosti přijato, jsou podmínky, kterými se řídí využití pomoci Společenství Srbskem a Černou Horou, stanoveny ve finanční dohodě.Článek 6Memorandum o porozumění v souladu s finančním nařízením Společenství stanoví, že finanční kontrola nebo audity budou prováděny Evropskou komisí, OLAFem a Účetním dvorem Evropských společenství nebo pod jejich dohledem.Vypracují se podrobná ustanovení o finanční kontrole a auditu, správních opatřeních, sankcích a vymáhání částek, která umožní, aby byly Evropské komisi, OLAFu a Účetnímu dvoru uděleny pravomoci rovnocenné jejich pravomocem s ohledem na příjemce nebo smluvní partnery usazené ve Společenství.Článek 7Tato dohoda se použije po dobu neurčitou.Každá smluvní strana může tuto dohodu kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbude platnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.Článek 8Nejpozději tři roky po vstupu této dohody v platnost a poté každé tři roky mohou obě smluvní strany přezkoumat provádění této dohody na základě skutečné účasti Srbska a Černé Hory na jednom nebo více programech Společenství.Článek 9Tato dohoda se na jedné straně vztahuje na území, na něž se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a to za podmínek ve Smlouvě stanovených, a na straně druhé na území Srbska a Černé Hory.Článek 10Tato dohoda vstupuje v platnost dnem obdržení posledního písemného oznámení prostřednictvím diplomatických cest, jímž se smluvní strany navzájem informují o ukončení svého postupu pro vstup této dohody v platnost.Článek 111. Tato dohoda je sepsána ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a v úředním jazyce Srbska a Černé Hory.2. Jakmile budou orgány Evropské unie povinny zveřejňovat v Úředním věstníku Evropské unie všechny úřední akty v maltském jazyce, bude dohoda rovněž sepsána ve dvou vyhotoveních v maltském jazyce.3. Všechna jazyková znění mají stejnou platnost.Hecho en Bruselas, el veintidós de noviembre del dos mil cuatro.V Bruselu dne dvacátého druhého listopadu dva tisíce čtyři.Udfærdiget i Bruxelles den toogtyvende november to tusind og fire.Geschehen zu Brüssel am zweiundzwanzigsten November zweitausendundvier.Kahe tuhande neljanda aasta novembrikuu kahekümne teisel päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι δύο Νοεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.Done at Brussels on the twenty-second day of November in the year two thousand and four.Fait à Bruxelles, le vingt-deux novembre deux mille quatre.Fatto a Bruxelles, addi' ventidue novembre duemilaquattro.Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit otrajā novembrī.Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų lapkričio dvidešimt antrą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év november havának huszonkettedik napján.Magħmul fi Brussel fit-tieni u għoxrin jum ta' Novembru tas-sena elfejn u erbgħa.Gedaan te Brussel, de tweeëntwintigste november tweeduizendvier.Sporządzono w Brukseli dnia dwudziestego drugiego listopada roku dwutysięcznego czwartego.Feito em Bruxelas, em vinte e dois de Novembro de dois mil e quatro.V Bruseli dvadsiatehodruhého novembra dvetisícštyri.V Bruslju, dvaindvajsetega novembra leta dva tisoč štiri.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenätoisena päivänä marraskuuta vuonna kaksituhattaneljä.Som skedde i Bryssel den tjugoandra november tjugohundrafyra.Састављено у Бриселу, дана 22.11.2004.Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstviFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΤια τηυ Ευρωπαϊκή ΚοιυότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduaz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW

type: contracts

jurisdiction: EU


text: imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoza Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaPå Europeiska gemenskapens vägnarЗа Европску заједницуЗа Савет министара Србије и Ирне Горе--------------------------------------------------PŘÍLOHASEZNAM PROBÍHAJÍCÍCH PROGRAMŮ SPOLEČENSTVÍ UVEDENÝCH V ČLÁNKU 1- Boj proti diskriminaci (2001–2006) [1]- Boj proti sociálnímu vyloučení (2002–2006) [2]- Opatření Společenství na podporu spotřebitelské politiky (2004–2007) [3]- Akční program Společenství na podporu subjektů činných na evropské úrovni v oblasti vzdělávání a odborného vzdělávání a na podporu určitých činností v této oblasti (2004–2006) [4]- Akční program Společenství na podporu aktivního evropského občanství (2004–2006) [5]- Akční program Společenství v oblasti veřejného zdraví (2003–2008) [6]- Kultura 2000 (2000–2006) [7]- Clo (2003–2007) [8]- Daphne II (2004–2008) [9]- eContent Plus (2004–2008) [10]- e-učení (2004–2006) [11]- Erasmus Mundus (2004–2008) [12]- Fiscalis (2003–2007) [13]- Rovnost žen a mužů (2001–2006) [14]- Hercule (2004–2006) [15]- Inteligentní energie – Evropa (2003–2006) [16]- Life (2000–2006) [17]- Leonardo da Vinci II (2000–2006) [18]- Marco Polo (2003–2010) [19]- Media Plus [20]/vzdělávání Media [21] (2001–2006)- Safer Internet plus (2005–2008) [22]- Šestý rámcový program pro výzkum a technický rozvoj (2002–2006) [23]- Socrates II (2002–2006) [24]- Mládež (2000–2006) [25][1] Viz rozhodnutí Rady 2000/750/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterým se stanoví akční program Společenství pro boj proti diskriminaci (2001 až 2006) (Úř. věst. L 303, 2.12.2000, s. 23).[2] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 50/2002/ES ze dne 7. prosince 2001, kterým se zavádí akční program Společenství pro podporu spolupráce členských států v boji proti sociálnímu vyloučení (Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 1).[3] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 20/2004/ES ze dne 8. prosince 2003, kterým se zřizuje obecný rámec financování opatření Společenství na podporu spotřebitelské politiky v letech 2004 až 2007 (Úř. věst. L 5, 9.1.2004, s. 1).[4] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 791/2004/ES ze dne 21. dubna 2004 o zavedení akčního programu Společenství na podporu subjektů činných na evropské úrovni v oblasti vzdělávání a odborného vzdělávání a na podporu určitých činností v této oblasti (Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 31).[5] Viz rozhodnutí Rady 2004/100/ES ze dne 26. ledna 2004, kterým se stanoví akční program Společenství na podporu aktivního evropského občanství (účast občanů) (Úř. věst. L 30, 4.2.2004, s. 6).[6] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1786/2002/ES ze dne 23. září 2002, kterým se přijímá akční program Společenství v oblasti veřejného zdraví (2003 až 2008) (Úř. věst. L 271, 9.10.2002, s. 1).[7] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 508/2000/ES ze dne 14. února 2000 o programu Kultura 2000 (Úř. věst. L 63, 10.3.2000, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 626/2004/ES ze dne 31. března 2004, kterým se mění rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 508/2000/ES ze dne 14. února 2000 o programu Kultura 2000 (Úř. věst. L 99, 3.4.2004, s. 3).[8] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 253/2003/ES ze dne 11. února 2003, kterým se přijímá akční program pro oblast cel ve Společenství (Clo 2007) (Úř. věst. L 36, 12.2.2003, s. 1).[9] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 803/2004/ES ze dne 21. dubna 2004, kterým se přijímá akční program Společenství (2004 až


text: 2008) pro předcházení a boj proti násilí na dětech, mladistvých a ženách a pro ochranu obětí a rizikových skupin (Program Daphne II) (Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s. 1).[10] Dosud nepřijato – viz KOM [2004] 96 v konečném znění, 2004/0025(KOD).[11] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2318/2003/ES ze dne 5. prosince 2003, kterým se přijímá víceletý program (2004 až 2006) pro účinnou integraci informačních a komunikačních technologií (ICT) do vzdělávacích systémů a systémů odborné přípravy v Evropě (E-učení) (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 9).[12] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2317/2003/ES ze dne 5. prosince 2003, kterým se zavádí program pro zlepšování kvality vysokého školství a pro podporu mezikulturního porozumění prostřednictvím spolupráce se třetími zeměmi (Erasmus Mundus) (2004 až 2008) (Úř. věst. L 345, 31.12.2003, s. 1).[13] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 2235/2002/ES ze dne 3. prosince 2002, kterým se přijímá program Společenství ke zlepšení fungování systémů zdanění na vnitřním trhu (Program Fiscalis 2003–2007) (Úř. věst. L 341, 17.12.2002, s. 1).[14] Viz rozhodnutí Rady 2001/51/ES ze dne 20. prosince 2000, kterým se zavádí akční program týkající se strategie Společenství pro rovnost žen a mužů (2001-2005) (Úř. věst. L 17, 19.1.2001, s. 22).[15] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 804/2004/ES ze dne 21. dubna 2004, kterým se zavádí akční program Společenství na podporu činností v oblasti ochrany finančních zájmů Společenství (Program Hercule) (Úř. věst. L 143, 30.4.2004, s. 9).[16] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1230/2003/ES ze dne 26. června 2003, kterým se přijímá víceletý program činnosti v oblasti energie: "Inteligentní energie – Evropa" (2003 až 2006) (Úř. věst. L 176, 15.7.2003, s. 29).[17] Viz nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1655/2000 ze dne 17. července 2000 o finančním nástroji pro životní prostředí (LIFE) (Úř. věst. L 192, 28.7.2000, s. 1), ve znění nařízení (ES) č. 1682/2004 (Úř. věst. L 308, 5.10.2004, s. 1).[18] Viz rozhodnutí Rady č. 1999/382/ES ze dne 26. dubna 1999, kterým se zavádí druhá fáze akčního programu Společenství pro odborné vzdělávání "Leonardo da Vinci" (Úř. věst. L 146, 11.6.1999, s. 33).[19] Viz nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1382/2003 ze dne 22. července 2003 o poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Program Marco Polo) (Úř. věst. L 196, 2.8.2003, s. 1).[20] Viz oprava rozhodnutí Rady 2000/821/ES ze dne 20. prosince 2000 o provádění programu na podporu rozvoje, distribuce a propagace evropských audiovizuálních děl (MEDIA Plus – Rozvoj, distribuce a propagace) (2001 až 2005) (Úř. věst. L 336, 30.12.2000, s. 82) (Úř. věst. L 13, 17.1.2001, s. 34), ve znění rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 846/2004/ES ze dne 29. dubna 2004 (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 4).[21] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 163/2001/ES ze dne 19. ledna 2001 o provádění vzdělávacího programu pro odborníky v evropském průmyslu audiovizuálních pořadů (vzdělávání MEDIA) (2001 až 2005) (Úř. věst. L 26, 27.1.2001, s. 1), ve znění rozhodnutí č. 845/2004 (Úř. věst. L 157, 30.4.2004, s. 1).[22] Dosud nepřijato – viz


text: KOM [2004] 91 v konečném znění, 2004/0023(KOD).[23] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1513/2002/ES ze dne 27. června 2002 o šestém rámcovém programu Evropského společenství pro výzkum, technický rozvoj a demonstrace přispívajícím k vytvoření Evropského výzkumného prostoru a k inovacím (2002 až 2006) (Úř. věst. L 232, 29.8.2002, s. 1).[24] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 253/2000/ES ze dne 24. ledna 2000, kterým se zavádí druhá fáze akčního programu Společenství v oblasti vzdělávání "Socrates" (Úř. věst. L 28, 3.2.2000, s. 1).[25] Viz rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1031/2000/ES ze dne 13. dubna 2000, kterým se zavádí akční program Společenství "Mládež" (Úř. věst. L 117, 18.5.2000, s. 1).--------------------------------------------------


text:
11/sv. 9 CS Úřední věstník Evropské unie 15
 22004D0007
 L 116/52 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE 22.4.2004
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 7/2004
 ze dne 6. února 2004,
 kterým se mění příloha V (Volný pohyb pracovníků) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody
 o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1) Příloha V Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 191/1999 ze dne
 17. prosince 1999 (1).
 (2) Rozhodnutím č. 191/1999 byly zavedeny nové odvětvové úpravy v příloze V (Volný pohyb pra-
 covníků) a v příloze VIII (Právo usazování) týkající se Lichtenštejnska, které by měla být změněny
 v souladu s Dohodou o účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské
 republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Maltské republiky, Polské republiky, Slovinské
 republiky a Slovenské republiky v Evropském hospodářském prostoru, podepsanou v Lucemburku
 dne 14. října 2003.
 (3) Rozhodnutí Komise 2003/8/ES ze dne 23. prosince 2002, kterým se provádí nařízení Rady (EHS)
 č. 1612/68, pokud jde o vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí o zaměstnání (2), by
 mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V příloze V Dohody se bod 7 (rozhodnutí Komise 93/569/ES) nahrazuje tímto:
 „32003 D 0008: Rozhodnutí Komise 2003/8/ES ze dne 23. prosince 2002, kterým se provádí
 nařízení Rady (EHS) č. 1612/68, pokud jde o vyřizování nabídek volných pracovních míst a žádostí
 o zaměstnání (Úř. věst. L 5, 10.1.2003, s. 16).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2003/8/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP
 Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. února 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou
 učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (*).
 (1) Úř. věst. L 74, 15.3.2001, s. 29.
 (2) Úř. věst. L 5, 10.1.2003, s. 16.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 ---pagebreak--- 16 CS Úřední věstník Evropské unie 11/sv. 9
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 6. února 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 P. WESTERLUND


text:
 13.10.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 268/25
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 89/2005
 ze dne 10. června 2005,
 kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protokol 31 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 135/2002 ze dne 27. září 2002 (1).
 (2)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody, aby zahrnovala rozhodnutí Rady 2005/12/ES ze dne 20. prosince 2004, kterým se mění rozhodnutí 1999/847/ES, pokud jde o rozšíření akčního programu Společenství v oblasti civilní ochrany (2).
 (3)
 Protokol 31 k Dohodě by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2005,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Ve třetí odrážce (rozhodnutí Rady 1999/847/ES) čl. 10 odst. 8 písm. b) protokolu 31 k Dohodě se doplňují slova:
 „ve znění:
 —
 32005 D 0012: rozhodnutí Rady 2005/12/ES ze dne 20. prosince 2004, kterým se mění rozhodnutí 1999/847/ES, pokud jde o rozšíření akčního programu Společenství v oblasti civilní ochrany (Úř. věst. L 6, 8.1.2005, s. 7).“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co je Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Použije se ode dne 1. ledna 2005.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. června 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 Richard WRIGHT
 předseda
 (1) Úř. věst. L 336, 12.12.2002, s. 36.
 (2) Úř. věst. L 6, 8.1.2005, s. 7.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22005A0314(02)
 Dohoda Mezi Evropskou unií a Norským královstvím o rámci pro účast Norského království na operacích Evropské unie pro řešení krizí - Prohlášení
 Úřední věstník L 067 , 14/03/2005 S. 0008 - 0013
 DohodaMezi Evropskou unií a Norským královstvím o rámci pro účast Norského království na operacích Evropské unie pro řešení krizíEVROPSKÁ UNIEna straně jedné aNORSKÉ KRÁLOVSTVÍna straně druhé,dále jen "strany",vzhledem k těmto důvodům:(1) Evropská unie (EU) může rozhodnout o podniknutí kroků v oblasti řešení krizí.(2) Evropská unie rozhodne o přizvání třetích států k účasti na operaci EU pro řešení krize. Norské království může pozvání Evropské unie přijmout a nabídnout příspěvek. V tom případě Evropská unie rozhodne o přijetí navrhovaného příspěvku Norského království.(3) Pokud se Evropská unie rozhodne uskutečnit vojenskou operaci pro řešení krize s využitím prostředků a kapacit NATO, může Norské království vyjádřit svůj zásadní záměr zúčastnit se operace.(4) Evropská rada se na zasedání v Bruselu ve dnech 24. a 25. října 2002 dohodla na způsobech provádění ustanovení schválených na zasedání Evropské rady v Nice ve dnech 7. až 9. prosince 2000 o zapojení evropských členských států NATO, které nejsou členskými státy EU, do akcí na řešení krizí vedených EU.(5) Podmínky účasti Norského království na operacích EU pro řešení krizí by měly být stanoveny v dohodě, kterou se stanoví rámec tuto případnou budoucí účast, spíše než vymezeny pro každou jednotlivou operaci samostatně.(6) Takovou dohodou by neměla být dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie ani předjímána konkrétní povaha rozhodnutí Norského království o účasti na operaci EU pro řešení krize.(7) Taková dohoda by se měla týkat pouze budoucích operací EU pro řešení krizí a neměly by jí být dotčeny případné stávající dohody, kterými se řídí účast Norského království na již probíhající operaci EU pro řešení krize,SE DOHODLY TAKTO:ODDÍL IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1Rozhodnutí o účasti1. Na základě rozhodnutí Evropské unie přizvat Norské království k účasti na operaci EU pro řešení krize a po rozhodnutí Norského království o účasti poskytne Norské království Evropské unii informace o svém navrhovaném příspěvku.2. Pokud Evropská unie rozhodne o uskutečnění vojenské operace pro řešení krize s využitím prostředků a kapacit NATO, uvědomí Norské království Evropskou unii o každém úmyslu účastnit se této operace a následně poskytne informace o každém navrhovaném příspěvku.3. Příspěvek Norského království posuzuje Evropská unie na základě konzultace s Norským královstvím.4. Evropská unie poskytne Norskému království co nejdříve předběžné informace o pravděpodobném příspěvku na společné náklady operace s cílem pomoci Norskému království s přípravou nabídky.5. Evropská unie sdělí výsledek posouzení Norskému království dopisem s cílem zajistit účast Norského království v souladu s touto dohodou.Článek 2Rámec1. Norské království se přidruží ke společné akci, kterou Rada Evropské unie rozhodne o uskutečnění operace EU pro řešení krize, a ke všem společným akcím nebo rozhodnutím, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení operace EU pro řešení krize, v souladu s touto dohodou a veškerými nutnými prováděcími opatřeními.2. Příspěvkem Norského království k operaci EU pro řešení krize není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie.Článek 3Postavení personálu a sil1. Postavení personálu vyslaného Norským královstvím v rámci civilní operace EU pro


text: řešení krize nebo postavení sil přidělených Norským královstvím v rámci vojenské operace EU pro řešení krize se řídí dohodou o postavení sil nebo mise uzavřenou mezi Evropskou unií a státem nebo státy, v nichž se operace uskutečňuje, pokud taková dohoda existuje.2. Postavení personálu přiděleného k velitelství nebo k velitelským složkám umístěným mimo stát nebo státy, v nichž se operace EU pro řešení krize uskutečňuje, se řídí ujednáním mezi velitelstvím a dotyčnými velitelskými složkami a Norským královstvím.3. Aniž je dotčena dohoda o postavení sil nebo mise podle odstavce 1, vykonává Norské království pravomoc nad svým personálem, který se účastní operace EU pro řešení krize.4. Norské království vyřizuje veškeré nároky vzniklé v souvislosti s účastí na operaci EU pro řešení krize, které některý z jeho pracovníků vznese nebo které se jej týkají. Norské království je příslušné pro zahájení každého řízení, zejména soudního nebo kárného, proti kterémukoli svému pracovníku v souladu se svými právními a správními předpisy.5. Norské království se zavazuje učinit prohlášení o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoli státu, který se účastní operace EU pro řešení krize, jíž se účastní, a učinit tak při podpisu této dohody. Vzor takového prohlášení je připojen k této dohodě.6. Členské státy Evropské unie se zavazují učinit prohlášení o zřeknutí se nároků na náhradu škody v souvislosti s každou budoucí účastí Norského království na operaci EU pro řešení krize a učinit tak při podpisu této dohody. Vzor takového prohlášení je připojen k této dohodě.Článek 4Utajované informace1. Norské království přijme vhodná opatření pro zajištění ochrany utajovaných informací EU v souladu s bezpečnostními předpisy Rady Evropské unie, které jsou předmětem rozhodnutí Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001 [1], a s dalšími pokyny vydanými příslušnými orgány, včetně velitele operace EU, pokud jde o vojenskou operaci EU pro řešení krize, nebo vedoucího mise EU, pokud jde o civilní operaci EU pro řešení krize.2. Pokud EU a Norské království uzavřely dohodu o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací, použijí se ustanovení takové dohody v rámci operace EU pro řešení krize.ODDÍL IIUSTANOVENÍ O ÚČASTI NA CIVILNÍCH OPERACÍCH PRO ŘEŠENÍ KRIZÍČlánek 5Personál vyslaný v rámci civilní operace EU pro řešení krize1. Norské království zajistí, aby jeho personál vyslaný v rámci civilní operace EU pro řešení krize plnil své úkoly v souladu:- se společnou akcí a následnými změnami podle čl. 2 odst. 1,- s operačním plánem,- s prováděcími opatřeními.2. Norské království včas uvědomí vedoucího mise civilní operace EU pro řešení krize a Generální sekretariát Rady Evropské unie o veškerých změnách svého příspěvku k civilní operaci EU pro řešení krize.3. Pracovníci vyslaní v rámci civilní operace EU pro řešení krize podstoupí lékařskou prohlídku a očkování a příslušný orgán Norského království jim vystaví osvědčení o zdravotní způsobilosti. Pracovníci vyslaní v rámci civilní operace EU pro řešení krize předloží kopii tohoto osvědčení.Článek 6Linie velení1. Personál vyslaný Norským královstvím plní své úkoly a jedná pouze v zájmu dotyčné civilní operace EU pro řešení krize.2. Veškerý personál zůstává zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.3. Vnitrostátní orgány odevzdají operativní velení vedoucímu mise civilní operace EU pro řešení


text: krize, který vykonává toto velení prostřednictvím hierarchické struktury velení a kontroly.4. Vedoucí mise velí civilní operaci EU pro řešení krize a zajišťuje její běžné řízení.5. Norské království má v souladu s právními nástroji podle čl. 2 odst. 1 ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.6. Vedoucí mise civilní operace EU pro řešení krize je příslušný pro kázeňský dohled nad personálem civilní operace EU pro řešení krize. v případě potřeby vykoná kázeňská opatření příslušný vnitrostátní orgán.7. Norské království určí styčný bod národního kontingentu pro zastupování svého kontingentu v operaci. Styčný bod národního kontingentu podává zprávy o vnitrostátních záležitostech vedoucímu mise civilní operace EU pro řešení krize a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.8. Rozhodnutí o ukončení operace přijme Evropská unie po konzultaci s Norským královstvím, pokud bude Norské království stále přispívat k civilní operaci EU pro řešení krize ke dni ukončení operace.Článek 7Finanční hlediska1. Norské království nese veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v operativním rozpočtu operace. Tím není dotčen článek 8.2. V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, zaplatí Norské království, pokud je zjištěna jeho odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v případné dohodě o postavení mise uvedené v čl. 3 odst. 1.Článek 8Příspěvek do operativního rozpočtu1. Norské království přispívá na financování operativního rozpočtu civilní operace EU pro řešení krize.2. Finanční příspěvek Norského království do operativního rozpočtu je nižší z těchto dvou částek:a) podíl referenční částky, který odpovídá poměru jeho HND k celkovému HND všech států přispívajících do operativního rozpočtu operace;nebob) podíl referenční částky pro operativní rozpočet, který odpovídá poměru počtu jeho pracovníků účastnících se operace k celkovému počtu pracovníků ze všech států účastnících se operace.3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2 nepřispívá Norské království na financování denních dávek vyplácených personálu členských států Evropské unie.4. Bez ohledu na odstavec 1 Evropská unie zpravidla osvobodí třetí státy od poskytování finančních příspěvků na konkrétní civilní operaci EU pro řešení krize, pokud:a) Evropská unie rozhodne, že tento třetí stát účastnící se operace poskytuje významný příspěvek, který je pro operaci zásadní;nebob) HND na obyvatele tohoto třetího státu účastnícího se operace nepřesahuje HND na obyvatele žádného členského státu Evropské unie.5. Vedoucí mise civilní operace EU pro řešení krize a příslušné správní orgány Norského království podepíší dohodu o konkrétních podmínkách platby příspěvků Norského království do operativního rozpočtu civilní operace EU pro řešení krize. Tato dohoda bude uvádět mimo jiné:a) dotyčnou částku;b) způsoby platby finančního příspěvku;c) postup auditu.ODDÍL IIIUSTANOVENÍ O ÚČASTI NA VOJENSKÝCH OPERACÍCH PRO ŘEŠENÍ KRIZÍČlánek 9Účast na vojenské operaci EU pro řešení krize1. Norské království zajistí, aby jeho síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize plnily své poslání v souladu:- se společnou akcí a následnými změnami podle čl. 2 odst. 1,- s operačním plánem,- s prováděcími opatřeními.2. Personál vyslaný Norským královstvím plní své úkoly a jedná pouze v zájmu dotyčné vojenské operace EU


text: pro řešení krize.3. Norské království včas uvědomí velitele operace EU o veškerých změnách své účasti na operaci.Článek 10Linie velení1. Všechny síly a personál účastnící se vojenské operace EU pro řešení krize zůstává zcela pod velením vlastních vnitrostátních orgánů.2. Vnitrostátní orgány odevzdají operativní a taktické velení nebo řízení svých sil a personálu veliteli operace EU. Velitel operace EU je oprávněn přenášet svou pravomoc.3. Norské království má ve vztahu k běžnému řízení operace stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, které se operace účastní.4. Po konzultacích s Norským královstvím může velitel operace EU kdykoli požádat o zrušení příspěvku Norského království.5. Norské království jmenuje vysokého vojenského zástupce jako zástupce svého národního kontingentu ve vojenské operaci EU pro řešení krize. Vysoký vojenský zástupce konzultuje s velitelem sil EU všechny záležitosti, které mají vliv na operaci, a odpovídá za běžnou kázeň v kontingentu.Článek 11Finanční aspekty1. Aniž je dotčen článek 12, nese Norské království veškeré náklady spojené se svou účastí na operaci kromě nákladů, které jsou předmětem společného financování, jak je stanoveno v právních nástrojích podle čl. 2 odst. 1 a v rozhodnutí Rady 2004/197/SZBP ze dne 23. února 2004 o zavedení mechanismu pro správu financování společných nákladů na operace EU v souvislosti s vojenstvím nebo obranou [2].2. V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám ze státu nebo států, v nichž se operace uskutečňuje, zaplatí Norské království, pokud je zjištěna jeho odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v případné dohodě o postavení sil podle čl. 3 odst. 1.Článek 12Příspěvek na společné náklady1. Norské království přispívá na financování společných nákladů vojenské operace EU pro řešení krize.2. Finanční příspěvek Norského království na společné náklady je nižší z těchto dvou částek:a) podíl referenční částky společných nákladů, který odpovídá poměru jeho HND k celkovému HND všech států přispívajících na společné náklady operace,nebob) podíl referenční částky společných nákladů, který odpovídá poměru počtu jeho pracovníků účastnících se operace k celkovému počtu pracovníků všech států účastnících se operace.Při výpočtu podle odst. 2 písm. b), pokud Norské království přiděluje personál pouze k velitelství operace nebo sil, se použije poměr jeho personálu k celkovému počtu pracovníků daného velitelství. Jinak se použije poměr veškerého personálu přiděleného Norským královstvím k celkovému personálu operace.3. Bez ohledu na odstavec 1 Evropská unie zpravidla osvobodí třetí státy od poskytování finančních příspěvků na společné náklady konkrétní vojenské operace EU pro řešení krize, pokud:a) Evropská unie rozhodne, že tento třetí stát účastnící se operace významně přispívá k prostředkům nebo kapacitám, které jsou pro tuto operaci zásadní;nebob) HND na obyvatele tohoto třetího státu účastnícího se operace nepřesahuje HND žádného členského státu Evropské unie.4. Správce stanovený v rozhodnutí Rady 2004/197/SZBP ze dne 23. února 2004 o zavedení mechanismu pro správu financování společných nákladů na operace EU v souvislosti s vojenstvím nebo obranou a příslušné správní orgány Norského království uzavřou dohodu. Tato dohoda bude uvádět mimo jiné:a) danou částku;b) způsoby platby finančního příspěvku;c) postup auditu.ODDÍL IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 13Prováděcí opatření k dohoděAniž jsou dotčeny čl. 8 odst. 5 a čl. 12 odst. 4, uzavřou generální tajemník Rady Evropské unie,


text: vysoký představitel pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku a příslušné orgány Norského království veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.Článek 14Neplnění závazkůJestliže jedna ze stran neplní své závazky stanovené v předchozích článcích, druhá strana má právo vypovědět tuto dohodu výpovědí s měsíční výpovědní lhůtou.Článek 15Řešení sporůSpory o výklad nebo použití této smlouvy se řeší mezi stranami diplomatickou cestou.Článek 16Vstup v platnost1. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem prvního měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.2. Tato dohoda se prozatímně používá ode dne podpisu.3. Tato dohoda bude přezkoumána do 1. června 2008 a následně každé tři roky.4. Tato dohoda může být změněna na základě písemné dohody mezi stranami.5. Tuto dohodu může jedna strana vypovědět písemným oznámením výpovědi druhé straně. Výpověď nabývá účinku šest měsíců po obdržení oznámení druhou stranou.V Bruselu dne 3. prosince 2004 v anglickém jazyce ve čtyřech vyhotoveních.Za Evropskou uniiZa Norské království[1] Úř. věst. L 101, 11.4.2001, s. 1.[2] Úř. věst. L 63, 28.2.2004, s. 68.--------------------------------------------------PŘÍLOHAZNĚNÍ PROHLÁŠENÍPROHLÁŠENÍ ČLENSKÝCH STÁTŮ EUV případě zranění nebo smrti svého pracovníka nebo škody nebo ztráty týkající se majetku, který používá operace EU pro řešení krize, budou členské státy EU, které uplatňují společnou akci EU o operaci EU pro řešení krize, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje jejich vnitrostátní právní systém, vzdaly nároků na náhradu škody vůči Norskému království, pokud zranění, smrt, škoda nebo ztráta:- byly způsobeny personálem z Norského království při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání,nebo- nastaly používáním jakéhokoli majetku, jenž patří Norskému království, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání pracovníků civilní operace EU pro řešení krize z Norského království, kteří tento majetek používají.PROHLÁŠENÍ NORSKÉHO KRÁLOVSTVÍV případě zranění nebo smrti svého pracovníka nebo škody nebo ztráty týkající se majetku, který používá operace EU pro řešení krize, bude Norské království, které uplatňuje společnou akci EU o operaci EU pro řešení krize, usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje jeho vnitrostátní právní systém, vzdalo nároků na náhradu škody vůči jakémukoli jinému státu účastnícímu se operace EU pro řešení krize, pokud zranění, smrt, škoda nebo ztráta:- byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s operací EU pro řešení krize, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání,nebo- nastaly používáním jakéhokoli majetku, jenž patří státům účastnícím se operace EU pro řešení krize, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s operací, kromě případu hrubé nedbalosti nebo úmyslného nesprávného jednání pracovníků operace EU pro řešení krize, kteří tento majetek používají.--------------------------------------------------


text:
 22.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/78
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 286/2015
 ze dne 30. října 2015,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP [2017/1075]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (ES) č. 2700/98 (1), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 2701/98 (2), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 2702/98 (3), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (4)
 Nařízení Komise (ES) č. 68/2003 (4), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (5)
 Nařízení Komise (ES) č. 246/2003 (5), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (6)
 Nařízení Komise (ES) č. 247/2003 (6), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (7)
 Nařízení Komise (ES) č. 2139/2004 (7), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (8)
 Nařízení Komise (ES) č. 430/2005 (8) bylo zrušeno nařízením Komise (ES) č. 377/2008 (9), obě tato nařízení jsou začleněna do Dohody o EHP, a proto by měl být odkaz na nařízení (ES) č. 430/2005 v Dohodě o EHP zrušen.
 (9)
 Rozhodnutí Komise 1999/35/ES (10), které je začleněno do Dohody o EHP, zastaralo, a proto by mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (10)
 Dodatek 1 přílohy XXI Dohody o EHP zastaral, a měl by proto být v Dohodě o EHP zrušen.
 (11)
 Příloha XXI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Znění bodů 1a (nařízení Komise (ES) č. 2700/98), 1b (nařízení Komise (ES) č. 2701/98), 1c (nařízení Komise (ES) č. 2702/98), 7d (rozhodnutí Komise 1999/35/ES), 18ad (nařízení Komise (ES) č. 246/2003), 18ae (nařízení Komise (ES) č. 247/2003), 18ai (nařízení Komise (ES) č. 430/2005), 23b (nařízení Komise (ES) č. 2139/2004), 24b (nařízení Komise (ES) č. 68/2003) a dodatek 1 přílohy XXI Dohody o EHP se zrušují.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. října 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda SLETNES
 (1) Úř. věst. L 344, 18.12.1998, s. 49.
 (2) Úř. věst. L 344, 18.12.1998, s. 81.
 (3) Úř. věst. L 344, 18.12.1998, s. 102.
 (4) Úř. věst. L 12, 17.1.2003, s. 5.
 (5) Úř. věst. L 34, 11.2.2003, s. 3.
 (6) Úř. věst. L 34, 11.2.2003, s.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21979A1101(01)
 Úřední věstník L 071 , 17/03/1980 S. 0127 - 0128 Úřední věstník L 071 , 17/03/1980 S. 0127 - 0128 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 9 S. 0129 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 9 S. 0129 Řecké zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 19 S. 0130 Španělské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 12 S. 0163 Portugalské zvláštní vydání Kapitola 11 Svazek 12 S. 0163
 Protokol k dohodě o provádění článku vii všeobecné dohody o clech a obchoduSmluvní strany Dohody o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen "dohoda"),s ohledem na mnohostranná obchodní jednání a na přání vyjádřené Výborem pro obchodní jednání na jeho zasedání ve dnech 11. a 12. dubna 1979, aby se dospělo k jedinému znění Dohody o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu,uznávajíce, že rozvojové země mohou mít při provádění dohody zvláštní problémy;berouce na vědomí, že článek 27 dohody týkající se změn dosud nevstoupil v platnost,tímto:I1. se dohodly, že se zrušuje ustanovení čl. 1 odst. 2 písm. b) bodu iv) dohody;2. uznávají, že pětiletá lhůta stanovená v čl. 21 odst. 1 pro provádění dohody rozvojovými zeměmi by se mohla v praxi jevit jako nedostačující pro některé z nich. V tomto případě může rozvojová země, která je stranou dohody, požádat před koncem období uvedeného v čl. 21 odst. 1 o jeho prodloužení, přičemž se považuje za samozřejmé, že strany dohody prozkoumají takovou žádost s pochopením, jestliže rozvojová země, o níž se jedná, může řádně prokázat svůj důvod;3. uznávají, že rozvojové země, které v současné době oceňují zboží na základě úředně stanovených minimálních hodnot, by si mohly přát učinit výhradu, která by jim umožnila zachovat uvedené hodnoty na omezeném a přechodném základě podle ustanovení a podmínek schválených stranami;4. uznávají, že rozvojové země, které se domnívají, že by jim obrácený přádek, pokud jde o používané pořadí, které je stanoveno v článku 4 dohody, požádá-li o něj dovozce, mohl způsobit skutečné obtíže, by si mohly přát učinit výhradu k článku 4, a to takto:"Vláda ... si vyhrazuje právo rozhodnout, že příslušné ustanovení článku 4 dohody se použije pouze tehdy, vyhoví-li celní orgány žádosti o obráceném pořadí, co se týče použití článků 5 a 6."Pokud rozvojové země vyjádří takovou výhradu, strany dohody k ní dají souhlas podle článku 23 dohody;5. uznávají, že rozvojové země by si mohly přát učinit výhradu, pokud jde o čl. 5 odst. 2 dohody, a to takto:"Vláda ... si vyhrazuje právo rozhodnout, že ustanovení čl. 5 odst. 2 dohody se použijí v souladu s ustanoveními k nim vztahující se poznámky, ať už o to dovozce požádá nebo nepožádá."Pokud rozvojové země vyjádří takovou výhradu, strany dohody k ní dají souhlas podle článku 23 dohody;6. uznávají, že některé rozvojové země vyjádřily obavu, aby používání článku 1 dohody nezpůsobilo problémy při jeho uplatňování na dovozy uskutečněné do těchto zemí výhradními zástupci, nebo koncesionáři. Strany dohody se dohodly, že pokud nastanou problémy tohoto druhu v praxi v rozvojových zemích, které provádějí dohodu, bude tato otázka prostudována na žádost uvedených


text: zemí s cílem nalézt vhodná řešení;7. se dohodly, že článek 17 uznává, že pro provádění dohody by mohly celní orgány potřebovat informace týkající se pravdivosti a přesnosti veškerých potvrzení, dokladů a prohlášení, které by jim měly být předloženy pro účely celního ohodnocení. Strany se rovněž dohodly, že článek připouští, že lze také provést šetření s cílem ověřit, že jednotlivé složky ohodnocení hodnoty, které byly uvedeny v prohlášení nebo předloženy na celnici za účelem stanovení celní hodnoty, jsou úplné a správné. Uznávají, že strany dohody mají právo, s výhradou jejich zákonů a vnitrostátních postupů, počítat s plnou spoluprácí dovozců při uvedených šetřeních;8. se dohodly, že skutečně zaplacená cena nebo cena, která má být zaplacena, zahrnuje všechny uskutečněné platby nebo platby, které mají být uskutečněny, jako podmínka prodeje dovezeného zboží, kupujícím prodávajícímu nebo kupujícím třetí straně, aby byl splněn závazek prodávajícího.II1. Okamžikem vstupu dohody v platnost budou ustanovení tohoto protokolu považována za nedílnou součást dohody.2. Tento protokol bude uložen u generálního ředitele smluvních stran Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT). Je otevřen k přijetí cestou podpisu nebo jiným způsobem signatáři Dohody o provádění článku VII Všeobecné dohody o clech a obchodu a ostatními vládami, které přijmou dohodu nebo k ní přistoupí v souladu s článkem 22.V Ženevě dne prvního listopadu tisíc devět set sedmdesát devět, v jediném vyhotovení, v jazyce anglickém, francouzském a španělském, přičemž všechna tři znění mají stejnou platnost.--------------------------------------------------


text:
 7.4.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 93/28
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 1/2011
 ze dne 11. února 2011,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha IV (Energetika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 124/2009 ze dne 4. prosince 2009 (1).
 (2)
 Příloha IV Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 69/2010 ze dne 11. června 2010 (2).
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 1275/2008 ze dne 17. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie elektrických a elektronických zařízení určených pro domácnosti a kanceláře v pohotovostním režimu a ve vypnutém stavu (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Nařízení Komise (ES) č. 107/2009 ze dne 4. února 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign jednoduchých set-top-boxů (4), by mělo být začleněno do Dohody.
 (5)
 Nařízení Komise (ES) č. 244/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign nesměrových světelných zdrojů pro domácnost (5), by mělo být začleněno do Dohody.
 (6)
 Nařízení Komise (ES) č. 245/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign zářivek bez integrovaného předřadníku, vysoce intenzivních výbojek a předřadníků a svítidel, jež mohou sloužit k provozu těchto zářivek a výbojek, a kterým se zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES (6), by mělo být začleněno do Dohody.
 (7)
 Nařízení Komise (ES) č. 278/2009 ze dne 6. dubna 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie externích zdrojů napájení ve stavu bez zátěže a jejich průměrné energetické účinnosti v aktivním režimu (7), by mělo být začleněno do Dohody.
 (8)
 Nařízení Komise (ES) č. 640/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign elektromotorů (8), by mělo být začleněno do Dohody.
 (9)
 Nařízení Komise (ES) č. 641/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign samostatných bezucpávkových oběhových čerpadel a bezucpávkových oběhových čerpadel vestavěných ve výrobcích (9), by mělo být začleněno do Dohody.
 (10)
 Nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign televizních přijímačů (10), by mělo být začleněno do Dohody.
 (11)
 Nařízení Komise (ES) č. 643/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign chladicích spotřebičů pro domácnost (11), by mělo být začleněno


text:
do Dohody.
 (12)
 Nařízení (ES) č. 245/2009 zrušuje ode dne 13. dubna 2010 směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES (12), která je začleněna do Dohody, a která by proto měla být s účinkem ode dne 13. dubna 2010 v Dohodě zrušena.
 (13)
 Nařízení (ES) č. 643/2009 zrušuje ode dne 1. července 2010 směrnici Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES (13), která je začleněna do Dohody, a která by proto měla být s účinkem ode dne 1. července 2010 v Dohodě zrušena,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola IV přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 Znění v bodě 5 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES) se zrušuje.
 2)
 Za bod 7 (rozhodnutí Komise 2008/591/ES) se vkládají nové body, které znějí:
 „8.
 32008 R 1275: nařízení Komise (ES) č. 1275/2008 ze dne 17. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie elektrických a elektronických zařízení určených pro domácnosti a kanceláře v pohotovostním režimu a ve vypnutém stavu (Úř. věst. L 339, 18.12.2008, s. 45), ve znění:
 —
 32009 R 0278: nařízení Komise (ES) č. 278/2009 ze dne 6. dubna 2009 (Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 3),
 —
 32009 R 0642: nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009 (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 42).
 9.
 32009 R 0107: nařízení Komise (ES) č. 107/2009 ze dne 4. února 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign jednoduchých set-top-boxů (Úř. věst. L 36, 5.2.2009, s. 8).
 10.
 32009 R 0244: nařízení Komise (ES) č. 244/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign nesměrových světelných zdrojů pro domácnost (Úř. věst. L 76, 24.3.2009, s. 3).
 11.
 32009 R 0245: nařízení Komise (ES) č. 245/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign zářivek bez integrovaného předřadníku, vysoce intenzivních výbojek a předřadníků a svítidel, jež mohou sloužit k provozu těchto zářivek a výbojek, a kterým se zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES (Úř. věst. L 76, 24.3.2009, s. 17).
 12.
 32009 R 0278: nařízení Komise (ES) č. 278/2009 ze dne 6. dubna 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie externích zdrojů napájení ve stavu bez zátěže a jejich průměrné energetické účinnosti v aktivním režimu (Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 3).
 13.
 32009 R 0640: nařízení Komise (ES) č. 640/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign elektromotorů (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 26).
 14.
 32009 R 0641: nařízení Komise (ES) č. 641/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign samostatných bezucpávkových oběhových čerpadel a bezucpávkových oběhových čerpadel vestavěných ve výrobcích (Úř. věst. L


text:
191, 23.7.2009, s. 35).
 15.
 32009 R 0642: nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign televizních přijímačů (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 42).
 16.
 32009 R 0643: nařízení Komise (ES) č. 643/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign chladicích spotřebičů pro domácnost (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 53).“
 Článek 2
 Příloha IV Dohody se mění takto:
 1)
 Znění v bodě 13 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/57/ES) se zrušuje.
 2)
 Znění v bodě 15 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES) se zrušuje.
 3)
 Za bod 30 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 106/2008) se vkládají nové body, které znějí:
 „31.
 32008 R 1275: nařízení Komise (ES) č. 1275/2008 ze dne 17. prosince 2008, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie elektrických a elektronických zařízení určených pro domácnosti a kanceláře v pohotovostním režimu a ve vypnutém stavu (Úř. věst. L 339, 18.12.2008, s. 45), ve znění:
 —
 32009 R 0278: nařízení Komise (ES) č. 278/2009 ze dne 6. dubna 2009 (Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 3),
 —
 32009 R 0642: nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009 (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 42).
 32.
 32009 R 0107: nařízení Komise (ES) č. 107/2009 ze dne 4. února 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign jednoduchých set-top-boxů (Úř. věst. L 36, 5.2.2009, s. 8).
 33.
 32009 R 0244: nařízení Komise (ES) č. 244/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign nesměrových světelných zdrojů pro domácnost (Úř. věst. L 76, 24.3.2009, s. 3).
 34.
 32009 R 0245: nařízení Komise (ES) č. 245/2009 ze dne 18. března 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign zářivek bez integrovaného předřadníku, vysoce intenzivních výbojek a předřadníků a svítidel, jež mohou sloužit k provozu těchto zářivek a výbojek, a kterým se zrušuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/55/ES (Úř. věst. L 76, 24.3.2009, s. 17).
 35.
 32009 R 0278: nařízení Komise (ES) č. 278/2009 ze dne 6. dubna 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign z hlediska spotřeby elektrické energie externích zdrojů napájení ve stavu bez zátěže a jejich průměrné energetické účinnosti v aktivním režimu (Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 3).
 36.
 32009 R 0640: nařízení Komise (ES) č. 640/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign elektromotorů (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 26).
 37.
 32009 R 0641: nařízení Komise (ES) č. 641/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky


text:
na ekodesign samostatných bezucpávkových oběhových čerpadel a bezucpávkových oběhových čerpadel vestavěných ve výrobcích (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 35).
 38.
 32009 R 0642: nařízení Komise (ES) č. 642/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign televizních přijímačů (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 42).
 39.
 32009 R 0643: nařízení Komise (ES) č. 643/2009 ze dne 22. července 2009, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/32/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign chladicích spotřebičů pro domácnost (Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 53).“
 Článek 3
 Znění nařízení (ES) č. 1275/2008, (ES) č. 107/2009, (ES) č. 244/2009, (ES) č. 245/2009, (ES) č. 278/2009, (ES) č. 640/2009, (ES) č. 641/2009, (ES) č. 642/2009 a (ES) č. 643/2009 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. února 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (14).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 11. února 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 úřadující předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 62, 11.3.2010, s. 9.
 (2) Úř. věst. L 244, 16.9.2010, s. 22.
 (3) Úř. věst. L 339, 18.12.2008, s. 45.
 (4) Úř. věst. L 36, 5.2.2009, s. 8.
 (5) Úř. věst. L 76, 24.3.2009, s. 3.
 (6) Úř. věst. L 76, 24.3.2009, s. 17.
 (7) Úř. věst. L 93, 7.4.2009, s. 3.
 (8) Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 26.
 (9) Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 35.
 (10) Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 42.
 (11) Úř. věst. L 191, 23.7.2009, s. 53.
 (12) Úř. věst. L 279, 1.11.2000, s. 33.
 (13) Úř. věst. L 236, 18.9.1996, s. 36.
 (14) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22006A1021(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a Islandskou republikou a Norským královstvím o postupu předávání mezi členskými státy Evropské unie a Islandem a Norskem - Prohlášení
 Úřední věstník L 292 , 21/10/2006 S. 0002 - 0019
 Dohodamezi Evropskou unií a Islandskou republikou a Norským královstvím o postupu předávání mezi členskými státy Evropské unie a Islandem a NorskemEVROPSKÁ UNIEna jedné straně aISLANDSKÁ REPUBLIKAaNORSKÉ KRÁLOVSTVÍna straně druhé,dále jen "smluvní strany",PŘEJÍCE SI zlepšit justiční spolupráci v trestních věcech mezi členskými státy Evropské unie a Islandem a Norskem, aniž by tím byla dotčena pravidla, jež chrání osobní svobodu,BEROUCE V ÚVAHU, že současné vztahy mezi smluvními stranami vyžadují úzkou spolupráci v boji proti trestné činnosti,VYJADŘUJÍCE vzájemnou důvěru ve strukturu a fungování svých právních řádů a ve schopnost všech smluvních stran zaručit spravedlivý proces,BEROUCE V ÚVAHU, že Island a Norsko vyjádřily přání uzavřít s členskými státy Evropské unie dohodu, jež jim umožní urychleně provádět opatření pro předávání podezřelých, obviněných a odsouzených a používat postup předávání s členskými státy,BEROUCE V ÚVAHU, že Evropská unie rovněž považuje uzavření takové dohody za žádoucí,BEROUCE V ÚVAHU, že je proto vhodné zřídit systém pro tento postup předávání,BEROUCE V ÚVAHU, že všechny členské státy a Norské království a Islandská republika jsou smluvními stranami řady úmluv v oblasti vydávání, včetně Evropské úmluvy o vydávání ze dne 13. prosince 1957 a Evropské úmluvy o potlačování terorismu ze dne 27. ledna 1977. Severské státy mají jednotné právní předpisy o vydávání se společným pojetím vydávání,BEROUCE V ÚVAHU, že by měla být zachována úroveň spolupráce podle Úmluvy EU ze dne 10. března 1995 o zjednodušeném postupu vydávání a Úmluvy EU ze dne 27. září 1996 o vydávání všude tam, kde ji nelze zvýšit,BEROUCE V ÚVAHU, že rozhodnutí o výkonu zatýkacího rozkazu vymezeného touto dohodou musí podléhat dostatečným kontrolám, což znamená, že justiční orgán státu, ve kterém byla vyžádaná osoba zatčena, by měl být povinen přijmout rozhodnutí o jejím předání,BEROUCE V ÚVAHU, že úloha ústředních orgánů při výkonu zatýkacího rozkazu vymezeného touto dohodou by měla být omezena na praktickou a správní pomoc,BEROUCE V ÚVAHU, že tato dohoda ctí základní práva, a zejména Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a základních svobod.Tato dohoda nebrání státu v tom, aby uplatňoval své ústavní zásady týkající se práva na spravedlivý proces, svobody sdružování, svobody tisku a svobody projevu v jiných sdělovacích prostředcích a bojovníků za svobodu,BEROUCE V ÚVAHU, že nikdo by neměl být předán do státu, v němž mu hrozí vážné nebezpečí, že by mohl být vystaven trestu smrti, mučení nebo jinému nelidskému či ponižujícímu zacházení anebo trestu,BEROUCE V ÚVAHU, že všechny státy ratifikovaly Úmluvu Rady Evropy ze dne 28. ledna 1981 o ochraně osob s ohledem na automatizované zpracování osobních údajů, a osobní údaje zpracované v souvislosti s prováděním této dohody by proto měly být chráněny v souladu se zásadami uvedené úmluvy,SE DOHODLY TAKTO:KAPITOLA 1OBECNÉ ZÁSADYČlánek 1Předmět a účel1. Smluvní strany se zavazují, že v souladu s touto dohodou zlepší předávání osob pro účely trestního stíhání nebo výkonu rozsudku mezi členskými státy na jedné straně a Norským


text: královstvím a Islandskou republikou na straně druhé tím, že vezmou v úvahu jako minimální požadavky podmínky Úmluvy ze dne 27. září 1996 o vydávání, uzavřené mezi členskými státy Evropské unie.2. Smluvní strany se zavazují, že v souladu s touto dohodou zabezpečí, že systém vydávání osob mezi členskými státy na jedné straně a Norským královstvím a Islandskou republikou na straně druhé bude založen na mechanismu předávání osob na základě zatýkacího rozkazu v souladu s podmínkami této dohody.3. Tato dohoda se nijak nedotýká povinnosti ctít základní práva a základní právní zásady zakotvené v Evropské úmluvě o lidských právech, nebo, v případě výkonu příkazu justičním orgánem členského státu, zásad uvedených v článku 6 Smlouvy o Evropské unii.4. Nic v této dohodě by nemělo být vykládáno tak, že zakazuje odmítnout předání osoby, na kterou byl vydán zatýkací rozkaz vymezený touto dohodou, existují-li na základě objektivních skutečností důvody se domnívat, že uvedený zatýkací rozkaz byl vydán za účelem stíhání nebo potrestání určité osoby z důvodu jejího pohlaví, rasy, náboženství, etnického původu, státní příslušnosti, jazyka, politického přesvědčení nebo sexuální orientace nebo že by postavení této osoby mohlo být pro některý z těchto důvodů zhoršeno.Článek 2Definice1. "Smluvními stranami" se rozumějí Evropská unie a Norské království a Islandská republika.2. "Členským státem" se rozumí členský stát Evropské unie.3. "Státem" se rozumí členský stát, Norské království nebo Islandská republika.4. "Třetím státem" se rozumí jiný stát než stát vymezený v odstavci 3.5. "Zatýkacím rozkazem" se rozumí justiční rozhodnutí, které vydal některý stát proto, aby jiný stát zatkl a předal vyžádanou osobu za účelem trestního stíhání nebo výkonu trestu odnětí svobody nebo ochranného opatření spojeného se zbavením osobní svobody.Článek 3Oblast působnosti1. Zatýkací rozkaz lze vydat v případech jednání, za které lze podle práva vystavujícího státu uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody s horní hranicí sazby nebo dobou trvání nejméně dvanáct měsíců, nebo byl-li již uložen trest nebo ochranné opatření, v případě trestu nebo ochranného opatření v délce nejméně čtyř měsíců.2. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, je předání podmíněno tím, že jednání, pro které byl zatýkací rozkaz vydán, je trestným činem podle práva vykonávajícího státu, nezávisle na znacích skutkové podstaty nebo popisu trestného činu.3. S výhradou článku 4, čl. 5 odst. 1 písm. b) až g) a článků 6, 7 a 8 neodmítne stát v žádném případě vykonat zatýkací rozkaz vystavený v souvislosti s jednáním jakékoli osoby, která přispěla ke spáchání skupinou osob sledujících společný cíl jednoho nebo více trestných činů v oblasti terorismu, jako jsou trestné činy uvedené v článcích 1 a 2 Evropské úmluvy o potlačování terorismu a v článcích 1, 2, 3 a 4 rámcového rozhodnutí ze dne 13. června 2002 o boji proti terorismu, a trestné činy nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, vraždy, těžké újmy na zdraví, únosu, omezování osobní svobody, braní rukojmí anebo znásilnění, za něž lze uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody s horní hranicí sazby nebo délkou trvání nejméně dvanácti měsíců, a to i v případě, že se tato osoba


text: vlastního provedení dotyčného trestného činu nebo trestných činů neúčastnila; toto přispění bylo úmyslné a došlo k němu s dalším vědomím toho, že její účast přispěje k dokonání trestné činnosti organizace.4. Norsko a Island na jedné straně a Evropská unie jménem kteréhokoli z jejích členských států na straně druhé mohou učinit prohlášení v tom smyslu, že na základě vzájemnosti se podmínka oboustranné trestnosti uvedená v odstavci 2 neuplatní za níže uvedených podmínek. Následující trestná jednání, pokud za ně lze ve vystavujícím státě uložit trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody s horní hranicí sazby nebo délkou trvání nejméně tři roky, a jak jsou vymezena právem tohoto státu, jsou důvodem pro předání na základě zatýkacího rozkazu podle podmínek této dohody a bez ověření oboustranné trestnosti tohoto jednání:- účast na zločinném spolčení,- terorismus,- obchod s lidmi,- pohlavní vykořisťování dětí a dětská pornografie,- nedovolený obchod s omamnými a psychotropními látkami,- nedovolený obchod se zbraněmi, střelivem a výbušninami,- korupce,- podvody, včetně podvodů poškozujících finanční zájmy Evropských společenství ve smyslu Úmluvy ze dne 26. července 1995 o ochraně finančních zájmů Evropských společenství,- legalizace výnosů z trestné činnosti,- padělání peněz, včetně eura,- počítačová trestná činnost,- trestná činnost proti životnímu prostředí, včetně nedovoleného obchodu s ohroženými druhy živočichů a ohroženými druhy a odrůdami rostlin,- napomáhání při nedovoleném překročení státní hranice a při nedovoleném pobytu,- vražda, těžká újma na zdraví,- nedovolený obchod s lidskými orgány a tkáněmi,- únos, omezování osobní svobody a braní rukojmí,- rasismus a xenofobie,- organizovaná nebo ozbrojená loupež,- nedovolený obchod s kulturními statky, včetně starožitností a uměleckých děl,- podvodná jednání,- vydírání a vymáhání peněz za ochranu,- padělání a pirátství výrobků,- padělání veřejných listin a obchod s veřejnými listinami,- padělání platebních prostředků,- nedovolený obchod s hormonálními látkami a jinými prostředky na podporu růstu,- nedovolený obchod s jadernými nebo radioaktivními materiály,- obchod s odcizenými vozidly,- znásilnění,- žhářství,- trestné činy, jejichž stíhání a trestání je v pravomoci Mezinárodního trestního soudu,- únos letadla nebo plavidla,- sabotáž.Článek 4Důvody pro povinné odmítnutí výkonu zatýkacího rozkazuStáty zavedou povinnost pro vykonávající justiční orgán odmítnout výkon zatýkacího rozkazu v těchto případech:1. pokud se na trestný čin, pro který je zatýkací rozkaz vydán, vztahuje ve vykonávajícím státě amnestie, pokud měl tento stát pravomoc stíhat takový trestný čin podle vlastního trestního práva;2. pokud má vykonávající justiční orgán informace, že vyžádaná osoba byla pravomocně odsouzena za stejný čin některým státem za předpokladu, že v případě odsouzení byl trest vykonán, právě je vykonáván nebo podle práva státu, ve kterém byl vynesen rozsudek, ho již nelze vykonat;3. pokud osoba, na niž byl zatýkací rozkaz vydán, není podle práva vykonávajícího státu vzhledem ke svému věku trestně odpovědná za jednání, pro které je zatýkací rozkaz vydán.Článek 5Jiné důvody pro odmítnutí výkonu zatýkacího rozkazu1. Státy mohou zavést povinnost nebo možnost pro vykonávající justiční orgán odmítnout výkon zatýkacího rozkazu v těchto případech:a) pokud v některém z případů uvedených v čl. 3 odst. 2 není jednání, pro které byl vydán zatýkací rozkaz, trestným činem podle práva vykonávajícího státu; avšak v případě daní, poplatků, cel nebo měny nelze odmítnout výkon zatýkacího rozkazu


text: z toho důvodu, že právo vykonávajícího státu neukládá tentýž druh daní, poplatků nebo cel anebo neobsahuje stejnou úpravu, pokud jde o daně, poplatky, cla a měny, jako právo vystavujícího státu;b) pokud osoba, na niž byl vydán zatýkací rozkaz, je ve vykonávajícím státě stíhána za stejné jednání, jako je jednání, pro které byl zatýkací rozkaz vydán;c) pokud justiční orgány vykonávajícího státu rozhodly buď nezahájit trestní stíhání kvůli trestnému činu, pro který byl zatýkací rozkaz vydán, nebo zastavit takové řízení, nebo byl-li v některém státě vynesen proti vyžádané osobě za stejné jednání pravomocný rozsudek, který brání dalšímu trestnímu stíhání;d) jsou-li trestní stíhání vyžádané osoby nebo výkon trestu podle práva vykonávajícího státu promlčeny a jednání spadá do soudní pravomoci tohoto státu na základě jeho vlastního trestního práva;e) pokud má vykonávající justiční orgán informace, že vyžádaná osoba byla pravomocně odsouzena za stejný čin třetím státem, za podmínky, že v případě odsouzení byl trest vykonán, právě je vykonáván nebo podle práva státu, který vynesl rozsudek, ho již nelze vykonat;f) byl-li zatýkací rozkaz vydán za účelem výkonu trestu odnětí svobody nebo ochranného opatření spojeného se zbavením osobní svobody, vyžádaná osoba se zdržuje ve vykonávajícím státě, je jeho státním příslušníkem nebo zde má trvalý pobyt a tento stát se zaváže provést výkon trestu odnětí svobody nebo ochranného opatření spojeného se zbavením osobní svobody v souladu se svým vnitrostátním právem;g) vztahuje-li se zatýkací rozkaz na trestné činy, které:i) byly podle práva vykonávajícího státu spáchány zcela nebo zčásti na území vykonávajícího státu nebo na místě, které se za toto území považuje,neboii) byly spáchány mimo území vystavujícího státu a právo vykonávajícího státu neumožňuje stíhání za stejné trestné činy, byly-li spáchány mimo jeho území.2. Každý stát informuje generální sekretariát Rady, na základě kterých důvodů pro odmítnutí výkonu odstavce 1 stanovil povinnost pro své vykonávající justiční orgány odmítnout výkon zatýkacího rozkazu. Generální sekretariát zpřístupní obdržené informace všem státům a Komisi.Článek 6Výjimka v případě politických trestných činů1. Výkon nesmí být odmítnut z toho důvodu, že vykonávající stát by mohl považovat daný trestný čin za politický trestný čin, za trestný čin spojený s politickým trestným činem nebo za trestný čin spáchaný z politických pohnutek.2. Norsko a Island na jedné straně a Evropská unie jménem kteréhokoli z jejích členských států na straně druhé však mohou učinit prohlášení v tom smyslu, že odstavec 1 se uplatní pouze na:a) trestné činy uvedené v článcích 1 a 2 Evropské úmluvy o potlačování terorismu;b) trestné činy spolčení, které odpovídají popisu jednání uvedeného v čl. 3 odst. 3, ke spáchání jednoho nebo více trestných činů uvedených v článcích 1 a 2 Evropské úmluvy o potlačování terorismu;ac) články 1, 2, 3 a 4 rámcového rozhodnutí ze dne 13. června 2002 o boji proti terorismu.3. Byl-li zatýkací rozkaz vydán státem, který učinil prohlášení uvedené v odstavci 2, nebo státem, jehož jménem bylo toto prohlášení učiněno, může se stát vykonávající zatýkací rozkaz dovolávat vzájemnosti.Článek 7Výjimka z důvodu státní příslušnosti1. Výkon nesmí být odmítnut z toho důvodu, že vyžádaná osoba je státním příslušníkem vykonávajícího státu.2. Norsko a Island na jedné straně a Evropská unie


text: jménem kteréhokoli z jejích členských států na straně druhé mohou učinit prohlášení v tom smyslu, že jejich státní příslušníci nebudou předáváni nebo že takové předání bude povoleno pouze za určitých stanovených podmínek.3. Byl-li zatýkací rozkaz vydán státem, který učinil prohlášení uvedené v odstavci 2, nebo státem, za který bylo toto prohlášení učiněno, může se každý jiný stát při výkonu zatýkacího rozkazu dovolávat vzájemnosti.Článek 8Záruky, které musí vystavující stát poskytnout ve zvláštních případechVýkon zatýkacího rozkazu vykonávajícím justičním orgánem může podléhat těmto podmínkám:1. byl-li zatýkací rozkaz vydán za účelem výkonu trestu odnětí svobody nebo ochranného opatření spojeného se zbavením osobní svobody, které byly uloženy rozhodnutím vyneseným v nepřítomnosti, a nebyla-li dotyčná osoba předvolána osobně nebo jinak informována o dni a místu jednání, které vedlo k rozhodnutí vynesenému v nepřítomnosti, může být předání podmíněno tím, že vystavující justiční orgán poskytne přiměřenou záruku, že osoba, na kterou byl vydán zatýkací rozkaz, bude mít možnost požádat ve vystavujícím státě o obnovu řízení a být přítomna soudnímu jednání;2. lze-li za trestný čin, pro který byl vydán zatýkací rozkaz, uložit trest odnětí svobody na doživotí nebo ochranné opatření spojené s doživotním zbavením osobní svobody, může být výkon uvedeného zatýkacího rozkazu podmíněn tím, že vystavující stát poskytne záruku, kterou bude vykonávající stát považovat za dostačující, že přezkoumá trest nebo ochranné opatření na žádost nebo nejpozději po dvaceti letech, nebo podpoří udělení milosti, o kterou může osoba požádat na základě práva nebo praxe vystavujícího státu, za účelem upuštění od výkonu tohoto trestu nebo opatření;3. je-li osoba, na kterou byl vydán zatýkací rozkaz za účelem trestního stíhání, státním příslušníkem vykonávajícího státu nebo zde má trvalý pobyt, může být předání podmíněno tím, že osoba bude po vyslechnutí vrácena do vykonávajícího státu, aby zde vykonala trest odnětí svobody nebo ochranné opatření spojené se zbavením osobní svobody uložené ve vystavujícím státě.Článek 9Určení příslušných justičních orgánů1. Vystavujícím justičním orgánem je justiční orgán vystavujícího státu, který je příslušný pro vydání zatýkacího rozkazu podle práva tohoto státu.2. Vykonávajícím justičním orgánem je justiční orgán vykonávajícího státu, který je příslušný k výkonu zatýkacího rozkazu podle práva tohoto státu. Při učinění oznámení uvedeného v čl. 38 odst. 1 může být jako příslušný orgán k výkonu zatýkacího rozkazu určen ministr spravedlnosti bez ohledu na to, zda je justičním orgánem podle vnitrostátního práva uvedeného státu.3. Smluvní strany se o svých příslušných orgánech vzájemně informují.Článek 10Účast ústředního orgánu1. Smluvní strany se mohou vzájemně informovat o ústředním orgánu každého státu, který tento orgán určil, nebo, stanoví-li to právní řád daného státu, o více ústředních orgánech, které budou nápomocny příslušným justičním orgánům.2. Smluvní strany současně mohou uvést, že kvůli organizaci vnitřního soudního systému daných států odpovídá jeden nebo více ústředních orgánů za administrativní doručení a převzetí zatýkacích rozkazů a za další související úřední písemný styk. Tyto údaje jsou závazné pro všechny orgány vystavujícího státu.Článek 11Obsah a forma zatýkacího rozkazu1. Zatýkací rozkaz obsahuje v souladu s formulářem uvedeným v příloze této dohody tyto údaje:a) totožnost a státní příslušnost vyžádané osoby;b) název, adresu, číslo telefonu a faxu a e-mailovou adresu vystavujícího justičního orgánu;c) údaj o tom,


text: zda existuje vykonatelný rozsudek, zatýkací rozkaz nebo jiné vykonatelné soudní rozhodnutí se stejným účinkem v oblasti působnosti článků 2 a 3;d) povahu a právní kvalifikaci trestného činu, zejména s ohledem na článek 3;e) popis okolností, za kterých byl trestný čin spáchán, včetně doby, místa a míry účasti vyžádané osoby na trestném činu;f) uložený trest, existuje-li pravomocný rozsudek, nebo stanovené trestní sazby pro daný trestný čin podle práva vystavujícího státu;g) pokud možno, jiné následky trestného činu.2. Zatýkací rozkaz musí být přeložen do úředního jazyka nebo jednoho z úředních jazyků vykonávajícího státu. Každá smluvní strana může při uzavření této dohody nebo kdykoli poté učinit prohlášení, že přijme překlad do jednoho nebo více jiných úředních jazyků státu.KAPITOLA 2POSTUP PŘEDÁVÁNÍČlánek 12Doručení zatýkacího rozkazu1. Je-li známo místo pobytu vyžádané osoby, může vystavující justiční orgán doručit zatýkací rozkaz přímo vykonávajícímu justičnímu orgánu.2. Vystavující justiční orgán může v každém případě rozhodnout o pořízení záznamu o vyžádané osobě v Schengenském informačním systému (SIS).Tento záznam se pořizuje podle příslušných ustanovení právních předpisů Evropské unie o záznamech v Schengenském informačním systému týkajících se osob za účelem předávání. Pořízení záznamu v Schengenském informačním systému je rovnocenné zatýkacímu rozkazu, ke kterému jsou přiloženy údaje stanovené v čl. 11 odst. 1.3. Po přechodnou dobu, dokud nebude SIS schopen předávat všechny údaje uvedené v článku 11, je pořízení záznamu rovnocenné zatýkacímu rozkazu až do doby, dokud vykonávající justiční orgán neobdrží v řádné a náležité formě originál.Článek 13Postupy pro doručování zatýkacího rozkazu1. Nezná-li vystavující justiční orgán příslušný vykonávající justiční orgán, provede potřebné šetření, aby získal tuto informaci od vykonávajícího státu.2. Nelze-li použít služeb SIS, může vystavující justiční orgán požádat o doručení zatýkacího rozkazu Mezinárodní organizaci kriminální policie (Interpol).3. Vystavující justiční orgán může doručit zatýkací rozkaz jakýmkoli bezpečným prostředkem, který umožňuje vyhotovit písemný záznam, za podmínek umožňujících vykonávajícímu státu ověřit jeho pravost.4. Veškeré obtíže týkající se doručení nebo pravosti dokumentu potřebného pro výkon zatýkacího rozkazu se projednají přímo mezi dotčenými justičními orgány nebo popřípadě prostřednictvím ústředních orgánů států.5. Není-li orgán, který obdrží zatýkací rozkaz, orgánem příslušným na jeho základě konat, postoupí jej bez dalšího příslušnému orgánu ve svém státě a informuje o tom vystavující justiční orgán.Článek 14Práva vyžádané osoby1. Je-li vyžádaná osoba zatčena, vykonávající justiční orgán ji v souladu se svým vnitrostátním právem informuje o zatýkacím rozkazu a jeho obsahu a rovněž o tom, že může souhlasit s předáním vystavujícímu justičnímu orgánu.2. Vyžádaná osoba, která je zatčena za účelem výkonu zatýkacího rozkazu, má v souladu s vnitrostátním právem vykonávajícího státu právo na právního zástupce a tlumočníka.Článek 15Držení vyžádané osoby ve vazběPři zatčení osoby na základě zatýkacího rozkazu rozhodne vykonávající justiční orgán v souladu s právem vykonávajícího státu o tom, zda by měla být vyžádaná osoba ponechána ve vazbě. Tuto osobu lze kdykoli předběžně propustit z vazby v souladu s vnitrostátním právem vykonávajícího státu za podmínky, že příslušný orgán daného státu učiní veškerá opatření nezbytná k tomu, aby tato osoba nemohla uprchnout.Článek 16Souhlas s předáním1. Uvede-li zatčená osoba, že souhlasí s předáním, musí být tento souhlas a popřípadě výslovné vzdání se práva na uplatnění zásady speciality, uvedené


text: v čl. 30 odst. 2, vyjádřeny před vykonávajícím justičním orgánem v souladu s vnitrostátním právem vykonávajícího státu.2. Každý stát přijme nezbytná opatření, aby bylo zajištěno, že souhlas a popřípadě vzdání se práva podle odstavce 1 je vyjádřeno takovým způsobem, aby bylo zřejmé, že je tato osoba učinila dobrovolně a s plným vědomím důsledků. Za tímto účelem má vyžádaná osoba právo na právního zástupce.3. Souhlas a popřípadě vzdání se práva podle odstavce 1 se úředně zaznamená do protokolu postupem stanoveným vnitrostátním právem vykonávajícího státu.4. Souhlas nelze v zásadě odvolat. Každý stát může stanovit, že souhlas a popřípadě vzdání se práva lze odvolat v souladu s pravidly použitelnými na základě jeho vnitrostátního práva. V tomto případě se při počítání lhůt uvedených v článku 20 nebere v úvahu doba mezi dnem, kdy byl souhlas vyjádřen, a dnem, kdy byl tento souhlas odvolán. Norsko a Island na jedné straně a Evropská unie jménem kteréhokoli z jejích členských států na straně druhé mohou současně s prohlášením podle čl. 38 odst. 1 učinit prohlášení, že hodlají využít této možnosti, a uvedou postupy, kterými lze souhlas odvolat, a jejich případné změny.Článek 17Výslech vyžádané osobyNesouhlasí-li zatčená osoba se svým předáním podle článku 16, má právo být vyslechnuta vykonávajícím justičním orgánem v souladu s právem vykonávajícího státu.Článek 18Rozhodnutí o předání1. Vykonávající justiční orgán rozhodne o předání osoby ve lhůtách a za podmínek stanovených v této dohodě.2. Považuje-li vykonávající justiční orgán informace, které mu sdělil vystavující stát, za nedostatečné k tomu, aby mohl rozhodnout o předání, požádá o neprodlené poskytnutí potřebných doplňujících informací, zejména s ohledem na články 4 až 6, 8 a 11, a může stanovit lhůtu, ve které mají být tyto informace dodány, přičemž vezme v úvahu nutnost dodržet lhůty stanovené v článku 20.3. Vystavující justiční orgán může kdykoli doručit vykonávajícímu justičnímu orgánu dodatečné informace, které považuje za užitečné.Článek 19Rozhodnutí v případě vícenásobných žádostí1. Pokud byl na tutéž osobu vydán evropský zatýkací rozkaz nebo zatýkací rozkaz dvěma nebo více státy, rozhodne vykonávající justiční orgán o tom, který ze zatýkacích rozkazů bude vykonán, přičemž zváží všechny okolnosti a zejména závažnost a místo spáchání trestných činů, dny vydání zatýkacích rozkazů a zda byl zatýkací rozkaz vydán za účelem trestního stíhání nebo výkonu trestu odnětí svobody či ochranného opatření spojeného se zbavením osobní svobody.2. Vykonávající justiční orgán členského státu může při rozhodování podle odstavce 1 požádat o stanovisko Eurojust.3. Existuje-li současně zatýkací rozkaz a žádost o vydání podaná třetím státem, rozhodne příslušný orgán vykonávajícího státu o tom, zda má přednost zatýkací rozkaz nebo žádost o vydání, přičemž zváží všechny okolnosti, zejména uvedené v odstavci 1 a v použitelné smlouvě.4. Tímto článkem nejsou dotčeny závazky států vyplývající ze statutu Mezinárodního trestního soudu.Článek 20Lhůty a postupy pro rozhodnutí o výkonu zatýkacího rozkazu1. Zatýkací rozkaz se projednává a vykonává jako neodkladná záležitost.2. Souhlasí-li vyžádaná osoba se svým předáním, mělo by být pravomocné rozhodnutí o výkonu zatýkacího rozkazu přijato do deseti dnů od vyjádření tohoto souhlasu.3. V ostatních případech by mělo být pravomocné rozhodnutí o výkonu zatýkacího rozkazu přijato do 60 dnů po zatčení vyžádané


text: osoby.4. Nelze-li ve zvláštních případech vykonat zatýkací rozkaz ve lhůtách stanovených v odstavci 2 nebo 3, uvědomí o tom vykonávající justiční orgán neprodleně vystavující justiční orgán s uvedením důvodů prodlení. V takovém případě lze lhůty prodloužit o dalších 30 dnů.5. Evropská unie může jménem kteréhokoli ze svých členských států současně s prohlášením podle čl. 38 odst. 1 učinit prohlášení uvádějící, ve kterých případech se odstavce 3 a 4 nepoužijí. Norsko a Island se mohou vůči těmto členským státům dovolávat vzájemnosti.6. Dokud vykonávající justiční orgán nepřijme pravomocné rozhodnutí o zatýkacím rozkazu, zajistí, aby byly i nadále splněny materiální podmínky nezbytné k účinnému předání osoby.7. Každé odmítnutí výkonu zatýkacího rozkazu musí obsahovat odůvodnění.Článek 21Situace před přijetím rozhodnutí1. Byl-li zatýkací rozkaz vydán za účelem trestního stíhání, musí vykonávající justiční orgán:a) buď souhlasit s tím, že vyžádaná osoba bude vyslechnuta podle článku 22;b) nebo souhlasit s dočasným předáním vyžádané osoby.2. Podmínky a doba trvání dočasného předání je stanovena vzájemnou dohodou mezi vystavujícím a vykonávajícím justičním orgánem.3. V případě dočasného předání musí mít tato osoba možnost vrátit se do vykonávajícího státu, aby se tam účastnila jednání, která se jí týkají v rámci řízení o předání.Článek 22Výslech osoby před přijetím rozhodnutí1. Vyžádanou osobu vyslechne justiční orgán, kterému bude nápomocna jiná osoba určená v souladu s právem státu dožadujícího justičního orgánu.2. Vyžádaná osoba je vyslechnuta v souladu s právem vykonávajícího státu a podmínkami stanovenými vzájemnou dohodou mezi vystavujícím a vykonávajícím justičním orgánem.3. Příslušný vykonávající justiční orgán může pověřit jiný justiční orgán svého státu, aby se podílel na výslechu vyžádané osoby, a to za účelem zajištění řádného použití tohoto článku a stanovených podmínek.Článek 23Výsady a imunity1. Požívá-li vyžádaná osoba ve vykonávajícím státě výsady nebo imunity, pokud jde o pravomoc trestně stíhat nebo potrestat tuto osobu, začínají lhůty uvedené v článku 20 běžet a počítat se dnem, kdy byl vykonávající justiční orgán vyrozuměn o tom, že došlo ke zbavení této výsady nebo imunity.2. Vykonávající stát zajistí, aby byly splněny materiální podmínky nezbytné pro účinné předání, nepožívá-li tato osoba již nadále této výsady nebo imunity.3. Je-li ke zbavení výsady nebo imunity oprávněn orgán vykonávajícího státu, vykonávající justiční orgán jej neprodleně požádá o výkon této pravomoci. Je-li ke zbavení výsady nebo imunity oprávněn orgán jiného státu nebo mezinárodní organizace, požádá o výkon této pravomoci vystavující justiční orgán.Článek 24Souběžné mezinárodní závazkyTouto dohodou nejsou dotčeny závazky vykonávajícího státu v případech, kdy byla vyžádaná osoba vydána do tohoto státu z třetího státu a je-li tato osoba chráněna ustanoveními ujednání, podle kterého byla vydána, týkajícími se zásady speciality. Vykonávající stát přijme veškerá nezbytná opatření, aby neprodleně získal souhlas státu, ze kterého byla vyžádaná osoba vydána, aby mohla být předána do státu, který vydal zatýkací rozkaz. Lhůty uvedené v článku 20 začínají běžet a počítat se dnem, ke kterému přestane zásada speciality platit.Až do rozhodnutí státu, ze kterého byla vyžádaná osoba vydána, zajistí vykonávající stát, aby byly i nadále splněny materiální podmínky nezbytné k účinnému předání osoby.Článek 25Oznámení rozhodnutíVykonávající justiční orgán oznámí neprodleně vystavujícímu justičnímu orgánu rozhodnutí o způsobu vyřízení zatýkacího rozkazu.Článek 26Lhůty pro předání osoby1.


text: Vyžádaná osoba je předána co nejdříve v den, který dohodnou dotyčné orgány.2. Vyžádaná osoba je předána do deseti dnů po přijetí pravomocného rozhodnutí o výkonu zatýkacího rozkazu.3. Brání-li předání vyžádané osoby ve lhůtě stanovené v odstavci 2 okolnosti, které jsou mimo kontrolu států, vykonávající a vystavující justiční orgán se neprodleně vzájemně kontaktují a dohodnou nové datum předání. V tomto případě se předání uskuteční do deseti dnů od nově dohodnutého data.4. Předání lze výjimečně dočasně odložit ze závažných humanitárních důvodů, například existují-li závažné důvody domnívat se, že by to zjevně ohrozilo život nebo zdraví vyžádané osoby. Zatýkací rozkaz se vykoná, jakmile tyto důvody pominou. Vykonávající justiční orgán neprodleně informuje vystavující justiční orgán a dohodne s ním nové datum předání. V tomto případě se předání uskuteční do deseti dnů od nově dohodnutého data.5. Nachází-li se osoba po uplynutí lhůt uvedených v odstavcích 2 až 4 stále ve vazbě, musí být propuštěna.Článek 27Odložené nebo podmíněné předání1. Vykonávající justiční orgán může poté, co rozhodne o výkonu zatýkacího rozkazu, odložit předání vyžádané osoby, aby mohla být stíhána ve vykonávajícím státě, nebo byla-li již odsouzena, aby mohla na jeho území vykonat trest, který jí byl uložen za jiný trestný čin, než který je uveden v zatýkacím rozkaze.2. Namísto odložení předání může vykonávající justiční orgán dočasně předat vyžádanou osobu vystavujícímu státu za podmínek stanovených vzájemnou dohodou mezi vykonávajícím a vystavujícím justičním orgánem. Tato dohoda musí být písemná a její podmínky jsou závazné pro všechny orgány vystavujícího státu.Článek 28Průvoz1. Každý stát povolí průvoz vyžádané osoby, která je předávána, přes své území za podmínky, že bude informován o:a) totožnosti a státní příslušnosti osoby, na kterou byl vydán zatýkací rozkaz;b) existenci zatýkacího rozkazu;c) povaze a právní kvalifikaci trestného činu;d) okolnostech spáchání trestného činu, včetně doby a místa.Stát, jehož jménem bylo učiněno prohlášení v souladu s čl. 7 odst. 2 v tom smyslu, že jeho státní příslušníci nebudou předáváni nebo že takové předání bude povoleno pouze za určitých konkrétních podmínek, může za stejných podmínek odmítnout průvoz svých státních příslušníků svým územím nebo jej podmínit stejnými podmínkami.2. Smluvní strany si navzájem oznámí orgán určený pro každý stát jako příslušný k přijímání žádostí o průvoz, potřebných dokumentů a ostatní úřední korespondence související se žádostmi o průvoz.3. Žádost o průvoz a informace uvedené v odstavci 1 mohou být zaslány orgánu určenému podle odstavce 2 jakýmkoli prostředkem, který umožňuje vyhotovit písemný záznam. Stát průvozu sdělí své rozhodnutí stejným postupem.4. Tato dohoda se nevztahuje na leteckou přepravu bez plánovaného mezipřistání. Dojde-li však k neplánovanému přistání, poskytne vystavující stát orgánu určenému podle odstavce 2 veškeré informace uvedené v odstavci 1.5. Týká-li se průvoz osoby, která má být vydána do některého státu z třetího státu, použije se tento článek obdobně. V tomto případě se zejména slova "zatýkací rozkaz" vymezený touto dohodou nahrazují slovy "žádost o vydání".KAPITOLA 3ÚČINKY PŘEDÁNÍČlánek 29Započtení doby zbavení svobody ve vykonávajícím státě1. Vystavující stát započítá dobu, po kterou byla vyžádaná osoba zbavena svobody v souvislosti s výkonem zatýkacího rozkazu, do celkové doby zbavení svobody, která má být vykonána ve vystavujícím státě v důsledku uložení trestu