text:
osobních údajů.
 Článek 240
 Předběžná a preventivní opatření
 1. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány mohly v souladu s domácími právními předpisy na návrh žalobce vydat vůči jakékoli straně předběžný soudní zákaz s cílem zamezit hrozícímu porušení práva k duševnímu vlastnictví nebo jí předběžně zakázat, případně pod pokutou, pokud to právní předpisy strany umožňují, pokračování v údajném porušování tohoto práva, nebo podmínit takové pokračování složením záruky k zajištění odškodnění majitele práva.
 2. Předběžným soudním opatřením lze rovněž nařídit zabavení nebo stažení zboží, u kterého je podezření, že jsou jím porušována práva k duševnímu vlastnictví, aby se zabránilo jeho vstupu do obchodních kanálů nebo oběhu v nich.
 Článek 241
 Nápravná opatření
 1. Každá strana přijme nezbytná opatření k zajištění toho, aby příslušné soudní orgány mohly na návrh žalobce, a aniž je dotčena náhrada škody, která vznikla majiteli práv porušením práv, a bez jakéhokoli odškodnění ve prospěch porušovatele, nařídit stažení, konečné odstranění z obchodních kanálů nebo zničení zboží, u něhož bylo prokázáno, že porušuje právo k duševním vlastnictví. Příslušné soudní orgány mohou rovněž, je-li to vhodné, nařídit zničení materiálu a nástrojů použitých hlavně při vytváření nebo výrobě tohoto zboží.
 2. Soudní orgány nařídí, aby opatření uvedená v odstavci 1 byla provedena na náklady porušovatele práv, pokud tomu neodporují zvláštní důvody.
 Článek 242
 Soudní zákazy
 Aniž jsou dotčena ustanovení článku 44.2 dohody TRIPS, zajistí každá strana, aby v případě vydání soudního rozhodnutí shledávajícího porušení práva k duševnímu vlastnictví mohly soudní orgány porušovateli práv zakázat další porušování. Stanoví-li tak domácí právní předpisy strany, je za nedodržení tohoto zákazu případně uložena opakovaná pokuta k zajištění jeho dodržování (73).
 Článek 243
 Alternativní opatření
 Každá strana může stanovit, že v souladu s jejími domácími právními předpisy mohou příslušné soudní orgány ve vhodných případech a na žádost osoby, na niž se vztahují opatření uvedená v článku 241 a/nebo 242, nařídit zaplacení peněžitého vyrovnání poškozenému namísto použití opatření uvedených v článku 241 a/nebo 242, pokud tato osoba nejednala úmyslně ani z nedbalosti, výkon dotyčných opatření by jí způsobil nepřiměřenou újmu a pokud se peněžité vyrovnání poškozenému jeví přiměřeně dostatečným.
 Článek 244
 Náhrada škody
 1. Každá strana zajistí, aby její soudní orgány při stanovení náhrady škody:
 a)
 přihlížely ke všem patřičným okolnostem, jako jsou nežádoucí hospodářské důsledky, včetně ztráty zisku, kterou poškozený utrpěl, k neoprávněným ziskům porušovatele práv a případně i k jiným než hospodářským hlediskům, jako je morální újma způsobená majiteli práv jejich porušením; nebo
 b)
 jako alternativu k písmenu a) mohly ve vhodných případech stanovit náhradu škody jako paušální částku na základě takových hledisek, jako je alespoň výše licenčních poplatků nebo poplatků, které by musely být zaplaceny, kdyby porušovatel práv požádal o udělení oprávnění k užívání příslušných práv k duševnímu vlastnictví.
 2. Jestliže se porušovatel dopustil porušení práv nevědomky nebo bez dostatečného důvodu vědět, mohou strany stanovit, že soudní orgány mohou nařídit vymáhání zisků nebo zaplacení předem stanovených náhrad škod.
 Článek 245
 Náklady řízení
 Každá strana zajistí, aby odpovídající a přiměřené náklady řízení a jiné náklady, jež vznikly straně, která ve sporu uspěla, včetně honoráře právního zástupce,


text:
byly v zásadě uhrazeny stranou, která ve sporu neuspěla, pokud není v zájmu spravedlnosti nebo z jiných důvodů v souladu s domácími právními předpisy nutno stanovit jinak.
 Článek 246
 Zveřejnění soudních rozhodnutí
 Každá strana zajistí, aby v případě soudního řízení zahájeného pro porušení práva k duševnímu vlastnictví mohly soudní orgány nařídit na návrh žalobce a na náklady porušovatele práv vhodná opatření k rozšíření informace týkající se rozhodnutí, včetně zveřejnění celého rozhodnutí nebo jeho části. Strany mohou stanovit další opatření týkající se zveřejnění, která odpovídají zvláštním okolnostem, včetně inzerce.
 Článek 247
 Domněnka autorství nebo vlastnictví
 Pro účely použití opatření, řízení a nápravných opatření stanovených v této dohodě v souvislosti s vymáháním autorského práva a práv s ním souvisejících platí:
 a)
 k tomu, aby autor literárního nebo uměleckého díla byl za takového autora považován, není-li prokázán opak, a aby byl tudíž oprávněn zahájit řízení o porušení práva, postačuje, je-li na díle obvyklým způsobem uvedeno jeho jméno. Toto písmeno se použije i v případě, kdy je takovým jménem pseudonym, nevzbuzuje-li autorem přijatý pseudonym pochybnosti o jeho totožnosti;
 b)
 písmeno a) se přiměřeně použije na majitele práv příbuzných právu autorskému, pokud jde o jejich chráněný předmět.
 Článek 248
 Správní řízení
 V rozsahu, v jakém lze nařídit jakékoli občanskoprávní nápravné opatření jako výsledek správního řízení ve věci, budou tato řízení odpovídat zásadám v podstatě se rovnajícím zásadám uvedeným v příslušných ustanoveních tohoto oddílu.
 Článek 249
 Opatření na hranicích
 1. Každá strana, není-li v tomto článku uvedeno jinak, přijme postupy (74), které umožní majiteli práv, který má oprávněné důvody k podezření, že může dojít k dovozu, vývozu či tranzitu zboží porušujícího autorské právo nebo právo k ochranné známce (75), podat příslušným orgánům písemnou žádost, aby celní orgány přerušily řízení o propuštění tohoto zboží do volného oběhu nebo toto zboží zadržely. Strany posoudí použití těchto opatření pro zboží, u kterého je podezření, že je jím porušováno zeměpisné označení.
 2. Každá strana stanoví, že pokud celní orgány během své činnosti mají oprávněné důvody k podezření, že určité zboží porušuje autorské právo nebo právo k ochranné známce, mohou z moci úřední přerušit řízení o uvolnění zboží nebo ho zadržet tak, aby měl majitel práva možnost podat návrh na soudní či správní opatření v souladu s odstavcem 1, s výhradou domácího práva každé strany.
 3. Veškerá práva či povinnosti stanovené v části III, oddíle 4 dohody TRIPS týkající se dovozce se uplatní rovněž na vývozce nebo na příjemce zboží.
 Oddíl 3
 Odpovědnost zprostředkujících poskytovatelů služeb
 Článek 250
 Využívání zprostředkovatelských služeb
 Strany uznávají, že zprostředkovatelské služby mohou být využívány třetími osobami při činnostech porušujících práva. V zájmu zajištění volného pohybu informačních služeb a současně v zájmu vymáhání autorského práva a příbuzných práv v digitálním prostředí přijme každá strana opatření stanovená v tomto oddílu pro zprostředkující poskytovatele služeb, nejsou-li žádným způsobem spojeni s přenášenou informací.
 Článek 251
 Odpovědnost zprostředkujících poskytovatelů služeb: „prostý přenos“
 1. Každá strana zajistí, aby v případě, kdy poskytovaná služba spočívá v přenosu informací poskytnutých příjemcem služby v komunikační síti nebo ve zprostředkování přístupu ke komunikační síti, nebyl poskytovatel

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
služby odpovědný za přenášené informace, pokud takový poskytovatel:
 a)
 nezahajuje přenos;
 b)
 nevolí příjemce přenosu; a
 c)
 nevolí a nemění obsah přenášené informace.
 2. Přenos informací a zprostředkování přístupu podle odstavce 1 zahrnuje automatické přechodné a dočasné ukládání přenášených informací, pokud toto ukládání slouží výhradně pro uskutečnění přenosu v komunikační síti a pokud jeho délka nečiní více, než je pro přenos rozumně nezbytné.
 3. Tímto oddílem není dotčena možnost, aby soudní nebo správní orgán, v souladu s právním řádem každé strany, požadoval, aby poskytovatel služby ukončil porušování práv nebo mu zabránil.
 Článek 252
 Odpovědnost zprostředkujících poskytovatelů služeb: „ukládání do vyrovnávací paměti (caching)“
 1. Každá strana zajistí, aby v případě, kdy poskytovaná služba spočívá v přenosu informací poskytnutých příjemcem služby v komunikační síti, nebyl poskytovatel služby odpovědný za automatické přechodné a dočasné ukládání informací, které slouží pouze pro účinnější následný přenos informace jiným příjemcům služby na jejich žádost, pokud takový poskytovatel:
 a)
 informaci nezmění;
 b)
 splní podmínky přístupu k informaci;
 c)
 dodržuje pravidla o aktualizaci informace, která jsou stanovena způsobem obecně uznávaným a používaným v průmyslu;
 d)
 nepřekračuje povolené používání technologie obecně uznávané a používané v průmyslu s cílem získat údaje o užívání informace a
 e)
 ihned přijme opatření vedoucí k odstranění jím uložené informace nebo ke znemožnění přístupu k ní, jakmile zjistí, že informace byla na výchozím místě přenosu ze sítě odstraněna nebo k ní byl znemožněn přístup nebo soudní či správní orgán nařídil odstranění této informace nebo znemožnění přístupu k ní.
 2. Tímto oddílem není dotčena možnost, aby soudní nebo správní orgán, v souladu s právním řádem každé strany, požadoval, aby poskytovatel služby ukončil porušování práv nebo mu zabránil.
 Článek 253
 Odpovědnost zprostředkujících poskytovatelů služeb: „shromažďování informací (hosting)“
 1. Každá strana zajistí, aby v případě, kdy poskytovaná služba spočívá v ukládání informací poskytnutých příjemcem služby, nebyl poskytovatel služby odpovědný za informace ukládané na žádost příjemce, pokud takový poskytovatel:
 a)
 neví o protiprávní činnosti nebo informaci a ani s ohledem na nárok na náhradu škody si není vědom skutečností nebo okolností, z nichž by byla zjevná protiprávní činnost nebo informace; nebo
 b)
 jakmile se o protiprávní činnosti nebo informaci dozvěděl, okamžitě jednal s cílem odstranit dotyčné informace nebo k nim znemožnit přístup.
 2. Odstavec 1 se nepoužije, pokud příjemce služby jedná z pověření poskytovatele nebo podléhá jeho dohledu.
 3. Tímto oddílem není dotčena možnost, aby soudní nebo správní orgán, v souladu s právním řádem každé strany, požadoval, aby poskytovatel služby ukončil porušování práv nebo mu zabránil, ani možnost strany zavést postupy upravující odstranění informace nebo znemožnění přístupu k ní.
 Článek 254
 Neexistence obecné povinnosti dohledu
 1. Žádná strana neukládá poskytovatelům služeb uvedených v článcích 251, 252 a 253 obecnou povinnost dohlížet na jimi přenášené nebo ukládané informace ani obecnou povinnost aktivně vyhledávat skutečnosti a okolnosti poukazující na protiprávní činnosti.
 2. Strany mohou zavést pro poskytovatele služeb povinnost neprodleně informovat příslušné orgány veřejné moci o údajných protiprávních činnostech uskutečněných nebo informacích poskytnutých příjemci jeho služby nebo povinnost příslušným orgánům na jejich žádost sdělit informace umožňující identifikaci příjemců jeho služby, s nimiž


text:
uzavřel dohody o ukládání.
 KAPITOLA 5
 Převod technologie
 Článek 255
 1. Strany se dohodly na výměně zkušeností a informací v souvislosti se svými domácími a mezinárodními postupy a politikami ovlivňujícími převod technologie (76). Tato výměna zahrnuje zejména dobrovolná opatření pro usnadnění informačních toků, obchodních partnerství, udělování licencí a subdodávek. Zvláštní pozornost je věnována podmínkám nezbytným pro vytvoření patřičného prostředí umožňujícího podporu trvalých vztahů mezi vědeckými kruhy stran a zesílení aktivit na podporu vazeb, inovací a převodu technologie mezi stranami, včetně otázek, jako je příslušný právní rámec a rozvoj lidského kapitálu.
 2. Strany usnadňují a podporují aktivity související s výzkumem, inovacemi a technologickým rozvojem, převod a šíření technologie mezi stranami, zaměřené mimo jiné na podniky, vládní subjekty, vysoké školy, výzkumná a technologická střediska. V rámci svých možností budou strany podporovat budování kapacit, výměnu a odborné vzdělávání pracovníků v této oblasti.
 3. V zájmu posílení kapacit v oblasti vědy, technologie a inovace strany podporují mechanismy pro účast subjektů a odborníků působících v jejich systémech v oblasti vědy, technologie a inovace na projektech a v sítích pro společný výzkum, rozvoj a inovaci. Tyto mechanismy mohou zahrnovat:
 a)
 činnosti související se společným výzkumem, inovací a technologickým rozvojem a rovněž vzdělávací projekty;
 b)
 návštěvy a výměny vědců, výzkumníků, stážistů a technických odborníků;
 c)
 společnou organizaci vědeckých seminářů, konferencí, sympozií a workshopů a rovněž účast odborníků na těchto činnostech;
 d)
 sítě pro společný výzkum, rozvoj a inovace;
 e)
 výměnu a vzájemné poskytování zařízení a materiálů;
 f)
 podporu hodnocení společné práce a šíření jejích výsledků; a
 g)
 všechny ostatní činnosti, na nichž se strany dohodnou.
 4. Strany by měly zvážit zřízení mechanismů pro výměnu informací o projektech v oblasti výzkumu, rozvoje a inovace financovaných z veřejných prostředků.
 5. Strana EU usnadní a podpoří využívání pobídek udělovaných institucím a podnikům na svém území pro převod technologie do institucí a podniků signatářských andských zemí, aby jim tak umožnila vybudovat životaschopnou technologickou základnu.
 6. Každá strana vynaloží veškeré úsilí k tomu, aby dle svých možností usnadnila dovoz a vývoz zařízení, jež strany používají v souladu s tímto článkem pro činnosti v oblasti výzkumu, inovace a technologického rozvoje, a údajů souvisejících s těmito činnostmi na své území nebo z něj, a to podle právních předpisů platných na území každé strany, včetně režimů upravujících kontrolu vývozu výrobků dvojího použití a souvisejících právních předpisů.
 KAPITOLA 6
 Spolupráce
 Článek 256
 1. Strany se dohodly, že budou spolupracovat, aby podpořily provádění závazků a povinností podle této hlavy.
 2. S výhradou ustanovení hlavy XIII (Technická pomoc a budování kapacity v oblasti obchodu) zahrnují oblasti spolupráce mimo jiné tyto činnosti:
 a)
 výměna informací o právním rámci týkajícím se práv k duševnímu vlastnictví a příslušných pravidel jejich ochrany a dodržování a rovněž výměna zkušeností s legislativním procesem mezi stranou EU a každou signatářskou andskou zemí;
 b)
 výměna zkušeností s dodržováním práv k duševnímu vlastnictví mezi stranou EU a každou signatářskou andskou zemí;
 c)
 vytváření kapacit a výměna a odborné vzdělávání pracovníků;
 d)
 podpora a šíření informací o právech k duševnímu vlastnictví mimo jiné v podnikatelských kruzích a v


text:
občanské společnosti a rovněž podpora veřejného povědomí spotřebitelů a majitelů práv;
 e)
 posílení institucionální spolupráce, například mezi úřady pro duševní vlastnictví; a
 f)
 aktivní podpora informovanosti a vzdělávání široké veřejnosti o politikách práv k duševnímu vlastnictví.
 Článek 257
 Podvýbor pro duševní vlastnictví
 1. Strany zřizují Podvýbor pro duševní vlastnictví, který dohlíží na provádění ustanovení této hlavy. Podvýbor se schází alespoň jednou ročně, pokud se strany nedohodnou jinak. Tato zasedání se mohou konat jakýmkoli dohodnutým způsobem.
 2. Podvýbor pro duševní vlastnictví rozhoduje na základě konsensu. Podvýbor může přijmout svůj jednací řád. Podvýbor pro duševní vlastnictví odpovídá za vyhodnocování informací uvedených v článku 209 a za předkládání návrhů změn dodatku 1 přílohy XIII (Seznamy zeměpisných označení), pokud jde o zeměpisná označení, Výboru pro obchod.
 HLAVA VIII
 HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ
 Článek 258
 Definice
 1. Pro účely této hlavy se rozumí:
 — „právními předpisy o hospodářské soutěži“:
 a)
 za stranu EU články 101, 102 a 106 Smlouvy o fungování Evropské unie, nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků a jejich prováděcí předpisy a změny;
 b)
 za Kolumbii a Peru:
 i)
 vnitrostátní právní předpisy týkající se hospodářské soutěže přijaté nebo zachované v souladu s článkem 260 a jejich prováděcí předpisy a změny; a/nebo
 ii)
 právní předpisy Andského společenství platné v Kolumbii a Peru a jejich prováděcí předpisy a změny;
 — „orgánem na ochranu hospodářské soutěže“ a „orgány na ochranu hospodářské soutěže“:
 a)
 za stranu EU Evropská komise; a
 b)
 za Kolumbii a Peru jejich příslušné vnitrostátní orgány na ochranu hospodářské soutěže.
 2. Žádné ustanovení tohoto článku se nedotýká pravomocí, které strany svěřily svým regionálním a vnitrostátním orgánům s ohledem na účinné a soudržné uplatňování svých právních předpisů o hospodářské soutěži.
 Článek 259
 Cíle a zásady
 1. Strany uznávají důležitost volné hospodářské soutěže a skutečnost, že postupy narušující hospodářskou soutěž mohou narušit řádné fungování trhů, ovlivnit hospodářský a sociální rozvoj, hospodářskou efektivitu a blahobyt spotřebitelů a oslabovat výhody plynoucí z provádění této dohody, a uplatňují své politiky a právní předpisy v oblasti hospodářské soutěže.
 2. Strany se dohodly, že následující postupy jsou neslučitelné s touto dohodou, a to do té míry, v níž by mohly ovlivnit obchod a investice mezi stranami:
 a)
 veškeré dohody, rozhodnutí, doporučení nebo jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem či výsledkem je znemožnění, omezení či narušení hospodářské soutěže v souladu s jejich příslušnými právními předpisy o hospodářské soutěži;
 b)
 zneužívání dominantního postavení v souladu s jejich příslušnými právními předpisy o hospodářské soutěži; a
 c)
 spojování společností, jež významně brání účinné hospodářské soutěži, zejména v důsledku vytvoření nebo posilování dominantního postavení, v souladu s jejich příslušnými právními předpisy o hospodářské soutěži.
 3. Strany uznávají důležitost spolupráce a koordinace svých příslušných orgánů na ochranu hospodářské soutěže v zájmu dalšího účinného prosazování politiky a právních předpisů o hospodářské soutěži, včetně oznámení podle článku 262, konzultací, výměny informací, technické pomoci a podpory hospodářské soutěže.
 4. Strany podporují a prosazují opatření na posílení hospodářské soutěže ve svých příslušných jurisdikcích v souladu s cíli této dohody.
 Článek 260
 Právní předpisy o hospodářské


text:
soutěži, orgány na ochranu hospodářské soutěže a politiky hospodářské soutěže
 1. Každá strana zachovává právní předpisy o hospodářské soutěži, které řeší postupy uvedené v čl. 259 odst. 2, a přijímá v souvislosti s takovými postupy vhodná opatření.
 2. Každá strana zřídí nebo zachová orgány na ochranu hospodářské soutěže odpovědné za účinné prosazování právních předpisů o hospodářské soutěži, a vhodně k tomu vybavené.
 3. Strany uznávají význam uplatňování svých právních předpisů o hospodářské soutěži transparentně, včas a nediskriminačně, za dodržování zásad procesní spravedlnosti a práva na obhajobu.
 4. Každá strana si zachovává svou samostatnost s ohledem na vytváření, rozvoj a provádění svých politik hospodářské soutěže.
 Článek 261
 Spolupráce a výměna informací
 1. Strany vynaloží veškeré úsilí o spolupráci prostřednictvím orgánů na ochranu hospodářské soutěže v otázkách týkajících se provádění právních přepisů o hospodářské soutěži.
 2. V souvislosti s činnostmi k prosazení práva může orgán na ochranu hospodářské soutěže jedné strany vyžadovat spolupráci orgánu na ochranu hospodářské soutěže jiné strany. Tato spolupráce nebrání dotčeným stranám v přijímání nezávislých rozhodnutí.
 3. Orgány na ochranu hospodářské soutěže si mohou vyměňovat informace za účelem usnadnění účinného uplatňování svých právních předpisů o hospodářské soutěži.
 4. Při výměně informací podle tohoto článku berou orgány na ochranu hospodářské soutěže v úvahu omezení uložená jejich právními předpisy.
 5. Pokud se některá ze stran domnívá, že postup narušující hospodářskou soutěž ve smyslu čl. 259 odst. 2 uskutečňovaný na území jiné strany má nepříznivý účinek na území obou stran nebo na obchodní vztahy mezi nimi, může tato strana požadovat, aby jiná strana zahájila kroky k prosazení práva stanovené jejími právními předpisy.
 6. Orgány na ochranu hospodářské soutěže mohou spolupráci dále posilovat vhodnými prostředky nebo nástroji v souladu se svými zájmy a možnostmi.
 Článek 262
 Oznamování
 1. Pokud to správní zdroje umožňují, oznamuje orgán na ochranu hospodářské soutěže každé ze stran orgánu na ochranu hospodářské soutěže jiné strany činnosti k prosazení právních předpisů o hospodářské soutěži, o nichž oznamující orgán na ochranu hospodářské soutěže předpokládá, že by mohly ovlivnit důležité zájmy (77) této jiné strany.
 2. Oznámení podle odstavce 1 musí být učiněno co nejdříve a v rozsahu, který neporušuje právní předpisy o hospodářské soutěži oznamující strany ani neovlivňuje jakékoli probíhající vyšetřování.
 Článek 263
 Určené monopoly a státní podniky
 1. Žádné ustanovení této dohody nebrání straně v zavedení či zachování veřejných nebo soukromých monopolů a státních podniků v souladu s jejími právními předpisy (78).
 2. Každá strana zajistí, aby se na státní podniky a určené monopoly vztahovaly její právní předpisy o hospodářské soutěži, pokud jejich uplatňování právně nebo fakticky nebrání výkonu zvláštních veřejných úkolů, které jim byly svěřeny.
 3. S ohledem na státní podniky a určené monopoly nesmí žádná strana přijmout či zachovat jakékoli opatření, které je v rozporu s ustanoveními této hlavy a které narušuje obchod a investice mezi stranami.
 Článek 264
 Technická pomoc
 1. V zájmu dosažení cílů stanovených v této hlavě uznávají strany význam technické pomoci a podporují iniciativy za účelem rozvoje kultury hospodářské soutěže.
 2. Iniciativy podle odstavce 1 se mimo jiné zaměřují na posílení technických a institucionálních


text:
kapacit, pokud jde o provádění politiky hospodářské soutěže a prosazování právních předpisů o hospodářské soutěži, odborné vzdělávání lidských zdrojů a výměnu zkušeností.
 Článek 265
 Konzultace
 1. Pro účely podpory vzájemného pochopení mezi stranami nebo řešení jakékoli zvláštní záležitosti spadající do působnosti této hlavy kterákoli strana na žádost jiné strany vydá souhlas se zahájením konzultací, aniž by tím bylo dotčeno provádění jakéhokoli opatření v souladu s jejími právními předpisy o hospodářské soutěži a při zachování její plné samostatnosti, pokud jde o konečné rozhodnutí o otázkách podléhajících konzultacím.
 2. Strana, která žádá o konzultace podle odstavce 1, uvede, jakým způsobem záležitost ovlivňuje řádné fungování trhů, spotřebitele a obchod a investice mezi stranami. Žádaná strana v co největší míře zváží obavy žádající strany.
 Článek 266
 Řešení sporů
 V záležitostech spadajících do působnosti této hlavy nemůže žádná strana použít postup řešení sporů stanovený v hlavě XII (Řešení sporů).
 HLAVA IX
 OBCHOD A UDRŽITELNÝ ROZVOJ
 Článek 267
 Souvislosti a cíle
 1. Strany se odvolávají na Deklaraci o životním prostředí a rozvoji z Rio de Janeira a Agendu 21 přijaté na Konferenci OSN o životním prostředí a rozvoji dne 14. června 1992, na Rozvojové cíle tisíciletí přijaté v září 2000, na Johannesburskou deklaraci o udržitelném rozvoji a její Prováděcí plán přijaté dne 4. září 2002 a na Ministerské prohlášení o plné a produktivní zaměstnanosti a důstojné práci přijaté v rámci Hospodářské a sociální rady OSN v září 2006 a potvrzují své odhodlání podporovat udržitelný rozvoj pro blahobyt současných a budoucích generací. V tomto ohledu se strany dohodly, že budou podporovat mezinárodní obchod tak, aby přispěly k cíli udržitelného rozvoje, a budou pracovat na tom, aby byl tento cíl začleněn a zohledněn v jejich obchodním vztahu. Strany zejména zdůrazňují příznivý účinek vnímání pracovních (79) a environmentálních záležitostí souvisejících s obchodem jako součást globálního přístupu k obchodu a udržitelnému rozvoji.
 2. S ohledem na odstavec 1 patří k cílům této hlavy mimo jiné:
 a)
 podpora dialogu a spolupráce mezi stranami v zájmu snazšího provádění ustanovení této hlavy a posílení vztahů mezi obchodními, pracovními a environmentálními politikami a postupy;
 b)
 lepší dodržování pracovních a environmentálních právních předpisů každé strany a rovněž závazků vyplývajících z mezinárodních úmluv a dohod uvedených v článcích 269 a 270 jakožto důležitý prvek k většímu přispívání obchodu k udržitelnému rozvoji;
 c)
 posílení úlohy obchodu a obchodní politiky při podpoře ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti a přírodních zdrojů a rovněž při snižování znečišťování v souladu s cílem udržitelného rozvoje;
 d)
 posílení respektu k pracovním zásadám a právům v souladu s touto hlavou jakožto důležitému prvku zvyšování příspěvku obchodu k udržitelnému rozvoji;
 e)
 podpora účasti veřejnosti na záležitostech, na které se vztahuje tato hlava.
 3. Strany potvrzují plné odhodlání dodržovat své závazky podle této hlavy s přihlédnutím ke svým kapacitám, zejména technickým a finančním.
 4. Strany opětovně zdůrazňují svůj závazek k řešení celosvětových problémů v oblasti životního prostředí v souladu se zásadou společné, ale rozlišené odpovědnosti.
 5. Ustanovení této hlavy nesmějí být vykládána ani používána jako prostředek svévolné či neoprávněné diskriminace mezi stranami ani jako skryté


text:
omezení obchodu nebo investic.
 Článek 268
 Právo regulace a úroveň ochrany
 Strany uznávají, že každá z nich má svrchované právo určovat své domácí politiky a priority v oblasti udržitelného rozvoje a vlastní úrovně ochrany životního prostředí a práce v souladu s mezinárodně uznávanými normami a dohodami uvedenými v článcích 269 a 270 a odpovídajícím způsobem přijímat či měnit své příslušné právní předpisy a politiky, a každá strana se snaží zajistit, aby její příslušné právní předpisy a politiky poskytovaly a podporovaly vysokou úroveň ochrany životního prostředí a ochrany práce.
 Článek 269
 Mnohostranné pracovní normy a dohody
 1. Strany uznávají mezinárodní obchod, produktivní zaměstnanost a důstojnou práci pro všechny jako klíčové prvky pro řízení procesu globalizace a potvrzují své závazky k podpoře rozvoje mezinárodního obchodu způsobem, který přispívá k produktivní zaměstnanosti a důstojné práci pro všechny.
 2. Strany povedou dialog a budou spolupracovat v otázkách pracovních záležitostí souvisejících s obchodem, na nichž mají zájem obě strany.
 3. Každá strana se zavazuje k podpoře a účinnému provádění mezinárodně uznávaných základních pracovních norem obsažených v základních úmluvách Mezinárodní organizace práce (dále jen „MOP“) ve svých právních předpisech a postupech a na celém svém území:
 a)
 svoboda sdružování a účinné uznání práva na kolektivní vyjednávání;
 b)
 odstranění všech forem nucené nebo povinné práce;
 c)
 účinné odstranění dětské práce; a
 d)
 odstranění diskriminace s ohledem na zaměstnání a povolání.
 4. Strany si vyměňují informace o své situaci a dosaženém pokroku, pokud jde o ratifikaci prioritních úmluv MOP a ostatních úmluv, jež MOP klasifikuje jako aktuální.
 5. Strany zdůrazňují, že pracovní normy by neměly být využívány k protekcionistickým účelům v oblasti obchodu a že by v žádném případě neměla být zpochybňována komparativní výhoda žádné strany.
 Článek 270
 Mnohostranné environmentální normy a dohody
 1. Strany uznávají význam mezinárodní politiky a dohod v oblasti životního prostředí jako reakce mezinárodního společenství na globální nebo regionální environmentální problémy a zdůrazňují, že obchod a životní prostředí se musí více vzájemně podporovat. V tomto kontextu strany povedou dialog a budou spolupracovat v otázkách environmentálních záležitostí souvisejících s obchodem, na nichž mají zájem obě strany.
 2. Strany potvrzují svůj závazek účinně provádět ve svých právních předpisech a postupech tyto mnohostranné dohody v oblasti životního prostředí: Montrealský protokol o látkách, které poškozují ozonovou vrstvu přijatý dne 16. září 1987, Basilejskou úmluvu o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování přijatou dne 22. března 1989, Stockholmskou úmluvu o perzistentních organických znečišťujících látkách přijatou dne 22. května 2001, Úmluvu o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin podepsanou dne 3. března 1973 (dále jen „CITES“), Úmluvu o biologické rozmanitosti, Kartagenský protokol o biologické bezpečnosti k Úmluvě o biologické rozmanitosti přijatý dne 29. ledna 2000, Kjótský protokol k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu přijatý dne 11. prosince 1997 (dále jen „Kjótský protokol“) a Rotterdamskou úmluvu o postupu předchozího souhlasu pro určité nebezpečné chemické látky a pesticidy v mezinárodním obchodu přijatou dne 10. září 1998 (80).
 3. Výbor pro obchod může na návrh Podvýboru pro obchod a udržitelný rozvoj


text:
doporučit, aby byla působnost odstavce 2 rozšířena na další mnohostranné dohody v oblasti životního prostředí.
 4. Žádné ustanovení této dohody neomezuje právo stran přijmout nebo zachovat opatření, kterými se provádějí dohody uvedené v odstavci 2. Taková opatření nesmějí být uplatňována způsobem, který by vytvářel prostředek svévolné nebo neoprávněné diskriminace mezi stranami nebo skrytého omezení obchodu.
 Článek 271
 Obchod podporující udržitelný rozvoj
 1. Strany potvrzují, že obchod by měl podporovat udržitelný rozvoj. Strany rovněž uznávají příznivý vliv, který mohou mít základní pracovní normy a důstojná práce na hospodářskou efektivitu, inovace a produktivitu, a rovněž hodnotu větší soudržnosti obchodních politik na jedné straně a politiky práce na straně druhé.
 2. Strany se snaží usnadňovat a podporovat obchod a přímé zahraniční investice do produktů a služeb v oblasti životního prostředí.
 3. Strany se dohodly, že budou podporovat osvědčené obchodní praktiky související se sociální odpovědností podniků.
 4. Strany uznávají, že flexibilní, dobrovolné a na pobídkách založené mechanismy mohou přispět k soudržnosti obchodních praktik a cílů udržitelného rozvoje. V tomto smyslu a v souladu se svými právními předpisy a politikami bude každá strana podporovat rozvoj a používání takových mechanismů.
 Článek 272
 Biologická rozmanitost
 1. Strany uznávají důležitost ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti a všech jejích složek jakožto klíčového prvku pro dosažení udržitelného rozvoje. Strany potvrzují svůj závazek k ochraně a udržitelnému využívání biologické rozmanitosti v souladu s Úmluvou o biologické rozmanitosti a s ostatními příslušnými mezinárodními dohodami, jejichž stranami jsou.
 2. Strany budou nadále usilovat o uskutečnění svých mezinárodních cílů ohledně zřízení a udržení komplexních, účinně spravovaných a ekologicky reprezentativních celostátních a regionálních systémů chráněných oblastí, a sice pro suchozemské oblasti do roku 2010 a pro mořské oblasti do roku 2012, jakožto základních nástrojů pro ochranu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti. Strany rovněž uznávají důležitost chráněných oblastí pro dobré životní podmínky obyvatel usazených v těchto oblastech a v jejich ochranných pásmech.
 3. Strany budou usilovat o společnou podporu rozvoje postupů a programů zaměřených na zlepšení přiměřené ekonomické rentability ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti.
 4. S výhradou svých domácích právních předpisů strany uznávají svůj závazek v souladu s Úmluvou o biologické rozmanitosti k respektování, ochraně a udržování poznatků, inovací a postupů domorodých a místních společenství ztělesňujících tradiční životní styl vhodný pro ochranu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti, k podpoře jejich širšího využívání podmíněného předchozím informovaným souhlasem vlastníků takových poznatků, inovací a postupů a k prosazování spravedlivého a nestranného rozdělování přínosů vyplývajících z využívání takových poznatků, inovací a postupů.
 5. Strany se odvolávají na článek 15 Úmluvy o biologické rozmanitosti a uznávají výsostná práva států ke svým přírodním zdrojům a to, že pravomoc stanovit přístup ke genetickým zdrojům spočívá na vládách těchto států a podléhá jejich domácím právním předpisům. Dále strany uznávají, že mají usilovat o vytvoření podmínek pro usnadnění přístupu ke genetickým zdrojům pro z hlediska životního prostředí šetrné využívání, že nemají ukládat omezení, která by byla v rozporu s cíli Úmluvy o biologické rozmanitosti, a že přístup ke genetickým zdrojům má podléhat předchozímu informovanému souhlasu strany, která takové zdroje poskytuje, pokud tato strana


text:
neurčí jinak. Strany přijmou vhodná opatření, v souladu s Úmluvou o biologické rozmanitosti, jejichž cílem je spravedlivé, nestranné a vzájemně přijatelné sdílení výsledků výzkumu a rozvoje a přínosů vyplývajících z komerčního a jiného využívání genetických zdrojů se stranou, která tyto zdroje poskytuje.
 6. Strany se zaměří na posílení a zvětšení kapacity vnitrostátních institucí odpovědných za ochranu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti prostřednictvím nástrojů, jako posílení kapacit a technická pomoc.
 Článek 273
 Obchod lesními výrobky
 S cílem podpořit udržitelné hospodaření s lesními zdroji strany uznávají důležitost postupů, kterými v souladu s domácími právními předpisy a postupy zlepší prosazování práva a správu v oblasti lesnictví a podpoří obchod legálně a udržitelně získávanými lesními výrobky; tyto postupy mohou zahrnovat:
 a)
 účinné provádění a uplatňování úmluvy CITES, pokud jde o druhy dřevin, jež mohou být označeny za ohrožené, v souladu s kritérii této úmluvy a v rámci uvedené úmluvy;
 b)
 rozvoj systémů a mechanismů, jež umožňují ověření legálního původu dřevařských výrobků v rámci celého obchodního řetězce;
 c)
 podpora dobrovolných mechanismů pro certifikaci lesů, jež jsou uznávány na mezinárodních trzích;
 d)
 transparentnost a podpora účasti veřejnosti na hospodaření s lesními zdroji pro výrobu dřeva; a
 e)
 posílení kontrolních mechanismů pro výrobu dřeva, a to i prostřednictvím nezávislých dozorčích institucí, v souladu s právním rámcem každé strany.
 Článek 274
 Obchod produkty rybolovu
 1. Strany uznávají potřebu racionálně a zodpovědně chránit a spravovat zdroje ryb tak, aby byla zajištěna jejich udržitelnost.
 2. Strany uznávají potřebu spolupracovat v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, jichž jsou členy, s cílem:
 a)
 přezkoumat a regulovat kapacitu rybolovu pro rybolovné zdroje, včetně zdrojů postižených nadměrným odlovem, aby se zajistilo, že rybolovné činnosti jsou úměrné dostupným rybolovným právům;
 b)
 přijmout účinné nástroje pro monitorování a kontrolu, jako jsou programy pozorování, programy sledování plavidel, kontrola překládky a státní přístavní inspekce, v zájmu zajištění úplného dodržování platných opatření pro zachování populací ryb;
 c)
 přijmout opatření pro boj proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu; za tímto účelem se strany dohodly, že zajistí, aby plavidla plující pod jejich vlajkou prováděla rybolovné činnosti v souladu s pravidly přijatými v rámci regionálních organizací pro řízení rybolovu, a že v případě porušení zmíněných pravidel budou stíhat plavidla podle svých domácích právních předpisů.
 Článek 275
 Změna klimatu
 1. Strany mají na paměti Rámcovou úmluvu Organizace spojených národů o změně klimatu a Kjótský protokol a uznávají, že změna klimatu je záležitostí společného a celosvětového významu a vyžaduje co nejširší spolupráci všech zemí a jejich účast na účinné a přiměřené mezinárodní odezvě ve prospěch současných a budoucích generací lidstva.
 2. Strany jsou odhodlány zesílit své úsilí v oblasti změny klimatu, vedené vyspělými zeměmi, mimo jiné podporou domácích politik a vhodných mezinárodních iniciativ ke zmírnění změny klimatu a přizpůsobování se této změně, na základě spravedlnosti a v souladu se svou společnou, ale rozlišenou odpovědností, svými schopnostmi a svými sociálními a hospodářskými podmínkami, a zejména s přihlédnutím k potřebám a okolnostem těch stran, jež jsou rozvojovými zeměmi, a k jejich vysoké zranitelnosti v důsledku nepříznivých vlivů změny klimatu.
 3. Strany rovněž uznávají, že účinek


text:
změny klimatu může ovlivnit jejich současný a další rozvoj, a proto zdůrazňují význam stále silnějších a podpůrných snah o přizpůsobování se této změně, zejména v těch stranách, jež jsou rozvojovými zeměmi.
 4. S ohledem na celkový cíl rychlého přechodu k nízkouhlíkovému hospodářství budou strany podporovat udržitelné využívání přírodních zdrojů a obchodní a investiční opatření, která podporují a usnadňují přístup k nejlepším dostupným technologiím pro čistou výrobu a využití energie a pro zmírnění změny klimatu a přizpůsobení se této změně, jakož i šíření a používání těchto technologií.
 5. Strany se dohodly, že zváží opatření, jež přispějí k dosažení cílů pro zmírnění změny klimatu a přizpůsobení se této změně, prostřednictvím svých obchodních a investičních politik, mimo jiné tím, že:
 a)
 usnadní odstraňování obchodních a investičních překážek bránících přístupu ke zboží, službám a technologiím, jež mohou přispět ke zmírnění změny klimatu nebo přizpůsobení se této změně, a inovacím, vývoji a zavádění tohoto zboží, služeb a technologií, s přihlédnutím k okolnostem rozvojových zemí;
 b)
 podpoří opatření pro energetickou účinnost a obnovitelnou energii, jež reagují na environmentální a ekonomické potřeby a minimalizují technické překážky obchodu.
 Článek 276
 Migrující pracovníci
 Strany uznávají důležitost podpory rovného zacházení, pokud jde o pracovní podmínky, v zájmu odstranění jakékoli diskriminace jakéhokoli pracovníka, včetně migrujících pracovníků zákonně zaměstnaných na jejich územích, v tomto smyslu.
 Článek 277
 Zachování úrovně ochrany
 1. Žádná strana nesmí podporovat obchod ani investice tím, že sníží úroveň ochrany poskytované podle jejích právních předpisů týkajících se životního prostředí a práce. Obdobně nesmí žádná strana upustit nebo se jinak odchýlit od svých právních předpisů týkajících se životního prostředí a práce tak, aby došlo ke snížení ochrany poskytované podle těchto předpisů, za účelem podpory obchodu či investic.
 2. Žádná strana nesmí prostřednictvím udržitelného nebo opakujícího se postupu činnosti či nečinnosti opomíjet účinné prosazování svých právních předpisů týkajících se životního prostředí a práce způsobem, jenž má vliv na obchod nebo investice mezi stranami.
 3. Strany uznávají právo každé z nich na vhodný výkon volného uvážení, pokud jde o rozhodnutí o přidělování zdrojů týkající se vyšetřování, kontroly a prosazování domácích předpisů a norem týkajících se životního prostředí a práce, aniž by bylo narušeno plnění závazků přijatých v rámci této hlavy.
 4. Žádné ustanovení této hlavy nelze vykládat tak, že by zmocňovalo orgány kterékoli strany podniknout kroky k prosazování právních předpisů týkajících se práce a životního prostředí na území jiné strany.
 Článek 278
 Vědecké informace
 Strany uznávají význam zohlednění vědeckých a technických informací a příslušných mezinárodních norem, pokynů nebo doporučení při přípravě a provádění opatření na ochranu zdraví a bezpečnosti při práci nebo životního prostředí, která ovlivňují obchod mezi stranami, a jsou si vědomy toho, že v případě hrozby vážné nebo nenapravitelné škody by nedostatek úplné vědecké jistoty neměl být použit jako důvod k odložení ochranných opatření (81).
 Článek 279
 Přezkum dopadů na udržitelnost
 Každá strana se zavazuje k přezkumu, monitorování a posouzení dopadů provádění této dohody na práci a životní prostředí, považuje-li to za vhodné, prostřednictvím svých domácích a participačních procesů.
 Článek 280
 Institucionální mechanismus a mechanismus monitorování
 1. Každá strana určí


text:
v rámci svých správních orgánů úřad, který bude ostatním stranám sloužit jako kontaktní místo pro účely provádění aspektů udržitelného rozvoje souvisejících s obchodem a komunikace ve všech otázkách, jež se mohou v souvislosti s touto hlavou vyskytnout.
 2. Strany zřizují Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj tvoří vysocí úředníci ze správních orgánů každé strany příslušných pro záležitosti práce, životního prostředí a obchodu.
 3. Aniž je dotčen odstavec 2, schází se Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj pouze ve složení zástupců strany EU a zástupců jedné ze signatářských andských zemí, pokud se jedná o záležitostech, jež se týkají výhradně dvoustranného vztahu strany EU a takové signatářské andské země, včetně záležitostí řešených v rámci vládních konzultací podle článku 283 a v odborné komisi stanovené v článku 284.
 4. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj se sejde do jednoho roku po vstupu této dohody v platnost a poté podle potřeby, aby dohlížel na provádění této hlavy, včetně spolupráce podle článku 286, a projednal záležitosti společného zájmu týkajících se této hlavy. Tento podvýbor přijme svůj jednací řád a rozhoduje na základě konsensu.
 5. Práce Podvýboru pro obchod a udržitelný rozvoj je založena na dialogu, účinné spolupráci, rozvoji závazků a iniciativ v rámci této hlavy a na úsilí o dosažení vzájemně přijatelného řešení v případě veškerých obtíží, jež mohou vyvstat.
 6. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj má tyto úkoly:
 a)
 provádět následná opatření k této hlavě a stanovovat činnosti pro uskutečňování cílů udržitelného rozvoje;
 b)
 považuje-li to za vhodné, předkládat Výboru pro obchod doporučení pro správné a náležité provádění této hlavy a zajistit co nejlepší využití jejích možností;
 c)
 určovat oblasti spolupráce a ověřovat účinné naplňování spolupráce, aniž by byl dotčen článek 326;
 d)
 vyhodnocovat dopad provádění této dohody na práci a životní prostředí, považuje-li to za vhodné; a
 e)
 řešit jakékoli jiné záležitosti spadající do oblasti působnosti této hlavy, aniž jsou dotčeny mechanismy stanovené v článcích 283, 284 a 285.
 7. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj podporuje transparentnost a účast veřejnosti na jeho práci. Rozhodnutí tohoto podvýboru a rovněž veškeré zprávy o záležitostech souvisejících s prováděním této hlavy, které může podvýbor vypracovat, se proto zveřejňují, nerozhodne-li podvýbor jinak. Dále je podvýbor ochoten přijímat a zvažovat informace, připomínky nebo názory veřejnosti týkající se záležitostí souvisejících s touto hlavou.
 Článek 281
 Domácí mechanismy
 Každá strana konzultuje domácí výbory či skupiny v oblasti práce a životního prostředí nebo udržitelného rozvoje, nebo je v případě, že neexistují, zřizuje. Tyto výbory či skupiny mohou předkládat stanoviska a doporučení v souvislosti s prováděním této hlavy, a to i z vlastního podnětu, příslušnými interními cestami stran. Postupy pro zřízení a konzultaci takových výborů či skupin, v nichž jsou vyváženě zastoupeny zastupující organizace za výše uvedené oblasti, musí být v souladu s domácím právem.
 Článek 282
 Dialog s občanskou společností
 1. S výhradou čl. 280 odst. 3 se Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj schází jednou ročně, pokud se strany nedohodnou jinak, s organizacemi občanské společnosti a se širokou veřejností, aby spolu vedly dialog


text:
o záležitostech týkajících se provádění této hlavy. Strany se dohodnou na postupu pro tato setkání s občanskou společností nejpozději jeden rok po vstupu této dohody v platnost.
 2. S cílem podpořit vyvážené zastoupení příslušných zájmů umožní strany účast na setkáních všem zúčastněným stranám v oblastech stanovených v článku 281. Zápisy z těchto setkání se zpřístupní veřejnosti.
 Článek 283
 Vládní konzultace (82)
 1. Strana může požádat o konzultaci s jinou stranou, pokud jde o jakoukoli záležitost společného zájmu vyplývající z této hlavy, a sice předložením písemné žádosti kontaktnímu místu této strany. Žádaná strana ihned odpoví.
 2. Konzultující strany vynaloží veškeré úsilí, aby prostřednictvím dialogu a konzultací vyřešily záležitost k vzájemné spokojenosti. Přichází-li to v úvahu, s výhradou dohody obou konzultujících stran, vyžádají si strany informace či stanoviska jakékoli osoby, organizace nebo subjektu, jež mohou přispět k posouzení sporné záležitosti, včetně mezinárodních organizací nebo subjektů ustavených dohodami uvedenými v článcích 269 a 270.
 3. Domnívá-li se konzultující strana, že je o záležitosti třeba dále diskutovat, může požádat, aby Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj zasedl a záležitost zvážil, a to písemnou žádostí podanou kontaktnímu místu druhé konzultující strany. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj neprodleně zasedne a vynasnaží se dohodnout se na řešení dané záležitosti. Závěry podvýboru se zveřejní, nerozhodne-li podvýbor jinak.
 4. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj pravidelně zveřejňuje zprávy popisující výsledek dokončených konzultací a v případě, že to považuje za vhodné, zprávy o probíhajících konzultacích.
 Článek 284
 Odborná komise
 1. Nedohodnou-li se konzultující strany jinak, může konzultující strana 90 dnů po podání žádosti o konzultace požádat, aby zasedla odborná komise a přezkoumala záležitost, jež nebyla uspokojivě vyřešena během vládních konzultací podle článku 283.
 2. Odborná komise vybraná postupy stanovenými v odstavcích 3 a 4 určí, zda strana dodržela své povinnosti podle této hlavy.
 3. Při vstupu této dohody v platnost předloží strany Výboru pro obchod seznam nejméně patnácti osob s odbornými znalostmi problematiky, které se tato hlava týká, přičemž alespoň pět těchto osob nesmí být státními příslušníky žádné ze stran a může odborné komisi předsedat. Tento seznam se schválí na prvním zasedání Výboru pro obchod. Odborníci musí být nezávislí na obou stranách a nesmějí od nich přijímat pokyny.
 4. Každá zúčastněná strana (83) vybere jednoho odborníka ze seznamu odborníků do 30 dnů od obdržení žádosti o zřízení odborné komise. Zúčastněné strany se mohou dohodnout na jmenování odborníků, kteří nejsou uvedeni v seznamu, aby působili v odborné komisi, pokud to považují za nezbytné. Pokud zúčastněná strana v této lhůtě svého odborníka nevybere, vybere druhá zúčastněná strana ze seznamu odborníků státního příslušníka strany, která odborníka nevybrala. Oba vybraní odborníci rozhodnou o předsedovi, jenž nesmí být státním příslušníkem žádné ze zúčastněných stran. V případě neshody musí být předseda vybrán losem. Odborná komise musí být zřízena do 40 dnů ode dne obdržení žádosti o její zřízení.
 5. Zúčastněné strany mohou odborné komisi předkládat podání. Odborná komise může požadovat a přijímat písemná podání nebo jakékoli jiné informace od organizací, institucí a osob s příslušnými informacemi nebo odbornými znalostmi, včetně písemných podání nebo informací od


text:
příslušných mezinárodních organizací a subjektů, ve věcech týkajících se mezinárodních úmluv a dohod uvedených v článcích 269 a 270.
 6. Při vstupu této dohody v platnost předloží strany Výboru pro obchod jednací řád odborné komise tak, aby jej Výbor pro obchod mohl přijmout na svém prvním zasedání.
 Článek 285
 Zpráva odborné komise (84)
 1. Do 60 dnů od výběru posledního odborníka předloží odborná komise zúčastněným stranám úvodní zprávu obsahující své předběžné závěry týkající se dané záležitosti. Zúčastněné strany mohou do 15 dnů od předložení úvodní zprávy podat odborné komisi písemné připomínky k této zprávě. Po posouzení písemných připomínek může odborná komise svou úvodní zprávu revidovat. Závěrečná zpráva odborné komise se musí zabývat veškerými tvrzeními, která zúčastněné strany předložily ve svých písemných připomínkách.
 2. Odborná komise předloží zúčastněným stranám svou závěrečnou zprávu, včetně svých doporučení, do 45 dnů ode dne předložení úvodní zprávy podle odstavce 1. Zúčastněné strany do 15 dnů od vydání závěrečné zprávy zveřejní její nedůvěrnou verzi.
 3. Zúčastněné strany se mohou dohodnout na prodloužení lhůt uvedených v odstavcích 1 a 2.
 4. Dotčená zúčastněná strana informuje Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj o svých záměrech, pokud jde o doporučení odborné komise, včetně předložení akčního plánu na provedení těchto doporučení. Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj monitoruje provádění opatření, která tato strana stanovila,.
 5. Na tuto hlavu se nevztahuje hlava XII (Řešení sporů).
 Článek 286
 Spolupráce v oblasti obchodu a udržitelného rozvoje
 S přihlédnutím k přístupu této hlavy a rovněž ustanovení hlavy XIII (Technická pomoc a budování kapacity v oblasti obchodu) založenému na spolupráci strany uznávají důležitost spolupráce, která přispěje k provádění a lepšímu používání této hlavy, a zejména ke zlepšení politik a postupů týkajících se práce a ochrany životního prostředí, jak je v ní stanoveno. Tato spolupráce by měla zahrnovat činnosti v oblastech společného zájmu, jako jsou:
 a)
 činnosti související s hodnocením dopadu této dohody na životní prostředí a práci, včetně činností zaměřených na zlepšení metodik a ukazatelů pro takové hodnocení;
 b)
 činnosti související s kontrolou, monitorováním a účinným prováděním základních úmluv MOP a mnohostranných dohod v oblasti životního prostředí, včetně aspektů souvisejících s obchodem;
 c)
 studie související s úrovněmi a normami práce a ochrany životního prostředí a mechanismy k monitorování těchto úrovní;
 d)
 činnosti související se zmírňováním změny klimatu a přizpůsobováním se této změně, včetně činností týkajících se snižování emisí vznikajících v důsledku odlesňování a znehodnocování lesů;
 e)
 činnosti související s aspekty mezinárodního režimu pro změnu klimatu, které souvisejí s obchodem, včetně obchodních a investičních opatření, jež mají přispět k uskutečnění cílů Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu;
 f)
 činnosti související s ochranou a udržitelným využíváním biologické rozmanitosti, jak jsou uvedeny v této hlavě;
 g)
 činnosti související s určením legálního původu lesních výrobků, dobrovolnými programy certifikace lesů a vysledovatelností různých lesnických výrobků;
 h)
 činnosti na podporu osvědčených postupů pro udržitelné hospodaření s lesy;
 i)
 činnosti související s obchodem produkty rybolovu, jak jsou uvedeny v této hlavě;
 j)
 výměna informací a zkušeností souvisejících s podporou a prováděním osvědčených postupů sociální odpovědnosti podniků; a
 k)
 činnosti související


text:
s obchodními aspekty Agendy důstojné práce Mezinárodní organizace práce, včetně činností na propojení mezi obchodem a produktivní zaměstnaností, základními pracovními normami, sociální ochranou a sociálním dialogem.
 HLAVA X
 TRANSPARENTNOST A SPRÁVNÍ POSTUPY
 Článek 287
 Spolupráce v zájmu podpory transparentnosti
 Strany spolupracují v příslušných dvoustranných a mnohostranných fórech v zájmu zlepšení transparentnosti v obchodních záležitostech.
 Článek 288
 Zveřejňování
 1. Každá strana zajistí, aby její opatření s obecnou působností, včetně právních a správních předpisů, soudních rozhodnutí, postupů a správních rozhodnutí týkajících se jakýchkoli záležitostí, na které se vztahuje tato dohoda, byla neprodleně zveřejněna nebo jinak snadno dostupná zainteresovaným osobám, aby se s nimi mohly seznámit.
 2. Každá strana v možném rozsahu poskytuje zainteresovaným osobám příležitost k tomu, aby vyjádřily své připomínky k jakémukoli navrhovanému zákonu, předpisu, postupu nebo správnímu rozhodnutí s obecnou působností souvisejícímu s jakoukoli záležitostí, na kterou se vztahuje tato dohoda, a posoudí tyto připomínky, jsou-li relevantní.
 3. Má se za to, že strana informace uvedené v odstavci 1 tohoto článku poskytla, pokud byly zpřístupněny prostřednictvím odpovídajícího oznámení WTO nebo pokud byly zpřístupněny na úřední, veřejně a bezplatně dostupné internetové stránce této strany.
 Článek 289
 Důvěrné informace
 Žádné ustanovení této dohody nevyžaduje od žádné strany, aby poskytla důvěrné informace, jejichž zveřejnění by narušilo prosazování práva nebo by bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem nebo by bylo na újmu oprávněným obchodním zájmům jednotlivých veřejných či soukromých podniků.
 Článek 290
 Výměna informací
 1. Na žádost některé ze stran a v právně přípustném rozsahu poskytne strana prostřednictvím svého koordinátora dohody informace a neprodleně odpoví na jakékoli otázky v souvislosti se záležitostí, která může mít podstatný vliv na tuto dohodu.
 2. Poskytne-li jedna ze stran jiné straně v souladu s touto dohodou informace, které označila za důvěrné, musí tato strana s takovými informacemi nakládat jako s důvěrnými.
 3. Na žádost některé ze stran označí koordinátor dohody jiné strany úřad nebo úředníka příslušného pro jakoukoli záležitost týkající se provádění této dohody a poskytne potřebnou podporu pro usnadnění komunikace se žádající stranou.
 Článek 291
 Správní řízení
 Každá strana spravuje veškerá opatření s obecnou působností zmíněná v čl. 288 odst. 1 jednotným, nestranným a přiměřeným způsobem. Při uplatnění těchto opatření ve zvláštních případech na konkrétní osoby, zboží, služby nebo podniky jiné strany:
 a)
 je-li to možné a je-li to v souladu s domácím právem, poskytuje osobám, jichž se řízení přímo týká, vhodné oznámení o zahájení řízení, včetně popisu povahy řízení, určení právního základu, na němž je řízení zahájeno, a obecného popisu veškerých sporných otázek;
 b)
 zajistí, aby byla takovým osobám poskytnuta vhodná příležitost k předložení skutečností a argumentace na podporu jejich stanoviska dříve, než se přistoupí ke konečnému správnímu aktu, umožní-li to čas, povaha řízení a veřejný zájem; a
 c)
 zajistí, aby se její řízení zakládala na jejím právu a byla s ním v souladu.
 Článek 292
 Přezkum a odvolání
 1. Každá strana zřídí nebo zachová soudní, kvazisoudní nebo správní tribunály nebo řízení pro účely rychlého přezkumu a v odůvodněných případech nápravy konečného správního aktu týkajícího se obchodních záležitostí, na které se vztahuje tato dohoda. Tyto


text:
tribunály nebo řízení musí být nezávislé na úřadu nebo orgánu pověřeném prosazováním správních předpisů a osoby odpovědné za tyto tribunály nebo řízení musí být nestranné a nesmějí mít žádný podstatný zájem na výsledku řízení.
 2. Každá strana zajistí, aby strany řízení měly před takovými tribunály nebo v takových řízeních právo:
 a)
 na vhodnou příležitost podpořit nebo hájit svá příslušná stanoviska; a
 b)
 na rozhodnutí založené na důkazech a předaných záznamech nebo, vyžadují-li to její domácí právo, záznamech sestavených správním orgánem.
 3. Každá strana zajistí, s výhradou odvolání nebo dalšího přezkumu podle svého práva, aby každé takové rozhodnutí vykonal úřad nebo orgán, který je pro dotčený správní akt příslušný, a aby se tímto rozhodnutím v praxi řídil.
 Článek 293
 Transparentnost v oblasti subvencí
 1. Pro účely této dohody se subvencí týkající se obchodu zbožím rozumí opatření, které spadá do definice stanovené v čl. 1 odst. 1.1 Dohody o subvencích a je specifické ve smyslu článku 2 uvedené dohody.
 2. Každá strana zajistí transparentnost v oblasti subvencí týkajících se obchodu zbožím. Po dvou letech ode dne vstupu této dohody v platnost podává každá strana jednou za dva roky ostatním stranám zprávu o právním základě, formě, částce či rozpočtu a pokud možno o příjemci subvencí, které udělila její vláda nebo jakýkoli jiný veřejnoprávní subjekt. Tato zpráva se považuje za poskytnutou, jsou-li příslušné informace dotčenými stranami nebo jejich jménem zpřístupněny na veřejně přístupné internetové stránce. Strany při výměně informací zohlední požadavky na profesní a obchodní tajemství.
 3. Výbor pro obchod pravidelně hodnotí, jakého pokroku v provádění tohoto článku každá strana dosáhla.
 4. Tímto článkem nejsou dotčena práva stran uplatnit nápravná opatření nebo využít mechanismu řešení sporů nebo jiného vhodného opatření proti subvenci poskytnuté jinou stranou v souladu s příslušnými ustanoveními WTO.
 5. Strany se dohodly, že si na žádost kterékoli z nich navzájem sdělí informace o záležitostech subvencí týkajících se obchodu službami a že k první výměně stanovisek k těmto otázkám přistoupí po uplynutí jednoho roku od vstupu této dohody v platnost.
 6. Tento článek nepodléhá hlavě XII (Řešení sporů).
 Článek 294
 Zvláštní pravidla
 Ustanoveními této hlavy nejsou dotčena zvláštní pravidla stanovená v jiných hlavách této dohody.
 HLAVA XI
 VŠEOBECNÉ VÝJIMKY
 Článek 295
 Bezpečnostní výjimka
 1. Žádné ustanovení této dohody nebude vykládáno tak, aby:
 a)
 od kterékoli strany vyžadovalo podávat či zpřístupňovat jakoukoli informaci, jejíž sdělení by se podle jejího mínění příčilo podstatným zájmům její bezpečnosti; nebo
 b)
 zabraňovalo kterékoli straně přijmout jakékoli opatření, které považuje za potřebné pro ochranu svých podstatných bezpečnostních zájmů:
 i)
 opatření týkající se veřejných zakázek nezbytných pro účely národní bezpečnosti nebo národní obrany;
 ii)
 opatření vztahující se ke štěpným a termonukleárním materiálům nebo materiálům, které slouží k jejich výrobě;
 iii)
 opatření související s výrobou zbraní, střeliva a válečného materiálu, s veřejnými zakázkami na ně či s obchodem s nimi a opatření vztahující se k obchodování s jiným zbožím a materiály a k poskytování služeb či usazování, která se provádějí přímo nebo nepřímo k zásobování vojenských sil;
 iv)
 opatření učiněná za války nebo jiné mimořádné situace v mezinárodních stycích; nebo


text:
c)
 bránilo kterékoli straně přijmout jakékoli nezbytné opatření ve snaze dostát závazkům, jež přijala, za účelem udržení nebo obnovení mezinárodního míru a bezpečnosti.
 2. Výbor pro obchod musí být v co největší míře informován o veškerých opatřeních přijatých některou ze stran podle odst. 1 písm. b) a c) a o jejich ukončení.
 Článek 296
 Daně
 1. Tato dohoda se vztahuje na daňová opatření, pouze pokud je takové uplatnění nezbytné pro uvedení ustanovení této dohody v účinnost.
 2. Žádným ustanovením této dohody nejsou dotčena práva a povinnosti kterékoli strany podle jakékoli daňové úmluvy (85) mezi členským státem Evropské unie a signatářskou andskou zemí. V případě jakéhokoli rozporu mezi touto dohodou a jakoukoli takovou úmluvou má v rozporné otázce přednost příslušná úmluva. V případě daňových úmluv mezi členským státem EU a signatářskou andskou zemí nesou odpovědnost za stanovení, zda existuje rozpor mezi touto dohodou a uvedenou úmluvou, výhradně příslušné orgány podle uvedené úmluvy.
 3. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, aby bránilo kterékoli straně přijmout nebo prosazovat jakékoli opatření, které:
 a)
 má za cíl zajistit účinné a nestranné ukládání nebo vybírání přímých daní;
 b)
 při uplatňování příslušných ustanovení domácích daňových předpisů, včetně těch, jejichž cílem je zajištění ukládání a vybírání cel, rozlišuje mezi daňovými poplatníky, kteří se nenacházejí ve stejné situaci, zejména s ohledem na jejich daňovou rezidenci nebo s ohledem na místo, kde je investován jejich kapitál;
 c)
 má za cíl zabránit vyhýbání se daňovým povinnostem nebo daňovým únikům podle daňových ustanovení smluv o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových úmluv nebo domácích daňových předpisů; nebo
 d)
 je neslučitelné s jakoukoli povinností spojenou s doložkou nejvyšších výhod podle této dohody, za předpokladu, že rozdíl v zacházení je výsledkem daňové úmluvy.
 4. Výrazy nebo pojmy z oblasti daní nedefinované v této dohodě se stanoví podle definic a pojmů z oblasti daní podle domácího práva strany přijímající dané opatření nebo podle rovnocenných nebo podobných definic a pojmů.
 Článek 297
 Platební bilance
 1. Má-li některá ze stran vážné potíže s vnější finanční situací nebo s platební bilancí nebo hrozí-li jí tyto potíže, může přijmout nebo zachovat omezující opatření týkající se obchodu zbožím a službami a usazování, včetně opatření týkajících se plateb či převodů souvisejících s těmito transakcemi.
 2. Jakékoli omezující opatření přijaté nebo zachovávané podle odstavce 1 musí být nediskriminační, mít omezenou dobu trvání, nesmí překračovat rámec toho, co je nezbytně nutné k nápravě platební bilance, a musí být v souladu s podmínkami stanovenými v Dohodě WTO a případně v souladu s Dohodou o Mezinárodním měnovém fondu (86).
 3. Strany se snaží vyhýbat se ukládání omezujících opatření uvedených v odstavci 1. V případě, že některá ze stran taková opatření zavede či změní, oznámí je urychleně ostatním stranám a co nejdříve předloží časový plán pro jejich odstranění.
 4. Neprodleně budou zahájeny konzultace ve Výboru pro obchod. V rámci těchto konzultací se hodnotí situace platební bilance strany, která přijímá či zachovává omezující opatření podle tohoto článku, i samotná opatření, přičemž se mimo jiné berou v úvahu takové faktory jako:
 a)
 povaha a rozsah potíží s


text:
platební bilancí nebo s vnější finanční situací;
 b)
 vnější hospodářské a obchodní prostředí; a
 c)
 alternativní nápravná opatření, kterých by bylo možné využít.
 V rámci konzultací se posuzuje soulad veškerých omezujících opatření s odstavci 2 a 3. Všechna statistická zjištění a jiné skutečnosti předložené Mezinárodním měnovým fondem, které se vztahují k devizovým prostředkům, finančním rezervám a platební bilanci, se přijímají a závěry se zakládají na hodnocení platební bilance a vnější finanční situace strany, jež zavádí opatření, provedeném Mezinárodním měnovým fondem.
 HLAVA XII
 ŘEŠENÍ SPORŮ
 KAPITOLA 1
 Cíle, oblast působnosti a definice
 Článek 298
 Cíl
 Cílem této hlavy je vyhnout se sporům mezi stranami, které se týkají výkladu a uplatňování této dohody, urovnávat je, a je-li to možné, dosáhnout vzájemně přijatelného řešení každé záležitosti, která by mohla mít vliv na její fungování. V případě, že vzájemně přijatelné řešení není možné, je primárním cílem této hlavy obecně zajistit, aby byla dotčená opatření zrušena, jestliže jsou shledána neslučitelnými s ustanoveními této dohody.
 Článek 299
 Oblast působnosti
 1. Nestanoví-li tato dohoda jinak, vztahuje se tato hlava na jakýkoli spor týkající se výkladu a použití této dohody, zejména pokud se některá ze stran domnívá, že opatření přijaté jinou stranou není nebo by nemuselo být v souladu se závazky podle této dohody.
 2. Tato hlava se nevztahuje na spory mezi signatářskými andskými zeměmi.
 Článek 300
 Definice
 Pro účely této hlavy se „stranou sporu“ nebo „stranami sporu“ rozumí strana nebo strany této dohody, které jsou stranou nebo stranami účastnícími se postupu řešení sporů podle této hlavy.
 KAPITOLA 2
 Konzultace
 Článek 301
 Konzultace
 1. Strany se snaží spory týkající se veškerých záležitostí uvedených v článku 299 řešit v dobré víře konzultacemi s cílem dosáhnout vzájemně přijatelného řešení.
 2. Strana, která si přeje zahájit konzultace, může podat jiné straně a v kopii Výboru pro obchod písemnou žádost, ve které uvede všechna sporná opatření a právní základ stížnosti.
 3. Žádaná strana na žádost o konzultace odpoví do deseti dnů od jejího obdržení a kopii odpovědi zašle Výboru pro obchod. V naléhavých případech činí tato lhůta pět dní.
 4. Strany sporu se mohou dohodnout, že nepovedou konzultace v souladu s tímto článkem a že přímo zahájí rozhodčí řízení podle článku 302. Takové rozhodnutí písemně oznámí Výboru pro obchod nejpozději pět dní před podáním žádosti o ustavení rozhodčího soudu.
 5. Pokud se konzultující strany nedohodnou jinak, konzultace se uskuteční a považují se za ukončené do 30 dnů ode dne, kdy žádaná strana obdržela žádost, a probíhají na území žádané strany. Na základě dohody stran sporu se konzultace mohou konat jakýmikoli dostupnými technickými prostředky. Konzultace a veškeré informace sdělené během konzultací zůstávají důvěrné.
 6. V naléhavých případech, včetně případů týkajících se zboží podléhajícího zkáze nebo zboží či služeb, které rychle ztrácejí na obchodní hodnotě, jako jsou určité sezónní zboží či služby, se konzultace zahájí do 15 dnů ode dne, kdy žádaná strana obdržela žádost, a v téže lhůtě 15 dnů se považují za ukončené.
 7. V průběhu konzultací poskytuje každá konzultující strana dostatek věcnýh informací, jež umožní úplné posouzení záležitosti, v níž by


text:
platné či navrhované opatření nebo jakákoli jiná otázka mohly ovlivnit fungování a uplatňování této dohody.
 8. Při konzultacích podle této dohody každá konzultující strana zajistí účast pracovníků ze svých příslušných vládních orgánů, kteří mají příslušné znalosti o záležitosti, jež je předmětem konzultací.
 9. Pokud se konzultující strany nedohodnou jinak, platí, že v případě, kdy byl spor předmětem konzultací v podvýboru zřízeném touto dohodou, mohou takové konzultace nahradit konzultace podle tohoto článku, jestliže sporné opatření a právní základ žádosti byly v průběhu takových konzultací náležitě zjištěny. Pokud se konzultující strany nedohodnou jinak, považují se konzultace uskutečněné v podvýboru za ukončené do 30 dnů ode dne, kdy žádaná strana obdržela žádost o konzultace.
 10. Do pěti dnů ode dne obdržení žádosti o konzultace může strana, která není konzultující stranou a která má na záležitosti, jež je předmětem konzultací, zájem, podat konzultujícím stranám a v kopii Výboru pro obchod písemnou žádost o účast na konzultacích. Jestliže žádná z konzultujících stran tuto žádost neodmítne, může se taková strana účastnit konzultací jako třetí strana v souladu s jednacím řádem stanoveným podle článku 315 (dále jen „jednací řád“).
 KAPITOLA 3
 Postupy řešení sporů
 Článek 302
 Zahájení rozhodčího řízení
 1. Žalující strana může požádat o ustavení rozhodčího soudu, pokud:
 a)
 žalovaná strana neodpoví na žádost o konzultace v souladu s čl. 301 odst. 3;
 b)
 konzultace se neuskuteční ve lhůtě stanovené v čl. 301 odst. 5 nebo 6;
 c)
 konzultující strany nedokázaly spor vyřešit konzultacemi; nebo
 d)
 strany sporu se v souladu s čl. 301 odst. 4dohodly, že nepovedou konzultace.
 2. Písemná žádost o ustavení rozhodčího soudu se zašle žalované straně a Výboru pro obchod. Žalující strana ve své žádosti uvede konkrétní sporné opatření a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení této dohody způsobem, který jasně představuje právní základ stížnosti.
 3. Strana nemůže požádat o ustavení rozhodčího soudu za účelem přezkumu navrženého opatření.
 4. Do deseti dnů ode dne obdržení žádosti o ustavení rozhodčího soudu může strana, která není stranou sporu a má na věci podstatný zájem, podat stranám sporu a v kopii Výboru pro obchod písemnou žádost o účast na rozhodčím řízení. Taková strana se může v souladu s jednacím řádem řízení účastnit jako třetí strana.
 Článek 303
 Ustavení rozhodčího soudu
 1. Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců.
 2. Do 12 dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdržela žádost o ustavení rozhodčího soudu, může každá strana sporu jmenovat rozhodce z kandidátů navržených kteroukoli stranou na seznam sestavený v souladu s článkem 304. Pokud některá ze stran sporu svého rozhodce nejmenuje, vybere jej na žádost druhé strany sporu předseda Výboru pro obchod nebo jeho zástupce, a to losem z kandidátů navržených dotyčnou stranou sporu na seznam rozhodců.
 3. Pokud se strany sporu nedohodnou na osobě předsedy rozhodčího soudu ve lhůtě stanovené v odstavci 2, vybere předsedu rozhodčího soudu na žádost kterékoli ze stran sporu předseda Výboru pro obchod nebo jeho zástupce, a to losem z kandidátů vybraných pro tento účel ze seznamu rozhodců.
 4. Předseda Výboru pro obchod nebo jeho zástupce vybere rozhodce losem ze


text:
seznamu podle článku 304 do pěti dnů ode dne obdržení žádosti podané v souladu s odstavcem 2 nebo 3.
 5. Bez ohledu na odstavce 2 až 4 mohou strany sporu vzájemnou dohodou do deseti dnů ode dne, kdy žalovaná strana obdržela žádost, vybrat za rozhodce osoby, které nejsou uvedeny v seznamu rozhodců, avšak splňují požadavky stanovené v čl. 304 odst. 3.
 6. Za den ustavení rozhodčího soudu se považuje den, kdy v souladu s jednacím řádem všichni určení rozhodci potvrdili svůj souhlas.
 Článek 304
 Seznam rozhodců
 1. Výbor pro obchod na svém prvním zasedání sestaví seznam 25 osob, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodců. Každá strana navrhne na funkci rozhodce pět osob. Strany rovněž vzájemnou dohodou vyberou deset osob, které nejsou státními příslušníky (87) ani jedné z nich a které mohou zastávat funkci předsedy rozhodčího soudu.
 2. Výbor pro obchod zajistí, aby byl seznam sestavený v souladu s odstavcem 1 stále úplný. V každém případě může být seznam použit v souladu s článkem 303 i tehdy, pokud není úplný.
 3. Rozhodci musí mít odborné znalosti nebo zkušenosti v oblasti práva, mezinárodního obchodu nebo řešení sporů v rámci mezinárodních dohod. Musí být nezávislí, nestranní, nesmí být v přímém ani nepřímém vztahu se žádnou ze stran a nesmějí přijímat pokyny od žádné strany ani organizace. Rozhodci musí jednat ve shodě s kodexem chování vypracovaným v souladu s touto hlavou (dále jen „kodex chování“).
 4. Výbor pro obchod dále sestaví další seznamy 12 osob, které mají odborné znalosti v oborech, na něž se vztahuje tato dohoda. Za tímto účelem jmenuje každá strana tři osoby, které by mohly zastávat funkci rozhodce. Strany vyberou vzájemnou dohodou tři kandidáty, kteří by mohli předsedat rozhodčímu soudu a kteří nejsou státními příslušníky žádné ze stran. Každá strana sporu může za svého rozhodce určit některou z osob navržených kteroukoli stranou na oborový seznam. Použije-li se postup výběru podle čl. 303 odst. 3, může předseda Výboru pro obchod nebo jeho zástupce se souhlasem stran sporu použít oborový seznam.
 Článek 305
 Vznesení námitky, odvolání a nahrazení rozhodce
 1. Kterákoli strana sporu může vznést námitku proti rozhodci, má-li důvodné pochybnosti o tom, že jedná ve shodě s kodexem chování. Rozhodnutí o námitce nebo o odvolání rozhodce se přijímá v souladu s jednacím řádem.
 2. Pokud se rozhodce nemůže řízení zúčastnit, odstoupí nebo musí být nahrazen, vybere se jeho náhradník v souladu s článkem 303.
 Článek 306
 Konsolidace rozhodčích řízení
 Jestliže ustavení rozhodčího soudu pro stejné opatření a založené na stejném právním základě požaduje více stran a je-li to možné, je za účelem posouzení těchto žádostí ustaven jediný rozhodčí soud.
 Článek 307
 Rozhodnutí rozhodčího soudu
 1. Rozhodčí soudy oznámí své rozhodnutí stranám sporu a Výboru pro obchod do 120 dnů ode dne svého ustavení. Pokud rozhodčí soud usoudí, že tuto lhůtu není možné dodržet, uvědomí o tom předseda rozhodčího soudu písemně strany sporu a Výbor pro obchod s uvedením důvodů zpoždění a dne, kdy rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí. Rozhodnutí rozhodčího soudu nesmí být v žádném případě oznámeno později než 150


text:
dnů ode dne ustavení rozhodčího soudu.
 2. V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo zboží či služeb, které rychle ztrácejí na obchodní hodnotě, jako jsou určité sezónní zboží či služby, vydá rozhodčí soud do deseti dnů po svém ustavení rozhodnutí o tom, zda daný případ považuje za naléhavý. Rozhodčí soud své rozhodnutí oznámí do 60 dnů ode dne svého ustavení a v každém případě nejpozději 75 dnů od tohoto dne.
 Článek 308
 Splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího soudu
 1. Žalovaná strana neprodleně přijme veškerá opatření nezbytná ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího soudu.
 2. Do 30 dnů ode dne obdržení rozhodnutí oznámí žalovaná strana žalující straně:
 a)
 zvláštní opatření, která považuje za nezbytná ke splnění požadavků rozhodnutí;
 b)
 přiměřenou lhůtu ke splnění požadavků rozhodnutí; a
 c)
 konkrétní nabídku dočasného vyrovnání do doby, než bude zvláštní opatření, jež považuje za nezbytné ke splnění požadavků rozhodnutí, v plném rozsahu provedeno.
 3. Pokud se strany sporu nedohodnou na obsahu takového oznámení, může žalující strana požádat rozhodčí soud, který vydal rozhodnutí, aby určil, zda jsou opatření navrhovaná podle odst. 2 písm. a) v souladu s touto dohodou, zda je lhůta ke splnění požadavků rozhodnutí přiměřená a/nebo zda je nabídka vyrovnání zjevně neúměrná. Rozhodnutí musí být vydáno do 45 dnů ode dne podání žádosti.
 4. Pokud se původní rozhodčí soud nemůže sejít nebo pokud se některý z jeho členů nemůže zasedání zúčastnit, použijí se řízení stanovená v článku 303. Lhůta pro oznámení rozhodnutí činí 45 dnů ode dne ustavení nového rozhodčího soudu.
 5. Přiměřenou lhůtu uvedenou v odst. 2 písm. b) lze na základě dohody stran sporu prodloužit.
 Článek 309
 Přezkum opatření přijatých ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího soudu
 1. Žalovaná strana oznámí žalující straně a Výboru pro obchod před uplynutím přiměřené lhůty stanovené podle čl. 308 odst. 2 písm. b) a odst. 3 nebo 5 veškerá opatření přijatá k tomu, aby ukončila nedodržování svých povinností podle této dohody.
 2. Pokud opatření oznámená žalovanou stranou v souladu s odstavcem 1 nejsou podobná těm, která tato strana již dříve oznámila podle čl. 308 odst. 2 písm. a), nebo pokud žalující strana požádala o rozhodčí řízení podle čl. 308 odst. 3 a tato opatření oznámená podle odstavce 1 nejsou podobná těm, která rozhodčí soud shledal za slučitelná s touto dohodou, a neshodnou-li se strany sporu na existenci oznámených opatření nebo jejich souladu s touto dohodou, může žalující strana písemně požádat původní rozhodčí soud o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí uvádět konkrétní sporná opatření a vysvětlit, do jaké míry jsou v rozporu s touto dohodou. Rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí do 30 dnů ode dne podání žádosti.
 3. Není-li původní rozhodčí soud nebo některý z jeho členů k dispozici, použijí se postupy stanovené v článku 303. Rozhodnutí musí být vydáno do 30 dnů ode dne ustavení nového rozhodčího soudu.
 Článek 310
 Dočasná nápravná opatření v případě nesplnění požadavků rozhodnutí
 1. Pokud žalovaná strana neoznámí přijetí jakéhokoli opatření ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího soudu před uplynutím přiměřené lhůty nebo pokud rozhodčí soud rozhodne


text:
podle čl. 309 odst. 2, že oznámené opatření není v souladu s touto dohodou, může žalující strana:
 a)
 žádat po žalované straně vyrovnání pro nesplnění požadavků, a to buď formou pokračování dočasného vyrovnání, nebo formou jiného vyrovnání; nebo
 b)
 oznámit žalované straně a Výboru pro obchod svůj záměr pozastavit koncese vyplývající z ustanovení uvedených v článku 299 v rozsahu, který odpovídá zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému porušením povinnosti.
 2. Nejsou-li strany sporu schopny dosáhnout dohody o vyrovnání podle odst. 1 písm. a) do 20 dnů po uplynutí přiměřené lhůty nebo po vydání rozhodnutí rozhodčího soudu, že opatření oznámené podle čl. 311 odst. 2 je v rozporu s touto dohodou, může žalující strana oznámit žalované straně a Výboru pro obchod svůj záměr pozastavit výhody vyplývající z ustanovení uvedených v článku 299 v rozsahu, který odpovídá zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému porušením povinnosti.
 3. Pokud žalovaná strana neposkytne dočasné vyrovnání stanovené podle článku 308 v přiměřené lhůtě (88), může žalující strana oznámit žalované straně a Výboru pro obchod svůj záměr pozastavit výhody vyplývající z ustanovení uvedených v článku 299 v rozsahu, který odpovídá dočasnému vyrovnání, až do doby, kdy bude poskytnuto dočasné vyrovnání, nebo do doby, než žalovaná strana přijme opatření ke splnění požadavků rozhodnutí, podle toho, co nastane dříve.
 4. Jestliže žalující strana oznámí svůj záměr pozastavit výhody podle odstavce 2 nebo 3, může toto pozastavení výhod provést deset dnů po oznámení, za předpokladu, že žalovaná strana nepožádá o rozhodčí řízení podle odstavce 5.
 5. Domnívá-li se žalovaná strana, že oznámený rozsah pozastavení neodpovídá zrušení nebo zmenšení výhod způsobenému porušením povinnosti, může písemně požádat původní rozhodčí soud o rozhodnutí v této věci. Tato žádost musí být žalující straně a Výboru pro obchod oznámena před uplynutím desetidenní lhůty uvedené v odstavci 4. Původní rozhodčí soud oznámí své rozhodnutí o rozsahu pozastavení výhod stranám sporu a Výboru pro obchod do 30 dnů ode dne obdržení žádosti. Výhody nesmějí být pozastaveny, dokud původní rozhodčí soud neoznámí své rozhodnutí stranám sporu, a jakékoli pozastavení musí být v souladu s tímto rozhodnutím.
 6. Není-li již původní rozhodčí soud nebo některý z jeho členů k dispozici, použijí se postupy stanovené v článku 303. Rozhodnutí musí být vydáno do 45 dnů ode dne ustavení nového rozhodčího soudu.
 7. Vyrovnání nebo pozastavení výhod podle tohoto článku je dočasné a nezprošťuje žalovanou stranu od povinnosti splnit požadavky rozhodnutí. Tyto prostředky nápravy se použijí pouze do doby, než je opatření prohlášené za neslučitelné s touto dohodou zrušeno či změněno tak, aby bylo s touto dohodou v souladu, nebo než strany sporu dosáhnou vzájemně přijatelného řešení.
 Článek 311
 Přezkum opatření přijatých po pozastavení výhod nebo vyrovnání v důsledku nesplnění požadavků
 1. Žalovaná strana může žalující straně a Výboru pro obchod kdykoli oznámit jakékoli opatření, které přijala ke splnění požadavků rozhodnutí rozhodčího soudu, a podle okolností podat žádost žalující straně, aby ukončila pozastavení výhod, nebo jí oznámit svůj záměr ukončit poskytování vyrovnání v důsledku nesplnění požadavků rozhodnutí. Kromě případu stanoveného v odstavci 2 se pozastavení výhod ukončí 30 dnů po tomto oznámení.
 2.


text:
Nejsou-li strany sporu schopny dosáhnout dohody o slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními této dohody do 30 dnů ode dne oznámení podle odstavce 1, může kterákoli z nich podat písemnou žádost o přijetí rozhodnutí v této věci původnímu rozhodčímu soudu. Tato žádost musí být oznámena současně žalované straně a Výboru pro obchod. Rozhodnutí rozhodčího soudu musí být oznámeno stranám sporu a Výboru pro obchod do 45 dnů ode dne podání této žádosti. Pokud rozhodčí soud rozhodne, že opatření ke splnění požadavků rozhodnutí je s touto dohodou v souladu, je pozastavení výhod ukončeno.
 3. Není-liž původní rozhodčí soud nebo některý z jeho členů k dispozici, použijí se postupy stanovené v článku 303. Rozhodnutí musí být oznámeno do 45 dnů ode dne ustavení nového rozhodčího soudu.
 4. Jestliže po uplynutí třicetidenní lhůty uvedené v odstavci 2 žádná ze stran sporu nepožádala původní rozhodčí soud, aby rozhodl o souladu opatření oznámeného podle odstavce 1 s touto dohodou, a žalující strana nesplnila povinnost ukončit pozastavení výhod, může žalovaná strana pozastavit výhody v rozsahu, který odpovídá rozsahu výhod pozastavených žalující stranou, a to do doby, než žalující strana pozastavení výhod nezruší.
 Článek 312
 Žádost o objasnění rozhodnutí
 1. Do deseti dnů po oznámení rozhodnutí může kterákoli ze stran sporu podat rozhodčímu soudu písemnou žádost, jejíž kopii zašle druhé straně sporu a Výboru pro obchod, o upřesnění některých zvláštních aspektů zjištění nebo doporučení obsažených v rozhodnutí, které tato strana považuje za nejednoznačné, včetně těch, které se týkají splnění požadavků rozhodnutí. Druhá strana sporu může předložit připomínky k takové žádosti rozhodčímu soudu a v kopii straně, která původní žádost o upřesnění podala. Rozhodčí soud odpoví na takovou žádost do deseti dnů od jejího obdržení.
 2. Podání žádosti podle odstavce 1 nemá vliv na běh lhůt uvedených v článku 308.
 Článek 313
 Pozastavení a ukončení rozhodčích řízení
 1. Strany sporu se mohou kdykoli dohodnout, že pozastaví práci rozhodčího soudu na dobu, která nepřesáhne 12 měsíců ode dne uzavření takové dohody. Strany sporu o takové dohodě písemně uvědomí předsedu rozhodčího soudu a v kopii Výbor pro obchod. V případě pozastavení se lhůty stanovené v článku 307 prodlužují o dobu, po kterou byla práce pozastavena.
 2. Pokud se strany sporu nedohodnou jinak, ztrácí rozhodčí soud v každém případě pravomoc, jestliže byla jeho práce pozastavena na dobu delší 12 měsíců. Pokud rozhodčí soud ztratí pravomoc, žádné ustanovení tohoto článku nebrání kterékoli straně v zahájení jiného rozhodčího řízení ve stejné věci.
 3. Strany sporu se mohou dohodnout, že rozhodčí řízení kdykoli ukončí společným písemným oznámením předsedovi rozhodčího soudu a v kopii Výboru pro obchod.
 KAPITOLA 4
 Obecná ustanovení
 Článek 314
 Vzájemně přijatelné řešení
 Strany sporu se mohou kdykoli dohodnout na vzájemně přijatelném řešení sporu podle této hlavy. Každé takové řešení strany sporu společně oznámí Výboru pro obchod. Oznámením vzájemně přijatelného řešení je řízení ukončeno.
 Článek 315
 Jednací řád a kodex chování
 1. Postupy řešení sporů podle této hlavy se řídí jednacím řádem přijatým Výborem pro obchod na jeho prvním zasedání po vstupu této dohody v platnost. Výbor pro obchod na tomto zasedání přijme


text:
rovněž kodex chování pro rozhodce.
 2. Pokud se strany sporu nedohodnou jinak, jsou v souladu s jednacím řádem veškerá slyšení rozhodčího soudu veřejná.
 Článek 316
 Informace a technické poradenství
 1. Na žádost některé ze stran sporu nebo z vlastního podnětu může rozhodčí soud získat veškeré informace, které považuje za vhodné, z jakéhokoli zdroje, včetně stran sporu. Rozhodčí soud má také právo si vyžádat znalecké posudky, považuje-li to za vhodné. Veškeré informace získané tímto způsobem musí být předány každé straně sporu, aby se k nim mohla vyjádřit.
 2. Rozhodčí soud může rovněž umožnit zainteresovaným nevládním osobám usazeným na území některé strany sporu, aby mu v souladu s jednacím řádem předložily stanoviska amicus curiae.
 Článek 317
 Pravidla výkladu
 Rozhodčí soud vykládá ustanovení uvedená v článku 299 v souladu se zvykovými pravidly výkladu mezinárodního práva veřejného uvedenými ve Vídeňské úmluvě o smluvním právu, podepsané ve Vídni dne 23. května 1969. Rozhodnutím rozhodčího soudu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti vymezené v ustanoveních uvedených v článku 299.
 Článek 318
 Rozhodnutí rozhodčího soudu
 1. Rozhodčí soud se snaží přijímat veškerá rozhodnutí cestou konsensu. Pokud však není k rozhodnutí možné dospět cestou konsensu, rozhodne o věci většinovým hlasováním. Nesouhlasná stanoviska rozhodců nejsou v žádném případě zveřejňována.
 2. Rozhodnutí rozhodčího soudu je závazné pro strany sporu a nezakládá práva ani povinnosti pro fyzické nebo právnické osoby. Rozhodnutí musí obsahovat zjištění skutkového stavu, použitelnost příslušných ustanovení této dohody, závěr o tom, zda dotčená strana dodržela či nedodržela povinnosti z nich vyplývající, a základní zdůvodnění učiněných zjištění a závěrů.
 3. Rozhodčí soud může na žádost kterékoli strany sporu vydat doporučení o tom, jak má být jeho rozhodnutí provedeno.
 4. Rozhodnutí rozhodčího soudu se zveřejní, pokud se strany sporu nedohodnou jinak.
 Článek 319
 Spojitost s právy podle WTO a volba soudu
 1. Ustanoveními obsaženými v této hlavě nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle Dohody WTO, včetně opatření pro řešení sporů.
 2. Spory týkající se téhož opatření vyplývající z této dohody a na základě Dohody WTO mohou být podle uvážení žalující strany řešeny podle této hlavy, nebo v rámci Ujednání o řešení sporů. Pokud však některá ze stran požádala o ustavení skupiny odborníků podle článku 6 Ujednání o řešení sporů nebo rozhodčího soudu podle článku 303, nemůže tato strana zahájit jiné řízení týkající se stejné věci u jiného fóra, ledaže by příslušný subjekt v rámci zvoleného fóra z procesních nebo jurisdikčních důvodů o věci nerozhodl.
 3. Strany jsou srozuměny s tím, že dva nebo více sporů se týkají stejné věci, pokud se jich účastní stejné strany sporu, vztahují se na stejné opatření a zabývají se stejným závažným porušením.
 4. Žádné ustanovení této hlavy nebrání žádné straně v tom, aby uplatnila pozastavení výhod schválených Orgánem pro řešení sporů při WTO. Dohoda WTO se nepoužije s cílem zabránit kterékoli straně v pozastavení výhod podle této hlavy.
 Článek 320
 Lhůty
 1. Veškeré lhůty stanovené v této hlavě, včetně lhůt pro oznamování rozhodnutí rozhodčích soudů, se počítají od prvního dne následujícího po úkonu nebo události, které se týkají.
 2. Veškeré lhůty uvedené v


text:
této hlavě mohou být prodlouženy vzájemnou dohodou stran sporu.
 Článek 321
 Změna jednacího řádu a kodexu chování
 Výbor pro obchod může změnit jednací řád a kodex chování.
 Článek 322
 Mechanismus zprostředkování
 Podle přílohy XIV (Mechanismus zprostředkování pro nesazební opatření) může kterákoli strana požádat jinou stranu, aby se zúčastnila postupu zprostředkování, pokud jde o nesazební opatření žádané strany v souvislosti s jakoukoli záležitostí v rámci hlavy III (Obchod zbožím), o které se žádající strana domnívá, že nepříznivě ovlivňuje obchod.
 Článek 323
 Dobré služby, smírčí řízení a zprostředkování
 1. Bez ohledu na článek 322 se mohou strany kdykoli dohodnout, že jako alternativní metodu řešení sporů požádají o dobré služby, smírčí řízení nebo zprostředkování.
 2. Alternativní metody řešení sporů uvedené v odstavci 1 jsou prováděny postupy dohodnutými zúčastněnými stranami.
 3. Řízení stanovená podle tohoto článku může kdykoli zahájit a kdykoli přerušit nebo ukončit kterákoli ze zúčastněných stran.
 4. Řízení podle tohoto článku jsou důvěrná a nejsou jimi dotčena práva stran zúčastněných v jakýchkoli jiných řízeních.
 HLAVA XIII
 TECHNICKÁ POMOC A BUDOVÁNÍ KAPACITY V OBLASTI OBCHODU
 Článek 324
 Cíle
 1. Strany se dohodly posílit spolupráci, jež přispívá k provádění této dohody, a co nejvíce ji využít v zájmu optimalizace jejích výsledků, rozšíření příležitostí a dosažení co největších přínosů pro strany. Tato spolupráce se rozvíjí v právním a institucionálním rámci, jímž se řídí vztahy spolupráce mezi stranami a jedním z jehož hlavních cílů je podpora udržitelného hospodářského rozvoje, který umožňuje dosáhnout vyšší míry sociální soudržnosti, a zejména snižování chudoby.
 2. K dosažení cílů uvedených v odstavci 1 se strany dohodly přikládat zvláštní důležitost iniciativám spolupráce zaměřeným na:
 a)
 zlepšení a vytvoření nových obchodních a investičních příležitostí, podporu konkurenceschopnosti a inovací, jakož i modernizaci výroby, usnadnění obchodu a na převod technologií;
 b)
 podporu rozvoje mikropodniků a malých a středních podniků prostřednictvím obchodu jako nástroje pro snižování chudoby;
 c)
 podporu spravedlivého obchodu, usnadnění přístupu k přínosům této dohody pro všechna výrobní odvětví, zejména ta nejslabší;
 d)
 posílení obchodních a institucionálních kapacit v této oblasti s ohledem na provádění této dohody a její co nejlepší využití; a
 e)
 řešení potřeb spolupráce stanovených v jiných částech této dohody.
 Článek 325
 Rozsah a prostředky
 1. Spolupráce se uskutečňuje prostřednictvím nástrojů, zdrojů a mechanismů, jež mají strany podle platných pravidel a postupů za tímto účelem k dispozici, a prostřednictvím subjektů každé strany příslušných pro uskutečňování opatření spolupráce, a to i v oblasti obchodní spolupráce.
 2. Podle odstavce 1 mohou strany použít nástroje, jako jsou mimo jiné výměna informací, zkušeností a osvědčených postupů, technická a finanční podpora a společná identifikace, vývoj a provádění projektů.
 Článek 326
 Úloha Výboru pro obchod v oblasti spolupráce podle této hlavy
 1. Strany přikládají zvláštní důležitost sledování opatření spolupráce, jež byly zavedeny s cílem přispět k optimálnímu provádění této dohody a k jejímu co nejlepšímu využití.
 2. Výbor pro obchod sleduje hlavní aspekty spolupráce v rámci cílů uvedených v čl. 324 odst. 1 a 2 a podle potřeby poskytuje podněty a vodítka.
 3. Výbor pro obchod může subjektům každé strany příslušným pro plánování a provádění spolupráce předkládat