text:
plech.
 Na povrch se lepidlo nanáší rovnoměrně v množství nejvýše 0,5 kg/m2, čímž vzniká vrstva o tloušťce nanejvýš 0,5 mm.
 4. KONSTRUKCE
 4.1 Hlavní voštinový blok se nalepí na zadní plech tak, aby osy buněk voštin byly na plech kolmé. Krycí plech se nalepí na přední plochu voštinového bloku. Horní a spodní povrch krycího plechu se k hlavnímu voštinovému bloku nelepí, nýbrž se těsně k němu přihne. Krycí plech se lepí k zadnímu plechu v místech připevňovacích přírub.
 4.2 Nárazníkový blok se přilepí na čelo krycího plechu tak, aby osy buněk byly na tento plech kolmé. Spodní hrana nárazníkového bloku musí lícovat se spodní plochou krycího plechu. Plech směřující k nárazníku se nalepí na čelo nárazníkového bloku.
 4.3 Nárazníkový blok se potom rozdělí dvěma vodorovnými řezy na tři stejné části. Štěrbiny se proříznou přes celou hloubkou nárazníkového bloku po celé jeho šířce. Prořezávají se pilou a mají šířku pilového listu, která nesmí přesáhnout 4,0 mm.
 4.4 Otvory k připevnění bariéry se vyvrtají do montážních přírub (viz obr. 5). Průměr otvorů je 9,5 mm. Do horní příruby se vyvrtá pět otvorů ve vzdálenosti 40 mm od jejího horního okraje a do dolní příruby pět otvorů ve vzdálenosti 40 mm od jejího spodního okraje. Vzdálenost těchto otvorů od každé z obou hran bariéry činí 100, 300, 500, 700 a 900 mm. Všechny otvory se vyvrtají s přesností na ± 1 mm vůči jmenovitým vzdálenostem. Toto umístění otvorů je pouze doporučené. Je možno použít i jiné rozmístění otvorů, které zajistí přinejmenším stejnou pevnost a bezpečnost montáže jako výše uvedená montážní specifikace.
 5. MONTÁŽ
 5.1 Deformovatelná bariéra se pevně uchytí k hraně tělesa o hmotnosti nejméně 7 × 104 kg nebo ke konstrukci, jež je k němu připevněna. Připevnění čela bariéry musí zajišťovat, že se vozidlo v žádné fázi nárazu nedostane do styku se žádnou částí konstrukce nacházející se více než 75 mm od horní plochy bariéry (s výjimkou horní příruby) (2). Čelní plocha, ke které je deformovatelná bariéra připevněna, musí být plochá a souvislá po celé výšce i šířce čela a musí být svislá s přesností na ± 1° a kolmá na osu rozjezdové dráhy rovněž s přesností na ± 1°. Připevňovací plocha se během zkoušky nesmí posunout o více než 10 mm. V případě potřeby se použije další kotvení nebo zajišťovací zařízení, aby nemohlo dojít k posunu betonového bloku. Hrana deformovatelné bariéry musí lícovat s hranou betonového bloku podle strany, na kterou se bude vozidlo zkoušet.
 5.2 Deformovatelná bariéra se připevní k betonovému bloku deseti šrouby – po pěti v horní a dolní montážní přírubě. Průměr těchto šroubů musí být nejméně 8 mm. U horní i dolní montážní příruby se použijí ocelové upínací lišty (viz obr. 1 a 5) o výšce 60 mm, šířce 1 000 mm a tloušťce nejméně 3 mm. Hrany lišt se zaoblí, aby během nárazu nedošlo k roztržení bariéry lištou. Hrana lišty nesahá výše než 5 mm nad základnu horní příruby pro montáž bariéry, ani níže než 5 mm pod vršek spodní příruby. Do obou lišt se vyvrtá


text:
pět otvorů o průměru 9,5 mm tak, aby odpovídaly otvorům v přírubě (viz bod 4). Otvory v lištách a v přírubách je možno rozšířit z 9,5 mm až na 25 mm s ohledem na případné rozdíly v uspořádání zadního plechu či na uspořádání otvorů dynamometrické stěny. Žádný z připevňovacích prvků nesmí při nárazové zkoušce selhat. V případě, že je deformovatelná bariéra namontována na dynamometrickou stěnu (LCW – load cell wall), platí, že výše uvedené rozměrové požadavky pro montáž představují požadavky minimální. Pokud se dynamometrická stěna používá, mohou se upínací lišty zvětšit tak, aby v nich mohly být větší montážní otvory pro šrouby. V takovém případě je třeba použít rovněž větší tloušťku oceli, aby se bariéra při nárazu neodtrhla od stěny, neohnula se nebo se neroztrhla. Pokud se použije jiná metoda montáže bariéry, musí být přinejmenším stejně bezpečná jako metoda specifikovaná v předchozích bodech.
 Obrázek 1
 Deformovatelná bariéra pro zkoušku čelním nárazem
 Obrázek 2
 Místa odběru vzorků pro certifikaci
 Obrázek 3
 Osy voštin a měřené rozměry
 Obrázek 4
 Tlaková síla a deformace
 Obrázek 5
 Polohy otvorů pro montáž bariéry
 (1) Podle certifikačního postupu popsaného v bodě 2 této přílohy.
 (2) Má se za to, že tomuto požadavku vyhovuje těleso s hranou o výšce 125 až 925 mm a hloubce nejméně 1 000 mm.
 PŘÍLOHA 10
 POSTUP CERTIFIKACE BÉRCE A CHODIDLA FIGURÍNY
 1. ZKOUŠKA NÁRAZEM NA PŘEDNÍ ČÁST CHODIDLA
 1.1 Účelem této zkoušky je změřit odezvu chodidla a kotníku zkušební figuríny Hybrid III na přesně definované nárazy kyvadla s tvrdou čelní plochou.
 1.2 Použije se úplná sestava bérce figuríny Hybrid III, levá (86- 5001-001) a pravá (86-5001-002), včetně sestavy kolena, vybavená sestavou chodidla a kotníku, levou (78051- 614) a pravou (78051-615).
 Pro upevnění sestavy kolena (79051-16 Rev B) do zkušebního upínacího přípravku se použije maketa siloměru (78051-319 Rev A).
 1.3 Postup zkoušky
 1.3.1
 Každá sestava nohy se před zkouškou stabilizuje (nechá prohřát) po dobu čtyř hodin při teplotě 22 ± 3 °C a relativní vlhkosti 40 ± 30 %. Čas potřebný k dosažení ustáleného stavu se do doby stabilizace nezapočítává.
 1.3.2
 Povrch pokožky v místě nárazu a rovněž čelo nárazového tělesa se před zkouškou očistí izopropylalkoholem nebo jiným rovnocenným prostředkem a popráší se mastkem.
 1.3.3
 Akcelerometr nárazového tělesa se nastaví tak, aby jeho citlivá osa byla rovnoběžná se směrem nárazu v okamžiku styku s chodidlem.
 1.3.4
 Sestava nohy se namontujte na zkušební upínací přípravek, jak ukazuje obr. 1. Zkušební přípravek se pevně zajistí tak, aby během nárazu nedošlo k pohybu. Osa makety siloměru stehenní kosti (78051-319) musí být s přesností na ± 0,5° svislá. Upevnění se seřídí tak, aby čára spojující kolenní třmenový kloub s upevňovacím šroubem kotníku byla s přesností na ± 3° vodorovná, přičemž pata spočívá na dvou deskách z materiálu s nízkým třením (PTFE). Je třeba zajistit, aby se bércová svalovina nacházela na kolenním konci holenní kosti. Kotník se seřídí tak, aby byla rovina spodku chodidla svislá a kolmá na směr nárazu s přesností na ± 3° a aby středová předozadní rovina chodidla ležela v rovině ramene kyvadla. Před

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
každou zkouškou se kolenní kloub seřídí na rozsah 1,5 ± 0,5 g. Hlezenní kloub se seřídí tak, aby byl volný, a potom se utáhne pouze natolik, aby bylo chodidlo na desce z PTFE stabilní.
 1.3.5
 Tuhé nárazové těleso se skládá z vodorovného válce o průměru 50 ± 2 mm a ramene kyvadla o průměru 19 ± 1 mm (obr. 4). Hmotnost válce je 1,25 ± 0,02 kg včetně přístrojového vybavení a všech součástí ramene uvnitř válce. Hmotnost ramene kyvadla je 285 ± 5 g. Žádná otočná část čepu, ke kterému je rameno připevněno, nesmí být těžší než 100 g. Vzdálenost mezi vodorovnou osou válce nárazového tělesa a osou rotace celého kyvadla je 1 250 ± 1 mm. Nárazový válec je upevněn tak, že jeho podélná osa je vodorovná a kolmá na směr nárazu. Kyvadlo musí narazit na plosku chodidla ve vzdálenosti 185 ± 2 mm od základny paty spočívající na tuhé vodorovné podložce tak, že podélná osa ramene kyvadla při nárazu splývá se svislicí s tolerancí do 1°. Nárazové těleso musí být vedeno tak, aby se vyloučil významný příčný, svislý nebo rotační pohyb.
 1.3.6
 Mezi po sobě následujícími zkouškami téže nohy je třeba nechat prodlevu v délce nejméně 30 minut.
 1.3.7
 Systém sběru dat, včetně snímačů, musí odpovídat specifikacím pro CFC 600 uvedeným v příloze 8.
 1.4 Podmínka zkoušky
 1.4.1
 Při nárazu na každé z bříšek chodidla rychlostí 6,7 ± 0,1 m/s podle bodu 1.3 smí ohybový moment spodní části holenní kosti kolem osy y (My) činit nanejvýš 120 ± 25 Nm.
 2. ZKOUŠKA NÁRAZEM NA PATNÍ ČÁST CHODIDLA BEZ BOTY
 2.1 Účelem této zkoušky je změřit odezvu pokožky a vložky chodidla figuríny Hybrid III na přesně definované nárazy kyvadla s tvrdou čelní plochou.
 2.2 Použije se úplná sestava bérce figuríny Hybrid III, levá (86- 5001-001) a pravá (86-5001-002), včetně sestavy kolena, vybavená sestavou chodidla a kotníku, levou (78051- 614) a pravou (78051-615).
 Pro upevnění sestavy kolena (79051-16 Rev B) do zkušebního upínacího přípravku se použije maketa siloměru (78051-319 Rev A).
 2.3 Postup zkoušky
 2.3.1
 Každá sestava nohy se před zkouškou stabilizuje (nechá prohřát) po dobu čtyř hodin při teplotě 22 ± 3 °C a relativní vlhkosti 40 ± 30 %. Čas potřebný k dosažení ustáleného stavu se do doby stabilizace nezapočítává.
 2.3.2
 Povrch pokožky v místě nárazu a rovněž čelo nárazového tělesa se před zkouškou očistí izopropylalkoholem nebo jiným rovnocenným prostředkem a popráší se mastkem. Zkontroluje se, že vložka paty absorbující energii není nijak viditelně poškozena.
 2.3.3
 Akcelerometr nárazového tělesa se nastaví tak, aby jeho citlivá osa byla rovnoběžná s podélnou osou tělesa.
 2.3.4
 Sestava nohy se namontuje na upínací přípravek znázorněný na obr. 2. Zkušební upínací přípravek se pevně zajistí tak, aby během nárazu nedošlo k pohybu. Osa makety siloměru stehenní kosti (78051- 319) musí být s přesností na ± 0,5° svislá. Upevnění se seřídí tak, aby čára spojující kolenní třmenový kloub s upevňovacím šroubem kotníku byla s přesností na ± 3° vodorovná, přičemž pata spočívá na dvou deskách z materiálu o nízkém tření (PTFE). Je třeba zajistit,


text:
aby se bércová svalovina nacházela na kolenním konci holenní kosti. Kotník se seřídí tak, aby byla rovina spodku chodidla svislá a kolmá na směr nárazu s přesností na ± 3° a aby střední předozadní rovina chodidla ležela v rovině ramene kyvadla. Před každou zkouškou se kolenní kloub seřídí na rozsah 1,5 ± 0,5 g. Hlezenní kloub se seřídí tak, aby byl volný, a potom se utáhne pouze natolik, aby bylo chodidlo na desce z PTFE stabilní.
 2.3.5
 Tuhé nárazové těleso se skládá z vodorovného válce o průměru 50 ± 2 mm a ramene kyvadla o průměru 19 ± 1 mm (obr. 4). Hmotnost válce je 1,25 ± 0,02 kg včetně přístrojového vybavení a všech součástí ramene uvnitř válce. Hmotnost ramene kyvadla činí 285 ± 5 g. Žádná otočná část čepu, ke kterému je rameno připevněno, nesmí být těžší než 100 g. Vzdálenost mezi vodorovnou osou válce nárazového tělesa a osou rotace celého kyvadla je 1 250 ± 1 mm. Nárazový válec je upevněn tak, že jeho podélná osa je vodorovná a kolmá na směru nárazu. Kyvadlo musí na patu chodidla narazit ve vzdálenosti 62 ± 2 mm od základny paty spočívající na tuhé vodorovné podložce tak, že podélná osa ramene kyvadla při nárazu splývá se svislicí s tolerancí do 1°. Nárazové těleso musí být vedeno tak, aby se vyloučil významný příčný, svislý nebo rotační pohyb.
 2.3.6
 Mezi po sobě následujícími zkouškami téže nohy je třeba nechat prodlevu v délce nejméně 30 minut.
 2.3.7
 Systém sběru dat, včetně snímačů, musí odpovídat specifikacím pro CFC 600 uvedeným v příloze 8.
 2.4 Podmínka zkoušky
 2.4.1
 Při nárazu na patu každé nohy rychlostí 4,4 ± 0,1 m/s podle bodu 2.3 nesmí zrychlení nárazového tělesa přesáhnout hodnotu 295 ± 50 g.
 3. ZKOUŠKA NÁRAZEM NA PATNÍ ČÁST CHODIDLA (S BOTOU)
 3.1 Účelem této zkoušky je zkontrolovat odezvu boty a patní svaloviny a hlezenního kloubu figuríny Hybrid III na přesně definované nárazy kyvadla s tvrdou čelní plochou.
 3.2 Použije se úplná sestava bérce figuríny Hybrid III, levá (86- 5001-001) a pravá (86-5001-002), včetně kolenní sestavy, vybavená sestavou chodidla a kotníku, levou (78051- 614) a pravou (78051-615). Pro upevnění sestavy kolena (79051-16 Rev B) do zkušebního upínacího přípravku se použije maketa siloměru (78051-319 Rev A). Na chodidlo se obuje bota specifikovaná v příloze 5 bodu 2.9.2.
 3.3 Postup zkoušky
 3.3.1
 Každá sestava nohy se před zkouškou stabilizuje (nechá prohřát) po dobu čtyř hodin při teplotě 22 ± 3 °C a relativní vlhkosti 40 ± 30 %. Čas potřebný k dosažení ustáleného stavu se do doby stabilizace nezapočítává.
 3.3.2
 Před zkouškou se nárazová plocha podrážky boty očistí čistou tkaninou, čelní plocha nárazového tělesa se očistí izopropylalkoholem nebo rovnocenným prostředkem. Zkontroluje se, že vložka paty absorbující energii není nijak viditelně poškozena.
 3.3.3
 Akcelerometr nárazového tělesa se nastaví tak, aby jeho citlivá osa byla rovnoběžná s podélnou osou nárazového tělesa.
 3.3.4
 Sestava nohy se namontujte na upínací přípravek znázorněný na obr. 3. Zkušební upínací přípravek se pevně zajistí tak, aby během nárazu nedošlo k pohybu. Osa makety siloměru stehenní kosti


text:
(78051- 319) musí být s přesností na ± 0,5° svislá. Upevnění se seřídí tak, aby čára spojující kolenní třmenový kloub s upevňovacím šroubem kotníku byla s přesností na ± 3° vodorovná, přičemž pata boty je položena na dvou deskách z materiálu s nízkým třením (PTFE). Je třeba zajistit, aby se bércová svalovina nacházela na kolenním konci holenní kosti. Kotník se seřídí tak, aby byla rovina, jež se dotýká podpatku a podrážky boty, svislá a kolmá na směr nárazu s přesností na ± 3° a aby středová předozadní rovina chodidla a boty ležela v rovině ramene kyvadla. Před každou zkouškou se kolenní kloub seřídí na rozsah 1,5 ± 0,5 g. Hlezenní kloub se seřídí tak, aby byl volný, a potom se utáhne pouze natolik, aby bylo chodidlo na desce z PTFE stabilní.
 3.3.5
 Tuhé nárazové těleso se skládá z vodorovného válce o průměru 50 ± 2 mm a ramene kyvadla o průměru 19 ± 1 mm (obr. 4). Hmotnost válce je 1,25 ± 0,02 kg včetně přístrojového vybavení a všech součástí ramene uvnitř válce. Hmotnost ramene kyvadla činí 285 ± 5 g. Žádná otočná část čepu, ke kterému je rameno připevněno, nesmí být těžší než 100 g. Vzdálenost mezi vodorovnou osou válce nárazového tělesa a osou rotace celého kyvadla je 1 250 ± 1 mm. Nárazový válec je upevněn tak, že jeho podélná osa je vodorovná a kolmá na směru nárazu. Kyvadlo musí na podpatek boty narazit ve vodorovné rovině vzdálené 62 ± 2 mm od základny paty figuríny, když bota spočívá na tuhé vodorovné podložce, tak, že podélná osa ramene kyvadla při nárazu splývá se svislicí s tolerancí do 1°. Nárazové těleso musí být vedeno tak, aby se vyloučil významný příčný, svislý nebo rotační pohyb.
 3.3.6
 Mezi po sobě následujícími zkouškami téže nohy je třeba nechat prodlevu v délce nejméně 30 minut.
 3.3.7
 Systém sběru dat, včetně snímačů, musí odpovídat specifikacím pro CFC 600 uvedeným v příloze 8.
 3.4 Podmínka zkoušky
 3.4.1
 Při nárazu na podpatek rychlostí 6,7 ± 0,1 m/s podle bodu 3.3 nesmí tlaková síla působící na holení kost (Fz) přesáhnout hodnotu 3,3 ± 0,5 kN.
 Obrázek 1
 Zkouška nárazem na přední část chodidla
 Specifikace uspořádání zkoušky
 Obrázek 2
 Zkouška nárazem na zadní část chodidla (bez boty)
 Specifikace uspořádání zkoušky
 Obrázek 3
 Zkouška nárazem na zadní část chodidla (s botou)
 Specifikace uspořádání zkoušky
 Obrázek 4
 Kyvadlové nárazové těleso
 PŘÍLOHA 11
 POSTUPY ZKOUŠKY NA OCHRANU CESTUJÍCÍCH VE VOZIDLECH POHÁNĚNÝCH ELEKTRICKOU ENERGIÍ PŘED VYSOKÝM NAPĚTÍM A POLITÍM ELEKTROLYTEM
 Tato příloha popisuje postupy zkoušky prokazující soulad s požadavky na elektrickou bezpečnost podle bodu 5.2.8. Jako vhodná alternativa k níže popisovaným postupům měření izolačního odporu patří např. měření megaohm-metrem nebo osciloskopem. V takovém případě může být nezbytné deaktivovat monitorovací systém palubního měření izolačního odporu.
 Před provedením nárazové zkoušky musí být změřeno napětí vysokonapěťové sběrnice (Vb) (viz obr.1) a výsledky zaznamenány pro potvrzení, že toto napětí je v rozsahu pracovního napětí vozidla podle specifikace výrobce.
 1. PŘÍPRAVA ZKOUŠKY A VYBAVENÍ
 Pokud je používána funkce automatického rozpojení, musí se zařízení zajištující funkci rozpojení měřit


text:
z obou stran.
 Pokud je však rozpojení vysokého napětí integrální se systémem RESS nebo se systémem konverze energie a pokud je vysokonapěťová sběrnice systému RESS nebo systému konverze chráněna po nárazové zkoušce podle ochrany IPXXB, měří se pouze mezi zařízením s funkcí rozpojení a elektrickými spotřebiči.
 Voltmetr použitý při této zkoušce musí měřit stejnosměrné hodnoty a jeho vnitřní odpor musí být nejméně 10 MΩ.
 2. PŘI MĚŘENÍ NAPĚTÍ MOHOU BÝT POUŽITY TYTO INSTRUKCE
 Po nárazové zkoušce se stanoví napětí ve vysokonapěťové sběrnici (Vb, V1, V2) (viz obr. 1).
 Měření napětí nesmí proběhnout dříve než 5 sekund, avšak nikoli později než 60 sekund, po nárazu.
 Tento postup se nepoužije, pokud během zkoušky není napájeno elektrické hnací ústrojí.
 Obrázek 1
 Měření Vb, V1, V2
 3. POSTUP HODNOCENÍ PŘI NÍZKÉ HODNOTĚ ELEKTRICKÉ ENERGIE
 Před nárazem se k odpovídajícímu kondenzátoru paralelně připojí spínač S1 a známý vybíjecí odpor Re (viz obr. 2).
 Nejdříve za 5 sekund a nejpozději za 60 sekund po nárazu se při měření napětí Vb a proudu Ie spínač S1 uzavře a hodnoty měření se zaznamenají. Součin napětí Vb a proudu Ie se integruje v čase, od okamžiku uzavření spínače S1 (tc) do doby, kdy napětí Vb klesne pod hranici napětí 60 V (ss) (th). Výsledek integrace se rovná celkové energii (TE) v joulech.
 a)
 Pokud je Vb měřeno v okamžiku mezi 5 sekundami a 60 sekundami po nárazu a kapacita kondenzátoru X je podle údajů výrobce (Cx), vypočítá se celková energie (TE) podle následující rovnice:
 b)
 TE = 0,5 × Cx × (Vb
 2 – 3 600)
 Pokud je V1 a V2 (viz obr. 1) měřeno v okamžiku mezi 5 sekundami a 60 sekundami po nárazu a kapacita kondenzátorů Y je podle údajů výrobce (Cy1, Cy2), vypočítá se celková energie (TEy1, TEy2) podle následujících rovnic:
 c)
 TEy1 = 0,5 × Cy1 × (V1
 2 – 3 600)
 TEy2 = 0,5 × Cy2 × (V2
 2 – 3 600)
 Tento postup se nepoužije, pokud během zkoušky není napájeno elektrické hnací ústrojí.
 Obrázek 2
 Příklad měření energie ve vysokonapěťové sběrnici uložené v kondenzátorech X
 4. FYZICKÁ OCHRANA
 Po nárazové zkoušce vozidla se bez použití nářadí otevřou, rozeberou nebo vyjmou všechny části obklopující vysokonapěťové komponenty. Veškeré zbývající obklopující části se považují za součást fyzické ochrany.
 Kloubový zkušební prst specifikovaný v dodatku na obrázku se pro hodnocení elektrické bezpečnosti vloží do každé mezery nebo otvoru fyzické ochrany zkušební silou 10 N ± 10 %. Pokud dojde k částečnému nebo úplnému průniku zkušebního prstu do fyzické ochrany, musí se zkušební kloubový prst umístit do všech poloh, které jsou uvedeny níže.
 Z výchozí rovné polohy se oba klouby zkušebního prstu postupně ohnou do úhlu 90° k ose spojených článků prstu a prst se umístí do každé možné polohy.
 Vnitřní zábrany elektrické ochrany se považují za součást krytu.
 Pokud je to vhodné, připojí se mezi kloubový zkušební prst a živé části pod vysokým napětím, které jsou uvnitř zábrany elektrické ochrany nebo krytu, zdroj nízkého napětí (nejméně 40 V a nejvíce 50 V) se sériově zapojenou vhodnou svítilnou.


text:
4.1 Podmínky pro schválení
 Požadavky bodu 5.2.8.1.3 se považují za splněné, pokud se kloubový zkušební prst specifikovaný na obrázku v dodatku nemůže dotknout živých částí pod vysokým napětím.
 Je-li to nutné, lze ke kontrole, zda se zkušební kloubový prst nedotýká vysokonapěťové sběrnice, použít zrcátko nebo světelnou sondu.
 Pokud se tento požadavek ověřuje signálním obvodem mezi kloubovým zkušebním prstem a živými částmi pod vysokým napětím, svítilna se nesmí rozsvítit.
 5. IZOLAČNÍ ODPOR
 Izolační odpor mezi vysokonapěťovou sběrnicí a elektrickou kostrou může být prokázán buď měřením, nebo kombinací měření a výpočtu.
 Je-li izolační odpor prokazován pomocí měření, použijí se následující pokyny.
 Změří se a zaznamená napětí (Vb) mezi zápornou a kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice (viz obrázek 1).
 Změří se a zaznamená napětí (V1) mezi zápornou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 1).
 Změří se a zaznamená napětí (V2) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 1).
 Pokud je V1 rovno V2 nebo vyšší, připojí se mezi zápornou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (V1’) mezi zápornou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou vozidla (viz obrázek 3). Elektrická izolace (Ri) se vypočítá podle níže uvedené rovnice.
 Ri = Ro*(Vb/V1’ – Vb/V1) nebo Ri = Ro*Vb*(1/V1’ – 1/V1)
 Výsledné Ri, které je elektrickým izolačním odporem v ohmech (Ω), vydělte pracovním napětím na vysokonapěťové sběrnici ve voltech (V).
 Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/pracovní napětí (V)
 Obrázek 3
 Měření V1’
 Pokud je V2 vyšší než V1, připojí se mezi kladnou stranu vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostru standardní známý odpor (Ro). S připojeným Ro se změří napětí (V2’) mezi kladnou stranou vysokonapěťové sběrnice a elektrickou kostrou (viz obrázek 4).
 Elektrická izolace (Ri) se vypočítá podle níže uvedené rovnice.
 Ri = Ro*(Vb/V2’ – Vb/V2) nebo Ri = Ro*Vb*(1/V2’ – 1/V2)
 Výsledné Ri, které je elektrickým izolačním odporem v ohmech (Ω), vydělte pracovním napětím na vysokonapěťové sběrnici ve voltech (V).
 Ri (Ω/V) = Ri (Ω)/pracovní napětí (V)
 Obrázek 4
 Měření V2’
 Pozn.: Standardní známý odpor Ro (v Ω) by měl mít hodnotu minimálního požadovaného izolačního odporu (v Ω/V) vynásobeného pracovním napětím vozidla (V) ± 20 %. Ro nemusí přesně odpovídat této hodnotě, jelikož rovnice jsou platné pro každý Ro; nicméně hodnota Ro v tomto rozsahu poskytuje dobré rozlišení pro měření napětí.
 6. ROZLITÍ ELEKTROLYTU
 Pokud je to nutné, použije se vhodné zakrytí fyzické ochrany před únikem elektrolytu z RESS po zkoušce nárazem.
 Pokud výrobce nezajistí prostředky pro rozlišení mezi únikem různých kapalin, považuje se veškerý únik kapalin za únik elektrolytu.
 7. ZADRŽENÍ RESS
 Shoda se stanoví pomocí vizuální kontroly.
 Dodatek
 Kloubový zkušební prst (IPXXB)
 Kloubový zkušební prst
 Materiál: kov, není-li uvedeno jinak
 Lineární rozměry v milimetrech
 Tolerance rozměrů bez zvláštní tolerance:
 a)
 u úhlů: 0/– 10°
 b)
 u lineárních rozměrů: do 25 mm: 0/– 0,05 mm nad 25 mm: ± 0,2 mm
 Oba klouby musí ve stejné rovině a ve stejném směru umožňovat pohyb pod úhlem 90° s tolerancí 0 až + 10°.


text:
 7.5.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 125/34
 DOPORUČENÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EU-PALESTINSKÁ SAMOSPRÁVA
 ze dne 14. dubna 2013
 k provádění akčního plánu Evropské unie a palestinské samosprávy v rámci evropské politiky sousedství
 SMÍŠENÝ VÝBOR EU-PALESTINSKÁ SAMOSPRÁVA,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou prozatímní dohodu o přidružení týkající se obchodu a spolupráce mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy na straně druhé (1), a zejména na čl. 63 odst. 2 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V souladu s článkem 70 Evropsko-středomořské prozatímní dohody o přidružení týkající se obchodu a spolupráce mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy na straně druhé (dále jen „dohoda“) přijmou její strany veškerá obecná nebo specifická opatření nezbytná k plnění závazků, které dohoda obsahuje, a dohlédnou na plnění v ní stanovených cílů.
 (2)
 Strany dohody se dohodly na znění akčního plánu Evropské unie a palestinské samosprávy v rámci evropské politiky sousedství (dále jen „akční plán EU-PS v rámci EPS“).
 (3)
 Akční plán EU-PS v rámci EPS by měl podpořit provádění dohody vypracováním a přijetím konkrétních kroků k dosažení jejích cílů.
 (4)
 Akční plán EU-PS v rámci EPS má dvojí cíl, vymezit konkrétní kroky pro splnění povinností, které smluvním stranám vyplývají z dohody, a vytvořit širší rámec pro další posilování vztahů mezi Unií a palestinskou samosprávou,
 DOPORUČUJE, aby strany provedly akční plán EU-PS v rámci EPS (2) v míře, v níž je takové provádění zaměřeno na dosažení cílů Evropsko-středomořské prozatímní dohody o přidružení týkající se obchodu a spolupráce mezi Evropským společenstvím na jedné straně a Organizací pro osvobození Palestiny (OOP) ve prospěch palestinské samosprávy na Západním břehu Jordánu a v Pásmu Gazy na druhé straně.
 V Bruselu dne 14. dubna 2013.
 Za smíšený výbor EU-palestinská samospráva
 předsedkyně
 C. ASHTON
 (1) Úř. věst. L 187, 16.7.1997, s. 3.
 (2) http://register.consilium.europa.eu/pdf/en/12/st17/st17814.en12.pdf


text:
 21.8.2008
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 223/47
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 50/2008
 ze dne 25. dubna 2008,
 kterým se mění příloha VII (Vzájemné uznávání odborných kvalifikací) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této Dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha VII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 142/2007 ze dne 26. října 2007 (1).
 (2)
 Nařízení Komise (ES) č. 1430/2007 ze dne 5. prosince 2007, kterým se mění přílohy II a III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES o uznávání odborných kvalifikací (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Titul „Master of Science in Architecture (MScArch)“, jenž podle sdělení č. 2008/C 27/09 Kontrolního úřadu ESVO (3) splňuje kritéria stanovená ve směrnici Rady 85/384/EHS (4), by měl být začleněn do úprav směrnice 2005/36/ES týkajících se Lichtenštejnska.
 (4)
 Na Islandu byl pověřen udělováním licence zdravotnickým pracovníkům nový orgán „Landlæknir“ (lékařský ředitel pro zdraví).
 (5)
 Příloha VII Dohody se zjednoduší odstraněním prázdných nadpisů a bodů a přečíslováním bodů zbývajících,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha VII Dohody se mění takto:
 1)
 Bod 1 (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES) se mění následovně:
 i)
 Vkládá se nová odrážka, která zní:
 „—
 32007 R 1430: nařízení Komise (ES) č. 1430/2007 ze dne 5. prosince 2007 (Úř. věst. L 320, 6.12.2007, s. 3).“
 ii)
 Oprava D) se mění takto:
 a)
 Do tabulky pod písmenem g) bodem i) se v souvislosti s Lichtenštejnskem doplní následující položky:
 „—
 Master of Science in Architecture (MScArch)
 Hochschule Liechtenstein
 2002/2003“
 b)
 Slova „Heilbrigðis- og tryggingamálaráðuneytinu“ v tabulce pod písmenem a) bodem i) se u Islandu nahradí slovem „Landlækni“.
 c)
 Slova „Heilbrigðis- og tryggingamálaráðuneyti“ v tabulce pod písmenem a) bodem ii) se u Islandu nahradí slovem „Landlæknir“.
 2)
 Nadpisy C (Lékařské a nelékařské obory), D (Architektura) a K (Ostatní) včetně souvisejících podnadpisů a bodů se odstraní.
 3)
 Body 59–65 a 67–74 včetně souvisejících nadpisů se odstraní.
 4)
 Body 1a–1c, 20–26, 29 a 31–57 se odstraní.
 5)
 Body 1d, 27, 28, 30 a 66 se přečíslují na body 1a, 3, 4, 5 a 6.
 6)
 Nadpis E (Obchodní a zprostředkovatelská činnost) se přečísluje na nadpis C.
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 1430/2007 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. dubna 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. dubna 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 100, 10.4.2008, s. 70.
 (2) Úř. věst. L 320, 6.12.2007, s. 3.
 (3) Úř. věst. C 27, 31.1.2008, s. 30.
 (4) Úř. věst. L 223, 21.8.1985, s. 15.
 (5) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 8.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 237/1
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního práva veřejného právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 23 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu zpětných a manévrovacích světlometů pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 19 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 15. července 2013
 OBSAH
 OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.
 Definice
 2.
 Žádost o schválení
 3.
 Označení
 4.
 Schválení
 5.
 Všeobecné specifikace
 6.
 Svítivost vyzařovaného světla
 7.
 Postup zkoušky
 8.
 Barva vyzařovaného světla
 9.
 Shodnost výroby
 10.
 Postihy za neshodnost výroby
 11.
 Definitivní ukončení výroby
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 PŘÍLOHY
 1.
 Sdělení
 2.
 Příklady uspořádání značek schválení
 3.
 Fotometrická měření
 4.
 Minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby
 5.
 Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem
 0. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 a)
 zpětné světlomety pro vozidla kategorií M, N, O a T (1);
 b)
 manévrovací světlomety pro vozidla kategorií M a N.
 1. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 1.1 „Zpětným světlometem“ se rozumí světlomet vozidla určený k osvětlení vozovky za vozidlem a k upozornění jiných uživatelů vozovky, že vozidlo couvá nebo bude couvat.
 1.2 „Manévrovacím světlometem“ se rozumí světlomet, který se užívá pro zajištění doplňujícího osvětlení po stranách vozidla nápomocného při pomalém manévrování.
 1.3 Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 1.4 „Zpětnými/manévrovacími světlomety různých typů“ se rozumí světlomety, které se liší v takových podstatných hlediscích, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka;
 b)
 vlastnosti optického systému (svítivost, úhly rozložení světla, kategorie zdroje světla, modul zdroje světla atd.).
 Změna barvy zdroje světla nebo barvy jakéhokoli filtru nepředstavuje změnu typu.
 1.5 Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorovou) žárovku (žárovky) a na předpis č. 37 se vztahují k předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 Odkazy uvedené v tomto předpise na standardní (vzorový) zdroj (zdroje) světla LED a na předpis č. 128 se vztahují k předpisu č. 128 a sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 2. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 2.1 Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 Žadatel může nepovinně uvést, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vůči vztažným rovinám vozidla a vůči povrchu vozovky, nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto různé podmínky montáže se uvedou ve formuláři sdělení.
 2.2 K žádosti musí být pro každý typ zpětného/manévrovacího světlometu přiloženo následující:
 2.2.1 Výkresy (trojmo), dostatečně podrobné, aby bylo možné určit typ zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu, a ukazující geometrickou polohu (polohy), v níž může


text:
být zpětný světlomet nebo manévrovací světlomet montován na vozidlo; osa pozorování, která se má při zkouškách užít jako vztažná osa (vodorovný úhel H = 0, svislý úhel V = 0); a bod, který se má při těchto zkouškách použít jako vztažný střed. Výkresy musí rovněž zobrazovat polohu určenou pro číslo schválení a doplňkový symbol ve vztahu ke kružnici značky schválení.
 Kromě toho musí být ve výkresu uvedena montážní výška a orientace vztažné osy manévrovacího světlometu (světlometů) ve vztahu k povrchu vozovky, ke svislé ose a k podélné ose.
 2.2.2 Stručný technický popis uvádějící, s výjimkou světlometů s nevýměnnými zdroji světla, zejména:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); tato kategorie žárovky musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo
 b)
 kategorii nebo kategorie předepsaného zdroje světla LED (předepsaných zdrojů světla LED); tato kategorie zdroje světla LED musí být jednou z kategorií uvedených v předpise č. 128 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu; a/nebo
 c)
 zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.
 2.2.3 Dva vzorky. Pokud se žádá o schválení zařízení, která nejsou identická, ale jsou symetrická a vhodná k montáži jedno na levou stranu a jedno na pravou stranu vozidla, mohou být oba dodané vzorky totožné a určené k montáži pouze na pravou nebo pouze na levou stranu vozidla.
 3. OZNAČENÍ
 Vzorky typu zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu předložené ke schválení musí:
 3.1 být opatřeny obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 3.2 být opatřeny – s výjimkou světlometů s nevýměnnými zdroji světla – jasně čitelným a nesmazatelným označením, které udává:
 a)
 kategorii nebo kategorie předepsaného zdroje světla (předepsaných zdrojů světla); a/nebo
 b)
 specifický identifikační kód modulu zdroje světla;
 3.3 být opatřeny nápisem „TOP“ (horní strana) vyznačeným vodorovně na nejhořejší části svítící plochy, aby se předešlo jakékoli chybě v montáži zpětného světlometu na vozidlo;
 3.4 mít dostatečné místo pro značku schválení a doplňkové symboly předepsané v bodě 4.3; toto místo musí být vyznačeno na výkresu zmíněném v bodě 2.2.1;
 3.5 být opatřeny údajem o jmenovitém napětí nebo rozsahu napětí a jmenovitém příkonu, a to v případě světlometů s nevýměnnými zdroji světla nebo modulem/moduly zdroje světla.
 3.6 V případě světlometů s modulem/moduly zdroje světla musí být modul/moduly zdroje světla opatřeny:
 3.6.1 obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;
 3.6.2 zvláštním identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento zvláštní identifikační kód začíná písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje značka schválení bez kružnice předepsané níže v bodě 4.3.1.1 a v případě, že se použije několik různých modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky; tento zvláštní identifikační kód musí být vyznačen ve výkresech zmíněných výše v bodě 2.2.1.
 Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení na světlometu, ve kterém je modul použit, ale obě značky musí být od stejného žadatele;
 3.6.3 označením jmenovitého napětí a jmenovitého příkonu.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1 Schválení se udělí,


text:
pokud oba vzorky zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu splňují požadavky tohoto předpisu.
 4.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu, pro který platí tento předpis. Oznámení o schválení nebo o rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu podle tohoto předpisu musí být sděleno stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.3 Každý zpětný světlomet nebo manévrovací světlomet odpovídající typu schválenému podle tohoto předpisu musí být na místě uvedeném v bodě 3.4 opatřen kromě značky a údajů předepsaných v bodech 3.1, 3.2, 3.3 nebo příp. 3.5:
 4.3.1 mezinárodní značkou schválení sestávající z:
 4.3.1.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2); a
 4.3.1.2 čísla schválení;
 4.3.2 doplňkovým symbolem tvořeným písmeny A a R spojenými dohromady tak, jak je uvedeno v příloze 2 tohoto předpisu.
 Na zařízeních splňujících požadavky tohoto předpisu, pokud jde o manévrovací světlomety se uvede doplňkový symbol tvořený písmeny M a L, uspořádaný tak, jak je znázorněno v příloze 2 tohoto předpisu.
 4.3.3 V blízkosti doplňkových symbolů „AR“ nebo „ML“ mohou být umístěny první dvě číslice schvalovacího čísla, které označují nejnovější sérii změn tohoto předpisu.
 4.3.4 V případě zpětných světlometů, u kterých jsou úhly viditelnosti ve vodorovném směru vůči vztažné ose asymetrické – šipka směřující ke straně, na které jsou fotometrické specifikace splněny do úhlu 45° H.
 4.4 Samostatné světlomety
 Pokud různé typy světlometů splňujících požadavky několika předpisů užívají stejné vnější rozptylové sklo stejné nebo odlišné barvy, může být uvedena jediná mezinárodní značka schválení sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, a číslo schválení. Tato značka schválení může být umístěna kdekoli na světlometu za těchto předpokladů:
 4.4.1 Je po namontování světlometu viditelná.
 4.4.2 Pro každý světlomet se vyznačí identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušných sérií změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení, a případně požadovaná šipka.
 4.4.3 Jednotlivé části značky schválení nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší z jednotlivých značek podle předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno.
 4.4.4 Hlavní těleso světlometu musí mít místo podle výše uvedeného popisu v bodě 3.4 a musí být označeno značkou schválení odpovídající skutečné funkci/funkcím.
 4.4.5 Příklady značky schválení s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny ve vzoru E v příloze 2 tohoto předpisu.
 4.5 Jsou-li dva nebo více světlometů součástí téže sestavy skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů, udělí se schválení, pouze pokud každý z těchto světlometů splňuje požadavky tohoto předpisu nebo jiného předpisu. Světlomety, které nesplňují požadavky žádného z těchto předpisů, nesmí být součástí takové sestavy skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů.
 4.5.1 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety splňují požadavky současně několika předpisů, je možné použít jedinou mezinárodní značku schválení sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila, číslo schválení


text:
a v případě potřeby požadovaná šipka. Tato značka schválení může být umístěna kdekoli na skupinových, sdružených nebo sloučených světlometech, pokud:
 4.5.1.1 je po jejich namontování viditelná;
 4.5.1.2 není možno žádnou světlo propouštějící část skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů sejmout, aniž by současně došlo k odstranění značky schválení.
 4.5.2 Pro každý světlomet se vyznačí identifikační symbol podle jednotlivých předpisů, podle nichž bylo schválení uděleno, společně s vyznačením příslušných sérií změn zahrnujících nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení:
 4.5.2.1 buď na odpovídající ploše výstupu světla;
 4.5.2.2 nebo ve skupině tak, aby bylo možno každý ze skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů jasně identifikovat (viz tři možné příklady v příloze 2).
 4.5.3 Jednotlivé části schvalovací značky nesmí být menší než minimální velikost vyžadovaná pro nejmenší z jednotlivých značek podle předpisu, podle kterého bylo schválení uděleno.
 4.5.4 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů, pro který platí tento předpis.
 4.6 Značka a symbol uvedené v bodech 4.3.1 a 4.3.2 musí být nesmazatelné a jasně čitelné, i když je zpětný světlomet namontován na vozidle.
 V případě manévrovacího světlometu:
 a)
 musí být zajištěna dostatečně velká plocha pro umístění značky schválení na rozptylovém skle nebo na jeho ochranném pouzdře, která musí být čitelná i po namontování tohoto zařízení na vozidlo. Ostatní konstrukční části zařízení musí být označeny názvem výrobce a identifikační značkou. Je-li plocha pro umístění značky (značek) schválení omezená, umístí se značka (značky) schválení na části vozidla trvale spojené s manévrovacím světlometem nebo na štítku s údaji o vozidle;
 b)
 plocha pro umístění značky schválení musí být vyznačena na výkresech podle bodu 2.2 výše nebo uvedena v žádosti o schválení.
 4.7 V příloze 2 jsou uvedeny příklady značek schválení pro jednotlivý světlomet (obrázek 1) a pro skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety (obrázek 2), včetně všech výše uvedených doplňkových symbolů. Písmena A a R mohou být spojená dohromady.
 5. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 5.1 Každý vzorek musí splňovat požadavky stanovené v následujících bodech.
 5.2 Zpětné světlomety musí být konstruovány a vyráběny tak, aby za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž mohou být potom vystaveny, byla zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti předepsané tímto předpisem.
 5.3 U modulů zdroje světla se ověří, že:
 5.3.1 konstrukce modulu/modulů zdroje světla je taková:
 a)
 aby nemohl být žádný modul zdroje světla namontován v jiné než určené a správné poloze a aby mohl být odmontován pouze za použití nářadí;
 b)
 aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi, pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla.
 5.3.2 Modul/moduly zdroje světla musí být zabezpečen/zabezpečeny proti neoprávněné manipulaci.
 5.3.3 Modul zdroje světla musí být konstruován tak, aby ani při užití nářadí nebyla možná mechanická záměna s jakýmkoli schváleným výměnným zdrojem světla.
 5.4 V případě výměnného zdroje (zdrojů) světla:
 5.4.1 Lze použít jakoukoli kategorii nebo kategorie zdroje (zdrojů) světla schválených podle předpisu č. 37 a/nebo předpisu č. 128, pokud předpis č. 37 a jeho série změn platná v


text:
době podání žádosti o schválení typu a předpis č. 128 a jeho série změn platná v době podání žádosti o schválení typu neobsahují žádné omezení použití.
 5.4.2 Konstrukce zařízení musí být taková, aby zdroj světla mohl být namontován pouze ve správné poloze.
 5.4.3 Držák zdroje světla musí odpovídat vlastnostem uvedeným v publikaci IEC 60061. Platí datový list držáku, který odpovídá příslušné kategorii použitého zdroje světla.
 6. SVÍTIVOST VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 6.1 Specifikace svítivosti světla pro zpětné světlomety
 6.1.1 Svítivost světla vyzařovaného každým z obou vzorků nesmí být menší než nejnižší hodnoty, ani větší než nejvyšší hodnoty, stanovené níže, a musí být měřena ve vztahu ke vztažné ose v níže uvedených směrech (vyjádřených ve stupních úhlu svíraného se vztažnou osou).
 6.1.2 Svítivost ve směru vztažné osy nesmí být nižší než 80 cd.
 6.1.3 Svítivost světla vyzařovaného do všech směrů, ze kterých lze světlo vidět, nesmí překročit:
 300 cd ve směru horizontální roviny nebo nad ní;
 a ve směru pod horizontální rovinu:
 600 cd mezi h-h a 5° D a
 8 000 cd pod 5° D.
 6.1.4 Ve všech ostatních směrech měření uvedených v příloze 3 tohoto předpisu nesmí být svítivost menší než minimum stanovené v uvedené příloze.
 V případě, kdy je zpětný světlomet určen k tomu, aby byl namontován na vozidlo výlučně jako součást páru zařízení, lze však fotometrickou svítivost ověřit pouze do úhlu 30° směrem dovnitř, pokud je splněna fotometrická hodnota alespoň 25 cd.
 Tato podmínka musí být jasně vysvětlena v žádosti o schválení a příslušných dokumentech (viz bod 2 tohoto předpisu).
 Kromě toho v případě, kdy bude uděleno schválení typu s použitím výše uvedené podmínky, věta v bodě 11 „Poznámky“ formuláře sdělení (viz příloha 1 tohoto předpisu) informuje, že zařízení lze namontovat pouze v páru.
 6.1.5 V případě jednotlivého světlometu s více než jedním zdrojem světla musí světlomet splňovat požadovanou minimální svítivost, pokud kterýkoli ze zdrojů světla nefunguje, a svítí-li všechny zdroje světla, nesmí být překročena maximální svítivost. Skupina zdrojů světla zapojená tak, že porucha kteréhokoli z nich způsobí, že všechny přestanou vyzařovat světlo, se považuje za jediný světelný zdroj.
 6.2 Specifikace svítivosti světla pro manévrovací světlomety
 6.2.1 Svítivost nesmí v žádné montážní poloze popsané žadatelem překročit 500 cd do všech směrů, ze kterých lze světlo vidět.
 6.2.2 Zařízení musí být konstruováno tak, aby světlo vyzařované přímo ve směru vedle vozidla, před něj nebo za něj, nepřekračovalo hodnotu 0,5 cd uvnitř úhlového pole vymezeného níže:
 a)
 minimální svislý úhel φ
 min
 (ve stupních) činí:
 φ
 min
 = arctan (1 – montážní výška)/10; kde h je montážní výška v m;
 b)
 maximální svislý úhel φ
 max (ve stupních) činí:
 φ
 max = φ
 min
 + 11,3.
 Měření se omezí na vodorovný úhel v rozmezí od + 90° do –90° vůči přímce, které protíná vztažnou osu a je kolmá ke svislé podélné rovině vozidla.
 Vzdálenost při měření musí být alespoň 3 m.
 7. POSTUP ZKOUŠKY
 7.1 Veškerá fotometrická a kolorimetrická měření se provádějí takto:
 7.1.1 V případě světlometů s výměnným zdrojem světla – pokud nejsou vybavené elektronickým ovládáním zdroje světla – se


text:
použije bezbarvý standardní zdroj světla kategorie předepsané pro zařízení, jenž je napájen napětím, které:
 a)
 v případě žárovky (žárovek): je třeba k vytvoření referenčního světelného toku požadovaného pro danou kategorii žárovky;
 b)
 v případě zdrojů světla LED: má hodnotu 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V; hodnotu světelného toku je třeba korigovat. Korekční faktor je poměr mezi požadovaným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí.
 7.1.2 V případě světlometů s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se měří při napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V.
 7.1.3 V případě systémů, které využívají elektronické ovládání zdroje světla, jež je součástí světlometu (3), se na vstupních svorkách světlometu použije napětí podle údaje výrobce, nebo pokud není stanoveno, napětí 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V.
 7.1.4 V případě systémů, které využívají elektronické ovládání zdroje světla, jež není součástí světlometu, se na vstupních svorkách světlometu použije napětí podle údaje výrobce.
 7.2 Technická zkušebna si musí od výrobce vyžádat ovládání zdroje světla, které je potřebné k napájení zdroje světla a k používaným funkcím.
 7.3 Napětí, kterým je světlomet napájen, musí být uvedeno ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 7.4 U jakéhokoliv světlometu s výjimkou světlometů vybavených žárovkami musí svítivosti měřené po jedné minutě a svítivosti měřené po 30 minutách svícení vyhovovat minimálním a maximálním požadavkům. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách svícení tak, že se na každý zkušební bod uplatní poměr hodnot svítivosti naměřených po jedné minutě a po 30 minutách svícení v bodu HV.
 7.5 Určí se okraje přivrácené plochy ve směru vztažné osy světelného signalizačního zařízení.
 8. BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA
 V případě zpětných světlometů musí být barva světla vyzařovaného v poli mřížky rozložení světla uvedené v bodě 2 přílohy 3 bílá.
 V případě manévrovacích světlometů musí být barva světla vyzařovaného v poli celého rozložení světla bílá.
 K ověření těchto kolorimetrických vlastností se použije zkušební postup popsaný v bodě 7 tohoto předpisu. Mimo toto pole nesmí být pozorovány žádné náhlé změny v barvě.
 U světlometů vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky a jiné zdroje) by se však kolorimetrické vlastnosti měly ověřovat podle příslušného odstavce bodu 7.1 tohoto předpisu se zdroji světla namontovanými ve světlometu.
 9. SHODNOST VÝROBY
 Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musí splňovat následující požadavky:
 9.1 Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodech 6 a 8 výše.
 9.2 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 4 tohoto předpisu.
 9.3 Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 5 tohoto předpisu.
 9.4 Schvalovací orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním provozu. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1 Schválení udělené určitému typu zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu podle tohoto předpisu může být odňato, nejsou-li splněny shora


text:
uvedené požadavky nebo není-li některý zpětný světlomet nebo manévrovací světlomet, označený podle ustanovení bodů 4.3.1 a 4.3.2, shodný se schváleným typem.
 10.2 Pokud některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela přestane vyrábět typ zpětného světlometu nebo manévrovacího světlometu schválený podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti schvalovací orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení o tom tento schvalovací orgán podá zprávu ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN PROVÁDĚJÍCÍCH SCHVALOVACÍ ZKOUŠKY A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben provádějících schvalovací zkoušky a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým se zasílají formuláře potvrzující udělení, rozšíření, zamítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 (1) Podle definice úplného usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, bod 2). - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.3 - www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (3) Pro účely tohoto předpisu znamená pojem „je součástí světlometu“, že je zahrnut do tělesa světlometu, nebo že je vně světlometu, též odděleně, ale že je dodáván výrobcem světlometu jako součást systému světlometu.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 Vydal:
 Název správního orgánu
 ...
 ...
 ...
 ve věci (1)
 :
 udělení schválení
 rozšíření schválení
 zamítnutí schválení
 odnětí schválení
 definitivního ukončení výroby
 typu zpětného světlometu podle předpisu č. 23
 Schválení č. ... Rozšíření č. ...
 typu manévrovacího světlometu podle předpisu č. 23
 Schválení č. ... Rozšíření č. ...
 1.
 Obchodní název nebo značka zařízení: ...
 2.
 Název typu zařízení podle výrobce: ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Název a adresa případného zástupce výrobce: ...
 5.
 Předáno ke schválení dne: ...
 6.
 Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek: ...
 7.
 Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 8.
 Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 9.
 Stručný popis:
 Počet, kategorie a druh zdroje/zdrojů světla: ...
 Napětí a příkon: ...
 Použití elektronického ovládání zdroje světla:
 a)
 je součástí světlometu: ano/ne (1)
 b)
 není součástí světlometu: ano/ne (1)
 Napájecí napětí dodávané/dodávaná elektronickým ovládáním zdroje světla:
 Výrobce a identifikační číslo elektronického ovládání zdroje světla (pokud je ovládání zdroje světla součástí světlometu, ale není zamontováno do tělesa světlometu): ...
 Modul zdroje světla: ano/ne (1)
 Zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla: ...
 Geometrické podmínky montáže a související možnosti, pokud existují: ...
 V případě typu manévrovacího světlometu podle bodu 6.2.2 předpisu č. 23
 Maximální montážní výška: ...
 10.
 Umístění značky schválení: ...
 11.
 Poznámky:
 Jedná-li se o zpětný světlomet, montuje se toto zařízení na vozidlo pouze jako součást páru zařízení: ano/ne (1)


text:
...
 12.
 Důvod(y) případného rozšíření: ...
 13.
 Schválení uděleno/rozšířeno/zamítnuto/odňato (1)
 14.
 Místo: ...
 15.
 Datum: ...
 16.
 Podpis: ...
 17.
 Seznam dokumentů uložených u schvalovacího orgánu, který schválení typu udělil, je k tomuto sdělení přiložen a lze jej obdržet na vyžádání.
 (1) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 Obrázek 1
 Značení jednotlivých světlometů
 Vzor A
 Nepovinné
 a = 5 mm (minimum)
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je zpětný světlomet schválený v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 23 pod číslem schválení 221. Číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 23 v původním znění nebo případně ve znění doplňků 1 a/nebo 2. Šipka směřuje ke straně, na které jsou požadované fotometrické specifikace splněny do úhlu 45° H.
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkový symbol musí být umístěny blízko kružnice a buď nad nebo pod písmenem „E“, nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení a výrobního čísla musí být na stejné straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem. U čísla schválení by se neměly používat římské číslice, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 Obrázek 2
 Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů
 Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci.
 Čáry nejsou součástí značky schválení.
 Vzor B
 Vzor C
 Vzor D
 Poznámka: Uvedené tři příklady značek schválení, vzor B, vzor C a vzor D, představují tři možné varianty značení světelného zařízení v případě, že dva nebo více světlometů je součástí téže sestavy skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů. Tato značka schválení udává, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (E 4) pod číslem schválení 3333 a že sestává z/ze:
 odrazky třídy IA schválené podle série změn 02 předpisu č. 3,
 zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 01 předpisu č. 6,
 červené zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7,
 zadní mlhové svítilny (F) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění,
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění,
 brzdové svítilny s dvěma úrovněmi svítivosti (S2) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7.
 Vzor E
 Značení samostatných svítilen
 Výše znázorněný příklad odpovídá značení rozptylového skla určeného pro různé typy svítilen. Tyto značky schválení udávají, že zařízení bylo schváleno ve Španělsku (E9) pod číslem schválení 1432 a že sestává z/ze:
 zadní mlhové svítilny (F) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění,
 zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 01 předpisu č. 6,
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění,
 červené zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7,
 brzdové svítilny s jednou úrovní svítivosti (S1) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7.
 Obrázek 3
 Moduly zdroje světla
 Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se světlometem schváleným v Itálii (E 3) pod číslem schválení 17325.
 Obrázek 4
 Značení manévrovacích světlometů
 Zařízení opatřené výše uvedenou značkou schválení je manévrovací světlomet schválený v Německu (E 1) podle předpisu č. 23 pod číslem schválení


text:
2207.
 Číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 23 v původním znění.
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkový symbol musí být umístěny blízko kružnice a buď nad nebo pod písmenem „E“, nebo vlevo či vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla schválení a výrobního čísla musí být na stejné straně písmene „E“ a musí směřovat stejným směrem. U čísla schválení by se neměly používat římské číslice, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 PŘÍLOHA 3
 FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ
 1. Metody měření obecně
 1.1 Při fotometrických měřeních je nutné vhodným maskováním zabránit rozptýleným odrazům.
 1.2 V případě, že jsou výsledky měření sporné, musí se měření provést tak, aby byly splněny následující požadavky:
 1.2.1 vzdálenost při měření musí být taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;
 1.2.2 měřicí zařízení musí být takové, aby snímač svíral s osou vztažného středu světla úhel v rozmezí 10' až 1°;
 1.2.3 požadavek na svítivost v daném směru pozorování je splněn, dosáhne-li se požadované svítivosti ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o jednu čtvrtinu stupně.
 1.3 V případě, kdy může být zařízení namontováno na vozidlo ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, se musí fotometrická měření opakovat pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažné osy specifikované výrobcem.
 2. Měřicí body, vyjádřené ve stupních úhlu ke vztažné ose a minimální hodnoty svítivosti vyzařovaného světla, pro zpětné světlomety.
 2.1 Směry H = 0° a V = 0° odpovídají vztažné ose. Na vozidle jsou tyto směry vodorovné, rovnoběžné se střední podélnou rovinou vozidla a orientované v požadovaném směru viditelnosti. Procházejí vztažným středem. Hodnoty uvedené v tabulce udávají pro různé směry měření minimální svítivost v cd.
 2.2 Pokud se při vizuální prohlídce světlometu zjistí podstatné místní změny svítivosti, musí se prověřit, zda žádná měřená svítivost mezi dvěma shora uvedenými předepsanými směry měření není menší než 50 % z menší z obou minimálních svítivostí stanovených pro tyto dva směry měření.
 3. Fotometrické měření světlometů vybavených několika zdroji světla
 Fotometrické vlastnosti se ověřují:
 3.1 U nevýměnných zdrojů světla (žárovky a jiné zdroje):
 se zdroji světla namontovanými ve světlometu v souladu s příslušnými odstavci bodu 7.1 tohoto předpisu.
 3.2 U výměnných zdrojů světla:
 pokud jsou světlomety vybaveny zdrojem (zdroji) světla napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V, musí být hodnoty produkované svítivosti korigovány. V případě žárovek je korekčním faktorem poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V).
 V případě zdrojů světla LED je korekčním faktorem poměr mezi požadovaným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V).
 Skutečný světelný tok každé žárovky a/nebo každého použitého zdroje světla se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než 5 %.
 Alternativně a pouze v případě žárovek lze použít postupně na každé jednotlivé pozici standardní žárovku svítící jejím vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé pozice se sčítají.
 PŘÍLOHA 4
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA POSTUPY KONTROLY SHODNOSTI VÝROBY
 1. Obecně


text:
1.1 Požadavky na shodnost jsou z mechanického a geometrického hlediska považovány za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.
 1.2 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, jestliže při zkouškách fotometrických vlastností světlometu namátkou vybraného podle bodu 7 tohoto předpisu platí následující:
 1.2.1 Žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnot předepsaných v tomto předpise o více než 20 %.
 1.2.2 Pokud v případě světlometu vybaveného výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na světlometech se zopakují, přičemž se použije jiný standardní zdroj světla.
 1.3 Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.
 2. Minimální požadavky na ověřování shodnosti výrobcem
 Pro každý typ světlometu musí držitel značky schválení provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provedou v souladu s ustanoveními tohoto předpisu.
 Pokud některý ze vzorků nevyhoví v rámci daného typu zkoušky požadavkům, odeberou se a přezkouší další vzorky. Výrobce podnikne kroky k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1 Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.
 2.2 Metody použité při zkouškách
 2.2.1 Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2 Při jakékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem lze se souhlasem schvalovacího orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.
 2.2.3 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.
 2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody tohoto předpisu, zejména pro účely úředního ověřování a odběru vzorků.
 2.3 Způsob odběru vzorků
 Vzorky světlometů se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu, definovaný podle výrobních metod výrobce.
 Posouzení se obecně vztahuje na sériovou výrobu jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy týkající se stejného typu z různých závodů do jedné skupiny za předpokladu, že tyto závody provádějí svou činnost ve stejném systému kvality a se stejným řízením kvality.
 2.4 Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti
 U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 3 a požadovaných chromatických souřadnic.
 2.5 Kritéria přijatelnosti
 Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným schvalovacím orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny požadavky pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 5 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.
 PŘÍLOHA 5
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. Obecně
 1.1 Požadavky na shodnost se podle požadavků tohoto předpisu považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelnou míru výrobní odchylky.
 1.2 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, jestliže při zkouškách fotometrických vlastností světlometu namátkou vybraného podle bodu 7 tohoto předpisu platí následující:
 1.2.1 Žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnot předepsaných v


text:
tomto předpise o více než 20 %.
 1.2.2 Pokud v případě světlometu vybaveného výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, zkoušky na světlometech se zopakují, přičemž se použije jiný standardní zdroj světla.
 1.2.3 Světlomety se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.3. Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.
 2. První odběr vzorků
 Při prvním odběru vzorků se namátkou vyberou čtyři světlomety. První vzorek dvou světlometů se označí písmenem A, druhý vzorek dvou světlometů se označí písmenem B.
 2.1 Shodnost není zpochybněna
 2.1.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru u světlometů následující:
 2.1.1.1 Vzorek A
 A1:
 jeden světlomet
 0 procent
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 A2:
 oba světlomety více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 přejít ke vzorku B
 2.1.1.2 Vzorek B
 B1:
 oba světlomety
 0 procent
 2.1.2 Nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.2 Shodnost je zpochybněna
 2.2.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 2.2.1.1 Vzorek A
 A3:
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 jeden světlomet více než
 20 procent
 avšak ne více než
 30 procent
 2.2.1.2 Vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jeden světlomet více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 B3:
 v případě A2
 jeden světlomet
 0 procent
 jeden světlomet více než
 20 procent
 avšak ne více než
 30 procent
 2.2.2 Nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 10 tohoto předpisu, pokud po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 2.3.1 Vzorek A
 A4:
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 jeden světlomet více než
 30 procent
 A5:
 oba světlomety více než
 20 procent
 2.3.2 Vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jeden světlomet více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 jeden světlomet více než
 20 procent
 B5:
 v případě A2
 oba světlomety více než
 20 procent
 B6:
 v případě A2
 jeden světlomet
 0 procent
 jeden světlomet více než
 30 procent
 2.3.3 Nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3. Opakovaný odběr vzorků
 V případech A3, B2 a B3 je do dvou měsíců po oznámení nutné odebrat třetí vzorek dvou světlometů C a čtvrtý vzorek dvou světlometů D ze zásob vyrobených po přijetí nápravných opatření.
 3.1 Shodnost není zpochybněna
 3.1.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, pokud jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.1.1.1 Vzorek C
 C1:
 jeden světlomet
 0 procent
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 C2:
 oba světlomety více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 přejít


text:
ke vzorku D
 3.1.1.2 Vzorek D
 D1:
 v případě C2
 oba světlomety
 0 procent
 3.1.2 Nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.2 Shodnost je zpochybněna
 3.2.1 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.2.1.1 Vzorek D
 D2:
 v případě C2
 jeden světlomet více než
 0 procent
 avšak ne více než
 20 procent
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 3.2.1.2 Nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 10 tohoto předpisu, pokud po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy jsou odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.3.1 Vzorek C
 C3:
 jeden světlomet ne více než
 20 procent
 jeden světlomet více než
 20 procent
 C4:
 oba světlomety více než
 20 procent
 3.3.2 Vzorek D
 D3:
 v případě C2
 jeden světlomet 0 nebo více než
 0 procent
 jeden světlomet více než
 20 procent
 3.3.3 Nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.
 Obrázek 1


text:
 28.10.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 285/49
 DOPORUČENÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU-MAROKO č. 1/2005
 ze dne 24. října 2005
 o provádění akčního plánu EU-Maroko
 (2005/757/ES)
 RADA PŘIDRUŽENÍ EU-MAROKO,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Marockým královstvím na straně druhé, a zejména na článek 80 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Článek 80 Evropsko-středomořské dohody zmocňuje Radu přidružení vydávat vhodná doporučení pro účely dosažení cílů dohody.
 (2)
 Podle článku 90 Evropsko-středomořské dohody přijmou strany všechna obecná nebo zvláštní opatření potřebná ke splnění svých závazků vyplývajících z této dohody a dohlížejí na to, aby bylo dosaženo cílů vyjádřených v dohodě.
 (3)
 Strany Evropsko-středomořské dohody se dohodly na znění akčního plánu EU-Maroko.
 (4)
 Akční plán EU-Maroko bude podporovat provádění Evropsko-středomořské dohody prostřednictvím vypracování a dohodnutí konkrétních kroků, které poskytnou praktické vodítko pro takové provádění.
 (5)
 Akční plán má za dvojí cíl stanovit konkrétní kroky pro splnění závazků stran podle Evropsko-středomořské dohody a poskytnout širší rámec pro další posílení vztahů mezi EU a Marokem, aby se v souladu s celkovými cíli Evropsko-středomořské dohody dosáhlo významného stupně ekonomické integrace a prohloubení politické spolupráce,
 PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
 Jediný článek
 Rada přidružení doporučuje stranám provést akční plán EU-Maroko (1), pokud je toto provedení zaměřeno na dosažení cílů evropsko-středomořské dohody.
 V Bruselu dne 24. října 2005.
 Za Radu přidružení
 M. BENAÏSSA
 předseda
 (1) http://register.consilium.eu.int


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22012A1231(01)
 Protokol mezi Evropskou unií a Madagaskarskou republikou, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle platné dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi oběma stranami
 Úřední věstník L 361 , 31/12/2012 S. 0012 - 0042
 Protokolmezi Evropskou unií a Madagaskarskou republikou, kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle platné dohody o partnerství v odvětví rybolovu mezi oběma stranamiČlánek 1Doba používání a rybolovná práva1. Rybolovná práva přiznaná podle článku 5 dohody o partnerství v odvětví rybolovu (dále jen "dohoda") se stanoví na dobu dvou let takto:Vysoce stěhovavé druhy (druhy uvedené na seznamu v příloze 1 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu z roku 1982) s výjimkou čeledi Alopiidae, čeledi Sphyrnidae a těchto druhů: Cetorhinus maximus, Rhincodon typus, Carcharodon carcharias, Carcharhinus falciformis, Carcharhinus longimanus.a) 40 plavidel lovících tuňáky vlečnou sítí,b) 34 plavidel pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru s prostorností nad 100 GT,c) 22 plavidel pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru s prostorností 100 GT nebo méně.2. Odstavec 1 se použije s výhradou ustanovení článků 5 a 6.3. Podle článku 6 dohody a článku 7 tohoto protokolu smějí plavidla plující pod vlajkou členského státu Unie provozovat rybolovnou činnost ve vodách Madagaskaru pouze v případě, že jsou na seznamu rybářských plavidel s povolením Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC) a za předpokladu, že mají oprávnění k rybolovu vydané podle podmínek tohoto protokolu v souladu s jeho přílohou.Článek 2Finanční příspěvek – způsoby vyplácení1. Celkový finanční příspěvek uvedený v článku 7 dohody na období uvedené v článku 1 činí 3050000 EUR na celou dobu platnosti tohoto protokolu.2. Tento celkový finanční příspěvek tvoří:a) částka 975000 EUR ročně za přístup do rybolovné oblasti Madagaskaru odpovídající referenční prostornosti 15000 tun ročně ab) zvláštní částka 550000 EUR ročně na podporu a provádění odvětvové rybářské a námořní politiky Madagaskaru.3. Odstavec 1 se použije s výhradou ustanovení článků 3, 5, 6, 8 a 9.4. Finanční příspěvek uvedený v odstavci 1 zaplatí Unie jakožto 1525000 EUR ročně během doby používání tohoto protokolu, což odpovídá celkové částce stanovené v odst. 2 písm. a) a b).5. Pokud celkové množství tuňáků ulovených plavidly EU v rybolovné oblasti Madagaskaru přesáhne 15000 tun za rok, bude částka ročního finančního příspěvku za přístupová práva 65 EUR za každou tunu ulovenou navíc. Celková roční částka vyplacená Unií však nesmí překročit dvojnásobek částky uvedené v odst. 2 písm. a). Pokud úlovky plavidel EU v rybolovné oblasti Madagaskaru přesáhnou množství odpovídající dvojnásobku celkové roční částky, dlužná částka za množství přesahující tento limit je vyplacena v následujícím roce v souladu s přílohou. S cílem předjímat případné překročení referenční prostornosti přijmou obě smluvní strany systém pravidelného sledování úlovků.6. Platba na první rok se provede nejdéle do 90 dnů po prozatímním uplatňování tohoto protokolu podle článku 15 a na následující roky nejpozději ke dni výročí tohoto protokolu.7. Madagaskar má plnou svobodu při nakládání s finančním příspěvkem uvedeným v čl. 2 odst. 2 písm. a).8. Finanční příspěvek se zasílá nebo převádí na jediný účet státní pokladny Madagaskaru, který je veden u Madagaskarské centrální


text: banky. Jedná se o účet: Centrální účetní agentura státní pokladny u Madagaskarské centrální banky Antaninarenina, Antananarivo, Madagascar – č. účtu: 213 101 000 125 TP EUR.Článek 3Podpora odpovědného a udržitelného rybolovu ve vodách Madagaskaru1. Jakmile tento protokol vstoupí v platnost, nejdéle však tři měsíce po tomto dni, Unie a Madagaskar se dohodnou ve smíšeném výboru stanoveném v článku 9 dohody na víceletém odvětvovém programu v souladu s národní strategií Madagaskaru v oblasti rybolovu a politickým rámcem Evropské komise a na prováděcích pravidlech, zejména pokud jde o:a) roční a víceleté pokyny pro využití konkrétní části finančního příspěvku uvedeného v čl. 2 odst. 2 písm. b);b) roční a víceleté cíle, kterých se má dosáhnout ve snaze o zavedení odpovědného a udržitelného rybolovu s ohledem na priority madagaskarské vnitrostátní rybářské politiky a dalších politik, jež souvisejí s podporou odpovědného a udržitelného rybolovu, včetně chráněných mořských oblastí, nebo na něj mají vliv;c) kritéria a postupy, včetně případných rozpočtových a finančních ukazatelů, pro každoroční hodnocení získaných výsledků.2. Každá změna navržená ve víceletém odvětvovém programu musí být schválena stranami v rámci smíšeného výboru.Článek 4Vědecká spolupráce na odpovědném rybolovu1. Obě strany se zavazují, že budou podporovat odpovědný rybolov ve vodách Madagaskaru, a to na základě zásady nediskriminace mezi různými loďstvy, která v těchto vodách rybolov provozují.2. Během období používání tohoto protokolu Unie a Madagaskar vyvíjejí maximální úsilí, aby se sledoval stav rybolovných zdrojů v rybolovné oblasti Madagaskaru.3. Obě strany vyvíjejí maximální úsilí, aby se respektovala usnesení a doporučení Komise pro tuňáky Indického oceánu (IOTC), jakož i plány řízení, které přijaly, pokud jde o zachování a odpovědné řízení rybolovných zdrojů. Obě strany rovněž vyvíjejí maximální úsilí, aby se respektovala stanoviska společné vědecké pracovní skupiny podle čl. 4 odst. 2 dohody.4. V souladu s článkem 4 dohody a na základě doporučení a usnesení Komise pro tuňáky Indického oceánu, jakož i na základě nejlepších dostupných vědeckých stanovisek a případně výsledků společných vědeckých setkání podle článku 4 dohody mohou obě strany vést vzájemné konzultace ve smíšeném výboru uvedeném v článku 9 dohody a v případě potřeby přijmout po vzájemné dohodě opatření k zajištění udržitelného řízení rybolovných zdrojů Madagaskaru.Článek 5Přizpůsobení rybolovných práv na základě společné dohody1. Rybolovná práva podle článku 1 mohou být po vzájemné dohodě upravena, pokud z doporučení a usnesení Komise pro tuňáky Indického oceánu a společné vědecké pracovní skupiny vyplývá, že touto úpravou bude zajištěno udržitelné řízení populací tuňáka a tuňákovitých v Indickém oceánu.2. V tomto případě se finanční příspěvek podle čl. 2 odst. 2 písm. a) úměrně a pro rata temporis upraví. Celková roční částka vyplacená Unií však nesmí překročit dvojnásobek částky uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. a).3. Obě strany se vzájemně informují o změnách své rybářské politiky a souvisejících právních předpisů.Článek 6Nová rybolovná práva1. V případě, že rybářská plavidla EU projeví zájem o rybolovné činnosti, které nejsou uvedeny v článku 1 dohody, strany se před možným udělením oprávnění pro jakékoli takové činnosti vzájemně konzultují a případně se dohodnou na podmínkách těchto rybolovných činností, včetně provedení odpovídajících změn tohoto protokolu a jeho přílohy.2. Strany podporují experimentální


text: rybolov, zejména pokud jde o málo využívané druhy žijící ve vodách Madagaskaru. Za tímto účelem se strany na žádost jedné z nich vzájemně konzultují a v jednotlivých případech určí druhy, podmínky a další příslušné parametry.3. Strany provozují experimentální rybolov v souladu s parametry, na nichž se v případě potřeby dohodly formou správního ujednání. Za madagaskarskou stranu se na definování těchto parametrů podílejí Národní středisko pro oceánografický výzkum a Ústav pro oblast rybolovu a námořní vědy.4. Oprávnění k experimentálnímu rybolovu lze udělit nejvýše na dobu šesti měsíců.5. Pokud strany usoudí, že experimentální akce vykázaly kladné výsledky, může vláda Madagaskaru udělit loďstvu Unie rybolovná práva na nové druhy na dobu do uplynutí platnosti tohoto protokolu. Finanční příspěvek uvedený v čl. 2 odst. 2 písm. a) se z toho důvodu zvýší. Poplatky a podmínky pro majitele plavidel uvedené v příloze se odpovídajícím způsobem upraví.Článek 7Podmínky upravující rybolovné činnosti – ustanovení o výlučnostiAniž je dotčeno ustanovení článku 6 dohody, mohou plavidla EU provozovat rybolov ve vodách Madagaskaru, pouze pokud mají platné oprávnění k rybolovu vystavené madagaskarským ministerstvem příslušným pro rybolov na základě tohoto protokolu a jeho přílohy.Článek 8Pozastavení a přezkum platby finančního příspěvku1. Bez ohledu na článek 9 dojde v následujících případech po vzájemné konzultaci stran k přezkoumání nebo pozastavení plateb finančního příspěvku stanoveného v čl. 2 odst. 2 písm. a) a b):a) jestliže provádění rybolovných činností v rybolovné oblasti Madagaskaru brání jiné důvody než přírodní živly;b) v odvětvových pokynech některé ze stran došlo k podstatným změnám, které mají dopad na příslušná ustanovení tohoto protokolu;c) pokud Unie zjistí, že dochází k porušování podstatných a základních prvků lidských práv stanovených článkem 9 dohody z Cotonou a postupem podle článků 8 a 96 uvedené dohody. V takovém případě se veškeré činnosti rybářských plavidel EU v madagaskarských vodách pozastavují.2. Unie si vyhrazuje právo částečně nebo úplně pozastavit výplatu zvláštního finančního příspěvku stanoveného v čl. 2 odst. 2 písm. b):a) pokud podle hodnocení ministerstva příslušného pro rybolov a na základě rozboru smíšeného výboru nejsou dosažené výsledky v souladu s plánem;b) v případě neprovedení tohoto finančního příspěvku.3. Vyplácení tohoto finančního příspěvku se obnoví po poradě a dohodě obou stran, jakmile dojde ke znovunastolení situace předcházející událostem uvedeným v odstavci 1 nebo pokud to odůvodňují výsledky finančního provádění uvedené v odstavci 2.Článek 9Pozastavení provádění protokolu1. Na podnět jedné ze stran dojde po vzájemné konzultaci a dohodě stran v rámci smíšeného výboru stanoveného v článku 9 dohody k pozastavení používání tohoto protokolu v těchto případech:a) rybolovným činnostem v rybolovné oblasti Madagaskaru brání mimořádné okolnosti s výjimkou přírodních živlů;b) Unie neprovede platby podle čl. 2 odst. 2 písm. a) z důvodů, na něž se nevztahuje článek 8 tohoto protokolu;c) dojde-li mezi stranami ke sporu o výklad a provádění tohoto protokolu a jeho přílohy, který nelze urovnat;d) pokud se některá ze stran neřídí ustanoveními tohoto protokolu a jeho přílohy;e) v odvětvových pokynech některé ze stran došlo k podstatným změnám, které mají dopad na příslušná ustanovení tohoto protokolu;f) zjistí-li některá ze stran porušení podstatných a základních prvků lidských práv stanovených v článku 9 dohody


text: z Cotonou a postupem podle článků 8 a 96 uvedené dohody;g) nebylo-li dodrženo prohlášení Mezinárodní organizace práce o zásadách a základních právech při práci uvedené v čl. 3 odst. 5 dohody.2. Pozastavení provádění protokolu je podmíněno písemným oznámením dotyčné strany o jejím záměru nejméně tři měsíce před datem, kdy má pozastavení nabýt účinku.3. V případě pozastavení provádění protokolu pokračují strany v konzultacích s cílem dosáhnout smírného narovnání sporu. Je-li takového narovnání dosaženo, provádění protokolu se znovu zahájí a částka finančního příspěvku se úměrně a pro rata temporis sníží podle doby, během které bylo používání protokolu pozastaveno.Článek 10Vnitrostátní právní předpisy1. Na činnost rybářských plavidel EU ve vodách Madagaskaru se vztahují vnitrostátní právní a správní předpisy Madagaskaru, nestanoví-li tento protokol a jeho příloha jinak.2. Orgány Madagaskaru oznámí Evropské komisi případné změny právních předpisů nebo nové právní předpisy v oblasti rybářské politiky.Článek 11DůvěrnostStrany zajistí, aby v kterémkoli okamžiku byly všechny údaje týkající se plavidel EU a jejich rybolovných činností ve vodách Madagaskaru považovány za důvěrné. Tyto údaje se používají výlučně k provádění dohody a pro účely řízení rybolovu, sledování, kontroly a dohledu příslušnými orgány.Článek 12Elektronická výměna údajůMadagaskar a Unie se zavazují, že neprodleně zavedou systémy potřebné pro elektronickou výměnu všech informací a dokumentů souvisejících s prováděním dohody. Na veškerou elektronickou výměnu musí být vyhotoveno potvrzení o přijetí. Elektronická forma dokumentu v jakémkoli bodě bude považována za rovnocennou papírové verzi.Obě strany okamžitě informují o jakékoliv poruše počítačového systému bránící elektronické výměně informací. V takových případech se informace a dokumenty související s prováděním dohody automaticky nahrazují papírovou verzí způsobem vymezeným v příloze.Článek 13Doba platnostiTento protokol a jeho příloha se použijí po dobu dvou let od svého prozatímního provádění stanoveného v článku 15, nejsou-li v souladu s článkem 14 vypovězeny.Článek 14Vypovězení1. V případě vypovězení tohoto protokolu oznámí dotyčná strana písemně druhé straně svůj úmysl vypovědět protokol nejméně šest měsíců před datem, kdy má vypovězení nabýt účinku.2. Po odeslání oznámení podle předcházejícího odstavce zahájí obě strany konzultace.Článek 15Prozatímní prováděníTento protokol je prováděn prozatímně ode dne svého podpisu, nejdříve ode dne 1. ledna 2013.Článek 16Vstup v platnostTento protokol a jeho příloha vstupují v platnost dnem, ke kterému si strany vzájemně oznámí dokončení postupů nezbytných k tomuto účelu.Za Evropskou uniiZa Madagaskarskou republiku3а Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l’Union européennePer l’Unione europeaEiropas Savienības vārdā –Europos Sąjungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionen+++++ TIFF +++++За правителството на Република МадагаскарPor el Gobierno de la República de MadagascarZa vládu Madagaskarské republikyFor regeringen for Republikken MadagaskarFür die Regierung der Republik MadagaskarMadagaskari Vabariigi valitsuse nimelΓια την Κυβέρνηση της Δημοκρατίας της ΜαδαγασκάρηςFor the Government of the Republic of MadagascarPour le gouvernement de la République de MadagascarPer il governo della Repubblica del MadagascarMadagaskaras Republikas valdības vārdā –Madagaskaro Respublikos Vyriausybės varduA Madagaszkári Köztársaság kormánya részérőlGħall-Gvern tar-Repubblika tal-MadagaskarVoor de Regering van de Republiek MadagaskarW imieniu rządu Republiki MadagaskaruPelo Governo da República de MadagáscarPentru guvernul Republicii MadagascarZa


text: vládu Madagaskarskej republikyZa vlado Republike MadagaskarMadagaskarin tasavallan hallituksen puolestaPå Republiken Madagaskars regerings vägnar+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHAPODMÍNKY PRO PROVOZOVÁNÍ RYBOLOVNÝCH ČINNOSTÍ PLAVIDLY EVROPSKÉ UNIE V RYBOLOVNÉ OBLASTI MADAGASKARUKAPITOLA IOBECNÁ USTANOVENÍ1. Určení příslušného orgánuPro potřeby této přílohy a není-li uvedeno jinak, se každým odkazem na Evropskou unii (EU) nebo na Madagaskar rozumí tento příslušný orgán:a) v případě EU: Evropská komise, popřípadě prostřednictvím delegace EU v Madagaskaru;b) v případě Madagaskaru: ministerstvo příslušné pro rybolov.2. Rybolovná oblast MadagaskaruVšechna ustanovení protokolu a jeho příloh se vztahují výlučně na rybolovnou oblast Madagaskaru, jak je vymezena v dodatcích 3 a 4, aniž by byla dotčena následující ustanovení:a) Pokud jde o plavidla lovící tuňáky vlečnou sítí a plavidla pro povrchový rybolov na dlouhou lovnou šňůru, plavidla EU budou moci provozovat rybolovné činnosti ve vodách, které jsou dále než 20 námořních mil od základních linií;b) Musí přitom dodržovat ochranné pásmo 3 námořních mil kolem vnitrostátních zařízení s uzavíracím mechanismem;c) S cílem zachovat udržitelné využívání některých druhů žijících při dně vnitrostátními provozovateli jsou v oblastech Banc de Leven a Banc de Castor, jejichž souřadnice jsou uvedeny v dodatku 5, zakázány rybolovné činnosti plavidel pro povrchový rybolov, na něž se vztahuje tento protokol.3. Určení místního zástupceJakékoli plavidlo EU, které chce získat oprávnění k rybolovu vydané podle tohoto protokolu by mělo být zastoupeno zástupcem s bydlištěm na Madagaskaru.4. Bankovní účetMadagaskar sdělí EU do data prozatímního používání protokolu údaje o bankovním účtu (bankovních účtech), na který (které) mají být zaplaceny finanční částky za plavidla EU v rámci dohody. Náklady související s bankovními převody jdou na účet majitelů plavidel.KAPITOLA IIOPRÁVNĚNÍ K RYBOLOVU TUŇÁKA1. Podmínka k získání oprávnění k rybolovu tuňáka - způsobilá plavidlaOprávnění k rybolovu tuňáka podle článku 6 dohody jsou vydávána za podmínky, že plavidlo je zapsáno v evidenci rybářských plavidel EU, která jsou uvedena na seznamu rybářských plavidel s povolením od komise IOTC, a že všechny předcházející povinnosti, které souvisejí s majitelem plavidla, velitelem nebo plavidlem samým a které vyplývají z jejich rybolovných činností v Madagaskaru v rámci dohody a madagaskarských právních předpisů v oblasti rybolovu, byly splněny.2. Žádosti o oprávnění k rybolovuEU předloží Madagaskaru žádost o oprávnění k rybolovu za každé plavidlo, které si přeje lovit v rámci dohody, nejméně 15 pracovních dnů přede dnem začátku požadované doby platnosti a použije formulář uvedený v dodatku 1.Žádost musí být napsána na stroji nebo čitelně velkými tiskacími písmeny;U každé první žádosti o oprávnění k rybolovu podle platného protokolu nebo v důsledku technické změny dotyčného plavidla musí být k žádosti připojeny:a) doklad o zaplacení zálohy na dobu platnosti požadovaného oprávnění k rybolovu;b) jméno, adresa a kontaktní údaje:i) majitele rybářského plavidla;ii) provozovatele rybářského plavidla;iii) místního zástupce plavidla;c) současná barevná fotografie plavidla, která byla pořízena z bočního pohledu a má minimální rozměr 15 cm × 10 cm;d) osvědčení o způsobilosti plavidla k plavbě;e) registrační číslo plavidla;f) osvědčení o zdravotní nezávadnosti plavidla doručené příslušným orgánem EU;g) kontaktní údaje rybářského plavidla (fax, e-mail atd.).Pro obnovení oprávnění k rybolovu podle platného protokolu v případě plavidla, jehož technické vlastnosti se nezměnily, se k žádosti o obnovení připojí pouze důkaz o zaplacení