text: 1 nebo, v případě prvního vstupu, příkazu k jednotlivému nebo hromadnému přesunu vydaného ze strany EUFOR. Při vstupu na území hostitelského státu, při jeho opouštění nebo při pohybu po něm nepodléhají pasovým a vízovým předpisům ani imigračním a celním kontrolám.2. Pracovníci EUFOR nepodléhají předpisům hostitelského státu o registraci a kontrole cizích státních příslušníků, avšak nezískávají právo na trvalý pobyt nebo bydliště na území hostitelského státu.3. Hostitelskému státu se pro informaci předá seznam majetku a dopravních prostředků EUFOR, které vstupují na území hostitelského státu, projíždějí jím nebo je opouštějí za účelem podpory operace. EUFOR je však osvobozena od povinnosti předkládat jakoukoli jinou celní dokumentaci a podrobovat se kontrole.4. Pracovníci EUFOR mohou na území hostitelského státu řídit motorová vozidla a letadla, pokud mají platný vnitrostátní, mezinárodní nebo vojenský řidičský průkaz nebo případně pilotní licenci.5. Pro účely operace udělí hostitelský stát EUFOR a pracovníkům EUFOR svobodu pohybu a svobodu cestování na svém území, včetně vzdušného prostoru, ve spolupráci s příslušnými orgány hostitelského státu v souladu s článkem 18 této dohody.6. Pro účely operace a po dohodě s příslušnými čadskými orgány může EUFOR na území hostitelského státu, včetně vzdušného prostoru, provádět cvičení, včetně cvičení se zbraněmi.7. Pro účely operace může EUFOR používat silnice, mosty, trajekty a letiště bez placení cel, mýtného, daní nebo jiných poplatků. EUFOR není osvobozena od přiměřených poplatků za požadované a přijaté služby podle podmínek platných pro služby poskytované ozbrojeným silám hostitelského státu.Článek 5Výsady a imunity udělené EUFOR hostitelským státem1. Zařízení EUFOR jsou nedotknutelná. Zástupci hostitelského státu do nich nevstoupí bez souhlasu velitele sil EU.2. Zařízení EUFOR, jejich vybavení a jiný majetek v nich, jakož i dopravní prostředky nesmějí být předmětem prohlídky, zabavení, obstavení nebo exekuce.3. EUFOR a její vlastnictví a majetek, bez ohledu na jejich umístění a držitele, jsou vyňaty ze všech forem právních řízení.4. Archivy a dokumenty EUFOR jsou vždy nedotknutelné, bez ohledu na jejich umístění.5. Úřední korespondence EUFOR je nedotknutelná. Úřední korespondencí se rozumí veškerá korespondence týkající se operace a jejích funkcí.6. Pokud jde o zboží zakoupené nebo dovážené, služby poskytované a zařízení používaná EUFOR pro účely operace, jsou EUFOR a poskytovatelé služeb nebo dodavatelé, nejsou-li státními příslušníky hostitelského státu, osvobozeni od všech státních, regionálních a obecních dávek, daní a podobných poplatků. EUFOR není osvobozena od dávek, daní a poplatků, pokud jde o platby za poskytnuté služby.7. Hostitelský stát povolí vstup zboží, vojenských vozidel, vojenského vybavení a výrobků určených výhradně pro operaci a osvobodí je od veškerých cel, mýtného, daní a podobných poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a poplatků, pokud jde o platby za jiné poskytnuté služby.Článek 6Výsady a imunity udělené pracovníkům EUFOR hostitelským státem1. Pracovníci EUFOR nesmějí být žádnou formou zatčeni ani zadrženi.2. Doklady, korespondence a majetek pracovníků EUFOR jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření povolených podle odstavce 6.3. Pracovníci EUFOR jsou vyňati z trestní pravomoci hostitelského státu.Vysílající stát nebo případně dotyčný orgán EU se může vynětí pracovníků EUFOR z trestní pravomoci vzdát. Toto vzdání se musí být vždy výslovné.4. Pracovníci EUFOR jsou vyňati z občanské a správní pravomoci hostitelského státu, pokud jde o ústní nebo


text: písemný projev a o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností. Pokud je proti pracovníkům EUFOR zahájeno jakékoliv občanskoprávní řízení u jakéhokoliv soudu hostitelského státu, je to neprodleně oznámeno veliteli sil EU a příslušnému orgánu vysílajícího státu nebo dotyčnému orgánu EU. Před započetím řízení před soudem velitel sil EU a příslušný orgán vysílajícího státu nebo dotyčný orgán EU dosvědčí soudu, zda se pracovník EUFOR daného jednání dopustil při výkonu služebních povinností.Pokud se pracovník jednání dopustil při výkonu služebních povinností, není řízení zahájeno a použije se ustanovení článku 15. Pokud se jednání nedopustil při výkonu služebních povinností, může řízení pokračovat. Svědectví velitele sil EU a příslušného orgánu vysílajícího státu nebo dotyčného orgánu EU je pro pravomoc hostitelského státu závazné a hostitelský stát je nemůže napadnout.Je-li řízení zahájeno z podnětu pracovníka EUFOR, nelze se odvolávat na vynětí z pravomoci, pokud jde o jakýkoliv protinárok přímo související s hlavní žalobou.5. Pracovníci EUFOR nemají povinnost vypovídat jako svědci.6. Proti pracovníkům EUFOR nemohou být provedena exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi. Majetek pracovníků EUFOR, u kterého velitel sil EU dosvědčí, že je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením pro účely výkonu rozsudku, rozhodnutí nebo příkazu. Pracovníci EUFOR nepodléhají v občanskoprávním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.7. Vynětí pracovníků EUFOR z pravomoci hostitelského státu neznamená jejich vynětí z pravomoci vysílajícího státu.8. Pracovníci EUFOR jsou, pokud jde o služby poskytované pro EUFOR, vyňati z působnosti předpisů o sociálním zabezpečení platných v hostitelském státě.9. Pracovníci EUFOR jsou v hostitelském státě osvobozeni od všech forem zdanění platu a jiných požitků, které jim vyplácí EUFOR nebo vysílající státy, jakož i jakýchkoliv příjmů pocházejících odjinud než z hostitelského státu.10. Používané předměty osobní potřeby pracovníků EUFOR jsou osvobozeny od veškerých cel a daní podle ustanovení aktu 2/92-UDEAC/556-CD-SE 1 ze dne 30. dubna 1992. Za účelem tohoto osvobození podá velitel sil EU u příslušných orgánů jím podepsanou žádost o potvrzení o osvobození.Osobní zavazadla pracovníků EUFOR jsou osvobozena od prohlídek, pokud neexistují vážné důvody se domnívat, že obsahují předměty, které nejsou určeny pro osobní potřebu pracovníků EUFOR, nebo předměty, jejichž dovoz nebo vývoz je zakázán zákonem nebo regulován karanténními předpisy hostitelského státu. Prohlídka je prováděna pouze v přítomnosti dotčeného pracovníka EUFOR nebo zplnomocněného zástupce EUFOR.Článek 7Místní pracovníciMístní pracovníci požívají výsad a imunit pouze v rozsahu přiznaném hostitelským státem. Hostitelský stát však vykonává pravomoc nad pracovníky způsobem, který zbytečně nenarušuje výkon funkcí operace.Článek 8Trestní pravomocPříslušné orgány vysílajícího státu mají právo vykonávat na území hostitelského státu veškerou trestní pravomoc a disciplinární pravomoci, které jim uděluje zákon vysílajícího státu, vůči všem pracovníkům EUFOR podléhajícím tomuto zákonu.Článek 9Uniforma a zbraně1. Nošení uniformy se řídí předpisy přijatými velitelem sil EU.2. Vojenští pracovníci EUFOR mohou nosit zbraně a střelivo pod podmínkou, že jsou k tomu zmocněni příkazem.Článek 10Podpora poskytovaná hostitelským státem a uzavírání smluv1. Hostitelský stát souhlasí, že na žádost EUFOR poskytne pomoc při hledání vhodných zařízení.2. Hostitelský stát bezplatně poskytne zařízení, která jsou v jeho vlastnictví, a zařízení ve vlastnictví soukromých

type: contracts

jurisdiction: EU


text: právnických osob, pokud jsou požadována pro provádění správních a provozních činností EUFOR.3. Hostitelský stát poskytne v rámci svých možností a prostředků pomoc při přípravě, zřízení, plnění a podpoře operace. Pomoc a podpora operace ze strany hostitelského státu se poskytují za stejných podmínek jako pomoc a podpora poskytovaná ozbrojeným silám hostitelského státu.4. Právo, jímž se řídí smlouvy uzavřené ze strany EUFOR v hostitelském státě, stanoví příslušná smlouva.5. Smlouva může stanovit, že pro spory vyplývající z plnění smlouvy se použije postup pro řešení sporů uvedený v čl. 15 odst. 3 a 4.6. Hostitelský stát umožní plnění smluv, které EUFOR uzavře s obchodními subjekty pro účely operace.Článek 11Změny zařízení1. EUFOR má oprávnění stavět, měnit nebo jinak upravovat zařízení podle svých provozních požadavků.2. Hostitelský stát nepožaduje od EUFOR za tyto stavby, změny nebo úpravy žádné odškodnění.Článek 12Zemřelí pracovníci EUFOR1. Velitel sil EU má právo postarat se o repatriaci zemřelých pracovníků EUFOR, jakož i jejich osobního majetku, a přijmout za tím účelem vhodná opatření.2. Pitva zemřelého člena EUFOR se neuskuteční bez souhlasu příslušného státu a bez přítomnosti zástupce EUFOR nebo příslušného státu.3. Hostitelský stát a EUFOR spolupracují v co nejširším rozsahu, aby zajistily bezodkladnou repatriaci zemřelých pracovníků EUFOR.Článek 13Bezpečnost EUFOR a vojenská policie1. Hostitelský stát přijme veškerá nezbytná opatření k zajištění ochrany a bezpečnosti EUFOR a jejích pracovníků.2. EUFOR je oprávněna přijmout opatření nezbytná k ochraně svých zařízení, včetně zařízení používaných při výcviku, proti jakémukoliv útoku nebo vniknutí z vnějšíku.3. Velitel sil EU může zřídit jednotku vojenské policie, aby udržovala pořádek v zařízeních EUFOR.4. Jednotka vojenské policie může také, po konzultaci a ve spolupráci s vojenskou policií nebo policií hostitelského státu, působit mimo tato zařízení, aby zajistila udržování pořádku a kázně mezi pracovníky EUFOR.Článek 14Komunikace1. EUFOR může instalovat a provozovat rádiové vysílače a přijímače i satelitní systémy. Spolupracuje s příslušnými orgány hostitelského státu s cílem předejít konfliktům při používání vhodných kmitočtů. Hostitelský stát poskytne bezplatný přístup k frekvenčnímu spektru.2. EUFOR požívá práva na neomezenou komunikaci prostřednictvím rádia (včetně satelitních, mobilních a ručních radiových zařízení), telefonu, telegrafu, faxu a jiných prostředků, jakož i práva instalovat vybavení nezbytné pro udržování této komunikace v zařízeních EUFOR a mezi nimi, včetně kladení kabelů a pozemních vedení pro účely operace.3. Ve svých zařízeních může EUFOR provést úpravy nezbytné pro doručování poštovních zásilek určených EUFOR nebo pracovníkům EUFOR a poštovních zásilek jimi odesílaných.4. Instalace výše uvedeného vybavení se provádí v úzké spolupráci s hostitelským státem v souladu s článkem 18 této dohody.Článek 15Nároky uplatňované v případě smrti, zranění, poškození a ztráty1. EUFOR a pracovníci EUFOR neodpovídají za škodu na soukromém nebo veřejném majetku ani za jeho ztrátu související s provozními potřebami nebo vzniklou v důsledku činností souvisejících s občanskými nepokoji nebo ochranou EUFOR.2. S cílem dosáhnout mimosoudního narovnání se nároky uplatňované v případě škody na soukromém nebo veřejném majetku nebo v případě jeho ztráty nespadající pod odstavec 1 a nároky uplatňované v případě smrti nebo zranění osob nebo v případě škody na majetku EUFOR či jeho ztráty předávají EUFOR prostřednictvím příslušných orgánů hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené právnickými nebo


text: fyzickými osobami z hostitelského státu, anebo příslušným orgánům hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené ze strany EUFOR.3. Pokud není možné dosáhnout mimosoudního narovnání, je nárok předán výboru pro stížnosti, který se skládá ze stejného počtu zástupců EUFOR a zástupců hostitelského státu. Narovnání je dosaženo vzájemnou dohodou.4. Pokud není možné dosáhnout narovnání v rámci výboru pro stížnosti, je spor:a) u nároků do výše 40000 EUR včetně řešen diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU;b) u nároků převyšujících částku uvedenou v písmenu a) předložen rozhodčímu soudu, jehož rozhodnutí jsou závazná.5. Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců, z nichž jednoho jmenuje hostitelský stát, dalšího jmenuje EUFOR a třetího jmenují společně hostitelský stát a EUFOR. Pokud některá ze stran nejmenuje rozhodce do dvou měsíců nebo nelze-li dosáhnout dohody mezi hostitelským státem a EUFOR o jmenování třetího rozhodce, jmenuje daného rozhodce předseda Soudního dvora Evropských společenství.6. EUFOR a správní orgány hostitelského státu uzavřou správní ujednání, kterým se určí pravomoci výboru pro stížnosti a soudu, jednací řády těchto orgánů a podmínky, za kterých je možné uplatňovat nároky.Článek 16Spolupráce a spory1. Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním této dohody jsou řešeny společně zástupci EUFOR a příslušnými orgány hostitelského státu.2. Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory ohledně výkladu nebo provádění této dohody výhradně diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU.Článek 17Jiná ustanovení1. Kdykoli tato dohoda odkazuje na výsady, imunity a práva EUFOR a pracovníků EUFOR, odpovídá za jejich plnění a dodržování příslušnými místními orgány hostitelského státu vláda hostitelského státu.2. Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl odchýlit se od práv, která může mít kterýkoli členský stát EU nebo kterýkoli jiný stát podílející se na EUFOR podle jiných dohod, a ani tak nesmí být vykládáno.Článek 18Prováděcí opatřeníPro účely provádění této dohody mohou být provozní, správní a technické záležitosti předmětem samostatných ujednání, která budou uzavřena mezi velitelem sil EU a správními orgány hostitelského státu.Článek 19Vstup v platnost a ukončení1. Tato dohoda se prozatímně uplatňuje od dne podpisu a vstupuje v platnost, jakmile každá ze stran dokončí své vnitřní schvalovací postupy, a zůstává v platnosti do dne odjezdu poslední složky EUFOR a posledních pracovníků EUFOR, oznámeného ze strany EUFOR.2. Bez ohledu na odstavec 1 se čl. 4 odst. 7, čl. 5 odst. 1, 2, 3, 6 a 7, čl. 6 odst. 1, 3, 4, 6, 8, 9 a 10, čl. 10 odst. 2, článek 11, čl. 13 odst. 1 a 2 a článek 15 považují za použitelné ode dne rozmístění prvních pracovníků EUFOR, pokud tento den předcházel dni vstupu této dohody v platnost.3. Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou mezi stranami.4. Ukončení této dohody se nedotkne žádných práv nebo povinností vyplývajících z plnění této dohody před tímto ukončením.V Ndžameně dne 6. března 2008 ve čtyřech vyhotoveních v jazyce francouzském.[1] Úř. věst. L 279, 23.10.2007, s. 21.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12008M/PRO/03
 Konsolidované znění Smlouvy o fungování Evropské unie - PROTOKOLY - Protokol (č. 3) o statutu Soudního dvora Evropské unie
 Úřední věstník 115 , 09/05/2008 S. 0210 - 0229
 PROTOKOL (č. 3)O STATUTU SOUDNÍHO DVORA EVROPSKÉ UNIEVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI stanovit statut Soudního dvora Evropské unie podle článku 281 Smlouvy o fungování Evropské unie,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o fungování Evropské unie a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:Článek 1Soudní dvůr Evropské unie je zřízen a vykonává své funkce v souladu s ustanoveními Smluv a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o ESAE) a tohoto statutu.HLAVA IPOSTAVENÍ SOUDCŮ A GENERÁLNÍCH ADVOKÁTŮČlánek 2Každý soudce je povinen před nastoupením do své funkce složit na veřejném zasedání před Soudním dvorem přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 3Soudci jsou vyňati z pravomoci soudů. Pokud jde o úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, jsou vyňati z pravomoci soudů i po skončení svých funkcí.Soudní dvůr je může rozhodnutím přijatým v plénu této imunity zbavit. Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.Je-li po zbavení imunity zahájeno proti některému soudci trestní řízení, může být tento soudce v každém členském státě postaven pouze před takový soud, který je příslušný k trestnímu řízení proti soudcům nejvyšších soudních instancí v tomto členském státě.Články 11 až 14 a článek 17 Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucího soudní kanceláře a pomocné zpravodaje Soudního dvora Evropské unie, aniž jsou dotčena ustanovení týkající se imunity soudců, která jsou uvedena v předchozích pododstavcích.Článek 4Soudci nesmí vykonávat žádnou politickou nebo správní funkci.Neudělí-li Rada prostou většinou mimořádně výjimku z tohoto pravidla, nesmějí během funkčního období vykonávat žádnou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost.Při svém nástupu se slavnostně zavazují během výkonu své funkce i po jejím skončení zachovávat povinnosti vyplývající z jejich funkce, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání při přijímání některých funkcí nebo některých výhod po tomto skončení funkce.V případě pochybnosti rozhoduje Soudní dvůr. Týká-li se rozhodnutí člena Tribunálu nebo člena specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.Článek 5Funkce soudce zaniká kromě pravidelných obměn a smrti odstoupením.V případě odstoupení soudce se dopis o odstoupení zasílá předsedovi Soudního dvora s tím, aby jej předložil předsedovi Rady. Jeho uvědoměním se místo uvolňuje.Mimo případy, na které se použije článek 6, zastává každý soudce svou funkci, dokud se jí neujme jeho nástupce.Článek 6Soudce může být zbaven funkce nebo mu může být odňat nárok na důchod nebo jej nahrazující požitky pouze tehdy, nesplňuje-li nadále podle jednomyslného názoru soudců a generálních advokátů Soudního dvora požadované podmínky nebo neplní-li nadále povinnosti vyplývající ze své funkce. Dotyčný soudce se těchto jednání neúčastní. Je-li dotyčná osoba členem Tribunálu nebo specializovaného soudu, rozhodne Soudní dvůr po konzultaci dotyčného soudu.Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora sdělí rozhodnutí Soudního dvora předsedům Evropského


text: parlamentu a Komise a oznámí je předsedovi Rady.V případě rozhodnutí o zbavení některého soudce jeho funkce se místo uvolňuje oznámením tohoto rozhodnutí předsedovi Rady.Článek 7Skončí-li výkon funkce soudce před uplynutím jeho funkčního období, je nahrazen na zbývající část funkčního období.Článek 8Články 2 až 7 se vztahují i na generální advokáty.HLAVA IIORGANIZACE SOUDNÍHO DVORAČlánek 9Částečná obměna, k níž dochází každé tři roky, se střídavě týká čtrnácti a třinácti soudců.Částečná obměna generálních advokátů, k níž dochází každé tři roky, se týká vždy čtyř generálních advokátů.Článek 10Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora skládá před Soudním dvorem přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 11Soudní dvůr zajistí zastupování vedoucího soudní kanceláře v případě překážky na jeho straně.Článek 12Soudnímu dvoru jsou přiděleni úředníci a jiní zaměstnanci, aby zajistili jeho chod. Jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora pod dohledem předsedy.Článek 13Na žádost Soudního dvora mohou Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem rozhodnout o jmenování pomocných zpravodajů a upravit jejich postavení. Pomocní zpravodajové mohou být za podmínek stanovených jednacím řádem povoláni k účasti na přípravném šetření k věcem předloženým Soudnímu dvoru a ke spolupráci se soudcem zpravodajem.Pomocné zpravodaje jmenuje Rada prostou většinou z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti a mají požadovanou právnickou kvalifikaci. Před Soudním dvorem skládají přísahu, že budou svou funkci vykonávat zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že budou zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 14Soudci, generální advokáti a vedoucí soudní kanceláře musí mít bydliště v místě sídla Soudního dvora.Článek 15Soudní dvůr vykonává svou činnost nepřetržitě. Trvání soudních prázdnin stanoví Soudní dvůr s ohledem na své úřední potřeby.Článek 16Soudní dvůr zřizuje senáty složené ze tří a pěti soudců. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Velký senát je složen z třinácti soudců. Předsedá mu předseda Soudního dvora. Členy velkého senátu jsou rovněž předsedové senátů složených z pěti soudců a jiní soudci určení za podmínek stanovených jednacím řádem.Soudní dvůr zasedá ve velkém senátu, požádá-li o to členský stát nebo orgán Unie, který je účastníkem řízení.Soudní dvůr zasedá v plénu při řízení na základě čl. 228 odst. 2, čl. 245 druhého pododstavce, článku 247 nebo čl. 286 odst. 6 Smlouvy o fungování Evropské unie.Navíc může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude předložena plénu, má-li za to, že věc, kterou se zabývá, má mimořádný význam.Článek 17Soudní dvůr může platně rozhodovat jen v lichém počtu soudců.Rozhodnutí senátů složených ze tří nebo pěti soudců jsou platná, pouze pokud jsou přijata třemi soudci.Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je přítomno devět soudců.Rozhodnutí pléna Soudního dvora jsou platná, pouze pokud je přítomno patnáct soudců.V případě překážky na straně jednoho soudce senátu může být za podmínek stanovených jednacím řádem povolán soudce, který je členem jiného senátu.Článek 18Soudci a generální advokáti se nemohou účastnit rozhodování v žádné věci, ve které dříve vystupovali jako zmocněnci, poradci nebo advokáti některého z účastníků řízení nebo o níž byli


text: povoláni rozhodnout jako členové soudu či vyšetřovací komise nebo v jakémkoli jiném postavení.Jestliže má soudce nebo generální advokát ze zvláštního důvodu za to, že se nemůže účastnit projednávání a rozhodování v určité věci, sdělí to předsedovi. V případě, že se předseda domnívá, že se některý soudce nebo generální advokát nemá ze zvláštního důvodu účastnit projednávání a rozhodování v určité věci, upozorní na to dotyčného.V případě obtíží při použití tohoto článku rozhoduje Soudní dvůr.Účastník řízení se nemůže dovolávat státní příslušnosti soudce nebo skutečnosti, že soudce jeho státní příslušnosti není členem Soudního dvora nebo některého senátu, za tím účelem, aby žádal změnu složení Soudního dvora nebo některého senátu.HLAVA IIIŘÍZENÍ PŘED SOUDNÍM DVOREMČlánek 19Členské státy a orgány Unie zastupuje před Soudním dvorem zmocněnec jmenovaný pro každou jednotlivou věc; zmocněnci může být nápomocen poradce nebo advokát.Stejným způsobem jsou zastupovány státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní úřad ESVO uvedený ve zmíněné dohodě.Jiní účastníci řízení musí být zastoupeni advokátem.Zastupovat některého účastníka řízení před Soudním dvorem nebo mu být nápomocen může pouze advokát oprávněný k výkonu advokacie podle práva některého členského státu nebo jiného státu, který je stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru.Zmocněnci, poradci a advokáti vystupující před Soudním dvorem požívají práv a záruk nezbytných k nezávislému výkonu svých funkcí za podmínek, které určí jednací řád.Soudní dvůr má vůči poradcům a advokátům, kteří před ním vystupují, pravomoci obvykle přiznávané soudům, a to za podmínek, které určí jednací řád.Vysokoškolští učitelé, kteří jsou státními příslušníky členských států, jejichž právní řád jim přiznává právo vystupovat před soudy, požívají u Soudního dvora práv, která tento článek přiznává advokátům.Článek 20Řízení před Soudním dvorem má dvě části: písemnou a ústní.Písemná část řízení zahrnuje doručení žalob, spisů účastníků řízení, žalobních odpovědí a vyjádření a případně replik, jakož i veškerých podpůrných písemností a dokumentů nebo jejich ověřených opisů účastníkům řízení a orgánům Unie, jejichž rozhodnutí jsou předmětem sporu.Doručení zajistí vedoucí soudní kanceláře v pořadí a ve lhůtách stanovených jednacím řádem.Ústní část řízení zahrnuje přednesení zprávy soudce zpravodaje, slyšení zmocněnců, poradců a advokátů, jakož i stanoviska generálního advokáta a podle potřeby i výslechu svědků a znalců.Má-li Soudní dvůr za to, že věc neobsahuje žádnou novou právní otázku, může po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.Článek 21Žaloba k Soudnímu dvoru se podává prostřednictvím vedoucího soudní kanceláře. Musí obsahovat jméno a bydliště nebo sídlo žalobce, postavení podepsaného, označení strany nebo stran, proti nimž žaloba směřuje, předmět sporu, návrhové žádání a stručný popis žalobních důvodů.K žalobě musí být v případě potřeby připojen akt, jehož zrušení se požaduje, nebo v případě uvedeném v článku 265 Smlouvy o fungování Evropské unie doklad o datu výzvy zmíněné v uvedeném článku. Jestliže tyto písemnosti nebyly k žalobě připojeny, vyzve vedoucí soudní kanceláře žalobce, aby jej v přiměřené lhůtě dodal, přičemž žaloba nesmí být odmítnuta proto, že tato vada byla odstraněna teprve po uplynutí lhůty stanovené pro podání žaloby.Článek 22V případech podle článku 18 Smlouvy o ESAE se opravný prostředek podává k Soudnímu dvoru prostřednictvím vedoucího soudní kanceláře.


text: Musí obsahovat jméno a bydliště nebo sídlo navrhovatele, postavení podepsaného, označení rozhodnutí, proti němuž se opravný prostředek podává, označení účastníků řízení, předmět sporu, návrhové žádání a stručný popis žalobních důvodů.K opravnému prostředku musí být připojen ověřený opis napadeného rozhodnutí rozhodčího výboru.Zamítne-li Soudní dvůr opravný prostředek, nabývá rozhodnutí rozhodčího výboru právní moci.Zruší-li Soudní dvůr rozhodnutí rozhodčího výboru, může být řízení před rozhodčím výborem na návrh některého z účastníků řízení znovu zahájeno. Rozhodčí výbor je přitom vázán právním názorem vyjádřeným v rozhodnutí Soudního dvora.Článek 23V případech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie doručí příslušný vnitrostátní soud Soudnímu dvoru své rozhodnutí, jímž bylo řízení přerušeno a věc předložena Soudnímu dvoru. Toto rozhodnutí pak oznámí vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora účastníkům řízení, členským státům a Komisi, jakož i orgánu, instituci nebo jinému subjektu Unie, který přijal akt, jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu.Do dvou měsíců od tohoto oznámení mají účastníci řízení, členské státy, Komise a podle okolností i orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, který přijal akt, jehož platnost nebo výklad je předmětem sporu, právo předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.V případech uvedených v článku 267 Smlouvy o fungování Evropské unie oznámí vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora rozhodnutí vnitrostátního soudu státům, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu úřadu ESVO uvedenému ve zmíněné dohodě, a které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení, jedná-li se o některou z oblastí působnosti zmíněné dohody, předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.Pokud dohoda týkající se určité oblasti uzavřená mezi Radou a jedním nebo více třetími státy stanoví, že tyto státy mají právo předkládat spisy účastníků řízení nebo vyjádření, pokud soud členského státu požádá Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce spadající do oblasti působnosti dohody, je rozhodnutí vnitrostátního soudu obsahující uvedenou otázku také oznámeno dotyčným třetím státům, které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.Článek 23a [*]Jednací řád může upravit zrychlené řízení a, v souvislosti s žádostmi o rozhodnutí o předběžné otázce týkajícími se prostoru svobody, bezpečnosti a práva, naléhavé řízení.V těchto řízeních lze pro předkládání spisů nebo písemných vyjádření stanovit kratší lhůtu, než je lhůta stanovená v článku 23, a odchylně od čl. 20 čtvrtého pododstavce lze stanovit, že věc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.V naléhavém řízení lze mimoto omezit okruh účastníků řízení a ostatních zúčastněných uvedených v článku 23 oprávněných předkládat spisy nebo písemná vyjádření a v případech mimořádné naléhavosti lze upustit od písemné části řízení.Článek 24Soudní dvůr může vyzvat účastníky řízení, aby předložili veškeré dokumenty a poskytli veškeré informace, které pokládá za žádoucí. V případě odmítnutí to Soudní dvůr vezme na vědomí.Soudní dvůr může rovněž požádat členské státy a orgány, instituce nebo jiné subjekty Unie, které nejsou účastníky řízení, o veškeré údaje, jež považuje za nezbytné pro účely řízení.Článek 25Soudní dvůr může kdykoli pověřit kteroukoli osobu, sdružení osob, úřad, výbor nebo orgán podle své volby vypracováním odborného posudku.Článek 26Výslech svědků se provádí za podmínek, které stanoví jednací řád.Článek 27Vůči svědkům,


text: kteří odpírají plnit svědeckou povinnost, vykonává Soudní dvůr pravomoci soudům obvykle přiznávané a může ukládat peněžité tresty za podmínek, které stanoví jednací řád.Článek 28Svědci a znalci mohou být vyslechnuti pod přísahou ve formě, kterou stanoví jednací řád, anebo způsobem, který stanoví právní řád domovského státu svědka nebo znalce.Článek 29Soudní dvůr může přikázat, aby byl svědek nebo znalec vyslechnut soudním orgánem v místě svého bydliště.Tento příkaz se zašle k provedení příslušnému soudnímu orgánu způsobem, který stanoví jednací řád. Písemnosti, které byly získány na základě tohoto dožádání, se vracejí Soudnímu dvoru stejným způsobem.Soudní dvůr nese náklady, pokud je případně nepřenese na účastníky řízení.Článek 30Každý členský stát posuzuje porušení přísahy svědky nebo znalci jako obdobný trestný čin spáchaný před svým vnitrostátním soudem v občanskoprávním řízení. Na základě oznámení Soudního dvora stíhá pachatele tohoto činu před příslušným vnitrostátním soudem.Článek 31Jednání je veřejné, nerozhodne-li Soudní dvůr z vážných důvodů z úřední povinnosti nebo na návrh účastníků řízení jinak.Článek 32V průběhu jednání může Soudní dvůr vyslýchat znalce, svědky i samotné účastníky řízení. Účastníci řízení však před ním mohou vystupovat pouze prostřednictvím svých zástupců.Článek 33O každém jednání se sepisuje protokol, který podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře.Článek 34Pořad jednání stanoví předseda.Článek 35Porady Soudního dvora jsou a zůstanou tajné.Článek 36Rozsudky musí být odůvodněny. Uvádějí se v nich jména soudců, kteří se účastnili rozhodování.Článek 37Rozsudky podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře. Vyhlašují se na veřejném zasedání.Článek 38Soudní dvůr rozhoduje o nákladech řízení.Článek 39Předseda Soudního dvora může ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu může odchylovat od určitých pravidel obsažených v tomto statutu a které bude upraveno jednacím řádem, rozhodnout o návrzích na odklad provádění nebo vykonatelnosti napadeného aktu podle článku 278 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle článku 157 Smlouvy o ESAE, na nařízení předběžných opatření podle článku 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo na zastavení výkonu rozhodnutí podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE.V případě překážky na straně předsedy jej zastoupí jiný soudce za podmínek stanovených jednacím řádem.Rozhodnutí vydané předsedou nebo jeho zástupcem má pouze předběžnou povahu a nepředjímá rozhodnutí Soudního dvora ve věci samé.Článek 40Členské státy a orgány Unie mohou ve sporech předložených Soudnímu dvoru vstoupit do řízení.Totéž právo mají instituce a jiné subjekty Unie a každá jiná osoba, které mohou prokázat zájem na rozhodnutí sporu předloženého Soudnímu dvoru. Fyzické nebo právnické osoby nesmějí zasahovat do sporů mezi členskými státy, sporů mezi orgány Unie nebo sporů mezi členskými státy a orgány Unie.Aniž je dotčen druhý pododstavec, mohou státy, které jsou stranami Dohody o Evropském hospodářském prostoru a které nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní úřad ESVO uvedený ve zmíněné dohodě, vstoupit do řízení ve sporech týkajících se některé oblasti působnosti zmíněné dohody.Návrhová žádání obsažená v návrhu na vstup do řízení se omezí na podporu návrhového žádání jednoho z hlavních účastníků řízení.Článek 41Jestliže žalovaný nepodá písemné návrhové žádání, ačkoli byl řádně vyrozuměn, bude proti němu vydán rozsudek pro zmeškání. Proti rozsudku se lze odvolat ve lhůtě jednoho měsíce po jeho oznámení. Nerozhodne-li Soudní


text: dvůr jinak, nemá odvolání odkladný účinek na výkon rozsudku pro zmeškání.Článek 42Členské státy, orgány, instituce a jiné subjekty Unie a ostatní fyzické nebo právnické osoby mohou v případech a za podmínek, které budou stanoveny jednacím řádem, vznést námitky třetí osoby proti rozsudkům, jestliže se tyto rozsudky týkají jejich práv a jestliže byly vydány bez jejich účasti.Článek 43V případě pochybností o smyslu a dosahu některého rozsudku je Soudní dvůr příslušný podat jeho výklad na žádost kteréhokoli účastníka řízení nebo orgánu Unie, jestliže prokáží, že mají na věci oprávněný zájem.Článek 44Obnovu řízení lze u Soudního dvora žádat jen z toho důvodu, že byly zjištěny nové rozhodné skutečnosti, které před vynesením rozsudku nebyly známy Soudnímu dvoru ani účastníku řízení, který o obnovu žádá.Obnovené řízení se zahajuje rozhodnutím Soudního dvora, které výslovně uvádí existenci nové skutečnosti, přiznává jí význam odůvodňující obnovení řízení a prohlašuje proto žádost za přípustnou.Žádost o obnovu řízení není přípustná po uplynutí lhůty deseti let od vydání rozsudku.Článek 45Jednací řád stanoví prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti.Zánik nároku pro zmeškání lhůty nelze namítat, jestliže dotyčná strana prokáže působení náhody nebo vyšší moci.Článek 46Nároky vůči Unii z mimosmluvní odpovědnosti se promlčují za pět let ode dne, kdy nastala skutečnost, na níž se zakládají. Promlčení se přerušuje buď podáním žaloby u Soudního dvora, nebo předběžnou žádostí, kterou poškozený předloží příslušnému orgánu Unie. V naposledy uvedeném případě musí být žaloba podána ve lhůtě dvou měsíců stanovené v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie; podle okolností se použije čl. 265 druhý pododstavec Smlouvy o fungování Evropské unie.Tento článek se rovněž vztahuje na nároky vůči Evropské centrální bance z mimosmluvní odpovědnosti.HLAVA IVTRIBUNÁLČlánek 47Ustanovení čl. 9 prvního pododstavce, článků 14 a 15, čl. 17 prvního, druhého, čtvrtého a pátého pododstavce a článku 18 se použijí na Tribunál a jeho členy.Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a článků 10, 11 a 14 se přiměřeně použijí pro vedoucího soudní kanceláře Tribunálu.Článek 48Tribunál se skládá ze dvaceti sedmi soudců.Článek 49Členové Tribunálu mohou být povoláni, aby plnili úkoly generálního advokáta.Úlohou generálního advokáta je předkládat veřejně, zcela nestranně a nezávisle odůvodněná stanoviska v některých věcech předložených Tribunálu a být mu tím nápomocen při plnění jeho poslání.Kritéria pro výběr těchto věcí a postup povolávání generálních advokátů stanoví jednací řád Tribunálu.Člen povolaný k výkonu funkce generálního advokáta v určité věci se nesmí účastnit rozhodování v téže věci.Článek 50Tribunál zasedá v senátech o třech nebo pěti soudcích. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Složení senátů a přidělování věcí jednotlivým senátům určí jednací řád. Ve věcech vymezených jednacím řádem může Tribunál zasedat v plénu nebo jako samosoudce.Jednací řád může rovněž stanovit, ve kterých věcech a za jakých podmínek Tribunál zasedá ve velkém senátu.Článek 51Odchylně od pravidla obsaženého v čl. 256 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie je Soudní dvůr příslušný rozhodovat o žalobách uvedených v článcích 263 a 265 Smlouvy o fungování Evropské unie podaných členským státem protia) aktu nebo nečinnosti Evropského parlamentu nebo Rady nebo obou


text: těchto orgánů jednajících společně, kromě:- rozhodnutí přijatých Radou podle čl. 108 odst. 2 třetího pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie,- aktů Rady přijatých podle nařízení Rady týkajícího se opatření na ochranu obchodu ve smyslu článku 207 Smlouvy o fungování Evropské unie,- aktů Rady, kterými Rada vykonává prováděcí pravomoci v souladu s čl. 291 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie;b) aktu nebo nečinnosti Komise podle čl. 331 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie.Dále je Soudní dvůr příslušný rozhodovat o žalobách uvedených v týchž článcích podaných orgánem Unie proti aktu nebo nečinnosti Evropského parlamentu, Rady, obou těchto orgánů jednajících společně nebo Komise nebo podaných orgánem Unie proti aktu nebo nečinnosti Evropské centrální banky.Článek 52Předseda Soudního dvora a předseda Tribunálu určí vzájemnou dohodou, za jakých podmínek budou úředníci a jiní zaměstnanci Soudního dvora poskytovat služby Tribunálu, aby zajistili jeho chod. Někteří úředníci a jiní zaměstnanci jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Tribunálu pod dohledem předsedy Tribunálu.Článek 53Řízení před Tribunálem se řídí hlavou III.Řízení před Tribunálem bude podle potřeby upřesněno a doplněno jednacím řádem. Jednací řád se může odchýlit od čl. 40 čtvrtého pododstavce a článku 41 s ohledem na zvláštnosti sporů v oblasti práv duševního vlastnictví.Odchylně od čl. 20 čtvrtého pododstavce může generální advokát předkládat odůvodněná stanoviska písemně.Článek 54Je-li žaloba nebo jiné podání určené Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Tribunálu; obdobně je-li žaloba nebo jiné podání určené Soudnímu dvoru omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Tribunálu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora.Pokud Tribunál zjistí, že není příslušný k řízení ve věci, ve které je příslušný Soudní dvůr, postoupí věc Soudnímu dvoru; obdobně pokud Soudní dvůr zjistí, že je k řízení příslušný Tribunál, postoupí věc Tribunálu, který již poté nemůže prohlásit svou nepříslušnost.Jsou-li Soudnímu dvoru i Tribunálu předloženy věci, které mají stejný předmět, týkají se stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, může Tribunál po vyslechnutí účastníků řízení přerušit řízení, dokud Soudní dvůr nevynese rozsudek, nebo je-li žaloba podána podle článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie, upustit od projednání věci, aby umožnil Soudnímu dvoru o těchto věcech rozhodnout. Za stejných okolností může Soudní dvůr rovněž rozhodnout o přerušení řízení, které před ním probíhá; v tom případě řízení před Tribunálem pokračuje.Pokud členský stát a orgán Unie napadají tentýž akt, upustí Tribunál od projednání věci, aby umožnil Soudnímu dvoru rozhodnout o těchto žalobách.Článek 55Vedoucí soudní kanceláře Tribunálu oznámí konečná rozhodnutí Tribunálu, rozhodnutí, která řeší věc pouze částečně, nebo rozhodnutí o otázce týkající se příslušnosti Tribunálu nebo přípustnosti žaloby všem účastníkům řízení, jakož i všem členským státům a orgánům Unie, přestože nevstoupily do řízení před Tribunálem.Článek 56Proti konečným rozhodnutím Tribunálu, proti rozhodnutím, která řeší věc pouze částečně, nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti Tribunálu nebo přípustnosti žaloby lze ve lhůtě dvou měsíců od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru.Tento opravný prostředek může podat kterýkoli účastník řízení, jehož návrhovému žádání nebylo zcela nebo zčásti vyhověno. Jiní vedlejší účastníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou podat opravný prostředek,


text: pouze pokud se jich rozhodnutí Tribunálu přímo týká.S výjimkou sporů mezi Unií a jejich zaměstnanci mohou tento opravný prostředek podat rovněž členské státy a orgány Unie, které nevstoupily do řízení před Tribunálem. Tyto členské státy a orgány mají stejné postavení jako členské státy nebo orgány, které vstoupily do řízení v prvním stupni.Článek 57Opravný prostředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutí Tribunálu, kterým byl zamítnut návrh na vstup do řízení, může osoba, jejíž návrh byla zamítnut, podat ve lhůtě dvou týdnů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.Účastníci řízení mohou podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutím Tribunálu přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle článku 157 nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lhůtě dvou měsíců od jejich oznámení.O opravných prostředcích uvedených v prvním a druhém pododstavci tohoto článku se rozhoduje postupem podle článku 39.Článek 58Opravné prostředky k Soudnímu dvoru jsou omezeny na právní otázky. Jsou přípustné pro nepříslušnost Tribunálu, pro nedostatky řízení před Tribunálem, které poškozují zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, či pro porušení právních předpisů Unie Tribunálem.Opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný.Článek 59Je-li podán opravný prostředek proti rozhodnutí Tribunálu, má řízení před Soudním dvorem písemnou a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu může Soudní dvůr poté, co byli vyslechnuti účastníci řízení a generální advokát, rozhodnout bez ústního jednání.Článek 60Aniž jsou dotčeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie nebo článek 157 Smlouvy o ESAE, nemá opravný prostředek odkladný účinek.Odchylně od článku 280 Smlouvy o fungování Evropské unie nabývá rozhodnutí Tribunálu, které ruší nařízení, právní moci až dnem, kdy uplyne lhůta stanovená v čl. 56 prvním pododstavci tohoto statutu, nebo pokud je v této lhůtě podán opravný prostředek, dnem jeho zamítnutí, aniž je dotčeno právo účastníka řízení požádat Soudní dvůr na základě článků 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 157 Smlouvy o ESAE o pozastavení účinků rozhodnutí, které bylo prohlášeno za neplatné, nebo o nařízení jiného předběžného opatření.Článek 61Je-li opravný prostředek opodstatněný, zruší Soudní dvůr rozhodnutí Tribunálu. Soudní dvůr může vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo věc vrátit zpět Tribunálu k rozhodnutí.Je-li věc vrácena Tribunálu, je tento tribunál vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Soudního dvora.Je-li opravný prostředek podaný členským státem nebo orgánem Unie, který nevstoupil do řízení před Tribunálem, opodstatněný, může Soudní dvůr určit, považuje-li to za nezbytné, které účinky zrušeného rozhodnutí Tribunálu jsou pro účastníky řízení zachovány.Článek 62V případech uvedených v čl. 256 odst. 2 a 3 Smlouvy o fungování Evropské unie může první generální advokát navrhnout Soudnímu dvoru, aby přezkoumal rozhodnutí Tribunálu, má-li za to, že existuje vážné nebezpečí narušení jednoty nebo souladu práva Unie.Návrh musí podat ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení rozhodnutí Tribunálu. Soudní dvůr rozhodne ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy mu první generální advokát podal návrh, zda je rozhodnutí třeba přezkoumat.Článek 62aSoudní dvůr rozhoduje o otázkách, které jsou


text: předmětem přezkumu, postupem pro naléhavé situace na základě spisu, který mu předá Tribunál.Osoby uvedené v článku 23 a v případech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie i účastníci řízení před Tribunálem mají právo předložit Soudnímu dvoru ve lhůtě stanovené k tomuto účelu své spisy nebo vyjádření k otázkám, které jsou předmětem přezkumu.Před vydáním rozhodnutí může Soudní dvůr rozhodnout o zahájení ústního jednání.Článek 62bV případech stanovených v čl. 256 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie a aniž jsou dotčeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie, nemají návrh na přezkoumání a rozhodnutí o zahájení přezkumného řízení odkladný účinek. Shledá-li Soudní dvůr, že rozhodnutí Tribunálu ohrožuje jednotu nebo soulad práva Unie, vrátí případ Tribunálu, který je vázán právním názorem Soudního dvora; Soudní dvůr může určit účinky rozhodnutí Tribunálu, které jsou pro účastníky řízení zachovány. Pokud však řešení sporu vyplývá, s přihlédnutím k výsledku přezkumu, ze skutkových zjištění, na nichž se zakládá rozhodnutí Tribunálu, rozhodne Soudní dvůr s konečnou platností.V případech stanovených v čl. 256 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie, není-li navržen přezkum nebo rozhodnuto o zahájení přezkumu, nabývají odpověď nebo odpovědi Tribunálu na otázky, které mu byly předloženy, účinku uplynutím lhůt stanovených k tomuto účelu v čl. 62 druhém pododstavci. Je-li zahájen přezkum, nabývají odpověď nebo odpovědi, které jsou předmětem přezkumu, účinku po jeho skončení, pokud Soudní dvůr nerozhodne jinak. Shledá-li Soudní dvůr, že rozhodnutí Tribunálu narušuje jednotu nebo soulad práva Unie, nahrazuje odpověď Soudního dvora na otázky, které jsou předmětem přezkumu, odpověď Tribunálu.HLAVA IVaSPECIALIZOVANÉ SOUDYČlánek 62cUstanovení o pravomocích, složení a organizaci specializovaných soudů zřízených podle článku 257 Smlouvy o fungování Evropské unie a o řízení před nimi jsou obsažena v příloze tohoto statutu.HLAVA VZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 63Jednací řády Soudního dvora a Tribunálu obsahují veškerá další ustanovení nezbytná k provádění a případnému doplňování tohoto statutu.Článek 64Pravidla o užívání jazyků vztahující se na Soudní dvůr Evropské unie stanoví Rada jednomyslně nařízením. Toto nařízení se přijme buď na žádost Soudního dvora a po konzultaci s Komisí a Evropským parlamentem, nebo na návrh Komise a po konzultaci se Soudním dvorem a Evropským parlamentem.Až do přijetí těchto pravidel zůstávají v účinnosti ustanovení jednacího řádu Soudního dvora a jednacího řádu Tribunálu týkající se užívání jazyků. Odchylně od článků 253 a 254 Smlouvy o fungování Evropské unie mohou být tato ustanovení změněna nebo zrušena pouze s jednomyslným souhlasem Rady.[*] Článek vložený rozhodnutím 2008/79/ES, Euratom (Úř. věst. L 24, 29.1.2008, s. 42).--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIEČlánek 1Soud pro veřejnou službu Evropské unie (dále jen "Soud pro veřejnou službu") má pravomoc rozhodovat v prvním stupni spory mezi Unií a jejími zaměstnanci podle článku 270 Smlouvy o fungování Evropské unie, včetně sporů mezi každou institucí nebo subjektem a jeho zaměstnanci, které spadají do pravomoci Soudního dvora Evropské unie.Článek 2Soud pro veřejnou službu se skládá ze sedmi soudců. Na žádost Soudního dvora může Rada kvalifikovanou většinou rozhodnout, že zvýší počet soudců.Soudci jsou jmenováni na dobu šesti let. Soudci, jejichž funkční období končí, mohou být jmenováni opakovaně.Každé uvolněné místo se obsazuje jmenováním


text: nového soudce na dobu šesti let.Článek 31. Soudce jmenuje Rada postupem stanoveným v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie po konzultaci s výborem zřízeným tímto článkem. Při jmenování soudců dbá Rada na vyvážené složení Soudu pro veřejnou službu na co nejširším zeměpisném základě z řad státních příslušníků členských států a z hlediska zastoupení vnitrostátních právních systémů.2. Každá osoba, která má občanství Unie a která splňuje podmínky stanovené v čl. 257 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie, může předložit svou kandidaturu. Rada stanoví na doporučení Soudního dvora podmínky a postupy pro předkládání a vyřizování kandidatur.3. Zřizuje se výbor složený ze sedmi osob z řad bývalých členů Soudního dvora a Tribunálu a obecně uznávaných právníků. Rada rozhoduje na doporučení předsedy Soudního dvora o jmenování členů výboru a pravidlech jeho fungování.4. Výbor vydává stanovisko ke vhodnosti kandidátů na výkon funkce soudce Soudu pro veřejnou službu. Výbor připojí k tomuto stanovisku seznam kandidátů, kteří mají nejvhodnější zkušenosti na nejvyšší úrovni. Tento seznam musí obsahovat počet kandidátů, který odpovídá alespoň dvojnásobku počtu soudců, které má Rada jmenovat.Článek 41. Soudci volí ze svého středu předsedu Soudu pro veřejnou službu na dobu tří let. Předseda může být zvolen opakovaně.2. Soud pro veřejnou službu zasedá v senátech o třech soudcích. Ve věcech vymezených jednacím řádem může rozhodovat v plénu, v senátu o pěti soudcích nebo jako samosoudce.3. Předseda Soudu pro veřejnou službu předsedá plénu a senátu o pěti soudcích. Předsedové senátů o třech soudcích jsou jmenováni za podmínek stanovených v odstavci 1. Je-li předseda Soudu pro veřejnou službu přidělen senátu o třech soudcích, předsedá mu.4. Pravomoci a usnášeníschopnost pléna, jakož i složení senátů a přidělování věcí jednotlivým senátům určí jednací řád.Článek 5Články 2 až 6, 14 a 15, čl. 17 první, druhý a pátý pododstavec a článek 18 statutu Soudního dvora Evropské unie se použijí na Soud pro veřejnou službu a jeho členy.Přísaha uvedená v článku 2 statutu se skládá před Soudním dvorem a rozhodnutí uvedená v článcích 3, 4 a 6 tohoto statutu přijímá Soudní dvůr po konzultaci se Soudem pro veřejnou službu.Článek 61. Soud pro veřejnou službu se opírá o útvary Soudního dvora a Tribunálu. Předseda Soudního dvora, popřípadě předseda Tribunálu určí vzájemnou dohodou s předsedou Soudu pro veřejnou službu, za jakých podmínek budou úředníci a ostatní zaměstnanci Soudního dvora nebo Tribunálu poskytovat služby Soudu pro veřejnou službu, aby zajistili jeho chod. Někteří úředníci nebo jiní zaměstnanci jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu pod dohledem předsedy tohoto soudu.2. Soud pro veřejnou službu jmenuje vedoucího své soudní kanceláře a upraví jeho postavení. Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a články 10, 11 a 14 statutu Soudního dvora Evropské unie se použijí na vedoucího soudní kanceláře tohoto soudu.Článek 71. Řízení před Soudem pro veřejnou službu se řídí hlavou III statutu Soudního dvora Evropské unie, s výjimkou článků 22 a 23 uvedeného statutu. Podle potřeby bude upřesněno a doplněno jednacím řádem tohoto Soudu.2. Pravidla pro používání jazyků u Tribunálu se vztahují na Soud pro veřejnou službu.3. Písemná část řízení zahrnuje podání návrhu a


text: žalobní odpovědi, nerozhodne-li Soud pro veřejnou službu o nezbytnosti druhé výměny spisů účastníků řízení. Uskutečnila-li se druhá výměna spisů účastníků řízení, může Soud pro veřejnou službu se souhlasem účastníků řízení rozhodnout bez ústního jednání.4. V každém stadiu řízení, včetně podání návrhu, může Soud pro veřejnou službu zkoumat možnosti smírného narovnání a může se pokusit o jeho usnadnění.5. Soud pro veřejnou službu rozhoduje o nákladech řízení. S výhradou zvláštních ustanovení jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.Článek 81. Je-li návrh nebo jiné podání určené Soudu pro veřejnou službu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora nebo Tribunálu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu. Obdobně, je-li návrh nebo jiné podání určené Soudnímu dvoru nebo Tribunálu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora nebo Tribunálu.2. Pokud Soud pro veřejnou službu zjistí, že není příslušný k řízení ve věci, ve které je příslušný Soudní dvůr nebo Tribunál, postoupí věc Soudnímu dvoru nebo Tribunálu. Obdobně pokud Soudní dvůr nebo Tribunál zjistí, že je k řízení příslušný Soud pro veřejnou službu, postoupí věc Soudu pro veřejnou službu, který již poté nemůže prohlásit svou nepříslušnost.3. Jsou-li Soudu pro veřejnou službu i Tribunálu předloženy věci týkající se stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, může Soud pro veřejnou službu po vyslechnutí účastníků řízení přerušit řízení, dokud Tribunál nevynese rozsudek.Jsou-li Soudu pro veřejnou službu i Tribunálu předloženy věci, které mají stejný předmět, prohlásí Soud pro veřejnou službu svou nepříslušnost, aby umožnil Tribunálu o věcech rozhodnout.Článek 9Proti konečným rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu, proti rozhodnutím tohoto soudu, která řeší věc pouze částečně, nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti soudu nebo přípustnosti žaloby lze ve lhůtě dvou měsíců od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prostředek k Tribunálu.Tento opravný prostředek může podat kterýkoli účastník řízení, jehož návrhovým žádáním nebylo zcela nebo zčásti vyhověno. Jiní vedlejší účastníci řízení než členské státy nebo orgány Unie mohou podat opravný prostředek, pouze pokud se jich rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu přímo týká.Článek 101. Opravný prostředek k Tribunálu proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, kterým byl zamítnut návrh na vstup do řízení, může osoba, jejíž návrh byl zamítnut, podat ve lhůtě dvou týdnů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.2. Účastníci řízení mohou podat opravný prostředek k Tribunálu proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu přijatým podle článku 278 nebo 279 nebo podle čl. 299 čtvrtého pododstavce Smlouvy o fungování Evropské unie a podle článku 157 nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lhůtě dvou měsíců od jejich oznámení.3. Předseda Tribunálu může o opravných prostředcích uvedených v odstavcích 1 a 2 rozhodnout ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu může odchylovat od určitých pravidel obsažených v této příloze a které bude upraveno jednacím řádem Tribunálu.Článek 111. Opravné prostředky k Tribunálu jsou omezeny na právní otázky. Jsou přípustné pro nepříslušnost Soudu pro veřejnou službu, pro nedostatky řízení před tímto soudem, které poškozují


text: zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, či pro porušení právních předpisů Unie Soudem pro veřejnou službu.2. Opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný.Článek 121. Aniž jsou dotčeny články 278 a 279 Smlouvy o fungování Evropské unie a článek 157 Smlouvy o ESAE, nemá opravný prostředek k Tribunálu odkladný účinek.2. Je-li podán opravný prostředek proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, má řízení před Tribunálem písemnou a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu Tribunálu může tento soud poté, co vyslechne účastníky řízení, rozhodnout bez ústního jednání.Článek 131. Je-li opravný prostředek opodstatněný, zruší Tribunál rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu a vydá rozhodnutí ve věci sám. Pokud spor nedovoluje rozhodnout ve věci, vrátí věc zpět k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu.2. Je-li věc vrácena Soudu pro veřejnou službu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Tribunálu.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22013A0109(02)
 Protokol o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží
 Úřední věstník L 004 , 09/01/2013 S. 0015 - 0033
 Protokolo ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním pevninského šelfu a mořského dna a jeho podložíPREAMBULESMLUVNÍ STRANY TOHOTO PROTOKOLU,JAKO STRANY Úmluvy o ochraně Středozemního moře před znečišťováním přijaté v Barceloně dne 16. února 1976,BEROUCE V ÚVAHU článek 7 zmíněné úmluvy,BEROUCE V ÚVAHU nárůst činností souvisejících s průzkumem a využíváním dna Středozemního moře a jeho podloží,UZNÁVAJÍCE, že znečišťování, které mohou tyto činnosti působit, představuje závažné nebezpečí pro životní prostředí i člověka,PŘEJÍCE SI uchovat a chránit Středozemní moře před znečištěním působeným činnostmi spojenými s jeho průzkumem a využíváním,S OHLEDEM NA protokoly související s Úmluvou o ochraně Středozemního moře před znečišťováním, zvláště na Protokol o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze, přijatý v Barceloně dne 16. února 1976, a Protokol o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře, přijatý v Ženevě dne 3. dubna 1982,S OHLEDEM NA příslušná ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu, uzavřené v Montego Bay dne 10. prosince 1982 a podepsané mnoha smluvními stranami,UZNÁVAJÍCE rozdílnou úroveň rozvoje pobřežních států a přihlížejíce k hospodářským a sociálním požadavkům rozvojových zemí,SE DOHODLY TAKTO:ODDÍL IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1DefinicePro účely tohoto protokolu se rozumí:a) "úmluvou" Úmluva o ochraně Středozemního moře před znečišťováním přijatá v Barceloně dne 16. února 1976;b) "organizací" orgán uvedený v článku 17 úmluvy;c) "zdroji" veškeré nerostné zdroje v pevném, kapalném či plynném skupenství;d) "činnostmi souvisejícími s průzkumem anebo využíváním zdrojů v oblasti působnosti protokolu" (dále jen "činnosti"):i) činnosti v rámci vědeckého výzkumu týkajícího se zdrojů mořského dna a jeho podloží,ii) průzkumné činnosti:- seismologická sledování; mapování mořského dna a jeho podloží; odběry vzorků,- průzkumné vrty,iii) činnosti spojené s využíváním:- zřízení zařízení pro účely dobývání zdrojů a s tím související činnosti,- vývojové vrty,- dobývání, zpracovávání a ukládání,- přeprava na pevninu potrubím a nakládáním na lodě,- údržba, oprava a další pomocné činnosti;e) "znečišťováním" definice čl. 2 písm. a) úmluvy;f) "zařízením" kterákoli pevná či plovoucí konstrukce, i jakákoli její nedílná součást, která je zapojena do činností, především:i) pevné či mobilní vrtné jednotky na volném moři,ii) pevné či plovoucí výrobní jednotky, včetně dynamicky umístěných jednotek,iii) skladovací zařízení na volném moři včetně lodí využívaných k tomuto účelu,iv) pobřežní nákladní terminály a systémy na přepravu vytěžených produktů, jako jsou podmořská potrubí,v) přístroje k nim připojené a vybavení pro překládání, zpracovávání, skladování a likvidaci látek odebraných z mořského dna a jeho podloží;g) "provozovatelem":i) jakákoli fyzická či právnická osoba, která má povolení vydané stranou uplatňující působnost na oblast, v níž se činnosti vykonávají (dále jen "smluvní strana"), v souladu s tímto protokolem k provádění činností anebo tyto činnosti vykonává, neboii) jakákoli osoba, která není držitelem povolení ve smyslu tohoto protokolu, avšak tyto činnosti fakticky ovládá;h) "bezpečnostní zónou" zóna vytvořená kolem zařízení ve shodě s ustanoveními obecného mezinárodního práva a technickými požadavky a vhodně označená za účelem zajištění bezpečnosti navigace i zařízení;i) "odpady" látky a materiály jakéhokoli


text: druhu, tvaru či vlastností vzniklé následkem činností, na které se vztahuje tento protokol, jež jsou likvidovány nebo určeny k likvidaci, či je jejich likvidace povinná;j) "škodlivými či jedovatými látkami a materiály" látky a materiály jakéhokoli druhu, tvaru či vlastností, které mohou způsobit znečištění, jsou-li uvedeny do oblasti působnosti protokolu;k) "plánem používání chemických látek" plán vypracovaný provozovatelem jakéhokoli zařízení na volném moři, který uvádí:i) chemické látky, které provozovatel hodlá při svých činnostech použít,ii) za jakým účelem či účely hodlá provozovatel dané chemické látky použít,iii) maximální koncentraci chemických látek, které provozovatel hodlá použít, v jakékoli další látce a maximální množství, která mají být použita za stanovené období,iv) oblast, ve které může daná chemická látka uniknout do mořského prostředí;l) "ropnými látkami" ropa v jakékoli formě, včetně surové ropy, palivové ropy, kalů, ropného odpadu a rafinovaných produktů, a tento pojem zahrnuje, bez omezení obecné platnosti dříve uvedeného, látky uvedené v dodatku k tomuto protokolu;m) "ropnou směsí" směs s jakýmkoliv obsahem ropy;n) "splašky":i) odtoky a jiné odpady z různých druhů toalet, pisoárů a vyústění WC,ii) odtoky z lékařských prostor (ošetřoven, nemocničních oddělení atd.), z umývadel, nádob na mytí a praní a vyústění umístěných v takových prostorách,iii) jiné odpadní vody smíchané s výše definovanými odtoky;o) "odpadky" všechny druhy potravin, domácího a provozního odpadu vzniklého při běžném provozu zařízení, které musí být povinně, neustále či periodicky, likvidovány, vyjma látek, jež jsou definovány či uvedeny na jiném místě tohoto protokolu;p) "hranicí sladké vody" místo na vodním toku, kde je při plném odlivu a v období nízkého průtoku sladké vody patrná zvýšená slanost vody v důsledku přítomnosti mořské vody.Článek 2Územní oblast působnosti1. Oblastí, na niž se vztahuje tento protokol (v tomto protokolu dále jen "oblast působnosti protokolu"), jsou:a) oblast Středozemního moře podle definice článku 1 úmluvy, včetně pevninského šelfu a mořského dna a jeho podloží;b) vody, včetně mořského dna a jeho podloží, které jsou mezi pevninou a základní čarou, od níž se měří šířka teritoriálních vod, a které sahají, v případě vodních toků, k hranicím sladké vody.2. Kterákoli ze smluvních stran tohoto protokolu (v tomto protokolu dále jen "strany") může rovněž do oblasti působnosti protokolu zahrnout mokřady či pobřežní oblasti na svém území.3. Nic v tomto protokolu, ani žádný akt přijatý na jeho základě, se nedotkne práv kteréhokoli státu týkajících se vymezení pevninského šelfu.Článek 3Obecné závazky1. Strany jsou povinny přijmout, samostatně či prostřednictvím dvoustranné či mnohostranné spolupráce, veškerá vhodná opatření na ochranu proti znečišťování působenému v oblasti působnosti tohoto protokolu činnostmi, opatření pro zmírnění tohoto znečišťování a pro kontrolu a boj proti němu, mimo jiné tím, že zajistí, aby bylo pro tento účel použito nejlepších dostupných technologií, které účinně šetří životní prostředí a jsou vhodné z hospodářského hlediska.2. Strany zajistí, aby byla přijata veškerá nezbytná opatření, díky nimž činnosti nebudou působit znečišťování.ODDÍL IISYSTÉM UDĚLOVÁNÍ POVOLENÍČlánek 4Obecné zásady1. Veškeré činnosti v oblasti působnosti protokolu, včetně stavby zařízení na místě, podléhají předchozímu písemnému povolení k průzkumu či využívání od příslušného orgánu. Tento orgán se před udělením povolení ujistí, že zařízení bude postaveno v souladu s mezinárodními normami a postupy a provozovatel


text: má technickou způsobilost i finanční možnosti k provádění činností. Toto povolení se uděluje podle náležitého postupu definovaného příslušným orgánem.2. Udělení povolení je zamítnuto, pokud existují signály, že by navrhované činnosti mohly působit výrazně nepříznivými účinky na životní prostředí, jimž by nebylo možné zabránit, v souladu s podmínkami, které stanoví povolení a jež jsou uvedeny v čl. 6 odst. 3 tohoto protokolu.3. V rámci rozhodování o schválení umístění zařízení smluvní strana zajistí, aby umístění tohoto zařízení nemělo škodlivý vliv na stávající vybavení, především na potrubí a kabeláže.Článek 5Požadavky na udělení povolení1. Smluvní strana stanoví, že každá žádost o povolení nebo o obnovení povolení je podmíněna předložením projektu příslušnému orgánu žádajícím provozovatelem a že každá takováto žádost musí obsahovat především:a) průzkum týkající se vlivů navrhovaných činností na životní prostředí; příslušný orgán může s ohledem na povahu, rozsah a trvání činností, technické postupy při nich používané a na charakteristiku dané oblasti vyžadovat, aby bylo vypracováno posouzení vlivů na životní prostředí v souladu s přílohou IV k tomuto protokolu;b) přesnou definici geografické oblasti, v níž má být činnost prováděna, a to včetně bezpečnostních zón;c) podrobnosti o profesní a technické odbornosti žádajícího provozovatele a personálu zařízení, jakož i o složení posádky;d) bezpečnostní opatření, jak je blíže uvedeno v článku 15;e) nouzový plán provozovatele, jak je blíže uvedeno v článku 16;f) postupy monitorování, jak je blíže uvedeno v článku 19;g) plány na odstranění zařízení, jak je blíže uvedeno v článku 20;h) preventivní opatření pro zvláště chráněné oblasti, jak je blíže uvedeno v článku 21;i) pojištění nebo jinou finanční záruku na krytí odpovědnosti, jak stanoví čl. 27 odst. 2 písm. b).2. Příslušný orgán může v případě vědeckého výzkumu a průzkumných činností rozhodnout o omezení rozsahu působnosti požadavků stanovených odstavcem 1 tohoto článku s ohledem na povahu, rozsah a trvání činností, technické postupy při nich používané a na charakteristiku dané oblasti.Článek 6Udělování povolení1. Povolení uvedená v článku 4 se udělují pouze po přezkoumání požadavků uvedených v článku 5 a v příloze IV příslušným orgánem.2. Každé povolení musí výslovně uvádět činnosti a dobu platnosti povolení, stanovovat zeměpisná vymezení oblasti, která je předmětem povolení, a přesně určovat technické požadavky a povolená zařízení. Ve vhodné pozdější fázi se stanoví nezbytné bezpečnostní zóny.3. Povolení může ukládat podmínky, pokud jde o opatření, technologie či postupy, jejichž cílem je snížit nebezpečí znečišťování působeného činnostmi a jím způsobené škody na nejnižší míru.4. Strany jsou povinny co nejdříve uvědomit organizaci o udělení či obnovení povolení. Organizace musí vést záznamy o všech povolených zařízeních v oblasti působnosti protokolu.Článek 7SankceKaždá strana stanoví sankce, které budou uloženy za porušení závazků vyplývajících z tohoto protokolu, nedodržování vnitrostátních právních či správních předpisů, kterými se provádí tento protokol, nebo za nesplnění určitých podmínek, které se vážou k povolení.ODDÍL IIIODPADY A ŠKODLIVÉ ČI JEDOVATÉ LÁTKY A MATERIÁLYČlánek 8Obecná povinnostAniž jsou dotčeny jiné normy či povinnosti uvedené v tomto oddíle, uloží strany provozovatelům obecnou povinnost využívat nejlepších dostupných, k životnímu prostředí šetrných a z hospodářského hlediska vhodných technologií a dodržovat mezinárodně přijímané normy ohledně odpadů a rovněž používání, skladování a vypouštění škodlivých či jedovatých


text: látek a materiálů s ohledem na snížení rizika znečištění na nejnižší míru.Článek 9Škodlivé či jedovaté látky a materiály1. Používání a skladování chemických látek v rámci činností musí schválit příslušný orgán na základě plánu používání chemických látek.2. Smluvní strana může upravit, omezit nebo zakázat používání chemických látek v rámci činností v souladu s pokyny, které smluvní strany přijmou.3. Pro účely ochrany životního prostředí strany zajistí, aby každá látka i materiál, které jsou používány při činnostech, byly doprovázeny popisem složení dodaným subjektem vyrábějícím tuto látku či materiál.4. Likvidace škodlivých či jedovatých látek a materiálů v oblasti působnosti protokolu v důsledku činností, na něž se vztahuje tento protokol a jsou uvedeny v příloze I k tomuto protokolu, je zakázána.5. Likvidace škodlivých či jedovatých látek a materiálů v oblasti působnosti protokolu v důsledku činností, na něž se vztahuje tento protokol a jsou uvedeny v příloze II k tomuto protokolu, vyžaduje v každém případě zvláštní povolení udělené předem příslušným orgánem.6. Likvidace všech ostatních škodlivých či jedovatých látek a materiálů v oblasti působnosti protokolu v důsledku činností, na něž se vztahuje tento protokol a které mohou způsobit znečištění, vyžaduje obecné povolení udělené předem příslušným orgánem.7. Povolení zmíněná výše v odstavcích 5 a 6 se vydávají pouze po pečlivém uvážení všech okolností uvedených v příloze III k tomuto protokolu.Článek 10Ropné látky a ropné směsi a vrtné výplachy a úlomky1. Strany jsou povinny formulovat a přijmout společné normy pro likvidaci ropných látek a ropných směsí ze zařízení v oblasti působnosti protokolu:a) tyto společné normy budou formulovány v souladu s ustanoveními části A přílohy V;b) tyto společné normy musí být alespoň stejně přísné, především:i) maximální obsah ropných látek v neředěných odtocích ze strojoven je 15 mg/l,ii) maximální obsah ropných látek ve vodě využívané při výrobě je v průměru 40 mg/l za kalendářní měsíc; obsah ropných látek nesmí být nikdy vyšší než 100 mg/l;c) strany musí společnou dohodou určit metodu, která bude využívána k analýze obsahu ropných látek.2. Strany jsou povinny formulovat a přijmout společné normy pro používání a likvidaci vrtných výplachů a vrtných úlomků v oblasti působnosti protokolu. Tyto společné normy budou formulovány v souladu s ustanoveními části B přílohy V.3. Každá strana přijme vhodná opatření pro prosazování společných norem přijatých v souladu s tímto článkem nebo pro prosazování přísnějších norem, které případně přijala.Článek 11Splašky1. Smluvní strana zakáže vypouštění splašků ze zařízení trvale obsazených deseti a více osobami do oblasti působnosti protokolu, vyjma případů kdy:a) zařízení vypouští splašky po vyčištění schváleném příslušným orgánem ve vzdálenosti nejméně čtyř námořních mil od nejbližší pevniny či pevného zařízení pro rybolov, přičemž smluvní strana může rozhodovat dle konkrétního případu, nebob) splašky nejsou čištěny, ale jsou vypouštěny v souladu s mezinárodními pravidly a normami neboc) splašky prošly schválenou čistírnou odpadních vod s osvědčením příslušného orgánu.2. Smluvní strana je povinna uložit přiměřeně přísnější ustanovení, pokud se domnívá, že je to nutné, mimo jiné kvůli režimu proudů v oblasti či blízkosti kterékoli oblasti uvedené v článku 21.3. Výjimky uvedené v odstavci 1 neplatí, pokud se při vypouštění objevují plovoucí látky či dochází k zabarvení, ztrátě barvy


text: či zakalení okolních vod.4. Jsou-li splašky míchány s odpady a škodlivými či jedovatými látkami a materiály, které mají odlišné požadavky na likvidaci, použijí se požadavky přísnější.Článek 12Odpadky1. Smluvní strana zakáže v oblasti působnosti protokolu likvidaci těchto výrobků a materiálů:a) veškeré plasty, včetně syntetických lan, syntetických rybářských sítí a plastových pytlů na odpadky;b) veškeré ostatní odpadky, které nejsou biologicky odbouratelné, včetně výrobků z papíru, hadrů, skla, kovů, lahví, keramického nádobí, ochranných latí, potahových a obalových materiálů.2. Likvidace odpadků z potravin v oblasti působnosti protokolu se musí uskutečňovat co nejdále od pevniny v souladu s mezinárodními pravidly a normami.3. Jsou-li odpadky míchány s jinými vypouštěnými látkami či materiály, které mají odlišné požadavky na likvidaci či vypouštění, použijí se požadavky přísnější.Článek 13Zařízení na příjem odpadů, pokyny a sankceStrany jsou povinny zajistit, že:a) provozovatelé likvidují dostatečným způsobem veškeré odpady a škodlivé či jedovaté látky a materiály v zařízeních k tomu vyhrazených na pobřeží, pokud tento protokol nedovoluje jinak;b) všichni pracovníci byli instruováni, pokud jde o řádné způsoby likvidace;c) za nedovolenou likvidaci se ukládají sankce.Článek 14Výjimky1. Tento oddíl se nepoužije v případě:a) vyšší moci, a zvláště při likvidaci:- za účelem záchrany lidského života,- za účelem zajištění bezpečnosti zařízení,- v případě poškození zařízení nebo jeho vybavení,za podmínek, že jsou po objevení poškození či po provedení likvidace přijata všechna důvodná předběžná opatření s cílem snížení negativních vlivů;b) vypouštění látek s obsahem ropných látek nebo škodlivých či jedovatých látek a materiálů, které se na základě předchozího schválení příslušným orgánem využívají za účelem boje proti znečištění při určitých nehodách s cílem snížit škodu způsobenou znečištěním na nejnižší míru.2. Tento oddíl se však použije vždy v případě, že provozovatel jednal s úmyslem způsobit škodu nebo nedbale a s vědomím, že škodu pravděpodobně způsobí.3. Likvidace provedená za podmínek uvedených v odstavci 1 tohoto článku musí být okamžitě ohlášena organizaci a, buď prostřednictvím organizace nebo přímo, kterékoli straně či stranám, na něž bude mít pravděpodobně vliv, spolu se všemi podrobnostmi o okolnostech, povaze a množství vypuštěných odpadů nebo škodlivých či jedovatých látek a materiálů.ODDÍL IVOCHRANNÁ OPATŘENÍČlánek 15Bezpečnostní opatření1. Smluvní strana, v rámci jejíž působnosti mají být činnosti prováděny nebo se provádí, je povinna zajistit, aby byla přijata bezpečnostní opatření, pokud jde o návrh, konstrukci, umístění, vybavení, označení, provoz a údržbu zařízení.2. Smluvní strana je povinna zajistit, aby měl provozovatel v zařízení vždy patřičné vybavení a přístroje, které jsou udržovány v dobrém provozním stavu a slouží k ochraně lidského života, předcházení náhodnému znečištění, boji s ním a usnadnění rychlé reakce na mimořádné události v souladu s nejlepšími dostupnými technologiemi, které účinně šetří životní prostředí a jsou vhodné z hospodářského hlediska, a s ustanoveními nouzového plánu provozovatele uvedeného v článku 16.3. Příslušný orgán bude požadovat, aby mu bylo předloženo osvědčení o bezpečnosti a způsobilosti pro daný účel (dále jen "osvědčení"), vydané uznaným subjektem ve vztahu k výrobním platformám, mobilním vrtným jednotkám na volném moři, skladovacím zařízením na volném moři, nákladním systémům a potrubím na volném moři a případně dalším zařízením, která může smluvní strana určit.4. Strany jsou povinny prostřednictvím inspekce zajistit, aby provozovatelé prováděli


text: činnosti v souladu s tímto článkem.Článek 16Nouzové plánování1. Při mimořádných událostech musí smluvní strana provádět obdobně ustanovení Protokolu o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze.2. Každá strana musí požadovat, aby provozovatelé zodpovědní za zařízení v její působnosti disponovali nouzovým plánem boje proti náhodnému znečištění a koordinovali jej s nouzovým plánem smluvní strany zavedeným v souladu s Protokolem o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případech nouze a schváleným ve shodě se zavedenými postupy příslušnými orgány.3. Každá smluvní strana je povinna zjednat součinnost rozvoje a provádění nouzových plánů. Tyto plány se zavádí v souladu s pokyny přijatými příslušnou mezinárodní organizací. Musí být především v souladu s ustanoveními přílohy VII k tomuto protokolu.Článek 17OhlašováníKaždá strana musí vyžadovat, aby provozovatelé zodpovědní za zařízení v její působnosti neprodleně příslušnému orgánu ohlašovali:a) každou událost v jejich zařízení, která působí nebo by mohla působit znečištění v oblasti působnosti protokolu;b) každou událost pozorovanou na moři, která působí nebo by mohla působit znečištění v oblasti působnosti protokolu.Článek 18Vzájemná pomoc při mimořádných událostechV případě nouze může strana vyžadující pomoc za účelem ochrany proti znečišťování působenému činnostmi, jeho zmírnění, kontroly a boje proti němu požádat o pomoc ostatní strany buď přímo, nebo prostřednictvím regionálního střediska pro naléhavé zásahy proti případům znečištění Středozemního moře (REMPEC), které je povinno vyvinout co největší úsilí, aby požadovanou pomoc poskytlo.Pro tento účel je strana, které je rovněž stranou Protokolu o spolupráci v boji proti znečišťování Středozemního moře ropnými a jinými škodlivými látkami v případě nouze, povinna uplatňovat patřičná ustanovení zmíněného protokolu.Článek 19Monitorování1. Provozovatel je povinen posoudit nebo nechat posoudit uznaným subjektem, odborníkem na danou záležitost, vlivy činností na životní prostředí s ohledem na povahu, rozsah a trvání činností, technické postupy při nich používané a na charakteristiku dané oblasti a pravidelně či na požádání o nich podávat zprávu příslušnému orgánu za účelem jejich vyhodnocení tímto příslušným orgánem v souladu s jeho zavedeným postupem v rámci systému udělování povolení.2. Příslušný orgán je v případě potřeby povinen zřídit národní monitorovací systém, aby mohl pravidelně monitorovat zařízení a dopad činností na životní prostředí a zajistit tak dodržování podmínek spojených s udělením povolení.Článek 20Odstranění zařízení1. Příslušný orgán uloží provozovateli povinnost odstranit každé opuštěné či nepoužívané zařízení pro zajištění bezpečnosti navigace s ohledem na pokyny a normy přijaté příslušnou mezinárodní organizací. Při odstraňování zařízení musí být řádně zohledněny další zákonné způsoby využití moře, zvláště rybolov, ochrana mořského prostředí a práva a povinnosti dalších smluvních stran. Před odstraněním zařízení je provozovatel povinen na vlastní zodpovědnost přijmout veškerá nezbytná opatření, aby zabránil rozsypání nebo úniku látek či materiálů z místa činností.2. Příslušný orgán uloží provozovateli povinnost odstranit opuštěná či nevyužívaná potrubí v souladu s odstavcem 1 tohoto článku nebo provozovateli nařídí, aby je uvnitř vyčistil a opustil či je uvnitř vyčistil a zasypal, aby nepůsobila znečištění, nenarušovala navigaci, nebránila rybolovu, neohrožovala mořské prostředí nebo nezasahovala do dalších zákonných způsobů využití moře či do práv a povinností dalších smluvních stran. Příslušný orgán je povinen zajistit, aby byla veřejnost


text: patřičně informována o hloubce, umístění a rozměrech každého zasypaného potrubí a aby tyto údaje byly uvedeny na mapách a oznámeny organizaci i ostatním příslušným mezinárodním organizacím a stranám.3. Tento článek se rovněž vztahuje na nevyužívaná či opuštěná zařízení každého provozovatele, jemuž bylo odňato povolení nebo byla pozastavena platnost povolení v souladu s článkem 7.4. Příslušný orgán může naznačit potřebu provedení případných úprav úrovně činností a opatření na ochranu mořského prostředí, které byly původně stanoveny.5. Příslušný orgán může upravit podmínky předání či převodu povolených činností jiné osobě.6. Pokud provozovatel nedodržuje ustanovení tohoto článku, je příslušný orgán povinen podniknout na náklady provozovatele takový krok nebo kroky, které jsou nezbytné k nápravě nečinnosti provozovatele.Článek 21Zvláště chráněné oblastiZa účelem ochrany oblastí vymezených Protokolem o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře i jakékoli další oblasti určené jednou ze stran a za účelem prosazování cílů zde uvedených jsou strany povinny samostatně či prostřednictvím dvoustranné či mnohostranné spolupráce přijmout zvláštní opatření v souladu s mezinárodním právem na ochranu proti znečišťování působenému činnostmi v těchto oblastech, jeho zmírnění a pro kontrolu a boj proti němu.Kromě opatření uvedených v Protokolu o zvláště chráněných oblastech Středozemního moře pro udělování povolení mohou tato opatření mimo jiné zahrnovat:a) zvláštní omezení nebo podmínky pro udělování povolení v těchto oblastech:i) vypracování a vyhodnocení posouzení vlivů na životní prostředí,ii) upřesnění zvláštních ustanovení v oblastech týkajících se monitorování, odstraňování zařízení a zákazu vypouštění odpadů;b) zvýšenou výměnu informací mezi provozovateli, příslušnými orgány, stranami a organizací ohledně záležitostí, které mohou mít na tyto oblasti vliv.ODDÍL VSPOLUPRÁCEČlánek 22Studie a výzkumné programyVe shodě s článkem 13 úmluvy jsou strany povinny v případě potřeby spolupracovat na podpoře studií a provádění programů vědeckého a technologického výzkumu pro účely vývoje nových metod:a) provádění činností způsobem, který minimalizuje riziko znečištění;b) ochrany proti znečišťování, jeho zmírnění, kontroly a boje proti němu, zvláště při mimořádných událostech.Článek 23Mezinárodní pravidla, normy a doporučená praxe a postupy1. Strany jsou povinny spolupracovat, ať už přímo či prostřednictvím organizace nebo jiné příslušné mezinárodní organizace, za účelem:a) zavedení vhodných vědeckých kritérií pro formulování a vypracování mezinárodních pravidel, norem a doporučené praxe a postupů pro dosahování cílů tohoto protokolu;b) formulování a vypracování těchto mezinárodních pravidel, norem a doporučené praxe a postupů;c) formulování a přijetí pokynů v souladu s mezinárodní praxí a postupy, aby se zajistilo dodržování ustanovení přílohy VI.2. Strany musí co nejdříve začít usilovat o harmonizaci svých právních a správních předpisů s mezinárodními pravidly, normami a doporučenou praxí a postupy uvedenými v odstavci 1 tohoto článku.3. Pokud je to možné, musí strany usilovat o výměnu informací souvisejících s jejich domácími politikami, právními a správními předpisy a harmonizací uvedenou v odstavci 2 tohoto článku.Článek 24Vědecká a technická pomoc rozvojovým zemím1. Strany musí přímo či za pomoci příslušných regionálních nebo jiných mezinárodních organizací spolupracovat s ohledem na formulování a, pokud možno, provádění programů pomoci rozvojovým zemím v oblasti vědy, práva, vzdělávání a technologií za účelem ochrany proti znečišťování působenému činnostmi v oblasti působnosti protokolu, jeho zmírnění, kontroly a boje proti němu.2. Technická pomoc musí zahrnovat zejména školení vědeckého a technického personálu a pracovníků právních orgánů


text: a rovněž získávání, používání a vlastní výrobu vhodného vybavení za výhodných podmínek, na nichž se zúčastněné strany dohodnou.Článek 25Vzájemná výměna informacíStrany jsou povinny se přímo či prostřednictvím organizace vzájemně informovat o přijatých opatřeních, dosažených výsledcích a případných problémech spojených s uplatňováním tohoto protokolu. Postupy získávání a předkládání těchto informací se stanoví na zasedáních stran.Článek 26Přeshraniční znečištění1. Každá strana je povinna přijmout veškerá nezbytná opatření, která zajistí, že jsou činnosti v její působnosti prováděny tak, aby nepůsobily znečištění za hranicemi její působnosti.2. Strana, v jejíž působnosti mají být nebo jsou činnosti prováděny, musí zohlednit nežádoucí dopady činností na životní prostředí, aniž by rozlišovala, zda se tyto dopady mohou projevit v mezích její působnosti nebo za jejími hranicemi.3. Získá-li některá ze stran informace o případech, kdy mořskému prostředí hrozí nebezpečí poškození znečištěním, je povinna okamžitě vyrozumět další strany, které podle ní mohou být tímto poškozením dotčeny, jakož i regionální středisko pro naléhavé zásahy proti případům znečištění Středozemního moře (REMPEC), a poskytnout jim včasné informace, které jim v případě potřeby umožní přijmout vhodná opatření. Regionální středisko pro naléhavé zásahy proti případům znečištění Středozemního moře (REMPEC) musí okamžitě předat informace všem příslušným stranám.4. Strany musí v souladu se svými právními řády a případně na základě dohody usilovat ve správních řízeních o poskytnutí rovného přístupu a zacházení osobám z jiných států, které mohou být dotčeny znečištěním nebo jinými nežádoucími účinky plynoucími z navrhovaných či stávajících činností.5. Pochází-li znečištění z území státu, který není smluvní stranou tohoto protokolu, je každá dotčená smluvní strana povinna usilovat o spolupráci s tímto státem, aby mohl být uplatněn protokol.Článek 27Odpovědnost a náhrada škody1. Strany se zavazují k tomu, že začnou co nejdříve spolupracovat na formulování a přijetí vhodných pravidel a postupů pro stanovení odpovědnosti a náhrady škody způsobené činnostmi, o nichž pojednává tento protokol, ve shodě s článkem 16 úmluvy.2. Během rozvoje těchto postupů každá ze stran:a) přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila, že odpovědnost za škodu způsobenou činnostmi nesou provozovatelé a jsou povinni okamžitě zaplatit odpovídající náhradu škody;b) přijme veškerá nezbytná opatření, aby zajistila, že provozovatelé mají sjednáno pojistné krytí nebo jinou finanční záruku tohoto druhu za podmínek, které smluvní strana podrobně stanoví za účelem zajištění náhrady škod způsobených činnostmi, na něž se vztahuje tento protokol.ODDÍL VIZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 28Jmenování příslušných orgánůKaždá smluvní strana jmenuje jeden či více příslušných orgánů pro:a) udělování, obnovu a registraci povolení uvedených v oddíle II tohoto protokolu;b) vydávání a registraci zvláštních a obecných povolení uvedených v článku 9 tohoto protokolu;c) vydávání povolení uvedených v příloze V k tomuto protokolu;d) schvalování systémů čištění a vydávání osvědčení pro čistírny odpadních vod uvedené v čl. 11 odst. 1 tohoto protokolu;e) udělování předchozího schválení pro výjimečná vypuštění uvedená v čl. 14 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu;f) vykonávání povinností týkajících se bezpečnostních opatření uvedených v čl. 15 odst. 3 a 4 tohoto protokolu;g) vykonávání funkcí souvisejících s nouzovým plánováním popsaným v článku 16 a v příloze VII k tomuto protokolu;h) zavedení postupů monitorování, jak je uvedeno v článku 19 tohoto protokolu;i) dohlížení nad odstraňováním zařízení, jak je uvedeno v


text: článku 20 tohoto protokolu.Článek 29Přechodná opatřeníKaždá strana vypracuje postupy a správní předpisy ohledně povolených i nepovolených činností zahájených před vstupem tohoto protokolu v platnost, aby pokud možno zajistila jejich shodu s ustanoveními tohoto protokolu.Článek 30Zasedání1. Řádná zasedání stran se konají během řádných zasedání smluvních stran úmluvy pořádaných podle článku 18 úmluvy. Strany mohou rovněž pořádat mimořádná zasedání v souladu s článkem 18 úmluvy.2. Zasedání stran tohoto protokolu mají, mimo jiné, tyto úkoly:a) dohled nad prováděním tohoto protokolu, posouzení účinnosti přijatých opatření a potřeby jakýchkoli jiných opatření, zejména formou příloh a dodatků;b) revizi a změny příloh nebo dodatků k tomuto protokolu;c) posuzování informací o povoleních udělených nebo obnovených v souladu s oddílem II tohoto protokolu;d) posuzování informací o vydaných povoleních a schváleních v souladu s oddílem III tohoto protokolu;e) přijetí pokynů uvedených v čl. 9 odst. 2 a v čl. 23 odst. 1 písm. c) tohoto protokolu;f) posuzování záznamů o nouzových plánech a způsobech zásahů při mimořádných událostech přijatých v souladu s článkem 16 tohoto protokolu;g) zavedení kritérií a formulování mezinárodních pravidel, norem a doporučené praxe a postupů v souladu s čl. 23 odst. 1 tohoto protokolu v podobě, na které se strany dohodnou;h) usnadnění provádění politik a dosahování cílů uvedených v oddíle V, zejména harmonizace vnitrostátních právních předpisů a právních předpisů Evropského společenství v souladu s čl. 23 odst. 2 tohoto protokolu;i) revizi pokroku dosaženého v provádění článku 27 tohoto protokolu;j) plnění dalších funkcí, které mohou být vhodné pro uplatňování tohoto protokolu.Článek 31Vztahy s úmluvou1. Ustanovení úmluvy týkající se kteréhokoliv protokolu se použijí na tento protokol.2. Jednací řád a finanční pravidla přijatá podle článku 24 úmluvy se vztahují i na tento protokol, pokud se strany tohoto protokolu nedohodnou jinak.Článek 32Závěrečná ustanovení1. Tento protokol je otevřen k podpisu v Madridu ode dne 14. října 1994 do dne 14. října 1995 všem smluvním státům úmluvy pozvaným na konferenci zplnomocněných zástupců pobřežních států regionu Středozemního moře o Protokolu o ochraně Středozemního moře před znečišťováním působeným průzkumem a využíváním mořského dna a jeho podloží, která se konala v Madridu ve dnech 13. a 14. října 1994. Ve stejné době je také otevřen k podpisu Evropskému společenství a podobnému regionálnímu uskupení, mezi jehož členy patří alespoň jeden pobřežní stát v oblasti působnosti protokolu a které vykonává pravomoci v oblastech, na něž se vztahuje tento protokol, ve shodě s článkem 30 úmluvy.2. Tento protokol podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Listiny o ratifikaci, přijetí nebo schválení se ukládají u španělské vlády, která bude vykonávat funkci depozitáře.3. Ode dne 15. října 1995 je protokol otevřen k přistoupení státům uvedeným výše v odstavci 1, Evropskému společenství a jakémukoli uskupení popsanému v daném odstavci.4. Tento protokol vstupuje v platnost třicátý den po uložení alespoň šesté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k protokolu stranami uvedenými v odstavci 1 tohoto článku.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně za tímto účelem zplnomocnění k tomuto protokolu své podpisy.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IŠkodlivé či jedovaté látky a materiály, jejichž likvidace je v oblasti působnosti protokolu zakázánaA. Tyto látky a materiály a jejich sloučeniny se uvádějí pro