text: je staženo z provozu a nezahrnují tzv. běžnou údržbu.b) Výraz "prodej leteckých dopravních služeb a obchodování s nimi" znamená možnost pro dotyčného leteckého dopravce prodávat a nabízet volně jeho letecké dopravní služby, včetně všech aspektů obchodování, jako je průzkum trhu, inzerce a distribuce. Tyto činnosti nezahrnují tvorbu cen leteckých dopravních služeb ani příslušných podmínek.c) Výraz "služby v oblasti počítačového rezervačního systému (CRS)" znamená služby, poskytované prostřednictvím počítačových systémů, které obsahují informace o letových řádech leteckých dopravců, dostupnosti míst, tarifech a pravidlech tarifů, jejichž pomocí lze provést rezervaci nebo vystavit letenky.d) Výraz "dopravní práva" znamená právo poskytovat pravidelné a nepravidelné služby a/nebo takto přepravovat cestující, náklad a poštu za odměnu nebo pronajímat z území Člena, na území Člena nebo přes územní Člena, včetně míst, která mají být obsloužena, tratí, které mají být provozovány, typů přepravy, které mají být uskutečněny, kapacity, která má být poskytnuta, tarifů, které mají být účtovány a jejich podmínek a kritérií pro označení leteckých linek, včetně takových kritérií, jako je počet, vlastnictví a kontrola.--------------------------------------------------Příloha o finančních službách1. Působnost a definicea) Tato příloha se vztahuje na opatření, týkající se poskytování finančních služeb. Dodávka finanční služby v této příloze znamená dodávku služby tak, jak je vymezena v odstavci 2 článku I Dohody.b) Pro účely odstavce 3 b) článku I Dohody výraz "služby dodávané při výkonu vládní pravomoci" znamená následující:(i) činnosti, řízené ústřední bankou nebo měnovým úřadem nebo jakýmkoliv jiným veřejněprávním subjektem při provádění měnové nebo kurzovní politiky;(ii) činnosti, které tvoří část zákonem stanoveného systému sociálního zabezpečení nebo systému veřejného důchodového zabezpečení; a(iii) jiné činnosti, řízené veřejněprávním subjektem na účet nebo se zárukou vlády nebo při použití finančních zdrojů vlády.c) Pro účely odstavce 3 b) článku I Dohody, jestliže Člen dovolí, aby jakákoliv z činností, zmíněných v pododstavcích b) (ii) nebo b) (iii) tohoto odstavce, byla prováděna jeho dodavateli finančních služeb v soutěži s veřejněprávním subjektem nebo dodavatelem finančních služeb, výraz "služby" takové činnosti zahrne.d) Pododstavec 3 c) článku I Dohody se nevztahuje na služby, které upravuje tato příloha.2. Domácí regulacea) Nehledě na jakákoliv jiná ustanovení Dohody, nebude Členu bráněno, aby přijímal opatření z důvodu obezřetnosti, včetně opatření na ochranu investorů, vkladatelů, držitelů pojistek nebo na ochranu osob, vůči kterým má dodavatel finančních služeb svěřeneckou povinnost, nebo aby zajistil celistvost a stabilitu finančního systému. V případech, kdy taková opatření nejsou v souladu s ustanoveními Dohody, nebudou Členem použity jako prostředek k obcházení jeho závazků nebo povinností podle Dohody.b) Žádné ustanovení této Dohody nebude vykládáno tak, aby se na Členu požadovalo zveřejnění informací, vztahujících se k záležitostem a účtům jednotlivých zákazníků nebo jakýchkoliv důvěrných nebo majetkových informací, které jsou v držení veřejněprávních subjektů.3. Uznánía) Člen může uznat opatření, uplatňovaná z důvodu obezřetnosti jakékoliv jiné země při určování toho, jak se opatření Člena, vztahující se k finančním službám, budou uplatňovat. Takové uznání, jehož se může dosáhnout pomocí harmonizace nebo jinak, se může opírat o dohodu nebo ujednání se zúčastněnou zemí nebo může být uděleno autonomně.b) Člen, který je stranou takové dohody nebo ujednání, uvedeného v pododstavci a), ať již budoucího nebo existujícího, poskytne


text: přiměřenou příležitost jiným zúčastněným Členům jednat o jejich přístupu k takovým dohodám nebo ujednáním, nebo jednat s ním o srovnatelné dohodě nebo ujednání za okolností, za kterých by existovala rovnocenná regulace a následné provádění takové regulace a je-li to vhodné, o postupech, týkajících se výměny informací mezi stranami dohody nebo ujednání. V případech, kdy Člen udělí uznání autonomně, poskytne přiměřenou příležitost kterémukoli jinému Členu, aby prokázal, že takové okolnosti existují.c) V případech, kdy Člen zamýšlí udělit uznání opatřením, uplatňovaným z důvodu obezřetnosti kterékoli jiné země, odstavec 4 b) článku VII Dohody se nepoužije.4. Řešení sporůSkupiny odborníků pro otázky obezřetnosti a jiné finanční otázky budou mít potřebné odborné znalosti, týkající se dané finanční služby, která je předmětem sporu.5. DefinicePro účely této přílohy:a) Finanční službou je jakákoliv služba finanční povahy, nabízená dodavatelem finanční služby Člena. Finanční služby zahrnují všechny pojišťovací a k pojištění se vztahující služby a všechny bankovní a jiné finanční služby (s výjimkou pojištění). Finanční služby zahrnují následující činnosti:Pojišťovací a služby vztahující se k pojištění(i) Přímé pojištění (včetně spolupojištění):(A) životní(B) jiné než životní(ii) Zajištění a zpětný odstup;(iii) Zprostředkování pojištění, jako je makléřství a zastoupení;(iv) Pomocné pojišťovatelské služby, jako jsou služby poradenské, pojistné statistiky, ocenění rizik a řešení pojistných nároků.Bankovní a jiné finanční služby (s výjimkou pojištění)(v) Přijímání vkladů a jiných splatných zdrojů od veřejnosti;(vi) Půjčky všech druhů, včetně spotřebitelského úvěru, hypotéčních úvěrů, factoringu a financování komerčních transakcí;(vii) Finanční leasing;(viii) Všechny služby, týkající se plateb a peněžních převodů, včetně kreditních karet, cestovních šeků a bankovních směnek;(ix) Záruky a závazky;(x) Obchodování na vlastní účet nebo na účet zákazníků, buď na burze, na volném trhu za hotové, nebo jinak, s:(A) nástroji peněžního trhu (včetně šeků, směnek, vkladových certifikátů);(B) devizami;(C) odvozenými produkty, včetně například termínovaných a opčních obchodů;(D) nástroji směnných kurzů a úrokových sazeb, včetně operací, jako jsou výměnné obchody (swapy) a dohody o termínovaných kurzech;(E) převoditelnými cennými papíry;(F) jinými obchodovatelnými nástroji a finančními aktivy, včetně drahých kovů ve slitcích.(xi) Účast na vydávání všech druhů cenných papírů, včetně jejich upisování a umisťování jako zástupce (buď veřejně nebo soukromě) a poskytnutí služeb, vztahujících se k takovému vydávání;(xii) Peněžní makléřství;(xiii) Správa aktiv, jako je správa hotovosti nebo portfolia, všechny formy kolektivní správy investic, správa penzijních fondů, ukládání do úschovy a svěřenecké služby;(xiv) Platební a clearingové služby, týkající se finančních aktiv, včetně cenných papírů, odvozených produktů a jiných obchodovatelných nástrojů;(xv) Poskytování a převod finančních informací a zpracování finančních dat, jakož i programových vybavení dodavateli jiných finančních služeb;(xvi) Poradenské, zprostředkovatelské a jiné pomocné finanční služby ve vztahu ke všem činnostem, uvedeným v pododstavcích (v) až (xv), včetně úvěrových referencí a rozborů, výzkumu a poradenství v oblasti investic a portfolia, poradenství v oblasti akvizic a podnikové restrukturalizace a strategie.b) Dodavatel finanční služby znamená jakoukoliv fyzickou nebo právnickou osobu Člena, která si přeje dodat nebo dodává finanční služby, výraz "dodavatel finanční služby" však nezahrnuje veřejně právní subjekt.c) Výraz "veřejněprávní subjekt" znamená:(i) vládu, ústřední banku nebo měnový úřad Člena nebo subjekt, vlastněný nebo kontrolovaný Členem, který se hlavně zabývá výkonem vládních funkcí nebo činností pro vládní účely; nezahrnuje však subjekt, zabývající

type: contracts

jurisdiction: EU


text: se hlavně dodáváním finančních služeb za komerčních podmínek; nebo(ii) soukromý subjekt, provádějící funkce obvykle prováděné ústřední bankou nebo měnovým úřadem, pokud vykonává tyto funkce.--------------------------------------------------Druhá příloha o finančních službách1. Bez ohledu na článek II Dohody a odstavce 1 a 2 Přílohy o zproštění ze závazků podle článku II, může Člen během období 60 dní, počínajícího čtyřmi měsíci po datu vstupu v platnost Dohody o WTO, zapsat do této přílohy opatření, vztahující se k finančním službám, které jsou neslučitelná s odstavcem 1 článku II Dohody.2. Bez ohledu na článek XXI Dohody, může Člen během období 60 dní, počínajícího čtyřmi měsíci po datu vstupu v platnost Dohody o WTO, zlepšit, změnit nebo odvolat všechny nebo část specifických závazků o finančních službách zapsaných v jeho listině.3. Rada pro obchod službami stanoví jakékoliv postupy, potřebné pro uplatnění odstavců 1 a 2.--------------------------------------------------Příloha o jednáních o námořních dopravních službách1. Článek II a Příloha o zproštění ze závazků podle článku II, včetně závazku zapsat do přílohy jakékoliv opatření, neslučitelné se zacházením podle nejvyšších výhod, které Člen bude udržovat, vstoupí v platnost pro mezinárodní námořní dopravu, pomocné služby a přístup k přístavním zařízením a jejich používání:a) k datu provádění, které bude určeno podle odstavce 4 Ministerského rozhodnutí o jednáních o námořních dopravních službách, nebob) pokud by jednání neuspěla, k datu závěrečné zprávy Negociační skupiny o námořních dopravních službách, stanovenému v tomto rozhodnutí.2. Odstavec 1 se nevztahuje na žádný specifický závazek o námořních dopravních službách, který je zapsán v listině Člena.3. Od uzavření jednání, uvedených v odstavci 1, a před datem provádění může Člen, bez ohledu na ustanovení článku XXI, zlepšit, změnit nebo odvolat všechny nebo část svých specifických závazků v tomto sektoru, aniž by nabídl vyrovnání.--------------------------------------------------Příloha o telekomunikacích1. CíleUznávajíce specifické rysy sektoru telekomunikačních služeb a zejména jeho dvojí úlohu jako výrazného sektoru hospodářské činnosti a jako základního dopravního prostředku pro jiné hospodářské činnosti, se Členové dohodli na následující příloze s cílem propracovat ustanovení Dohody pokud jde o opatření, týkající se přístupu k veřejným telekomunikačním dopravním sítím a službám a jejich používání. V souladu s tím obsahuje tato příloha poznámky a dodatečná ustanovení k Dohodě.2. Působnosta) Tato příloha se vztahuje na všechna opatření Člena, která se dotýkají přístupu k veřejným telekomunikačním dopravním sítím a službám k a jejich používání [1].b) Tato příloha se nevztahuje na opatření, dotýkající se šíření rozhlasových nebo televizních programů prostřednictvím kabelů nebo vysílacích radiových nebo televizních stanic.c) Žádné ustanovení v této Dohodě nebude vykládáno tak, že by:(i) vyžadovalo na Členu, aby povolil dodavateli služby kteréhokoli jiného Člena, zřídit, vybudovat, získat, pronajmout, provozovat nebo dodávat telekomunikační dopravní sítě nebo služby jiné, než umožňuje jeho listina; nebo(ii) vyžadovalo na Členu (nebo vyžadovalo na Členu, aby zavázal dodavatele služby, podléhajícího jeho pravomoci) zřizovat, budovat, získávat, pronajímat, provozovat nebo dodávat telekomunikační dopravní sítě nebo služby, které se všeobecně nenabízejí veřejnosti.3. DefinicePro účely této přílohy:a) Výraz "telekomunikace" znamená vysílání a příjem signálů pomocí jakýchkoliv elektromagnetických prostředků.b) Výraz "veřejná telekomunikační dopravní služba" znamená jakoukoliv telekomunikační dopravní službu, u níž Člen výslovně nebo fakticky vyžaduje, aby se všeobecně nabízela veřejnosti. Takové služby mohou


text: mimo jiné zahrnovat telegraf, telefon, telex a přenos dat typicky zahrnující přenos v reálném čase zákazníkem dodaných informací mezi dvěma nebo více body bez jakékoliv koncové změny ve formě nebo v obsahu informace zákazníka.c) Výraz "veřejná telekomunikační dopravní síť" znamená veřejnou telekomunikační infrastrukturu, která dovoluje telekomunikace mezi dvěma nebo více stanovenými koncovými body sítě.d) Výraz "vnitropodnikové spoje" znamená telekomunikace, prostřednictvím kterých společnost komunikuje v rámci společnosti nebo se svými dceřinnými společnostmi a pobočkami anebo mezi nimi navzájem a za podmínky, že to domácí právní řád Člena dovoluje, rovněž s přidruženými společnostmi. Za tím účelem budou za "dceřinné společnosti", "pobočky", případně "přidružené společnosti" považovány ty, které budou odpovídat vymezení každým Členem. Z "vnitropodnikových komunikací" jsou z této přílohy vyloučeny komerční nebo nekomerční služby, které se dodávají společnostem, které nejsou svázány s dceřinnými společnostmi, pobočkami nebo přidruženými společnostmi nebo které se nabízejí zákazníkům nebo možným zákazníkům.e) Jakékoliv odvolání na odstavec nebo pododstavec této přílohy zahrnuje všechna jeho podrozdělení.4. TransparentnostPři uplatňování článku III Dohody zajistí každý Člen, aby příslušné informace o podmínkách, týkajících se přístupu k veřejným telekomunikačním dopravním sítím a službám a jejich používání, byly veřejně dostupné včetně: tarifů a jiných podmínek služby; specifikací technických rozhraní těchto sítí a služeb; informací o orgánech odpovědných za přípravu a přijetí norem, dotýkajících se takového přístupu a využívání; podmínek, vztahujících se na připojení terminálu nebo jiného zařízení; a oznamování, registrace nebo licenčních požadavků, pokud existují.5. Přístup k veřejným telekomunikačních dopravním sítím a službám a k jejich používánía) Každý Člen zajistí, aby kterémukoli dodavateli služby kteréhokoli jiného Člena byl poskytnut přístup k veřejným telekomunikačním dopravním sítím a službám a bylo mu umožněno jejich používání za přiměřených a nediskriminačních podmínek s cílem zajistit dodávky služby zahrnuté v jeho listině. Tento závazek bude uplatňován mimo jiné prostřednictvím pododstavců b) až f) [2].b) Každý Člen zajistí, aby dodavatelé služby kteréhokoli jiného Člena měli přístup k jakýmkoliv veřejným telekomunikačním dopravním sítím nebo službám a jejich používání, nabízeným v rámci hranic nebo přes hranice tohoto Člena, včetně soukromých pronajatých okruhů a za tím účelem zajistí, pokud pododstavce e) a f) nestanoví jinak, aby takovým dodavatelům bylo povoleno:(i) zakoupit nebo najmout a připojit koncové nebo jiné zařízení, které je spojeno se sítí a které je potřebné k poskytnutí služeb dodavatele;(ii) vzájemně propojit soukromé pronajaté nebo vlastněné okruhy s veřejnými telekomunikačními dopravními sítěmi a službami nebo s okruhy pronajmutými nebo vlastněnými jiným dodavatelem služby; a(iii) používat provozní protokoly podle volby dodavatele služby při dodávce jakékoliv služby jiné, než je potřebná k zajištění dostupnosti telekomunikačních dopravních sítí a služeb široké veřejnosti.c) Každý Člen zajistí, aby dodavatelé služby kteréhokoli jiného Člena mohli používat veřejné telekomunikační dopravní sítě a služby pro přenos informací v rámci hranic a přes ně, včetně pro vnitropodnikové komunikace takových dodavatelů služby a pro přístup k informacím, obsaženým v databázích nebo jinak uchovávaných ve strojově čitelné formě na území kteréhokoli Člena. Jakákoliv nová nebo pozměněná opatření Člena, která se významně dotýkají takového užívání, budou oznámena a budou podléhat konzultacím v souladu s příslušnými ustanoveními Dohody.d) Bez ohledu na ustanovení předchozího odstavce, může


text: Člen přijmout taková opatření, která jsou potřebná k zabezpečení bezpečnosti a důvěrnosti zpráv za podmínky, že se taková opatření neuplatňují způsobem, který by vytvářel prostředek svévolné nebo neodůvodněné diskriminace nebo skrytého omezení obchodu službami.e) Každý Člen zajistí, aby ve vztahu k přístupu k veřejným telekomunikačním dopravním sítím a službám a k jejich používání nebyla kladena žádní jiná podmínka, než je potřebná, aby:(i) zabezpečila odpovědnost dodavatelů veřejných telekomunikačních dopravních sítí a služeb v oblasti veřejných služeb, zejména pak jejich schopnost učinit jejich sítě nebo služby všeobecně přístupnými veřejnosti;(ii) chránila technickou celistvost veřejných telekomunikačních dopravních sítí nebo služeb; nebo(iii) zajistila, aby dodavatelé služeb kteréhokoli jiného Člena nedodávali služby, pokud jim to nebylo povoleno podle závazků v listině Člena.f) Za předpokladu, že vyhoví kritériím, uvedeným v pododstavci e), mohou podmínky pro přístup k veřejným telekomunikačním dopravním službám a pro jejich používání zahrnout:(i) omezení dalšího prodeje nebo společného používání takových služeb;(ii) požadavek používat přesně stanovená technická rozhraní, včetně protokolů o nich pro propojení s takovými sítěmi a službami;(iii) požadavky, kde to bude potřebné, na vnitřní provozuschopnost takových služeb a na podporu dosažení cílů, stanovených v odstavci 7 a);(iv) typové schvalování koncových a jiných zařízení, připojovaných k síti a technické požadavky, vztahující se k připojení takového zařízení k těmto sítím;(v) omezení, vztahující se na vzájemné propojení soukromých pronajmutých nebo vlastněných okruhů s takovými sítěmi nebo službami nebo s okruhy pronajmutými nebo vlastněnými jiným dodavatelem služby; nebo(vi) oznamování, registraci a licenční řízení.g) Bez ohledu na předchozí odstavce tohoto oddílu, může rozvojová členská země podle její úrovně rozvoje klást rozumné podmínky přístupu k veřejným telekomunikačním dopravním sítím a službám a jejich používání, které jsou potřebné k posílení její domácí telekomunikační infrastruktury a kapacity služeb a ke zvýšení její účasti v mezinárodním obchodě telekomunikačními službami. Takové podmínky budou přesně vymezeny v listině Člena.6. Technická spoluprácea) Členové uznávají, že účinná a zdokonalená telekomunikační infrastruktura v jednotlivých zemích, zejména v rozvojových zemích, je podstatnou pro rozšíření jejich obchodu službami. Za tím účelem Členové schvalují a podporují v co nejširším možném rozsahu účast rozvinutých a rozvojových zemí a jejich dodavatelů veřejných telekomunikačních dopravních sítí a služeb a jiných subjektů v rozvojových programech mezinárodních a regionálních organizací, včetně Mezinárodní telekomunikační unie, Rozvojového programu Organizace spojených národů a Mezinárodní banky pro obnovu a rozvoj.b) Členové budou podněcovat a podporovat spolupráci v oblasti telekomunikací mezi rozvojovými zeměmi na mezinárodní, regionální a subregionální úrovni.c) Ve spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi učiní Členové, kde to bude možné, rozvojovým zemím dostupnými informace o telekomunikačních službách a vývoji v telekomunikacích a o informačních technologiích, aby napomohli posílení jejich domácího sektoru telekomunikačních služeb.d) Členové budou brát zvláštní zřetel na možnosti podporovat, ve prospěch nejméně rozvinutých zemí, zahraniční dodavatele telekomunikačních služeb, aby pomáhali při převodu technologie, výcviku a jiných činnostech, které podporují rozvoj jejich telekomunikační infrastruktury a rozšíření jejich obchodu telekomunikačními službami.7. Vztahy k mezinárodním organizacím a dohodáma) Členové uznávají důležitost mezinárodních norem pro globální slučitelnost a vzájemnou provozuschopnost telekomunikačních sítí a služeb a zavazují se podporovat tyto normy prostřednictvím činnosti příslušných mezinárodních orgánů, včetně Mezinárodní telekomunikační unie a Mezinárodní


text: organizace pro normalizaci.b) Členové uznávají úlohu, kterou hrají mezivládní a nevládní organizace a dohody při zabezpečování účinného provozování domácích a globálních telekomunikačních služeb a zejména úlohu Mezinárodní telekomunikační unie. Členové učiní v případě potřeby příslušná opatření pro uskutečnění konzultací s takovými organizacemi o otázkách, vyplývajících z provádění této přílohy.[1] Rozumí se, že tento pododstavec bude vykládán tak, že každý Člen zajistí, aby se závazky této přílohy uplatňovaly vůči dodavatelům veřejných telekomunikačních dopravních sítí a služeb pomocí jakýchkoliv potřebných opatření.[2] Rozumí se, že výraz "nediskriminační" se týká zacházení podle nejvyšších výhod a národního zacházení, jak jsou vymezeny v Dohodě a že též odráží sektorově specifický způsob užívání výrazu, který znamená "závazky a podmínky ne méně příznivé než ty, které byly uděleny kterémukoli jinému uživateli obdobných veřejných telekomunikačních dopravních sítí nebo služeb za podobných okolností".--------------------------------------------------Příloha o jednáních o základních telekomunikacích1. Článek II a Příloha o zproštění ze závazků podle článku II, včetně závazku zapsat do Přílohy jakékoliv opatření, neslučitelné se zacházením podle nejvyšších výhod, které Člen bude udržovat, vstoupí v platnost pro základní telekomunikace:a) k datu provádění, které bude určeno podle odstavce 5 Ministerského rozhodnutí o jednáních o základních telekomunikacích; nebo,b) pokud by jednání neuspěla, k datu závěrečné zprávy Negociační skupiny o základních telekomunikacích, stanovenému v tomto rozhodnutí.2. Odstavec 1 se nevztahuje na žádný specifický závazek o základních telekomunikacích, který je zapsán v listině Člena--------------------------------------------------


text:
 17.7.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 211/19
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 13/2014
 ze dne 14. února 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 723/2013 ze dne 26. července 2013, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání výtažků z rozmarýnu (E 392) v některých nízkotučných masných výrobcích a rybích produktech (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 724/2013 ze dne 26. července 2013, kterým se mění nařízení (EU) č. 231/2012, pokud jde o specifikace některých polyalkoholů (2), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 738/2013 ze dne 30. července 2013, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání některých přídatných látek v analozích výrobků z jiker na bázi mořských řas (3), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Nařízení Komise (EU) č. 739/2013 ze dne 30. července 2013, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o použití rostlinných sterolů bohatých na stigmasterol jako stabilizátoru v alkoholických koktejlech ke zmražení, a příloha nařízení Komise (EU) č. 231/2012, pokud jde o specifikace pro potravinářské přídatné látky obsahující rostlinné steroly bohaté na stigmasterol (4), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (6)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 V bodě 54zzzzr (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32013 R 0723: nařízení Komise (EU) č. 723/2013 ze dne 26. července 2013 (Úř. věst. L 202, 27.7.2013, s. 8),
 —
 32013 R 0738: nařízení Komise (EU) č. 738/2013 ze dne 30. července 2013 (Úř. věst. L 204, 31.7.2013, s. 32),
 —
 32013 R 0739: nařízení Komise (EU) č. 739/2013 ze dne 30. července 2013 (Úř. věst. L 204, 31.7.2013, s. 35)“.
 2)
 V bodě 69 (nařízení Komise (EU) č. 231/2012) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32013 R 0724: nařízení Komise (EU) č. 724/2013 ze dne 26. července 2013 (Úř. věst. L 202, 27.7.2013, s. 11),
 —
 32013 R 0739: nařízení Komise (EU) č. 739/2013 ze dne 30. července 2013 (Úř. věst. L 204, 31.7.2013, s. 35)“.
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 723/2013, (EU) č. 724/2013, (EU) č. 738/2013 a (EU) č. 739/2013


text:
v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. února 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. února 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 202, 27.7.2013, s. 8.
 (2) Úř. věst. L 202, 27.7.2013, s. 11.
 (3) Úř. věst. L 204, 31.7.2013, s. 32.
 (4) Úř. věst. L 204, 31.7.2013, s. 35.
 (5) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 18.1.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 15/11
 ROZHODNUTÍ č. 2/2020 SMÍŠENÉHO VÝBORU EVROPSKÁ UNIE-ŠVÝCARSKO PRO LETECKOU DOPRAVU ZŘÍZENÉHO DOHODOU MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A ŠVÝCARSKOU KONFEDERACÍ O LETECKÉ DOPRAVĚ
 ze dne 3. prosince 2020,
 kterým se nahrazuje příloha Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě [2021/34]
 VÝBOR EVROPSKÁ UNIE-ŠVÝCARSKO PRO LETECKOU DOPRAVU,
 s ohledem na Dohodu mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 23 odst. 4 této dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha tohoto rozhodnutí nahrazuje přílohu dohody s platností ode dne 1. února 2021.
 Článek 2
 1. Změny jakéhokoli aktu uvedeného v příloze dohody přijaté Evropskou unií s ohledem na pandemii COVID-19 po přijetí tohoto rozhodnutí a týkající se pouze změnu vstupu v platnost nebo data použitelnosti aktu nebo jeho úplné či částečné použitelnosti nebo jeho úplného či částečného zrušení se Švýcarské konfederaci sdělují v souladu s čl. 23 odst. 3 dohody a považují se za zahrnuté do přílohy dohody od jejich zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, aniž by bylo nutné, aby smíšený výbor přijal další rozhodnutí o revizi přílohy. Informace obsahující úplný odkaz na příslušné změny po jejich přijetí spolu s odkazem na toto rozhodnutí se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a v Úřední sbírce švýcarských federálních zákonů. Změny se ve Švýcarsku stávají použitelnými ode dne jejich použitelnosti v Evropské unii.
 2. Odstavec 1 se použije na akty přijaté do 31. prosince 2021.
 V Bernu a Bruselu dne 3. prosince 2020.
 Za smíšený výbor
 vedoucí delegace Evropské unie
 Filip CORNELIS
 vedoucí delegace Švýcarska
 Christian HEGNER
 PŘÍLOHA
 „PŘÍLOHA
 Pro účely této dohody:
 —
 Evropská unie na základě Lisabonské smlouvy, která vstoupila v platnost dne 1. prosince 2009, nahrazuje Evropské společenství a stává se jeho nástupcem.
 —
 Jestliže akt uvedený v této příloze obsahuje odkaz na členské státy Evropského společenství, jež bylo nahrazeno Evropskou unií, nebo na požadavek spojení s nimi, má se pro účely této dohody za to, že se odkaz vztahuje rovněž na Švýcarsko nebo na požadavek spojení se Švýcarskem.
 —
 Odkazy na nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 a (EHS) č. 2408/92 uvedené v článcích 4, 15, 18, 27 a 35 dohody se považují za odkazy na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008.
 —
 Aniž je dotčen článek 15 této dohody, „leteckým dopravcem Společenství“ podle následujících směrnic a nařízení Společenství se rozumí též letecký dopravce, který je držitelem licence a má svou hlavní provozovnu a případně sídlo podniku ve Švýcarsku v souladu s nařízením (ES) č. 1008/2008. Jakýkoli odkaz na nařízení Rady (EHS) č. 2407/92 se považuje za odkaz na nařízení (ES) č. 1008/2008.
 —
 Jakýkoli odkaz na články 81 a 82 Smlouvy nebo na články 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie v následujících textech se považuje za odkaz na články 8 a 9 této dohody.
 1. Liberalizace letectví a ostatní předpisy v odvětví civilního letectví
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 ze dne 24. září 2008 o společných pravidlech pro provozování leteckých služeb ve Společenství (přepracované


text:
znění), Úř. věst. L 293, 31.10.2008, s. 3, ve znění:
 —
 nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.
 —
 nařízení (EU) 2020/696, Úř. věst. L 165, 27.5.2020, s. 1.
 Směrnice Rady 2000/79/ES ze dne 27. listopadu 2000 o Evropské dohodě o organizaci pracovní doby mobilních pracovníků v civilním letectví uzavřené mezi Sdružením evropských leteckých společností (AEA), Evropskou federací pracovníků v dopravě (ETF), Evropským sdružením technických letových posádek (ECA), Evropským sdružením leteckých společností (ERA) a Mezinárodním sdružením leteckých dopravců (IACA) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 302, 1.12.2000, s. 57.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/88/ES ze dne 4. listopadu 2003 o některých aspektech úpravy pracovní doby, Úř. věst. L 299, 18.11.2003, s. 9.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 ze dne 27. února 2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek, Úř. věst. L 66, 11.3.2003, s. 1.
 Nařízení Komise (ES) č. 1358/2003 ze dne 31. července 2003, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 437/2003 o statistickém vykazování letecké přepravy cestujících, zboží a poštovních zásilek, a kterým se mění přílohy I a II uvedeného nařízení, Úř. věst. L 194, 1.8.2003, s. 9, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 158/2007, Úř. věst. L 49, 17.2.2007, s. 9.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 785/2004 ze dne 21. dubna 2004 o požadavcích na pojištění u leteckých dopravců a provozovatelů letadel, Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 285/2010, Úř. věst. L 87, 7.4.2010, s. 19.
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/1118, Úř. věst. L 243, 29.7.2020, s. 1.
 Nařízení Rady (EHS) č. 95/93 ze dne 18. ledna 1993 o společných pravidlech pro přidělování letištních časů na letištích Společenství, Úř. věst. L 14, 22.1.1993, s. 1 (články 1–12), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 793/2004, Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 50.
 —
 nařízení (EU) 2020/459, Úř. věst. L 99, 31.3.2020, s. 1.
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/12/ES ze dne 11. března 2009 o letištních poplatcích (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 70, 14.3.2009, s. 11.
 Směrnice Rady 96/67/ES ze dne 15. října 1996 o přístupu na trh odbavovacích služeb na letištích Společenství, Úř. věst. L 272, 25.10.1996, s. 36.
 (články 1–9, 11–23 a 25).
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 80/2009 ze dne 14. ledna 2009 o kodexu chování pro používání počítačových rezervačních systémů a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 2299/89 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 35, 4.2.2009, s. 47.
 2. Pravidla hospodářské soutěže
 Nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 1, 4.1.2003, s. 1
 (články 1–13, 15–45).
 (V rozsahu, v němž je toto nařízení příslušné pro použití této dohody. Vložení uvedeného nařízení nemá vliv na rozdělení úkolů podle této dohody.)
 Nařízení Komise (ES) č. 773/2004 ze dne 7. dubna 2004 o vedení řízení Komise podle


text:
článků 81 a 82 Smlouvy o ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 123, 27.4.2004, s. 18, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1792/2006, Úř. věst. L 362, 20.12.2006, s. 1.
 —
 nařízení Komise (ES) č. 622/2008, Úř. věst. L 171, 1.7.2008, s. 3.
 Nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků (nařízení ES o spojování) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 24, 29.1.2004, s. 1.
 (články 1–18, čl. 19 odst. 1 a 2, články 20–23).
 S ohledem na čl. 4 odst. 5 nařízení o spojování platí mezi Evropským společenstvím a Švýcarskem toto:
 1)
 S ohledem na spojení definované v článku 3 nařízení (ES) č. 139/2004, které nemá význam pro celé Společenství ve smyslu článku 1 uvedeného nařízení a které může být přezkoumáno v rámci vnitrostátních předpisů pro hospodářskou soutěž nejméně tří členských států ES a Švýcarské konfederace, mohou osoby nebo podniky podle čl. 4 odst. 2 uvedeného nařízení před oznámením příslušným orgánům informovat Komisi ES prostřednictvím odůvodněného podání, že by spojení měla posoudit Komise.
 2)
 Evropská komise neprodleně předá Švýcarské konfederaci všechna podání podle čl. 4 odst. 5 nařízení (ES) č. 139/2004 a předchozího odstavce.
 3)
 Vyjádří-li Švýcarská konfederace svůj nesouhlas se žádostí o postoupení případu, příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž si ponechá svou pravomoc a případ nebude od Švýcarské konfederace postoupen podle tohoto odstavce.
 S ohledem na lhůty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení o spojování:
 1)
 Evropská komise neprodleně předá příslušnému švýcarskému orgánu pro hospodářskou soutěž všechny příslušné dokumenty podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2.
 2)
 Výpočet lhůt podle čl. 4 odst. 4 a 5, čl. 9 odst. 2 a 6 a čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 139/2004 začíná pro Švýcarskou konfederaci ihned poté, co příslušný švýcarský orgán pro hospodářskou soutěž obdrží příslušné dokumenty.
 Nařízení Komise (ES) č. 802/2004 ze dne 21. dubna 2004, kterým se provádí nařízení Rady (ES) č. 139/2004 o kontrole spojování podniků (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 133, 30.4.2004, s. 1 (články 1–24), ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1792/2006, Úř. věst. L 362, 20.12.2006, s. 1.
 —
 nařízení Komise (ES) č. 1033/2008, Úř. věst. L 279, 22.10.2008, s. 3.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1269/2013, Úř. věst. L 336, 14.12.2013, s. 1.
 Směrnice Komise 2006/111/ES ze dne 16. listopadu 2006 o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky a o finanční průhlednosti uvnitř jednotlivých podniků (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 318, 17.11.2006, s. 17.
 Nařízení Rady (ES) č. 487/2009 ze dne 25. května 2009 o použití čl. 81 odst. 3 Smlouvy na některé kategorie dohod a jednání ve vzájemné shodě v odvětví letecké dopravy (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 148, 11.6.2009, s. 1.
 3. Bezpečnost letectví
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139 ze dne 4.


text:
července 2018 o společných pravidlech v oblasti civilního letectví a o zřízení Agentury Evropské unie pro bezpečnost letectví, kterým se mění nařízení (ES) č. 2111/2005, (ES) č. 1008/2008, (EU) č. 996/2010, (EU) č. 376/2014 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/30/EU a 2014/53/EU a kterým se zrušuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 a (ES) č. 216/2008 a nařízení Rady (EHS) č. 3922/91, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.
 Agentura má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny ustanoveními nařízení.
 Komise má i ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny pro rozhodnutí podle čl. 2 odst. 6 a 7, čl. 41 odst. 6, čl. 62 odst. 5, čl. 67 odst. 2 a 3, čl. 70 odst. 4, čl. 71 odst. 2, čl. 76 odst. 4, čl. 84 odst. 1, čl. 85 odst. 9, čl. 104 odst. 3 bodu i), čl. 105 odst. 1 a čl. 106 odst. 1 a 6.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ v ustanoveních nařízení (EU) č. 182/2011 zmíněných v článku 127 nařízení (EU) 2018/1139 nevztahují na Švýcarsko.
 Žádné ustanovení tohoto nařízení nelze vykládat tak, že pověřuje Evropskou agenturu pro bezpečnost letectví, aby jednala jménem Švýcarska v rámci mezinárodních dohod pro jiné účely než účely podpory při plnění povinností, které mu z těchto dohod plynou.
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 a)
 článek 68 se mění takto:
 i)
 v odst. 1 písm. a) se za slovo „Unií“ vkládají slova „nebo Švýcarskem“;
 ii)
 doplňuje se nový odstavec, který zní:
 „4. Kdykoliv Unie vede jednání se třetí zemí s cílem uzavřít dohodu, která stanoví, že členský stát nebo agentura může vydávat osvědčení na základě osvědčení vydaných leteckými úřady dané třetí země, usiluje o to, aby Švýcarsku byla nabídnuta podobná dohoda s dotčenou třetí zemí. Švýcarsko zase usiluje o uzavření dohod se třetími zeměmi odpovídajících těm, které uzavřela Unie.“
 b)
 V článku 95 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „3. Odchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropské unie je výkonný ředitel agentury oprávněn zaměstnávat na základě smlouvy švýcarské státní příslušníky, kteří požívají veškerých občanských práv.“
 c)
 V článku 96 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „V souladu s dodatkem k příloze A uplatní Švýcarsko na agenturu Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie, který je uveden v příloze A této přílohy.“
 d)
 V článku 102 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „5. Švýcarsko se plně podílí na činnosti správní rady a má v jejím rámci stejná práva a povinnosti jako členské státy Evropské unie, s výjimkou hlasovacího práva.“
 e)
 V článku 120 se doplňuje nový odstavec, který zní:
 „13. Švýcarsko se podílí na finančním příspěvku uvedeném v odst. 1 písm. b) podle následujícího vzorce:
 S (0,2/100) + S [1 – (a + b) 0,2/100] c/C,
 kde:
 S
 =
 část rozpočtu agentury, která není financována z poplatků a plateb uvedených v odst. 1 písm. c) a d),
 a


text:
=
 počet přidružených států,
 b
 =
 počet členských států EU,
 c
 =
 příspěvek Švýcarska do rozpočtu ICAO,
 C
 =
 celkový příspěvek členských států EU a přidružených států do rozpočtu ICAO.“
 f)
 V článku 122 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
 „6. Ustanovení vztahující se na finanční kontrolu prováděnou Unií ve Švýcarsku, která se týká účastníků činností agentury, jsou uvedena v příloze B této přílohy.“
 g)
 Příloha I nařízení se doplňuje o následující letadla jako výrobky, na něž se vztahuje čl. 3 odst. 1 písm. a) nařízení Komise (EU) č. 748/2012 (1):
 A/c - [HB-JES] – typ Gulfstream G-V
 A/c - [HB-ZDF] – typ MD900.
 h)
 V čl. 132 odst. 1 se odkaz na nařízení (EU) 2016/679 považuje, pokud jde o Švýcarsko, za odkaz na příslušné vnitrostátní právní předpisy.
 i)
 Ustanovení čl. 140 odst. 6 se nevztahuje na Švýcarsko.
 Nařízení Komise (EU) č. 1178/2011 ze dne 3. listopadu 2011, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se posádek v civilním letectví podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, Úř. věst. L 311, 25.11.2011, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 290/2012, Úř. věst. L 100, 5.4.2012, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 70/2014, Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 25.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 245/2014, Úř. věst. L 74, 14.3.2014, s. 33.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/445, Úř. věst. L 74, 18.3.2015, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2016/539, Úř. věst. L 91, 7.4.2016, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/1065, Úř. věst. L 192, 30.7.2018, s. 21.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/1119, Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 13.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/1974, Úř. věst. L 326, 20.12.2018, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2019/27, Úř. věst. L 8, 10.1.2019, s. 1.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/430, Úř. věst. L 75, 19.3.2019, s. 66.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1747, Úř. věst. L 268, 22.10.2019, s. 23.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/359, Úř. věst. L 67, 5.3.2020, s. 82.
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/723, Úř. věst. L 170, 2.6.2020, s. 1.
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/723 ze dne 4. března 2020, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro uznávání osvědčení pilotů vydaných třetí zemí a kterým se mění nařízení (EU) č. 1178/2011, Úř. věst. L 170, 2.6.2020, s. 1.
 Nařízení Rady (EHS) č. 3922/91 ze dne 16. prosince 1991 o harmonizaci technických požadavků a správních postupů v oblasti civilního letectví, Úř. věst. L 373, 31.12.1991, s. 4 (články 1–3, čl. 4 odst. 2, články 5–11 a 13), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1899/2006, Úř. věst. L 377, 27.12.2006, s. 1.
 —
 nařízení (ES) č. 1900/2006, Úř. věst. L 377, 27.12.2006, s. 176.
 —
 nařízení Komise (ES) č. 8/2008, Úř. věst. L 10, 12.1.2008, s. 1.
 —
 nařízení Komise (ES) č. 859/2008, Úř. věst. L 254, 20.9.2008, s. 1.
 V souladu s článkem 139 nařízení (EU) 2018/1139 se nařízení (EHS) č. 3922/91 zrušuje ode dne použitelnosti podrobných pravidel přijatých podle čl. 32 odst. 1 písm.


text:
a) nařízení (EU) 2018/1139 ohledně omezení doby letové služby a doby služby a požadavků na dobu odpočinku, pokud jde o aerotaxi, lékařskou záchrannou službu a obchodní leteckou dopravu provozovanou jednopilotními letadly.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 ze dne 20. října 2010 o šetření a prevenci nehod a incidentů v civilním letectví a o zrušení směrnice 94/56/ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 295, 12.11.2010, s. 35, ve znění:
 —
 nařízení (EU) č. 376/2014, Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 18.
 —
 nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.
 Nařízení Komise (ES) č. 104/2004 ze dne 22. ledna 2004, kterým se stanoví pravidla organizace a složení odvolacího senátu Evropské agentury pro bezpečnost letectví, Úř. věst. L 16, 23.1.2004, s. 20.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 ze dne 14. prosince 2005 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, o informování cestujících v letecké dopravě o totožnosti provozujícího leteckého dopravce a o zrušení článku 9 směrnice 2004/36/ES (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 344, 27.12.2005, s. 15, ve znění:
 —
 nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.
 Nařízení Komise (ES) č. 473/2006 ze dne 22. března 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro seznam Společenství uvádějící letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedený v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 8.
 Nařízení Komise (ES) č. 474/2006 ze dne 22. března 2006 o vytvoření seznamu Společenství uvádějícího letecké dopravce, kteří podléhají zákazu provozování letecké dopravy ve Společenství, uvedeného v kapitole II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2111/2005, Úř. věst. L 84, 23.3.2006, s. 14, naposledy pozměněné:
 —
 prováděcím nařízením Komise (EU) 2020/736, Úř. věst. L 172, 3.6.2020, s. 7.
 Nařízení Komise (EU) č. 1332/2011 ze dne 16. prosince 2011, kterým se stanoví společné požadavky na užívání vzdušného prostoru a provozní postupy pro palubní protisrážkový systém (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 336, 20.12.2011, s. 20, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2016/583, Úř. věst. L 101, 16.4.2016, s. 7.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 646/2012 ze dne 16. července 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro pokuty a penále na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 187, 17.7.2012, s. 29.
 Nařízení Komise (EU) č. 748/2012 ze dne 3. srpna 2012, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro certifikaci letové způsobilosti letadel a souvisejících výrobků, letadlových částí a zařízení a certifikaci ochrany životního prostředí, jakož i pro certifikaci projekčních a výrobních organizací, Úř. věst. L 224, 21.8.2012, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 7/2013, Úř. věst. L 4, 9.1.2013, s. 36.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 69/2014, Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 12.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/1039, Úř. věst. L 167, 1.7.2015, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2016/5, Úř. věst. L 3,


text:
6.1.2016, s. 3.
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/897, Úř. věst. L 144, 3.6.2019, s. 1.
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/570, Úř. věst. L 132, 27.4.2020, s. 1.
 Nařízení Komise (EU) č. 965/2012 ze dne 5. října 2012, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, Úř. věst. L 296, 25.10.2012, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 800/2013, Úř. věst. L 227, 24.8.2013, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 71/2014, Úř. věst. L 23, 28.1.2014, s. 27.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 83/2014, Úř. věst. L 28, 31.1.2014, s. 17.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 379/2014, Úř. věst. L 123, 24.4.2014, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/140, Úř. věst. L 24, 30.1.2015, s. 5.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/1329, Úř. věst. L 206, 1.8.2015, s. 21.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/640, Úř. věst. L 106, 24.4.2015, s. 18.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/2338, Úř. věst. L 330, 16.12.2015, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2016/1199, Úř. věst. L 198, 23.7.2016, s. 13.
 —
 nařízení Komise (EU) 2017/363, Úř. věst. L 55, 2.3.2017, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/394, Úř. věst. L 71, 14.3.2018, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/1042, Úř. věst. L 188, 25.7.2018, s. 3, s výjimkou nového čl. 4 odst. 2 nařízení (EU) č. 965/2012, jak stanoví čl. 1 odst. 1 nařízení (EU) 2018/1042, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/745, Úř. věst. L 176, 5.6.2020, s. 11.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1975, Úř. věst. L 326, 20.12.2018, s. 53.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1387, Úř. věst. L 229, 5.9.2019, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1176, Úř. věst. L 259, 10.8.2020, s. 10.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1384, Úř. věst. L 228, 4.9.2019, s. 106.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 628/2013 ze dne 28. června 2013 o pracovních postupech Evropské agentury pro bezpečnost letectví pro provádění standardizačních kontrol a pro sledování uplatňování pravidel nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a o zrušení nařízení Komise (ES) č. 736/2006 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 179, 29.6.2013, s. 46.
 Nařízení Komise (EU) č. 139/2014 ze dne 12. února 2014, kterým se stanoví požadavky a správní postupy týkající se letišť podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 44, 14.2.2014, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2017/161, Úř. věst. L 27, 1.2.2017, s. 99.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/401, Úř. věst. L 72, 15.3.2018, s. 17,
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/469, Úř. věst. L 104, 3.4.2020, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1177, Úř. věst. L 259, 10.8.2020, s. 12.
 —
 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2020/1234, Úř. věst. L 282, 31.8.2020, s. 1.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/2153 ze dne 16. prosince 2019 o poplatcích a platbách vybíraných Agenturou Evropské unie pro bezpečnost letectví a o zrušení


text:
nařízení (EU) č. 319/2014, Úř. věst. L 327, 17.12.2019, s. 36.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 376/2014 ze dne 3. dubna 2014 o hlášení událostí v civilním letectví, analýze těchto hlášení a navazujících opatřeních a o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 996/2010 a zrušení směrnic Evropského parlamentu a Rady 2003/42/ES, nařízení Komise (ES) č. 1321/2007 a nařízení Komise (ES) č. 1330/2007 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 122, 24.4.2014, s. 18, ve znění:
 —
 nařízení (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1.
 Nařízení Komise (EU) č. 452/2014 ze dne 29. dubna 2014, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se letového provozu provozovatelů ze třetích zemí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 133, 6.5.2014, s. 12, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2016/1158, Úř. věst. L 192, 16.7.2016, s. 21.
 Nařízení Komise (EU) č. 1321/2014 ze dne 26. listopadu 2014 o zachování letové způsobilosti letadel a leteckých výrobků, letadlových částí a zařízení a schvalování organizací a personálu zapojených do těchto úkolů (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 362, 17.12.2014, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/1088, Úř. věst. L 176, 7.7.2015, s. 4.
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/1536, Úř. věst. L 241, 17.9.2015, s. 16.
 —
 nařízení Komise (EU) 2017/334, Úř. věst. L 50, 28.2.2017, s. 13.
 —
 nařízení Komise (EU) 2018/1142, Úř. věst. L 207, 16.8.2018, s. 2.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1383, Úř. věst. L 228, 4.9.2019, s. 1.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1384, Úř. věst. L 228, 4.9.2019, s. 106.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/270, Úř. věst. L 56, 27.2.2020, s. 20.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1159, Úř. věst. L 257, 6.8.2020, s. 14.
 Nařízení Komise (EU) 2015/340 ze dne 20. února 2015, kterým se stanoví technické požadavky a správní postupy týkající se průkazů způsobilosti a osvědčení řídících letového provozu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008, kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 a kterým se zrušuje nařízení Komise (EU) č. 805/2011 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 63, 6.3.2015, s. 1.
 Nařízení Komise (EU) 2015/640 ze dne 23. dubna 2015 o dodatečných specifikacích letové způsobilosti pro daný druh provozu a o změně nařízení (EU) č. 965/2012, Úř. věst. L 106, 24.4.2015, s. 18, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/133, Úř. věst. L 25, 29.1.2019, s. 14.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1159, Úř. věst. L 257, 6.8.2020, s. 14.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1018 ze dne 29. června 2015, kterým se stanoví seznam klasifikovaných událostí v civilním letectví, které podléhají povinnému hlášení podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 376/2014 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 163, 30.6.2015, s. 1.
 Rozhodnutí Komise (EU) 2016/2357 ze dne 19. prosince 2016 o nedostatečně účinném dodržování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 a jeho prováděcích pravidel, pokud jde o osvědčení vydaná Řeckou akademií pro letecký


text:
výcvik a průkazy způsobilosti vydané na základě těchto osvědčení podle části 66 (oznámeno pod číslem C(2016) 8645), Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 72.
 Nařízení Komise (EU) 2018/395 ze dne 13. března 2018, kterým se stanoví podrobná pravidla pro provoz balonů a pro vydávání průkazů způsobilosti letovým posádkám balonů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 71, 14.3.2018, s. 10, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/357, Úř. věst. L 67, 5.3.2020, s. 34.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1976 ze dne 14. prosince 2018, kterým se stanoví podrobná pravidla pro provoz kluzáků a pro vydávání průkazů způsobilosti letovým posádkám kluzáků podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139, Úř. věst. L 326, 20.12.2018, s. 64, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/358, Úř. věst. L 67, 5.3.2020, s. 57.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2019/494 ze dne 25. března 2019 o některých aspektech bezpečnosti letectví s ohledem na vystoupení Spojeného království Velké Británie a Severního Irska z Unie (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 85 I, 27.3.2019, s. 11.
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/1128 ze dne 1. července 2019 o přístupových právech k bezpečnostním doporučením a odpovědím uloženým v evropské centrální evidenci a o zrušení rozhodnutí 2012/780/EU (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 177, 2.7.2019, s. 112.
 4. Ochrana letectví před protiprávními činy
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72.
 Nařízení Komise (ES) č. 272/2009 ze dne 2. dubna 2009, kterým se doplňují společné základní normy ochrany civilního letectví před protiprávními činy stanovené v příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, Úř. věst. L 91, 3.4.2009, s. 7, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 297/2010, Úř. věst. L 90, 10.4.2010, s. 1.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 720/2011, Úř. věst. L 193, 23.7.2011, s. 19.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 1141/2011, Úř. věst. L 293, 11.11.2011, s. 22.
 —
 nařízení Komise (EU) č. 245/2013, Úř. věst. L 77, 20.3.2013, s. 5.
 Nařízení Komise (EU) č. 1254/2009 ze dne 18. prosince 2009, kterým se stanoví kritéria umožňující členským státům odchýlit se od společných základních norem v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a přijmout alternativní bezpečnostní opatření (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 338, 19.12.2009, s. 17, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2016/2096, Úř. věst. L 326, 1.12.2016, s. 7.
 Nařízení Komise (EU) č. 18/2010 ze dne 8. ledna 2010, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008, pokud jde o specifikace národních programů řízení kvality v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy, Úř. věst. L 7, 12.1.2010, s. 3.
 Nařízení Komise (EU) č. 72/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví postupy provádění inspekcí Komisí v oblasti ochrany letectví před protiprávními činy (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 23,


text:
27.1.2010, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/472, Úř. věst. L 85, 1.4.2016, s. 28.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2015/1998 ze dne 5. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 299, 14.11.2015, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/2426, Úř. věst. L 334, 22.12.2015, s. 5.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/815, Úř. věst. L 122, 13.5.2017, s. 1.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/55, Úř. věst. L 10, 13.1.2018, s. 5.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/103, Úř. věst. L 21, 24.1.2019, s. 13, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/910, Úř. věst. L 208, 1.7.2020, s. 43.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/413, Úř. věst. L 73, 15.3.2019, s. 98.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1583, Úř. věst. L 246, 26.9.2019, s. 15, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/910, Úř. věst. L 208, 1.7.2020, s. 43.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/111, Úř. věst. L 21, 27.1.2020, s. 1.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/910, Úř. věst. L 208, 1.7.2020, s. 43.
 Prováděcí rozhodnutí Komise C(2015) 8005 ze dne 16. listopadu 2015, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám ochrany letectví před protiprávními činy obsahující informace uvedené v čl. 18 písm. a) nařízení (ES) č. 300/2008 (nebylo zveřejněno v Úředním věstníku), ve znění:
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2017) 3030,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2018) 4857,
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2019) 132, ve znění:
 —
 prováděcího rozhodnutí Komise C(2020) 4241.
 5. Uspořádání letového provozu
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 549/2004 ze dne 10. března 2004, kterým se stanoví rámec pro vytvoření jednotného evropského nebe (rámcové nařízení) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 6, 8, 10, 11 a 12.
 Článek 10 se mění takto:
 V odstavci 2 se slova „na úrovni Společenství“ nahrazují slovy „na úrovni Společenství, zahrnující Švýcarsko“.
 Bez ohledu na horizontální úpravu stanovenou v druhé odrážce přílohy Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě se odkazy na „členské státy“ uvedené v článku 5 nařízení (ES) č. 549/2004 nebo v ustanoveních rozhodnutí 1999/468/ES zmíněných v daném ustanovení nevztahují na Švýcarsko.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 550/2004 ze dne 10. března 2004, o poskytování letových navigačních služeb v jednotném evropském nebi (nařízení o poskytování služeb) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 10, ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.
 Komise má vůči Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 9a, 9b, 15, 15a, 16 a 17.
 Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 Článek 3 se mění takto:
 v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „a Švýcarsku“;
 b)
 článek 7 se mění takto:
 v odstavcích 1


text:
a 6 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „a Švýcarsku“;
 c)
 článek 8 se mění takto:
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „a Švýcarsku“;
 d)
 článek 10 se mění takto:
 v odstavci 1 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „a Švýcarsku“;
 e)
 v článku 16 se odstavec 3 se nahrazuje tímto:
 „3. Komise sdělí své rozhodnutí členským státům a vyrozumí o něm poskytovatele služeb, pokud je tím z právního hlediska dotčen.“
 .
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 551/2004 ze dne 10. března 2004 o organizaci a užívání vzdušného prostoru v jednotném evropském nebi (nařízení o vzdušném prostoru) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 20, ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 3a, 6 a 10.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 552/2004 ze dne 10. března 2004 o interoperabilitě evropské sítě řízení letového provozu (nařízení o interoperabilitě) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 96, 31.3.2004, s. 26, ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 1070/2009, Úř. věst. L 300, 14.11.2009, s. 34.
 Komise má ve Švýcarsku pravomoci, které jí byly uděleny v souladu s články 4 a 7 a čl. 10 odst. 3.
 Pro účely této dohody se nařízení upravuje takto:
 a)
 článek 5 se mění takto:
 v odstavci 2 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „nebo Švýcarsku“;
 b)
 článek 7 se mění takto:
 v odstavci 4 se za slovo „Společenství“ vkládají slova „nebo Švýcarsku“;
 c)
 příloha III se mění takto:
 V druhé a poslední odrážce oddílu 3 se za slovo „Společenství“ doplňují slova „nebo Švýcarsku“.
 V souladu s článkem 139 nařízení (EU) 2018/1139 se nařízení (ES) č. 552/2004 zrušuje s účinkem ode dne 11. září 2018. Články 4, 5, 6, 6a a 7 uvedeného nařízení a jeho přílohy III a IV se však použijí až do dne použitelnosti aktů v přenesené pravomoci uvedených v článku 47 nařízení 2018/1139 v rozsahu, v jakém se dotyčné akty týkají předmětu příslušných ustanovení nařízení (ES) č. 552/2004, avšak nejpozději do dne 12. září 2023.
 Nařízení Komise (ES) č. 2150/2005 ze dne 23. prosince 2005, kterým se stanoví společná pravidla pro pružné užívání vzdušného prostoru (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 342, 24.12.2005, s. 20.
 Nařízení Komise (ES) č. 1033/2006 ze dne 4. července 2006, kterým se stanoví požadavky na postupy pro letové plány v předletové fázi pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 186, 7.7.2006, s. 46, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012, Úř. věst. L 281, 13.10.2012, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/886, Úř. věst. L 205, 29.6.2020, s. 14.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/469, Úř. věst. L 104, 3.4.2020, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1177, Úř. věst. L 259, 10.8.2020, s. 12.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 428/2013, Úř. věst. L 127, 9.5.2013, s. 23.
 —
 prováděcího nařízení Komise


text:
(EU) 2016/2120, Úř. věst. L 329, 3.12.2016, s. 70.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/139, Úř. věst. L 25, 30.1.2018, s. 4.
 Nařízení Komise (ES) č. 1032/2006 ze dne 6. července 2006, kterým se stanoví požadavky na automatické systémy pro výměnu letových údajů pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 186, 7.7.2006, s. 27, ve znění:
 —
 nařízení Komise (ES) č. 30/2009, Úř. věst. L 13, 17.1.2009, s. 20.
 Nařízení Rady (ES) č. 219/2007 ze dne 27. února 2007 o založení společného podniku na vytvoření evropského systému nové generace pro uspořádání letového provozu (SESAR), Úř. věst. L 64, 2.3.2007, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Rady (ES) č. 1361/2008, Úř. věst. L 352, 31.12.2008, s. 12.
 —
 nařízení Rady (EU) č. 721/2014, Úř. věst. L 192, 1.7.2014, s. 1.
 Nařízení Komise (ES) č. 633/2007 ze dne 7. června 2007, kterým se stanoví požadavky použití protokolu pro přenos zpráv o letu pro účely oznamování, koordinace a předávání letů mezi stanovišti řízení letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 146, 8.6.2007, s. 7, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) č. 283/2011, Úř. věst. L 77, 23.3.2011, s. 23.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/373 ze dne 1. března 2017, kterým se stanoví společné požadavky na poskytovatele služeb v oblasti uspořádání letového provozu/letových navigačních služeb a jiných funkcí sítě uspořádání letového provozu a dohled nad nimi, zrušují nařízení (ES) č. 482/2008, prováděcí nařízení (EU) č. 1034/2011, (EU) č. 1035/2011 a (EU) 2016/1377 a mění nařízení (EU) č. 677/2011 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 62, 8.3.2017, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/469, Úř. věst. L 104, 3.4.2020, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1177, Úř. věst. L 259, 10.8.2020, s. 12.
 Nařízení Komise (ES) č. 29/2009 ze dne 16. ledna 2009, kterým se stanoví požadavky na služby datovým spojem pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 13, 17.1.2009, s. 3, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2015/310, Úř. věst. L 56, 27.2.2015, s. 30.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2019/1170, Úř. věst. L 183, 9.7.2019, s. 6.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/208, Úř. věst. L 43, 17.2.2020, s. 72.
 Pro účely této dohody se znění nařízení upravuje takto:
 V příloze I části A se doplňují slova „Switzerland UIR“.
 Nařízení Komise (ES) č. 262/2009 ze dne 30. března 2009, kterým se stanoví požadavky na koordinované přidělování a užívání dotazovacích kódů režimu S pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 84, 31.3.2009, s. 20, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/2345, Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 11.
 Nařízení Komise (EU) č. 73/2010 ze dne 26. ledna 2010, kterým se stanoví požadavky na jakost leteckých dat a leteckých informací pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 23, 27.1.2010, s. 6, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1029/2014, Úř. věst. L 284,


text:
30.9.2014, s. 9.
 Nařízení (EU) č. 73/2010 se zrušuje s účinkem ode dne 27. ledna 2022.
 Nařízení Komise (EU) č. 255/2010 ze dne 25. března 2010, kterým se stanoví společná pravidla uspořádání toku letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 80, 26.3.2010, s. 10, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 923/2012, Úř. věst. L 281, 13.10.2012, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/886, Úř. věst. L 205, 29.6.2020, s. 14.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/469, Úř. věst. L 104, 3.4.2020, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1177, Úř. věst. L 259, 10.8.2020, s. 12.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1006, Úř. věst. L 165, 23.6.2016, s. 8.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/2159, Úř. věst. L 304, 21.11.2017, s. 45.
 Rozhodnutí Komise C(2010)5134 ze dne 29. července 2010 o ustavení orgánu pro kontrolu výkonnosti v rámci jednotného evropského nebe (nebylo zveřejněno v Úředním věstníku).
 Nařízení Komise (EU) č. 176/2011 ze dne 24. února 2011 o informacích poskytovaných před zřízením a úpravou funkčního bloku vzdušného prostoru, Úř. věst. L 51, 25.2.2011, s. 2.
 Rozhodnutí Komise C(2011) 4130 ze dne 7. července 2011 o jmenování manažera struktury vzdušného prostoru pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) jednotného evropského nebe (Text s významem pro EHP) (nebylo zveřejněno v Úředním věstníku).
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1206/2011 ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na identifikaci letadla pro účely přehledu v jednotném evropském nebi (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 305, 23.11.2011, s. 23, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/587, Úř. věst. L 138, 30.4.2020, s. 1.
 Pro účely této dohody se znění prováděcího nařízení (EU) č. 1206/2011 upravuje takto:
 v příloze I se doplňují slova „Switzerland UIR“.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1207/2011 ze dne 22. listopadu 2011, kterým se stanoví požadavky na výkonnost a interoperabilitu přehledu v jednotném evropském nebi (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 305, 23.11.2011, s. 35, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1028/2014, Úř. věst. L 284, 30.9.2014, s. 7.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/386, Úř. věst. L 59, 7.3.2017, s. 34.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/587, Úř. věst. L 138, 30.4.2020, s. 1.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 923/2012 ze dne 26. září 2012, kterým se stanoví společná pravidla létání a provozní předpisy týkající se služeb a postupů v oblasti letecké navigace a kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 1035/2011 a nařízení (ES) č. 1265/2007, (ES) č. 1794/2006, (ES) č. 730/2006, (ES) č. 1033/2006 a (EU) č. 255/2010 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 281, 13.10.2012, s. 1, ve znění:
 —
 nařízení Komise (EU) 2015/340, Úř. věst. L 63, 6.3.2015, s. 1.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/1185, Úř. věst. L 196, 21.7.2016, s. 3.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/469, Úř. věst. L 104, 3.4.2020, s. 1, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/1177, Úř. věst. L 259, 10.8.2020, s. 12.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2020/886, Úř.


text:
věst. L 205, 29.6.2020, s. 14.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1079/2012 ze dne 16. listopadu 2012, kterým se stanoví požadavky na rozestup kanálů hlasové komunikace pro jednotné evropské nebe (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 320, 17.11.2012, s. 14, ve znění:
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 657/2013, Úř. věst. L 190, 11.7.2013, s. 37.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2016/2345, Úř. věst. L 348, 21.12.2016, s. 11.
 —
 prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/2160, Úř. věst. L 304, 21.11.2017, s. 47.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 409/2013 ze dne 3. května 2013 o definici společných projektů, vytvoření správy a identifikaci pobídek podporujících provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 123, 4.5.2013, s. 1.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 716/2014 ze dne 27. června 2014 o zřízení pilotního společného projektu na podporu provádění evropského hlavního plánu uspořádání letového provozu (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 190, 28.6.2014, s. 19.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1048 ze dne 18. července 2018, kterým se stanoví požadavky na užívání vzdušného prostoru a provozní postupy týkající se navigace založené na výkonnosti, Úř. věst. L 189, 26.7.2018, s. 3.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/123 ze dne 24. ledna 2019, kterým se stanoví prováděcí pravidla pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) a zrušuje nařízení Komise (EU) č. 677/2011 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 28, 31.1.2019, s. 1.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2019/317 ze dne 11. února 2019, kterým se stanoví systém sledování výkonnosti a systém poplatků v jednotném evropském nebi a kterým se ruší prováděcí nařízení (EU) č. 390/2013 a (EU) č. 391/2013 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 56, 25.2.2019, s. 1.
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/709 ze dne 6. května 2019 o jmenování manažera struktury vzdušného prostoru pro funkce sítě uspořádání letového provozu (ATM) jednotného evropského nebe (oznámeno pod číslem C(2019) 3228), Úř. věst. L 120, 8.5.2019, s. 27.
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/903 ze dne 29. května 2019, kterým se stanoví výkonnostní cíle na úrovni Unie pro síť uspořádání letového provozu v třetím referenčním období, které začíná 1. ledna 2020 a končí 31. prosince 2024 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 144, 3.6.2019, s. 49.
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/2167 ze dne 17. prosince 2019, kterým se schvaluje strategický plán sítě pro funkce sítě uspořádání letového provozu v rámci jednotného evropského nebe na období 2020–2029, Úř. věst. L 328, 18.12.2019, s. 89.
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/2168 ze dne 17. prosince 2019 o jmenování předsedy a členů a jejich náhradníků v Radě pro uspořádání struktury vzdušného prostoru a členů a jejich náhradníků v rámci koordinační krizové jednotky pro evropské letectví v souvislosti s funkcemi sítě uspořádání letového provozu na třetí referenční období 2020–2024, Úř. věst. L 328, 18.12.2019, s. 90.
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2019/2012 ze dne 29. listopadu 2019 o výjimkách podle článku 14 nařízení Komise (ES) č. 29/2009, kterým se stanoví požadavky na služby datovým spojem pro jednotné evropské nebe (Text s


text:
významem pro EHP), Úř. věst. L 312, 3.12.2019, s. 95.
 6. Životní prostředí a hluk
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/30/ES ze dne 26. března 2002 o pravidlech a postupech pro zavedení provozních omezení ke snížení hluku na letištích Společenství (Text s významem pro EHP) (články 1–12 a 14–18), Úř. věst. L 85, 28.3.2002, s. 40.
 (Uplatní se změny přílohy I na základě přílohy II kapitoly 8 (Dopravní politika) oddílu G (Letecká doprava) bodu 2 Aktu o podmínkách přistoupení České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie).
 Směrnice Rady 89/629/EHS ze dne 4. prosince 1989 o omezení emisí hluku civilních podzvukových proudových letadel, Úř. věst. L 363, 13.12.1989, s. 27.
 (články 1–8).
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/93/ES ze dne 12. prosince 2006 o regulaci provozu letadel uvedených v části II kapitoly 3 svazku 1 přílohy 16 k Úmluvě o mezinárodním civilním letectví, druhé vydání (1988) (kodifikované znění) (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 374, 27.12.2006, s. 1.
 7. Ochrana spotřebitele
 Směrnice Rady 90/314/EHS ze dne 13. června 1990 o souborných službách pro cesty, pobyty a zájezdy, Úř. věst. L 158, 23.6.1990, s. 59.
 (Články 1–10).
 Směrnice Rady 93/13/EHS ze dne 5. dubna 1993 o zneužívajících ujednáních ve spotřebitelských smlouvách, Úř. věst. L 95, 21.4.1993, s. 29 (články 1–11), ve znění:
 —
 směrnice 2011/83/EU, Úř. věst. L 304, 22.11.2011, s. 64.
 Nařízení Rady (ES) č. 2027/97 ze dne 9. října 1997 o odpovědnosti leteckého dopravce při letecké dopravě cestujících a jejich zavazadel, Úř. věst. L 285, 17.10.1997, s. 1 (články 1–8), ve znění:
 —
 nařízení (ES) č. 889/2002, Úř. věst. L 140, 30.5.2002, s. 2.
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 ze dne 11. února 2004, kterým se stanoví společná pravidla náhrad a pomoci cestujícím v letecké dopravě v případě odepření nástupu na palubu, zrušení nebo významného zpoždění letů a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 295/91 (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 46, 17.2.2004, s. 1.
 (články 1–18).
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2006 ze dne 5. července 2006 o právech osob se zdravotním postižením a osob s omezenou schopností pohybu a orientace v letecké dopravě (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 204, 26.7.2006, s. 1.
 8. Různé
 Směrnice Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (Text s významem pro EHP), Úř. věst. L 283, 31.10.2003, s. 51.
 (čl. 14 odst. 1 písm. b) a čl. 14 odst. 2).
 9. Přílohy:
 A
 :
 Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie
 B
 :
 Ustanovení o finanční kontrole prováděné Evropskou unií, která se týká švýcarských účastníků činností Evropské agentury pro bezpečnost letectví.
 PŘÍLOHA A
 Protokol o výsadách a imunitách evropské unie
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU, že podle článku 343 Smlouvy o fungování Evropské unie a článku 191 Smlouvy o založení Evropského společenství pro


text:
atomovou energii (ESAE) požívají Evropská unie a ESAE na území členských států imunit a výsad nezbytných pro plnění svého poslání,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o fungování Evropské unie a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:
 KAPITOLA I
 MOVITÝ A NEMOVITÝ MAJETEK, POHLEDÁVKY A OPERACE EVROPSKÉ UNIE
 Článek 1
 Prostory a budovy Unie jsou nedotknutelné. Jsou vyloučeny z domovních prohlídek, rekvizic, zabavení či vyvlastnění. Majetek a pohledávky Unie se nemohou stát předmětem jakéhokoli výkonu správního nebo soudního rozhodnutí bez zmocnění Soudního dvora.
 Článek 2
 Archivy Unie jsou nedotknutelné.
 Článek 3
 Unie, její pohledávky, příjmy a ostatní majetek jsou osvobozeny od veškerých přímých daní.
 Vlády členských států přijímají, kdykoli je to možné, vhodná opatření umožňující prominutí nebo navrácení nepřímých daní a poplatků z prodeje, které tvoří součást ceny věcí movitých nebo nemovitostí, jestliže Unie uskuteční pro své úřední potřeby větší nákupy, jejichž cena zahrnuje daně a poplatky tohoto druhu. Prováděním těchto opatření nesmí být narušena hospodářská soutěž v rámci Unie.
 Osvobození se nevztahuje na daně, dávky a poplatky představující pouze odměnu za veřejně prospěšné služby.
 Článek 4
 Unie je osvobozena od veškerých cel, zákazů a omezení při dovozu a vývozu, pokud jde o předměty určené pro její úřední potřebu; takto dovezené předměty nebudou zcizeny úplatně ani bezúplatně na území země, na něž budou dovezeny, jinak než za podmínek schválených vládou příslušné země.
 Unie je rovněž osvobozena od veškerých cel a od zákazu a omezení při dovozu a vývozu svých publikací.
 KAPITOLA II
 KOMUNIKACE A PRŮKAZY
 Článek 5
 Orgány Unie požívají pro svou úřední komunikaci a předávání veškerých dokumentů na území všech členských států stejného zacházení, jaké daný stát přiznává diplomatickým zastoupením.
 Úřední korespondence a jiná úřední komunikace orgánů Unie nepodléhá cenzuře.
 Článek 6
 Předsedové orgánů Unie mohou vydávat členům a zaměstnancům orgánů Unie průkazy, jejichž formu stanoví Rada prostou většinou a jež úřady členských států uznávají za platné cestovní doklady. Tyto průkazy jsou vydávány úředníkům a jiným zaměstnancům za podmínek stanovených služebním a pracovním řádem Unie.
 Komise může uzavřít dohody umožňující uznávat tyto průkazy za platné cestovní doklady na území třetích zemí.
 KAPITOLA III
 ČLENOVÉ EVROPSKÉHO PARLAMENTU
 Článek 7
 Volný pohyb členů Evropského parlamentu, kteří jedou na místo zasedání Evropského parlamentu nebo se z něj vracejí, nepodléhá žádným omezením správní či jiné povahy.
 Členům Evropského parlamentu při celním odbavení a při devizové kontrole:
 a)
 přiznává jejich vlastní vláda stejné výhody, jaké přiznává vyšším úředníkům pohybujícím se v zahraničí při plnění dočasného úředního poslání;
 b)
 přiznávají vlády ostatních členských států stejné výhody, jaké přiznávají zástupcům zahraničních vlád při plnění dočasného úředního poslání.
 Článek 8
 Členové Evropského parlamentu nemohou být vyšetřováni, zadrženi nebo stíháni pro své názory či hlasování během výkonu své funkce.
 Článek 9
 V průběhu zasedání Evropského parlamentu jeho členové:
 a)
 na území vlastního státu požívají imunit přiznávaných členům parlamentu vlastního státu;
 b)
 na území všech ostatních členských států nemohou být zadrženi ani soudně stíháni.
 Jsou chráněni imunitou rovněž během cesty na místo zasedání Evropského parlamentu a při návratu z


text:
něj.
 Imunity se nelze dovolávat v případě přistižení při činu; Evropský parlament je oprávněn svého člena imunity zbavit.
 KAPITOLA IV
 ZÁSTUPCI ČLENSKÝCH STÁTŮ ÚČASTNÍCÍ SE ČINNOSTI ORGÁNŮ EVROPSKÉ UNIE
 Článek 10
 Zástupci členských států, kteří se účastní činnosti orgánů Unie, jejich poradci a techničtí experti požívají po dobu výkonu své činnosti a během cest na místo zasedání nebo při návratu z něj obvyklých výsad, imunit a výhod.
 Tento článek se vztahuje rovněž na členy poradních orgánů Unie.
 KAPITOLA V
 ÚŘEDNÍCI A JINÍ ZAMĚSTNANCI EVROPSKÉ UNIE
 Článek 11
 Na území všech členských států úředníci a jiní zaměstnanci Unie bez ohledu na svou státní příslušnost:
 a)
 jsou vyňati z pravomoci soudů pro úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, s výhradou použití ustanovení smluv jednak o pravidlech určujících odpovědnost úředníků a jiných zaměstnanců vůči Unii a jednak o příslušnosti Soudního dvora Evropské unie rozhodovat spory mezi Unií a jejími úředníky a jinými zaměstnanci. Této imunity požívají i po ukončení své funkce;
 b)
 nepodléhají oni ani jejich manželé či manželky a jimi vyživovaní rodinní příslušníci předpisům omezujícím přistěhovalectví a určujícím náležitosti přihlašování cizinců;
 c)
 požívají v oblasti měnových a devizových předpisů výhod přiznávaných obvykle zaměstnancům mezinárodních organizací;
 d)
 požívají práva bezcelně dovážet bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby v souvislosti s prvním nástupem do funkce v dané zemi a práva bezcelně zpětně vyvézt bytové zařízení a jiné věci osobní potřeby při ukončení výkonu funkce v dané zemi, v obou případech s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno;
 e)
 požívají práva bezcelně dovézt automobil pro svou osobní potřebu, který získali v zemi svého posledního pobytu nebo v zemi, jejímiž jsou státními příslušníky, za podmínek daného vnitřního trhu, a bezcelně zpětně vyvézt automobil, s výhradou podmínek považovaných za nezbytné vládou země, v níž je toto právo uplatňováno.
 Článek 12
 Platy, mzdy a služební požitky, které poskytuje Unie svým úředníkům a jiným zaměstnancům, podléhají dani ve prospěch Unie, jejíž podmínky a způsob vybírání stanoví Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány formou nařízení.
 Úředníci a jiní zaměstnanci jsou osvobozeni od vnitrostátních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Unie.
 Článek 13
 S úředníky a jinými zaměstnanci Unie, kteří si výlučně z důvodů výkonu svých funkcí ve službách Unie zřizují bydliště na území členského státu jiného, než jehož jsou daňovými rezidenty, je pro účely vybírání daní z příjmu, z majetku a dědické daně a dodržování smluv o zamezení dvojího zdanění, uzavřených mezi členskými zeměmi Unie, zacházeno jak ve státě, v němž pobývají, tak ve státě, jehož jsou daňovými rezidenty, tak, jako by si zachovali své původní bydliště v posledně jmenovaném státě, je-li tento stát členem Unie. Toto ustanovení se vztahuje rovněž na manžela nebo manželku, pokud nevykonává vlastní profesionální činnost, a na děti vyživované osobami uvedenými v tomto článku a v jejich péči.
 Movitý majetek ve vlastnictví osob uvedených v předchozím pododstavci, který se nachází na území státu pobytu, je osvobozen od dědické daně v tomto státě;


text:
pro stanovení této daně je tento majetek posuzován, jako by se nacházel ve státě, jehož jsou tyto osoby daňovými rezidenty, s výhradou práv třetích zemí a případného použití ustanovení mezinárodních smluv o zamezení dvojího zdanění.
 Při použití ustanovení tohoto článku se nepřihlíží k bydlišti získanému výlučně k výkonu funkcí ve službách jiných mezinárodních organizací.
 Článek 14
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s dotčenými orgány rozhodují formou nařízení o stanovení systému sociálních dávek příslušejících úředníkům a jiným zaměstnancům Unie.
 Článek 15
 Evropský parlament a Rada řádným legislativním postupem a po konzultaci s ostatními dotčenými orgány určí formou nařízení kategorie úředníků a jiných zaměstnanců Unie, na které se použijí všechna nebo některá ustanovení článku 11, čl. 12 druhého pododstavce a článku 13.
 Jména, funkce a adresy úředníků a jiných zaměstnanců zařazených do jednotlivých kategorií jsou pravidelně sdělovány vládám členských států.
 KAPITOLA VI
 VÝSADY A IMUNITY ZASTOUPENÍ TŘETÍCH ZEMÍ POVĚŘENÝCH U EVROPSKÉ UNIE
 Článek 16
 Členský stát, na jehož území se nachází sídlo Unie, přiznává zastoupením třetích zemí pověřeným u Unie obvyklé diplomatické imunity a výsady.
 KAPITOLA VII
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 Článek 17
 Výsady, imunity a výhody jsou přiznávány úředníkům a jiným zaměstnancům Unie výhradně v zájmu Unie.
 Každý orgán Unie je povinen zbavit úředníka nebo jiného zaměstnance imunity ve všech případech, kdy podle jeho názoru zrušení této imunity není v rozporu se zájmy Unie.
 Článek 18
 Při uplatňování tohoto protokolu jednají orgány Unie ve vzájemné shodě s odpovědnými orgány příslušných členských států.
 Článek 19
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na členy Komise.
 Článek 20
 Články 11 až 14 a článek 17 se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucí soudní kanceláře a pomocné zpravodaje při Soudním dvoru Evropské unie, aniž je dotčen článek 3 Protokolu o statutu Soudního dvora Evropské unie týkající se vynětí soudců a generálních advokátů z pravomoci soudů.
 Článek 21
 Tento protokol se vztahuje rovněž na Evropskou investiční banku, na členy jejích orgánů, její zaměstnance a zástupce členských států, kteří se účastní její činnosti; ustanovení protokolu o statutu této banky tím nejsou dotčena.
 Evropská investiční banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Rovněž její rozpuštění či likvidace nepodléhá poplatkům. Kromě toho činnost banky a jejích orgánů vykonávaná na základě statutu nepodléhá dani z obratu.
 Článek 22
 Tento protokol se rovněž vztahuje na Evropskou centrální banku, na členy jejích orgánů a na její zaměstnance, aniž jsou dotčena ustanovení Protokolu o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky.
 Evropská centrální banka je rovněž osvobozena od veškerých daní a obdobných poplatků v souvislosti se zvýšením svého základního kapitálu a od různých formalit, které jsou s tím spojeny ve státě, na jehož území se nachází její sídlo. Činnost Evropské centrální banky a jejích orgánů vykonávaná v souladu se statutem Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky nepodléhá dani z obratu.
 Dodatek
 Postupy pro používání protokolu


text:
o výsadách a imunitách evropské unie ve švýcarsku
 1.
 Rozšíření působnosti na Švýcarsko
 Všechny odkazy na členské státy uvedené v Protokolu o výsadách a imunitách Evropské unie (dále jen „protokol“) se považují rovněž za odkazy na Švýcarsko, není-li dále stanoveno jinak.
 2.
 Osvobození agentury od nepřímých daní (včetně DPH)
 Zboží a služby vyvážené ze Švýcarska nepodléhají švýcarské dani z přidané hodnoty (DPH). Pokud se jedná o zboží a služby dodané agentuře ve Švýcarsku pro její úřední potřebu, uplatní se osvobození od DPH v souladu s čl. 3 druhým pododstavcem protokolu, a to formou vrácení daně. Osvobození od DPH lze uplatnit, pokud skutečná nákupní cena zboží a služeb, která je uvedena na faktuře nebo na rovnocenném dokladu, činí nejméně 100 švýcarských franků (včetně daně).
 Vrácení DPH lze uplatňovat na základě předložení příslušných švýcarských formulářů hlavnímu oddělení pro DPH federálního daňového úřadu. Žádosti o vrácení musí být zpravidla vyřízeny do tří měsíců ode dne podání spolu s příslušnými nezbytnými doklady.
 3.
 Postupy pro uplatňování pravidel týkajících se zaměstnanců agentury
 Pokud se jedná o čl. 12 druhý pododstavec protokolu, osvobozuje Švýcarsko, v souladu se zásadami svého vnitrostátního práva, úředníky a ostatní zaměstnance agentury ve smyslu článku 2 nařízení Rady (Euratom, ESUO, EHS) č. 549/69 (2) od federálních, kantonálních a obecních daní z platů, mezd a požitků, které jim poskytuje Evropská unie a které podléhají jeho vnitřní dani.
 Pro účely článku 13 protokolu se Švýcarsko nepovažuje za členský stát ve smyslu výše uvedeného bodu 1.
 Úředníci a ostatní zaměstnanci agentury, jakož i jejich rodinní příslušníci, na které se vztahuje systém sociálního pojištění pro úředníky a ostatní zaměstnance Evropské unie, nejsou povinni účastnit se švýcarského systému sociálního pojištění.
 Soudní dvůr Evropské unie má výhradní pravomoc ve všech otázkách týkajících se vztahů mezi agenturou nebo Komisí a jejími zaměstnanci, pokud jde o používání nařízení Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (3) a ostatních právních předpisů Evropské unie o pracovních podmínkách.
 PŘÍLOHA B
 Finanční Kontrola Švýcarských Účastníků Činností Evropské Agentury Pro Bezpečnost Letectví
 Článek 1
 Přímá komunikace
 Agentura a Komise komunikují přímo se všemi osobami nebo subjekty usazenými ve Švýcarsku, které se účastní činností agentury, a to jako smluvní strany, účastníci programů agentury, příjemci plateb z rozpočtu agentury nebo Společenství nebo jako subdodavatelé. Tyto osoby mohou Komisi a agentuře přímo poskytnout veškeré příslušné informace a dokumentaci, jež jsou povinny sdělovat na základě nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí, a uzavřených smluv nebo dohod a rozhodnutí přijatých v rámci těchto aktů.
 Článek 2
 Kontroly
 1. V souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (4), a finančním nařízením přijatým správní radou agentury dne 26. března 2003, nařízením Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 23. prosince 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (5), jakož i ostatními nástroji, na které odkazuje toto rozhodnutí, mohou smlouvy nebo úmluvy uzavřené a rozhodnutí přijatá s příjemci


text:
usazenými ve Švýcarsku stanovit, že úředníci agentury a Komise nebo jiné osoby pověřené agenturou a Komisí mohou v prostorách příjemců a jejich subdodavatelů kdykoli provádět vědecké, finanční, technologické nebo jiné audity.
 2. Úředníci agentury a Komise, jakož i ostatní osoby pověřené agenturou a Komisí mají přiměřený přístup do míst, k pracím, dokumentům a k ostatním informacím – včetně jejich elektronické podoby – potřebným pro výkon takových auditů. Toto přístupové právo je jasně stanoveno ve smlouvách nebo dohodách uzavřených s cílem provádět nástroje, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 3. Evropský účetní dvůr má stejná práva jako Komise.
 4. Audity lze provádět pět let po ukončení platnosti tohoto rozhodnutí nebo podle podmínek uzavřených smluv nebo dohod a přijatých rozhodnutí.
 5. Švýcarský federální kontrolní úřad je předem informován o auditech prováděných na švýcarském území. Tato informace není zákonnou podmínkou pro provedení těchto auditů.
 Článek 3
 Kontroly na místě
 1. Na základě této dohody je Komise (OLAF) oprávněna provádět na švýcarském území kontroly a inspekce na místě, a to v souladu s podmínkami a ustanoveními nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (6).
 2. Kontroly a inspekce na místě připravuje a řídí Komise v úzké spolupráci se švýcarským federálním kontrolním úřadem nebo jinými příslušnými švýcarskými orgány jmenovanými švýcarským federálním kontrolním úřadem, které jsou včas informovány o předmětu, účelu a právním základu kontrol a inspekcí, aby mohly poskytnout veškerou nezbytnou podporu. Za tímto účelem se úředníci příslušných švýcarských orgánů mohou kontrol a inspekcí na místě účastnit.
 3. Pokud si to příslušné švýcarské orgány přejí, provádějí kontroly a inspekce na místě společně s Komisí.
 4. Pokud se účastníci programu brání kontrole nebo inspekci na místě, poskytnou švýcarské orgány kontrolorům Komise v souladu s vnitrostátními předpisy nezbytnou podporu, která provedení kontroly nebo inspekce na místě umožní.
 5. Komise neprodleně uvědomí švýcarský federální kontrolní úřad o všech skutečnostech nebo podezřeních týkajících se nesrovnalostí, které objevila v průběhu kontroly nebo inspekce na místě. Komise je v každém případě povinna informovat výše uvedený orgán o výsledku těchto kontrol a inspekcí.
 Článek 4
 Informace a konzultace
 1. Pro účely řádného provádění této přílohy si příslušné švýcarské orgány a orgány Společenství pravidelně vyměňují informace a na žádost jedné ze stran vedou konzultace.
 2. Příslušné švýcarské orgány neprodleně informují agenturu a Komisi o všech skutečnostech či podezřeních, které objevily a které se týkají nesrovnalostí v oblasti uzavírání a provádění smluv nebo dohod uzavřených za použití nástrojů, na které odkazuje toto rozhodnutí.
 Článek 5
 Důvěrnost informací
 Informace sdělené nebo získané v jakékoli formě na základě této přílohy jsou chráněny úředním tajemstvím a požívají stejné ochrany, jaká přísluší podobnému druhu informací na základě švýcarského práva a příslušných předpisů platných pro orgány Společenství. Tyto informace nelze sdělovat jiným osobám kromě těch, od kterých se znalost těchto informací vyžaduje vzhledem k jejich funkci v orgánech Společenství, členských státech nebo Švýcarsku, a nelze je využívat k jiným účelům než k zajištění účinné ochrany finančních zájmů smluvních stran.
 Článek 6
 Správní opatření a sankce
 Aniž je dotčena platnost švýcarského trestního práva, agentura nebo Komise může uložit správní opatření a sankce