text:
podezření, že se podílejí nebo podílely na porušování celních předpisů;
 b)
 míst, kde se zboží skladovalo nebo se může skladovat způsobem, který vyvolává důvodné podezření, že je toto zboží určeno pro porušování celních předpisů;
 c)
 zboží, které je nebo může být přepravováno způsobem, který vyvolává důvodné podezření, že je toto zboží určeno pro porušování celních předpisů;
 d)
 dopravních prostředků, které jsou nebo mohou být používány způsobem, který vyvolává důvodné podezření, že mají být použity při porušování celních předpisů.
 Článek 4
 Spontánní pomoc
 Smluvní strany si z vlastního podnětu a v souladu se svými právními a správními předpisy navzájem pomáhají, pokud to považují za nezbytné pro řádné uplatňování celních předpisů, zejména poskytováním informací, které získají o:
 a)
 činnostech, které jsou porušování celních předpisů nebo se tak jeví a o které může mít druhá strana zájem;
 b)
 nových prostředcích nebo metodách používaných při provádění činností, které porušují celní předpisy;
 c)
 zboží, o kterém je známo, že je předmětem porušování celních předpisů;
 d)
 fyzických nebo právnických osobách, u kterých existuje důvodné podezření, že se podílejí nebo se podílely na porušování celních předpisů;
 e)
 dopravních prostředcích, u kterých existuje důvodné podezření, že byly, jsou nebo mohou být použity při porušování celních předpisů.
 Článek 5
 Doručování a oznamování
 1. Na žádost dožadujícího orgánu podnikne dožádaný orgán v souladu s příslušnými právními předpisy, které se na tento orgán vztahují, všechny kroky nezbytné k doručení všech dokumentů či k oznámení rozhodnutí vydaných dožadujícím orgánem a spadajících do oblasti působnosti tohoto protokolu příjemci pobývajícímu nebo usazenému na území dožádaného orgánu.
 2. Žádosti o doručení dokumentů nebo o oznámení rozhodnutí se podávají písemně v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce přijatelném pro tento orgán.
 Článek 6
 Forma a obsah žádostí o pomoc
 1. Žádosti podle tohoto protokolu se podávají písemně. K žádosti se připojí dokumenty nezbytné pro její vyřízení. V naléhavých případech lze přijmout i ústní žádost, která však musí být neprodleně potvrzena písemně.
 2. Žádosti podle odstavce 1 obsahují tyto informace:
 a)
 dožadující orgán;
 b)
 požadované opatření;
 c)
 předmět a důvod žádosti;
 d)
 příslušné právní předpisy a jiné právní skutečnosti;
 e)
 co nejpřesnější a nejúplnější údaje týkající se fyzických nebo právnických osob, které jsou předmětem šetření, a
 f)
 přehled významných skutečností a dosavadních šetření.
 3. Žádosti se podávají v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce pro tento orgán přijatelném. Tento požadavek se nevztahuje na dokumenty přiložené k žádosti podle odstavce 1.
 4. Pokud žádost nesplňuje formální požadavky uvedené v tomto článku, lze vyžádat její opravu nebo doplnění a mezitím mohou být přijata předběžná opatření.
 Článek 7
 Vyřizování žádostí
 1. Za účelem vyřízení žádosti o pomoc postupuje dožádaný orgán v mezích své působnosti a dostupných zdrojů tak, jako by jednal z vlastního podnětu nebo na žádost jiných orgánů téže smluvní strany, a poskytne informace, které již má dožádaný orgán k dispozici, provede příslušná šetření nebo je nechá provést. Toto ustanovení se rovněž vztahuje na jakýkoli jiný orgán, kterému dožádaný orgán předal žádost, nemůže-li jednat samostatně.
 2. Žádosti o pomoc se vyřizují v souladu s právními předpisy dožádané


text:
strany.
 3. Náležitě pověření úředníci jedné smluvní strany se mohou se souhlasem druhé smluvní strany a v souladu s podmínkami stanovenými touto druhou smluvní stranou dostavit do prostor dožádaného orgánu nebo jiného příslušného orgánu podle odstavce 1, aby získali informace, které se vztahují k činnostem, jež jsou nebo mohou být porušením celních předpisů, a které dožadující orgán potřebuje pro účely tohoto protokolu.
 4. Náležitě pověření úředníci jedné smluvní strany mohou být se souhlasem druhé smluvní strany a v souladu s podmínkami stanovenými druhou smluvní stranou přítomni vyšetřováním, která probíhají na území druhé smluvní strany.
 Článek 8
 Forma předávaných informací
 1. Dožádaný orgán seznámí písemně dožadující orgán s výsledky vyšetřování, jakož i s příslušnými dokumenty, úředně ověřenými kopiemi nebo jinými podklady.
 2. Tyto informace lze poskytovat v elektronické formě.
 3. Originály dokumentů se předávají pouze na žádost a v případech, kdy by úředně ověřené kopie byly nedostačující. Tyto originály musí být vráceny co nejdříve.
 Článek 9
 Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc
 1. Pomoc může být odmítnuta nebo podmíněna splněním určitých podmínek nebo požadavků v případech, kdy se jedna ze smluvních stran domnívá, že by poskytnutí pomoci podle tohoto protokolu:
 a)
 mohlo ohrozit svrchovanost Gruzie nebo členského státu, který byl požádán o pomoc podle tohoto protokolu;
 b)
 mohlo ohrozit veřejný pořádek, bezpečnost nebo jiné základní zájmy, zejména v případech podle čl. 10 odst. 2 tohoto protokolu, nebo
 c)
 znamenalo porušení průmyslového, obchodního nebo profesního tajemství.
 2. Dožádaný orgán může poskytnutí pomoci odložit z toho důvodu, že by narušilo probíhající vyšetřování, stíhání nebo soudní řízení. V takovém případě dožádaný orgán s žádajícím orgánem konzultuje, zda lze pomoc poskytnout podle pravidel nebo za podmínek, které může dožádaný orgán stanovit.
 3. Žádá-li dožadující orgán o pomoc, kterou by sám nemohl poskytnout, pokud by o ni byl požádán, uvede tuto skutečnost ve své žádosti. Poté je na rozhodnutí dožádaného orgánu, jak tuto žádost vyřídí.
 4. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 musí být rozhodnutí dožádaného orgánu a jeho důvody neprodleně oznámeny dožadujícímu orgánu.
 Článek 10
 Výměna informací a důvěrnost
 1. Veškeré informace sdělované v jakékoliv formě na základě tohoto protokolu jsou důvěrné nebo vyhrazené povahy v závislosti na příslušných předpisech stran. Podléhají služebnímu tajemství a požívají ochrany poskytované podobným informacím příslušnými právními předpisy smluvní strany, která je obdržela, jakož i odpovídajícími předpisy vztahujícími se na orgány Unie.
 2. Výměnu osobních údajů lze provádět pouze v případě, že se smluvní strana, která je má obdržet, zaváže k jejich ochraně způsobem, který smluvní strana, jež má údaje poskytnout, považuje za přiměřený.
 3. Použití informací získaných podle tohoto protokolu ve správních nebo soudních řízeních týkajících se porušování celních předpisů se považuje za použití pro účely tohoto protokolu. Smluvní strany tedy mohou ve svých důkazních záznamech, zprávách a výpovědích a při soudních řízeních a žalobách používat jako důkazy informace získané a dokumenty konzultované v souladu s tímto protokolem. Příslušný orgán, který tyto informace poskytl nebo k těmto dokladům umožnil přístup, musí být o tomto použití informován.
 4. Informace získané podle tohoto protokolu lze využít pouze pro účely uvedené

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
v tomto protokolu. Pokud hodlá některá ze smluvních stran použít tyto informace k jiným účelům, musí k tomu nejdříve získat písemný souhlas dožádaného orgánu, který informace poskytl. Takové použití potom podléhá případným omezením, která dožádaný orgán stanoví.
 Článek 11
 Znalci a svědci
 Úředník dožádaného orgánu může být pověřen, aby v mezích svého pověření vystupoval jako znalec nebo svědek ve správním nebo soudním řízení v záležitostech, na které se vztahuje tento protokol, a aby pro účely řízení předkládal předměty, dokumenty nebo jejich úředně ověřené kopie. Žádost předkládá úředníkovi dožadující orgán a musí v ní být konkrétně uvedeno, u jakého správního nebo soudního orgánu má úředník vystupovat, v jaké věci a funkci (titul nebo kvalifikace).
 Článek 12
 Náklady na pomoc
 Smluvní strany se vzdávají všech vzájemných nároků na náhradu nákladů vzniklých podle tohoto protokolu, kromě případných nákladů na znalce a svědky a nákladů na tlumočníky a překladatele, kteří nejsou zaměstnanci veřejné správy.
 Článek 13
 Provádění
 1. Provádění tohoto protokolu se svěřuje celnímu úřadu Gruzie na jedné straně a příslušným útvarům Evropské komise a případně celním orgánům členských států na straně druhé. Tyto subjekty rozhodují o všech praktických opatřeních nezbytných pro jejich provádění, přičemž zohledňují platná pravidla, zejména v oblasti ochrany údajů.
 2. Smluvní strany vzájemně konzultují a následně se informují o prováděcích pravidlech přijatých v souladu s ustanoveními tohoto protokolu.
 Článek 14
 Jiné dohody
 1. S ohledem na příslušné pravomoci Unie a členských států se ustanovení tohoto protokolu:
 a)
 nedotýkají závazků stran vyplývajících z jiných mezinárodních dohod nebo úmluv;
 b)
 považují za doplňková k dohodám o vzájemné pomoci, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Gruzií, a
 c)
 nedotýkají předpisů Unie, které upravují výměnu veškerých informací mezi příslušnými útvary Evropské komise a celními orgány členských států, jež byly získány na základě tohoto protokolu a jež mohou mít význam pro Unii.
 2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 mají ustanovení tohoto protokolu přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné dohody o vzájemné pomoci, která byla nebo může být uzavřena mezi jednotlivými členskými státy a Gruzií, nejsou-li ustanovení uvedené dohody slučitelná s ustanoveními tohoto protokolu.
 Článek 15
 Konzultace
 Smluvní strany spolu konzultují otázky použitelnosti tohoto protokolu a řeší je v rámci Podvýboru pro cla zřízeného podle článku 74 této dohody.
 PROTOKOL III
 o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Gruzií o obecných zásadách účasti Gruzie na programech Unie
 Článek 1
 Gruzie se může účastnit všech stávajících a budoucích programů Unie otevřených účasti Gruzie v souladu s příslušnými ustanoveními, jimiž se tyto programy přijímají.
 Článek 2
 Gruzie finančně přispěje do souhrnného rozpočtu EU, a to podle konkrétních programů, kterých se účastní.
 Článek 3
 Představitelé Gruzie se mohou jako pozorovatelé v záležitostech týkajících se Gruzie účastnit činnosti řídicích výborů odpovědných za sledování programů, na něž Gruzie finančně přispívá.
 Článek 4
 Na projekty a iniciativy předložené účastníky z Gruzie se v největším možném rozsahu vztahují stejné podmínky, pravidla a postupy související s příslušnými programy, jaké se vztahují na členské státy.
 Článek 5
 Konkrétní podmínky týkající se účasti Gruzie v každém konkrétním programu, zejména splatný finanční


text:
příspěvek a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, se určí dohodou mezi Evropskou komisí a příslušnými orgány Gruzie na základě kritérií stanovených příslušnými programy.
 Zažádá-li Gruzie o vnější pomoc Unie, aby se mohla účastnit určitého programu Unie, na základě článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 ze dne 24. října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství nebo na základě jakéhokoli obdobného právního aktu Unie týkajícího se vnější pomoci Unie pro Gruzii, který může být v budoucnosti přijat, podmínky pro využívání vnější pomoci Unie Gruzií se stanoví v dohodě o financování, zejména v souladu s článkem 20 nařízení (ES) č. 1638/2006.
 Článek 6
 Každá dohoda uzavřená na základě článku 5 tohoto protokolu stanoví v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a o zrušení nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, že finanční kontrola nebo audity či další prověřování, mj. správní šetření, budou prováděny Evropskou komisí, Účetním dvorem a Evropským úřadem pro boj proti podvodům nebo na základě jejich zmocnění.
 Vypracují se podrobná ustanovení o finanční kontrole a auditu, správních opatřeních, sankcích a zpětném vymáhání, která umožní, aby byly Evropské komisi, Účetnímu dvoru a Evropskému úřadu pro boj proti podvodům uděleny pravomoci rovnocenné jejich pravomocem, pokud jde o příjemce nebo smluvní partnery usazené v Unii.
 Článek 7
 Tento protokol se použije po dobu platnosti této dohody.
 Každá strana může tento protokol kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé straně.
 Ukončení platnosti tohoto protokolu na základě vypovězení kteroukoli stranou nemá vliv na provádění kontrol a inspekcí podle ustanovení článků 5 a 6.
 Článek 8
 Nejpozději tři roky po vstupu tohoto protokolu v platnost a poté každé tři roky mohou obě strany přezkoumat provádění tohoto protokolu na základě skutečné účasti Gruzie na programech Unie.
 PROTOKOL IV
 Definice
 Pro účely této dohody se rozumí:
 1.
 „Nesrovnalostí“ jakékoli porušení ustanovení právních předpisů EU, této dohody nebo následných dohod a smluv, vyplývající z jednání nebo opomenutí hospodářského subjektu, v jehož důsledku je nebo by mohl být poškozen souhrnný rozpočet EU nebo rozpočty jí spravované, a to buď snížením nebo ztrátou příjmů z vlastních zdrojů vybíraných přímo ve prospěch EU, nebo formou neoprávněného výdaje.
 2.
 „Podvodem“:
 a)
 v oblasti výdajů, úmyslný čin nebo opomenutí týkající se:
 —
 použití nebo předložení padělaných, nesprávných nebo nekompletních výkazů nebo dokumentů, jejichž výsledkem je zpronevěra nebo protiprávní zadržení prostředků ze souhrnného rozpočtu EU nebo z rozpočtů, jež jsou spravovány Evropskou unií nebo jejím jménem;
 —
 nezveřejnění údajů porušujících konkrétní závazek, které má stejný účinek, jak je popsán v první odrážce tohoto písmena;
 —
 nesprávného použití finančních prostředků uvedených v první odrážce tohoto písmena pro jiné účely, než pro které byly původně uděleny;
 b)
 v oblasti příjmů, úmyslný čin nebo opomenutí týkající se:
 —
 použití nebo předložení padělaných, nesprávných nebo nekompletních výkazů nebo dokumentů, jejichž výsledkem je protiprávní snížení prostředků ze souhrnného rozpočtu EU nebo z rozpočtů spravovaných Evropskou unií nebo jejím jménem;
 —
 nezveřejnění údajů porušujících konkrétní


text:
závazek, které má stejný účinek, jak je popsán v první odrážce tohoto písmena;
 —
 nesprávného využití zákonně získané výhody se stejným účinkem, jak je popsán v první odrážce tohoto písmena.
 3.
 „Aktivní korupcí“ úmyslné jednání, kterým kdokoli slibuje nebo poskytuje, přímo nebo zprostředkovaně, výhodu jakéhokoli druhu úředníkovi pro něj samotného nebo pro třetí osobu tak, aby jednal nebo se zdržel jednání v souladu se svou povinností nebo při výkonu svých úředních povinností v rozporu s těmito úředními povinnostmi způsobem, který poškozuje nebo může poškozovat finanční zájmy EU.
 4.
 „Pasivní korupcí“ záměrné jednání úředníka, který přímo nebo zprostředkovaně požádá nebo přijme jakoukoli výhodu pro sebe samotného nebo pro třetí osobu nebo přijme slib takové výhody, pokud bude jednat nebo se zdrží jednání v souladu se svou povinností nebo při výkonu svých úředních povinností v rozporu s těmito úředními povinnostmi způsobem, který poškozuje nebo může poškozovat finanční zájmy EU.
 5.
 „Střetem zájmů“ každá situace, jež by mohla zpochybnit schopnost zaměstnance jednat nestranným a objektivním způsobem z rodinných nebo citových důvodů (např. přátelství, citové vztahy atd.), důvodů politické nebo národní spřízněnosti, z hospodářských zájmů nebo z jakýchkoli jiných společných zájmů s účastníkem výběrového řízení, žadatelem nebo příjemcem, nebo která by se tak mohla přiměřeně jevit v očích externí třetí osoby.
 6.
 „Neoprávněně vyplacenými prostředky“ prostředky vyplacené v rozporu s pravidly, kterými se řídí finanční prostředky EU.
 7.
 „Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF)“ zvláštní oddělení Evropské komise pro boj proti podvodům. OLAF je organizačně nezávislý úřad zodpovědný za provádění správního vyšetřování za účelem boje proti podvodům, korupci a jiným nezákonných činnostem, jež mají nepříznivý vliv na finanční zájmy EU, jak stanoví rozhodnutí Komise 1999/352/ES, ESUO, Euratom ze dne 28. dubna 1999 o zřízení Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF), nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 ze dne 25. května 1999 o vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) a nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0157
 Úřední věstník L 038 , 13/02/2003 S. 0003 - 0007
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 157/2002ze dne 6. prosince 2002,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 114/2002 ze dne 27. září 2002 [1].(2) Rozhodnutí Komise 2001/881/ES ze dne 7. prosince 2001, kterým se stanoví seznam stanovišť hraniční kontroly schválených pro veterinární kontroly zvířat a živočišných produktů ze třetích zemí a aktualizují prováděcí pravidla pro kontroly, jež mají provádět znalci Komise [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Rozhodnutím 2001/881/ES se zrušuje rozhodnutí Komise 97/778/ES [3], které je začleněno do Dohody a které by proto mělo být v Dohodě zrušeno.(4) Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na Lichtenštejnsko,ROZHODL TAKTO:Článek 1V kapitole I přílohy I Dohody se část 1 mění v souladu s přílohou tohoto rozhodnutí.Článek 2Znění rozhodnutí 2001/881/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. prosince 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [4].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 6. prosince 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaKjartan Jóhannsson[1] Úř. věst. L 336, 12.12.2002, s. 5.[2] Úř. věst. L 326, 11.12.2001, s. 44.[3] Úř. věst. L 315, 19.11.1997, s. 15.[4] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------PŘÍLOHA rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 157/2002V kapitole I příloze I Dohody se část 1 mění takto:V části 1.2 se bod 39 (rozhodnutí Komise 97/778/ES) se nahrazuje tímto:"32001 D 0881: rozhodnutí Komise 2001/881/ES ze dne 7. prosince 2001, kterým se stanoví seznam stanovišť hraniční kontroly schválených pro veterinární kontroly zvířat a živočišných produktů ze třetích zemí a aktualizují prováděcí pravidla pro kontroly, jež mají provádět znalci Komise (Úř. věst. L 326, 11.12.2001, s. 44).Tento akt se vztahuje rovněž na Island pro oblasti spadající pod zvláštní akty, na které se odkazuje v odstavci 2 úvodní části.Pro účely Dohody se rozhodnutí upravuje takto:V příloze se doplňují nové tabulky, které znějí:Seznam schválených stanovišť hraniční kontroly:"1 | "= | "Název |"2 | "= | "Kód ANIMO |"3 | "= | "Typ || | "A | "= | "Letiště || | "F | "= | "Železnice || | "P | "= | "Přístav || | "R | "= | "Silnice |"4 | "= | "Kontrolní středisko |"5 | "= | "Produkty || | "HC | "= | "Všechny produkty k lidské spotřebě || | "NHC | "= | "Ostatní produkty || | "- NT | "= | "Žádné požadavky na teplotu || | "- T | "= | "Zmrazené/chlazené produkty || | "- T(FR) | "= | "Zmrazené produkty || | "- T(CH) | "= | "Chlazené produkty |"6 | "=


text: | "Živá zvířata || | "U | "= | "Kopytníci: skot, prasata, ovce, kozy, volně žijící a domácí lichokopytníci || | "E | "= | "registrovaní koňovití definovaní ve směrnici Rady č. 90/426/EHS || | "O | "= | "Ostatní zvířata |"5-6 | "= | "Zvláštní poznámky || | "(1) | "= | "Kontroly v souladu s požadavky rozhodnutí Komise 93/352/EHS na základě čl. 19 odst. 3 směrnice Rady 97/78/ES || | "(2) | "= | "Pouze balené produkty || | "(3) | "= | "Pouze produkty rybolovu || | "(4) | "= | "Pouze zvířecí bílkoviny || | "(5) | "= | "Pouze vlněné kůže a kožky || | "(6) | "= | "Pouze sláma a seno || | "(8) | "= | "Pouze sperma a embrya || | "(9) | "= | "Pouze vlna || | "(10) | "= | "Islandští poníci (pouze od dubna do října) || | "(11) | "= | "Pouze prasata z Kypru || | "(12) | "= | "Pouze z Malty || | "(13) | "= | "Pouze koňovití || | "(14) | "= | "Pouze tropické ryby || | "(15) | "= | "Pouze kočky, psi, hlodavci, zajícovití, živé ryby, plazi a ptáci jiní než nadřád běžci || | "(16) | "= | "Pouze zvířata chovaná v zoologických zahradách || | "(17) | "= | "Pouze volně ložená krmiva || | "(18) | "= | "Pouze z Maďarska || | "(19) | "= | "Pouze vodní živočichové || | "(20) | "= | "Pouze rybí moučka (včetně krmení pro ryby) |Stát: Island1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |Akureyri | 1700499 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC(20) | |Eskifjörður | 1700599 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Hafnarfjörður | 1700299 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC(20) | |Húsavík | 1701399 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Ísafjörður | 1700399 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Keflavík letiště | 1700799 | A | | HC(1)(2)(3) | O(19) |Njarðvík | 1701999 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-NT(20) | |Reykjavík | 1700199 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC(20) | |Siglufjörður | 1702199 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |þorlákshöfn | 1701899 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Stát: Norsko1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |Borg | 1501499 | P | | HC, NHC | E(10) |Båtsfjord | 1501199 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3), HC-NT(1)(2)(3) | |Hammerfest | 1501099 | P | Alta | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Leirvika | HC-T(1)(2)(3) | |Rypefjord | HC-T(FR)(1)(2)(3), HC-NT(1)(2)(3) | |Honningsvåg | 1501799 | P | Honningsvåg | HC-T(1)(2)(3) | |Gjesvær | HC-T(1)(2)(3) | |Kirkenes | 1502199 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Kristiansund | 1500299 | P | Bud | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Harøysund | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Kristiansund | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3) | |Måløy | 1500599 | P | Gotteberg | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3) | |Moldøen | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3) | |Trollebø | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3) | |Oslo | 1500199 | P | | HC, NHC | |Oslo | 1501399 | A | | HC, NHC


text: | U,E,O |Skjervøy | 1502099 | P | | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Sortland | 1501699 | P | Andenes | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Melbu | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Sortland | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Stavanger | 1500399 | P | Tananger | NHC (20) | |Storskog | 1501299 | R | | HC, NHC | U,E,O |Tromsø | 1500999 | P | Bukta | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Dåfjord | HC-T(1)(2)(3) | |Kaldfjord | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Lenangen | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Solstrand | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Senjahopen | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Vannøy | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Trondheim | 1500799 | P | | HC-T(1)(2)(3) | |Vadsø | 1501599 | P | Svartnes | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Vadsø | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Ålesund | 1500699 | P | Breivika | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3) | |Ellingsøy | HC-T(FR)(1)(2)(3) | |Gangstøvika | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3) | |Skutvik | HC-T(FR)(1)(2)(3), NHC-T(FR)(2)(3)" | |--------------------------------------------------


text:
 12.2.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 42/1
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 43 – Jednotná ustanovení pro schválení typu bezpečnostních zasklívacích materiálů a jejich montáž ve vozidlech
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 2 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 3. listopadu 2013
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Značení
 5.
 Schválení
 6.
 Obecné požadavky
 7.
 Zvláštní požadavky
 8.
 Zkoušky
 9.
 Změny nebo rozšíření schválení typu bezpečnostních zasklívacích materiálů
 10.
 Shodnost výroby
 11.
 Postihy za neshodnost výroby
 12.
 Přechodná ustanovení
 13.
 Definitivní ukončení výroby
 14.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy orgánů schválení typu
 PŘÍLOHY
 1
 Sdělení
 1A
 Sdělení
 2
 Uspořádání značek schválení pro konstrukční části
 2A
 Uspořádání značek schválení pro vozidla
 3
 Obecné zkušební podmínky
 4
 Tvrzená čelní skla
 5
 Tabule rovnoměrně tvrzeného skla
 6
 Normální vrstvená čelní skla
 7
 Tabule vrstveného skla
 8
 Čelní skla z upraveného vrstveného skla
 9
 Bezpečnostní zasklení s plastovým povlakem (na vnitřní straně)
 10
 Skloplastová čelní skla
 11
 Skloplastové tabule
 12
 Celky s vícenásobným zasklením
 13
 Zařazování čelních skel do skupin ke zkouškám pro schválení typu
 14
 Tuhé plastové tabule
 15
 Pružné plastové tabule
 16
 Tuhé plastové celky s vícenásobným zasklením
 17
 Měření výšky segmentu a poloha bodů nárazu
 18
 Postup stanovení zkušebních oblastí na čelních sklech vozidel ve vztahu k bodům „V“
 19
 Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle
 20
 Kontroly shodnosti výroby
 21
 Ustanovení týkající se montáže bezpečnostních zasklívacích materiálů ve vozidlech
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 a)
 bezpečnostní zasklívací materiály určené pro montáž jako čelní nebo jiná skla nebo jako přepážky ve vozidlech kategorií L s karoserií, M, N, O a T (1);
 b)
 vozidla kategorií M, N a O, pokud jde o montáž těchto materiálů;
 v obou případech s výjimkou zasklení pro zařízení k osvětlení zařízení a ke světelné signalizaci a zasklení přístrojové desky, speciálního neprůstřelného zasklení nebo dvojitých oken.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1
 „tvrzeným sklem“ zasklení sestávající z jediné vrstvy skla, které bylo podrobeno speciální úpravě určené ke zvýšení jeho mechanické pevnosti a k dosažení jeho fragmentace při rozbití;
 2.2
 „vrstveným sklem“ zasklení, které se skládá z nejméně dvou vrstev skla vzájemně spojených jednou nebo několika mezivrstvami z plastu; může být:
 2.2.1
 „normální vrstvené sklo“, jestliže žádná z vrstev skla, z nichž se skládá, nebyla upravována, nebo
 2.2.2
 „upravené vrstvené sklo“, jestliže alespoň jedna z vrstev skla, z nichž se skládá, byla podrobena zvláštní úpravě určené ke zvýšení její mechanické pevnosti a k dosažení její fragmentace při rozbití;
 2.3
 „mezivrstvou“ jakýkoli materiál určený pro vzájemné spojení jednotlivých vrstev vrstveného skla;
 2.4
 „bezpečnostním sklem s plastovým povlakem“ zasklení podle


text:
definice v bodě 2.1 nebo 2.2 s povlakem z plastu na jeho vnitřní straně;
 2.5
 „skloplastem“ zasklení sestávající z jakéhokoli zasklívacího materiálu mající jednu vrstvu ze skla a jednu nebo více vrstev z plastu, přičemž plastový povrch výrobku je na vnitřní straně;
 2.6
 „plastovým zasklením“ zasklívací materiál, který jako nezbytnou složku obsahuje jednu nebo více organických polymerních látek o velké molekulární hmotnosti, v konečném stavu je pevný a v průběhu výroby nebo zpracování do konečných výrobků může být tvarován rozléváním;
 2.6.1
 „tuhým plastovým zasklením“ plastový zasklívací materiál, který se nedeformuje svisle o více než 50 mm při zkoušce pružnosti (příloha 3 bod 12);
 2.6.2
 „pružným plastovým zasklením“ plastový zasklívací materiál, který se deformuje svisle o více než 50 mm při zkoušce pružnosti (příloha 3 bod 12);
 2.7
 „dvojitým oknem“ soubor dvou tabulí, odděleně namontovaných v témže otvoru vozidla;
 2.8
 „celkem s vícenásobným zasklením“ celek skládající se z alespoň dvou rovnoběžných tabulí trvale smontovaných při výrobě a oddělených jednou mezerou nebo více mezerami;
 2.8.1
 „symetrickým celkem s vícenásobným zasklením“ celek s vícenásobným zasklením, jehož všechny dílčí tabule jsou stejné (např. všechny tabule jednotného tvrzeného skla);
 2.8.2
 „asymetrickým celkem s vícenásobným zasklením“ celek s dvojitým zasklením jiný, než symetrický celek s vícenásobným zasklením;
 2.9
 „neprůstřelným zasklením“ nebo „zasklením odolným projektilu“ zasklení konstruované tak, aby bylo odolné střelným zbraním;
 2.10
 „hlavní vlastností“ vlastnost, která značně mění optické nebo mechanické vlastnosti bezpečnostního zasklívacího materiálu způsobem, který má význam pro funkci, jež má mít toto sklo na vozidle. Tento pojem rovněž zahrnuje obchodní názvy nebo značky udávané držitelem schválení typu;
 2.11
 „vedlejší vlastností“ vlastnost, která by mohla změnit optické nebo mechanické vlastnosti bezpečnostního zasklívacího materiálu způsobem, který má význam pro funkci, jež má mít toto sklo na vozidle. Rozsah takové změny se posuzuje ve vztahu k indexům obtížnosti;
 2.12
 „indexy obtížnosti“ dvoustupňový systém třídění, které se použije na změny jednotlivých vedlejších vlastností pozorované v praxi. Změna z indexu „1“ na index „2“ znamená potřebu dalších zkoušek;
 2.13
 „čelním sklem“ zasklení před řidičem, přes které vidí řidič vozovku před sebou;
 2.14
 „rozvinutou plochou čelního skla“ nejmenší pravoúhlá plocha, z níž lze vyrobit čelní sklo;
 2.15
 „úhlem sklonu čelního skla“ úhel tvořený svislou čarou a přímkou spojující horní a dolní okraj čelního skla, přičemž tyto přímky leží ve svislé rovině procházející podélnou osou vozidla;
 2.15.1
 úhel sklonu se měří s vozidlem, stojícím na vodorovné rovině, přičemž u automobilů pro dopravu osob musí vozidlo být v pohotovostním stavu, plně vybavené palivem, chladicí kapalinou a mazivem, jakož i nářadím a náhradním kolem nebo koly (jsou-li poskytovány jako standardní vybavení výrobcem vozidla); včetně hmotnosti řidiče a u osobních automobilů též včetně hmotnosti jednoho cestujícího na předním sedadle, přičemž za hmotnost řidiče nebo cestujícího se považuje 75 ± 1 kg;
 2.15.2
 vozidla vybavená hydraulicko-pneumatickým, hydraulickým nebo pneumatickým odpružením nebo zařízením pro automatické úpravy světlé výšky podle zátěže se zkouší za běžných provozních podmínek určených jeho výrobcem;
 2.16
 „skupinou čelních skel“ skupina sestávající z čelních skel rozdílných velikostí a tvarů, u nichž se zkouší jejich mechanické vlastnosti, jejich způsob fragmentace a jejich


text:
vlastnosti při zkouškách odolnosti proti vlivům vnějšího prostředí;
 2.16.1
 „plochým čelním sklem“ čelní sklo, které nevykazuje normální zakřivení způsobující výšku segmentu větší než 10 mm na běžný metr;
 2.16.2
 „zakřiveným čelním sklem“ čelní sklo, které vykazuje normální zakřivení způsobující výšku segmentu větší než 10 mm na běžný metr;
 2.17
 „zasklením“ jednotlivý kus zasklení jiný než čelní sklo;
 2.17.1
 „zakřiveným zasklením“ zasklení s výškou segmentu „h“ větší než 10 mm na běžný metr;
 2.17.2
 „plochým zasklením“ zasklení s výškou segmentu rovnou anebo menší než 10 mm na běžný metr;
 2.18
 „výškou segmentu „h“ “ největší vzdálenost mezi vnitřním povrchem zasklení a rovinou procházející vnějšími okraji zasklení, měřený přibližně kolmo k zasklení (viz příloha 17, obr. 1);
 2.19
 „typem bezpečnostního zasklívacího materiálu“ zasklení podle definice v bodech 2.1 až 2.7, nevykazující podstatné rozdíly, zejména pokud jde o hlavní a vedlejší vlastnosti definované v přílohách 4 až 12 a 14 až 16;
 2.19.1
 ačkoliv změna v hlavních vlastnostech znamená nový typ výrobku, v určitých případech se připouští, že změna tvaru a rozměrů nutně nevyžaduje nezbytně provedení úplné řady zkoušek. Pro některé ze zkoušek předepsaných ve zvláštních přílohách se zasklení mohou slučovat do skupin, je-li zřejmé, že mají podobné hlavní vlastnosti;
 2.19.2
 typy zasklení, které se liší jen svými vedlejšími vlastnostmi, lze považovat za shodné; některé zkoušky se však mohou provádět se vzorky těchto zasklení, jestliže jsou tyto zkoušky výslovně stanoveny ve zkušebních podmínkách;
 2.20
 „nominální tloušťkou“ tloušťka stanovená výrobcem s tolerancí ± (n × 0,2 mm), kde n je počet skleněných vrstev v zasklení;
 2.21
 „zakřivením „r“ “ přibližná hodnota nejmenšího poloměru oblouku čelního skla, měřeného v oblasti největšího zakřivení;
 2.22
 „hodnotou HIC (Head Injury Criteria)“ charakteristická hodnota poranění hlavy, které vznikne v důsledku deceleračních sil vyvolaných tupým kolmým nárazem na zasklení;
 2.23
 „bezpečnostní zasklívací materiál nutný pro výhled řidiče“:
 2.23.1
 „bezpečnostním zasklívacím materiálem pro pole výhledu řidiče směrem dopředu“ všechna zasklení umístěná před rovinou procházející bodem R řidiče a kolmá k podélné střední rovině vozidla, přes která může řidič vidět vozovku, když řídí nebo manévruje s vozidlem;
 2.23.2
 „bezpečnostním zasklívacím materiálem nutným pro pole výhledu řidiče směrem dozadu“ všechna zasklení umístěná za rovinou procházející bodem R řidiče a kolmá k podélné střední rovině vozidla, přes která může řidič vidět vozovku, když řídí nebo manévruje s vozidlem;
 2.24
 „neprůhledným zatemněním“ jakákoli oblast zasklení zabraňující prostupu světla; včetně jakékoli sítotiskové oblasti ať kompaktní nebo tečkované, avšak s výjimkou jakéhokoli stínícího pásu;
 2.25
 „stínícím pásem“ jakákoli oblast zasklení se zmenšeným prostupem světla; s výjimkou jakéhokoli neprůhledného zatemnění;
 2.26
 „průhlednou oblastí čelního skla“ oblast zasklení obsažená v návrhu obrysu skla, s výjimkou jakéhokoliv přípustného neprůhledného zatemnění (viz příloha 18), avšak včetně jakéhokoliv stínícího pásu;
 2.27
 „návrhem obrysu skla“ návrh maximálního volného otvoru vozidla určeného pro zasklení včetně veškerého vybavení, avšak s výjimkou stínících pásů;
 2.28
 „optickou deformací“ optická chyba čelního skla, která mění vzhled předmětu pozorovaného přes čelní sklo;
 2.29
 „sekundárním obrazem“ nepravý nebo zdvojený obraz kromě jasného primárního obrazu, viděný obvykle v noci, když je pozorovaný objekt velmi jasný v porovnání se svým okolím, např.


text:
čelní světla přibližujícího se vozidla;
 2.30
 „separací sekundárního obrazu“ úhlová vzdálenost mezi polohou primárního a sekundárního obrazu;
 2.31
 „normálním prostupem světla“ prostup světla měřený kolmo k zasklení;
 2.32
 „konstrukčním úhlem opěradla“ úhel mezi svislicí procházející bodem R a čárou torza definovanou výrobcem vozidla;
 2.33
 „vzorkem“ speciálně připravený kus zasklení reprezentující konečný výrobek nebo kus vyříznutý z konečného výrobku;
 2.34
 „zkušebním kusem“ vzorek nebo konečný výrobek zasklení;
 2.35
 „typem vozidla“, z hlediska montáže bezpečnostního zasklení, vozidla patřící do stejné kategorie, která se neliší nejméně v těchto základních ohledech:
 a)
 výrobce;
 b)
 označení typu výrobcem;
 c)
 zásadní koncepční a konstrukční znaky;
 2.36
 „středová poloha řízení“ je definována, pokud je souřadnice Y bodu R v poloze Y0 s tolerancí ± 60 mm.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1 Schvalování typu zasklení
 Žádost o schválení typu zasklení předkládá výrobce nebo jím řádně pověřený zástupce ve státě, ve kterém se žádost podává.
 3.2 Pro každý typ zasklení musí být k žádosti přiloženy v trojím vyhotovení níže uvedené dokumenty a tyto údaje:
 3.2.1 technický popis obsahující všechny hlavní a vedlejší vlastnosti a
 3.2.1.1
 v případě skel jiných než čelní skla: výkresy ve formátu nepřesahujícím A4 nebo na tento formát složenými, zobrazujícími:
 maximální plochu,
 nejmenší úhel mezi dvěma přiléhajícími stranami kusu,
 případně i největší výšku segmentu;
 3.2.1.2
 v případě čelních skel:
 3.2.1.2.1
 seznam modelů čelních skel, pro která se žádá o schválení typu, udávající název výrobce vozidla a typ a kategorii vozidla;
 3.2.1.2.2
 pro kategorii M1 výkresy v měřítku 1:1 a pro všechny ostatní kategorie v měřítku 1:1 nebo 1:10, a dále dostatečně podrobné náčrty čelního skla a jeho umístění ve vozidle, které znázorňují:
 3.2.1.2.2.1
 případně polohu čelního skla vzhledem k bodu R sedadla řidiče;
 3.2.1.2.2.2
 úhel sklonu čelního skla;
 3.2.1.2.2.3
 úhel sklonu opěradla;
 3.2.1.2.2.4
 polohu a velikost zón, v nichž se ověřují optické vlastnosti a popřípadě plochy podrobené různému tvrzení;
 3.2.1.2.2.5
 rozvinutou plochu čelního skla;
 3.2.1.2.2.6
 maximální výšku segmentu čelního skla;
 3.2.1.2.2.7
 minimální poloměr zakřivení čelního skla (pouze pro účely rozdělení čelních skel do skupin).
 3.2.1.3
 U celků s vícenásobným zasklením výkresy ve formátu, který nepřesahuje A4 nebo je na tento formát složený, jenž kromě informací uvedených v bodu 3.2.1.1 znázorňuje:
 typ každé dílčí tabule,
 typ těsnění,
 jmenovitou šířku mezery mezi oběma tabulemi.
 3.3 Dále žadatel o schválení předloží dostatečný počet zkušebních kusů a vzorků hotových tabulí skla uvažovaných modelů, jejichž počet se v případě potřeby dohodne s technickou zkušebnou odpovědnou za provádění zkoušek pro schválení typu.
 3.4 Schvalování pro typ vozidla
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska montáže bezpečnostního zasklení předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.5 K žádosti se musí přiložit níže uvedené dokumenty ve trojím vyhotovení a následující informace:
 3.5.1 výkresy vozidla ve vhodném měřítku znázorňující:
 3.5.1.1
 polohu čelního skla vzhledem k bodu R vozidla;
 3.5.1.2
 úhel sklonu čelního skla;
 3.5.1.3
 úhel sklonu opěradla;
 3.5.2 technické podrobnosti týkající se čelního skla a všeho ostatního zasklení, zejména:
 3.5.2.1
 použité materiály;
 3.5.2.2
 čísla schválení;
 3.5.2.3
 jakékoli dodatečné značky, které jsou popsány v bodě 5.5.
 3.6 Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen,


text:
se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.
 4. ZNAČENÍ
 4.1 Každý kus bezpečnostního zasklívacího materiálu, včetně zkušebních vzorků a zkušebních kusů předložených ke schválení typu, musí být označen obchodním názvem nebo značkou výrobce, jak je uvedeno v příloze 1 položce 3. Vyrobené díly musí být označeny číslem předpisu EHK/OSN č. 43, které bylo přiděleno prvotnímu výrobci. Toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1 Schvalování typu zasklení
 Pokud vzorky předložené ke schválení splňují požadavky bodů 6 až 8 tohoto předpisu, bude schválení dotyčného typu bezpečnostního zasklívacího materiálu uděleno.
 5.2 Každému schválenému typu, definovanému v přílohách 5, 7, 11, 12, 14, 15 a 16 nebo u čelních skel každé schválené skupině, se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současné době 01, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana stát nesmí přidělit stejné číslo jinému typu nebo skupině bezpečnostního zasklívacího materiálu.
 5.3 Zpráva o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení typu bezpečnostního zasklívacího materiálu podle tohoto předpisu musí být sdělena stranám dohody, které používají tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu a jejích dodatcích.
 5.3.1 U čelních skel se k zprávě o schválení typu přiloží dokument obsahující seznam všech modelů čelních skel schválené skupiny a vlastnosti skupiny podle přílohy 1 dodatku 8.
 5.4 Kromě značení předepsaného v bodě 4.1 se na každý kus zasklení a celek s vícenásobným zasklením, který odpovídá typu schválenému podle tohoto předpisu, vyznačí mezinárodní značka schválení. Na každou tabuli celku s vícenásobným zasklením se může vyznačit též jakákoliv zvláštní značka schválení typu. Tato značku schválení se skládá z:
 5.4.1 písmena „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);
 5.4.2 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice uvedené v bodě 5.4.1.
 5.5 V blízkosti značky schválení se umístí tyto doplňkové symboly:
 5.5.1 v případě čelního skla:
 I
 pro tvrzené sklo,
 II
 pro normální vrstvené sklo,
 III
 pro upravené vrstvené sklo,
 IV
 pro skloplastové tabule;
 5.5.2
 V
 u bezpečnostního zasklení, které má normální prostup světla menší než 70 %;
 5.5.3
 VI
 u celku s vícenásobným zasklením;
 5.5.4
 VII
 u zasklení z rovnoměrně tvrzeného skla, které může být použito jako čelní sklo u pomalu se pohybujících vozidel, která v důsledku konstrukce nemohou překročit rychlost 40 km/h;
 5.5.5
 VIII
 u tuhého plastového zasklení. Příslušné použití bude navíc označeno:
 A
 pro dopředu orientované tabule,
 B
 pro boční, zadní a střešní zasklení,
 C
 v místech, kde je malá nebo žádná možnost nárazu hlavy.
 Na plastovém zasklení, které bylo podrobeno zkouškám odolnosti proti oděru podle přílohy 3 bodu 4, se musí uvést také tyto značky:
 /L
 pro zasklení, kde rozptyl světla nepřesahuje 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz přílohy 14 a 16, bod 6.1.3.1),
 /M
 pro zasklení, kde rozptyl světla nepřesahuje 10 % po 500 cyklech na vnějším povrchu a


text:
4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz přílohy 14 a 16, bod 6.1.3.2);
 5.5.6
 IX
 u pružného plastového zasklení;
 5.5.7
 X
 u tuhých plastových celků s vícenásobným zasklením. Příslušné použití bude navíc označeno:
 /A
 pro dopředu orientované panely,
 /B
 pro boční, zadní a střešní zasklení,
 /C
 v místech, kde je malá nebo žádná možnost nárazu hlavy.
 Na plastovém zasklení, které bylo podrobeno zkouškám odolnosti proti oděru podle přílohy 3 bodu 4, se musí uvést také tyto značky:
 /L
 pro tabule, kde rozptyl světla nepřesahuje 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz příloha 16 bod 6.1.3.1),
 /M
 pro tabule, kde rozptyl světla nepřesahuje 10 % po 500 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu (viz příloha 16 bod 6.1.3.2);
 5.5.8
 XI
 v případě tabule vrstveného skla jiného než čelní sklo;
 5.5.9
 XII
 v případě tabulí vrstveného skla;
 5.5.10
 /P
 v případě bezpečnostního zasklení vyrobeného ze skla, s povlakem z plastu na jeho vnitřní straně.
 5.6 Značka schválení typu a doplňkový symbol musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Doplňkové symboly musí být začleněny do značky schválení.
 5.7 V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.
 5.8 Schvalování pro typ vozidla
 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky přílohy 21.
 5.9 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současné době 01, což odpovídá předpisu v původním znění) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu vozidla podle definice v uvedeném bodě 2.35.
 5.10 Zpráva o schválení nebo o rozšíření, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo definitivním ukončení výroby typu vozidla v souladu s tímto předpisem musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře zprávy v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1A tohoto předpisu.
 5.11 Na každém vozidle, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto přepisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:
 5.11.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);
 5.11.2 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 5.11.1.
 5.12 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 5.11.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení typu a doplňkové symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 5.11.1.
 5.13 Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 5.14 Značka schválení se umístí v blízkosti štítku nebo přímo na štítek s údaji o vozidle, kterým vozidlo opatřil výrobce.


text:
5.15 V příloze 2A tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.
 6. OBECNÉ POŽADAVKY
 6.1 Všechny bezpečnostní zasklívací materiály, včetně zasklívacího materiálu pro výrobu čelních oken, musí být takové, aby nebezpečí úrazu osob v případě rozbití bylo co nejmenší. Zasklívací materiál musí být dostatečně odolný při nehodách, k nimž může dojít za normálního provozu, a proti atmosférickým a tepelným vlivům, chemickým účinkům, spalování a oděru.
 6.2 Bezpečnostní zasklívací materiál musí kromě toho být dostatečně průhledný a nesmí znatelně zkreslovat předměty pozorované čelním sklem, ani způsobovat jakoukoli nejasnost při rozlišování barev značek a signálů užívaných v silniční dopravě. I v případě roztříštění čelního skla musí řidič být stále schopen dostatečně jasně vidět na cestu, aby mohl bezpečně zabrzdit a zastavit vozidlo.
 7. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 Všechny typy bezpečnostního zasklení musí v závislosti na kategorii, do které patří, splňovat tyto zvláštní požadavky:
 7.1
 pokud jde o tvrzená čelní skla, požadavky uvedené v příloze 4;
 7.2
 pokud jde o tabule rovnoměrně tvrzeného skla, požadavky uvedené v příloze 5;
 7.3
 pokud jde o normální vrstvená čelní skla, požadavky uvedené v příloze 6;
 7.4
 pokud jde o normální vrstvené skleněné tabule, požadavky uvedené v příloze 7;
 7.5
 pokud jde o upravená vrstvená čelní skla, požadavky uvedené v příloze 8;
 7.6
 pokud jde o bezpečnostní zasklení s povlakem z plastu, musí vyhovovat nejen příslušným výše uvedeným požadavkům, ale i požadavkům přílohy 9;
 7.7
 pokud jde o skloplastová čelní skla, požadavky uvedené v příloze 10;
 7.8
 pokud jde o skloplastové tabule, požadavky uvedené v příloze 11;
 7.9
 pokud jde o celky s vícenásobným zasklením, požadavky uvedené v příloze 12;
 7.10
 pokud jde o tuhé plastové tabule, požadavky uvedené v příloze 14;
 7.11
 pokud jde o pružné plastové tabule, požadavky uvedené v příloze 15;
 7.12
 pokud jde o tuhé plastové celky s vícenásobným zasklením, požadavky uvedené v příloze 16.
 8. ZKOUŠKY
 8.1 Tento předpis stanovuje následující zkoušky:
 8.1.1 Zkouška fragmentace
 Účelem této zkoušky je:
 8.1.1.1
 ověřit, zda úlomky a střepiny vzniklé rozbitím skla jsou takové, aby bylo nebezpečí poranění minimální, a
 8.1.1.2
 u čelních skel ověřit zbytkovou viditelnost po rozbití.
 8.1.2 Zkouška mechanické pevnosti
 8.1.2.1 Zkouška nárazem koule
 Jsou dva způsoby provádění zkoušky, jeden s použitím koule o hmotnosti 227 g a druhý s použitím koule o hmotnosti 2 260 g.
 8.1.2.1.1
 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g: účelem této zkoušky je ověřit soudržnost mezivrstvy ve vrstveném skle a mechanickou pevnost rovnoměrně tvrzeného skla a plastových zasklení.
 8.1.2.1.2
 Zkouška koulí o hmotnosti 2 260 g: účelem této zkoušky je ověřit odolnost vrstveného skla proti proniknutí koule.
 8.1.2.2 Zkouška s maketou hlavy
 Účelem této zkoušky je ověřit splnění požadavků na omezení nebezpečí úrazu v případě nárazu hlavy do čelního skla, vrstveného skla, skloplastových a tuhých plastových zasklení jiných než čelní skla, nebo do celků s vícenásobným zasklením použitých u bočních oken.
 8.1.3 Zkouška odolnosti proti vlivům prostředí
 8.1.3.1 Zkouška odolnosti proti oděru
 Účelem této zkoušky je stanovit, zda odolnost bezpečnostního zasklení proti oděru převyšuje stanovenou hodnotu.
 8.1.3.2 Zkouška odolnosti proti vysoké teplotě
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda se


text:
po vystavení vysokým teplotám na delší dobu v mezivrstvě vrstveného skla nebo skloplastové tabule neobjeví žádné bubliny nebo jiné vady.
 8.1.3.3 Zkouška odolnosti proti záření
 Účelem této zkoušky je stanovit, zda se u vrstvených skleněných tabulí, skloplastových zasklení nebo skleněných zasklení s plastovým povlakem po jejich vystavení záření na delší dobu podstatně sníží prostup světla nebo podstatně změní barva skla.
 8.1.3.4 Zkouška odolnosti proti vlhkosti
 Účelem této zkoušky je zjistit, zda vrstvené skleněné tabule, skloplastové tabule nebo skleněná zasklení s plastovým povlakem a tuhý plastový materiál odolají dlouhodobému působení vlhkosti ovzduší, aniž by došlo k podstatnému zhoršení jejich vlastností.
 8.1.3.5 Zkouška odolnosti proti tepelným změnám
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda plast/plasty použitý/použité u bezpečnostního zasklení odolají účinkům dlouhodobého působení extrémních teplot, aniž by to vedlo k podstatnému zhoršení jejich vlastností.
 8.1.3.6 Odolnost proti simulovanému stárnutí
 Účelem této zkoušky je ověření odolnosti plastového bezpečnostního zasklení proti simulovaným podmínkám stárnutí.
 8.1.3.7 Zkouška křížovým řezem
 Účelem této zkoušky je zjistit, zda povlak tuhého plastového zasklení odolný proti oděru má dostatečnou přilnavost.
 8.1.4 Optické vlastnosti
 8.1.4.1 Zkouška prostupu světla
 Účelem této zkoušky je zjistit, zda normální prostup světla bezpečnostního zasklení převyšuje stanovenou hodnotu.
 8.1.4.2 Zkouška optického zkreslení
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda zkreslení předmětů pozorovaných čelním sklem, není takového rozsahu, aby mohlo zmást řidiče.
 8.1.4.3 Zkouška oddělování sekundárního obrazu
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda úhlové oddělení sekundárního obrazu oproti primárnímu obrazu nepřevyšuje stanovenou hodnotu.
 8.1.5 Zkouška hořlavosti (ohnivzdornosti)
 Účelem této zkoušky je ověřit, zda bezpečnostní zasklívací materiál má dostatečně nízkou rychlost hoření.
 8.1.6 Zkouška odolnosti proti chemikáliím
 Účelem této zkoušky je stanovit, zda bezpečnostní zasklívací materiály odolají bez význačného zhoršení vlastností účinkům chemikálií, které mohou být přítomny nebo použity ve vozidle (např. čisticí prostředky).
 8.1.7 Zkouška pružnosti a odolnosti v přehýbání
 Účelem této zkoušky je určit, zda plastový zasklívací materiál spadá do tuhé nebo pružné kategorie.
 8.2 Předepsané zkoušky
 8.2.1 Bezpečnostní zasklívací materiály se podrobí zkouškám uvedeným v následujících tabulkách: 8.2.1.1 a 8.2.1.2.
 8.2.1.1 Bezpečnostní zasklení se podrobí zkouškám uvedeným v následující tabulce:
 Zkoušky
 Čelní sklo
 Skleněné tabule
 Tvrzené sklo
 Normální vrstvené sklo
 Upravené vrstvené sklo
 Sklo-plast
 Tvrzené sklo
 Vrstvené sklo
 Sklo-plast
 I
 I-P
 II
 II-P
 III
 III-P
 IV
 Fragmentace:
 A4/2
 A4/2
 —
 —
 A8/4
 A8/4
 —
 A5/2
 —
 —
 Mechanická pevnost
 —
 koule o hmotnosti 227 g
 —
 —
 A6/4.3
 A6/4.3
 A6/4.3
 A6/4.3
 A6/4.3
 A5/3.1
 A7/3
 A11/3
 —
 koule o hmotnosti 2 260 g
 —
 —
 A6/4.2
 A6/4.2
 A6/4.2
 A6/4.2
 A6/4.2
 —
 —
 —
 Zkouška maketou hlavy (4)
 A4/3
 A4/3
 A6/3
 A6/3
 A6/3
 A6/3
 A10/3
 —
 —
 —
 Oděr
 Vnější strana
 —
 —
 A6/5.1
 A6/5.1
 A6/5.1
 A6/5.1
 A6/5.1
 —
 A6/5.1
 A6/5.1
 Vnitřní strana
 —
 A9/2
 —
 A9/2
 —
 A9/2
 A9/2
 A9/2 (5)
 A9/2 (5)
 A9/2
 Vysoká teplota
 —
 —
 A3/5
 A3/5
 A3/5
 A3/5
 A3/5
 —
 A3/5
 A3/5
 Záření
 —
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 A3/6
 —
 A3/6
 A3/6
 Vlhkost vzduchu
 —
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7
 A3/7 (5)
 A3/7
 A3/7
 Prostup světla
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 A3/9.1
 Optické zkreslení
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2


text:
A3/9.2
 A3/9.2
 A3/9.2 (6)
 —
 —
 Sekundární obraz
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3
 A3/9.3 (6)
 —
 —
 Odolnost proti teplotním změnám
 —
 A3/8
 —
 A3/8
 —
 A3/8
 A3/8
 A3/8 (5)
 A3/8 (5)
 A3/8
 Ohnivzdornost
 —
 A3/10
 —
 A3/10
 —
 A3/10
 A3/10
 A3/10 (5)
 A3/10 (5)
 A3/10
 Odolnost proti chemikáliím
 —
 A3/11.2.1
 —
 A3/11.2.1
 —
 A3/11.2.1
 A3/11.2.1
 A3/11.2.1 (5)
 A3/11.2.1 (5)
 A3/11.2.1
 8.2.1.2 Plastové zasklívací materiály se podrobí zkouškám uvedeným v následující tabulce:
 Plasty jiné než čelní skla
 Tuhé plasty
 Vícenásobné zasklení
 Zkouška
 Motorová vozidla
 Přívěsy a vozidla bez cestujících
 Motorová vozidla
 Přívěsy a vozidla bez cestujících
 Pružné plasty
 Pružnost
 A3/12
 A3/12
 A3/12
 A3/12
 A3/12
 Koule o hmotnosti 227 g
 A14/5
 A14/5
 A16/5
 A16/5
 A15/4
 Maketa hlavy (7)
 A14/4
 —
 A16/4
 —
 —
 Prostup světla (8)
 A3/9.1
 —
 A3/9.1
 —
 A3/9.1
 Ohnivzdornost
 A3/10
 A3/10
 A3/10
 A3/10
 A3/10
 Odolnost proti chemikáliím
 A3/11
 A3/11
 A3/11
 A3/11
 A3/11.2.1
 Oděr
 A14/6.1
 —
 A16/6.1
 —
 —
 Simulované stárnutí
 A3/6.4
 A3/6.4
 A3/6.4
 A3/6.4
 A3/6.4
 Vlhkost vzduchu
 A14/6.4
 A14/6.4
 A16/6.4
 A16/6.4
 —
 Křížový řez (8)
 A3/13
 —
 A3/13
 —
 —
 8.2.2 Bezpečnostnímu zasklívacímu materiálu se udělí schválení, jestliže vyhoví všem požadavkům předepsaným v příslušných ustanoveních uvedených v bodech 8.2.1.1 a 8.2.1.2.
 9. ZMĚNY NEBO ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU BEZPEČNOSTNÍHO ZASKLÍVACÍHO MATERIÁLU
 9.1 Každá změna typu bezpečnostního zasklívacího materiálu nebo v případě čelního skla každé přiřazení čelního skla do skupiny musí být oznámeny příslušnému orgánu schválení typu, který udělil schválení typu bezpečnostního zasklívacího materiálu. Tento orgán může buď:
 9.1.1
 uvážit, že provedené změny nemají zřejmě znatelný nepříznivý účinek, a v případě čelních skel, že nový typ spadá do skupiny schválených čelních skel a že za všech okolností bezpečnostní zasklívací materiál nadále splňuje požadavky, nebo
 9.1.2
 vyžadovat nový zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.
 9.2 Sdělení
 9.2.1 Potvrzení nebo zamítnutí schválení (nebo rozšíření schválení) se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 5.3.
 9.2.2 Příslušný správní orgán, který udělil rozšíření schválení, musí v každém sdělení vztahujícím se k rozšíření uvést pořadové číslo tohoto rozšíření.
 10. SHODNOST VÝROBY
 10.1 Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 10.2 Zvláštní ustanovení
 Tyto zkoušky uvedené v bodě 2.2 přílohy 2 dohody musí zahrnovat shodu s požadavky přílohy 20 tohoto předpisu.
 10.3 Běžná frekvence kontrol uvedených v bodě 2.4 dodatku 2 smlouvy je jedna kontrola za rok.
 11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 11.1 Schválení udělené ohledně typu bezpečnostního zasklívacího materiálu v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že není dodržován požadavek bodu 10.1 výše.
 11.2 Pokud některá ze smluvních stran dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve vydala, musí o tom ihned vyrozumět ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, tak, že jim zašle kopii sdělení schválení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 12. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 12.1 Ode dne vstupu doplňku 12 k tomuto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vydat schválení podle tohoto předpisu ve znění doplňku 12 k tomuto předpisu v původní


text:
podobě.
 12.2 Od 24 měsíců ode dne vstupu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, vydat schválení pouze tehdy, pokud typ součásti nebo samostatná jednotka splňuje požadavky doplňku 12 tohoto předpisu.
 12.3 Od 24 měsíců ode dne vstupu doplňku 12 v platnost, mohou strany dohody, které uplatňují tento předpis, odmítnout uznat schválení bezpečnostního zasklení, které není označeno symboly předepsanými v bodě 5.5 tohoto předpisu.
 12.4 Ode dne vstupu série změn 01 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zamítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 12.5 Od 24 měsíců od vstupu v platnost strany dohody, které uplatňují tento předpis, udělí schválení pouze tehdy, pokud typ bezpečnostního zasklení, který má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 12.6 Schválení bezpečnostních zasklívacích materiálů do série změn 00 tohoto předpisu zůstávají platná i po vstupu série změn 01 tohoto předpisu v platnost a smluvní strany uplatňující tento předpis je budou i nadále přijímat a neodmítnou udělit rozšíření schválení podle série změn 00 tohoto předpisu.
 12.7 Schválení typu vozidla do série změn 00 tohoto předpisu zůstávají platná i po vstupu série změn 01 tohoto předpisu v platnost a smluvní strany uplatňující tento předpis je budou i nadále přijímat a neodmítnou udělit rozšíření schválení podle série změn 00 tohoto předpisu.
 13. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení typu zcela ukončí výrobu typu bezpečnostního zasklívacího materiálu schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení tento orgán informuje smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu.
 14. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy pověřených technických zkušeben a orgánů schválení typu, které udělují schválení a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení, vydaná v jiných státech.
 Technické zkušebny odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek pro schválení musí být v souladu s harmonizovanými normami týkajícími se provozu zkušebních laboratoří (Pokyny ISO/CEI 25). Navíc by měly být označeny orgánem schválení typu, pro něhož provádějí schvalovací zkoušky.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2, odst. 2.
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (3) Viz poznámka pod čarou 2.
 (4) Tato zkouška se vykoná též u celků s vícenásobným zasklením podle přílohy 12 bodu 3 (A12/3).
 (5) Jen u tabulí skel s plastovým povlakem na vnitřní straně.
 (6) Tato zkouška se provede pouze u tabulí rovnoměrně tvrzeného skla, které mohou být použity jako čelní skla u pomalu se pohybujících vozidel, která v důsledku konstrukce nemohou překročit rychlost 40 km/h.
 Poznámka:
 Odkaz, jako je např. A4/3 v tabulce, odkazuje na přílohu 4 a bod 3 uvedené přílohy, kde je popsána příslušná zkouška a jsou uvedeny podmínky pro vyhovující


text:
výsledky.
 (7) Požadavky na zkoušku závisí na umístění zasklení na vozidle.
 (8) Použije se pouze tehdy, pokud je zasklení určeno k použití v místě vyžadujícím viditelnost při řízení.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 Dodatek 1
 Tvrzená čelní skla
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 4 nebo přílohy 9 předpisu č. 43)
 Dodatek 2
 Tabule rovnoměrně tvrzeného skla
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 5 nebo přílohy 9 předpisu č. 43)
 Dodatek 3
 Vrstvená čelní skla
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle příloh 6, 8 nebo 9 předpisu č. 43)
 Dodatek 4
 Tabule vrstveného skla
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 7 nebo přílohy 9 předpisu č. 43)
 Dodatek 5
 Skloplastová čelní skla
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 10 předpisu č. 43)
 Dodatek 6
 Skloplastové tabule
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 11 předpisu č. 43)
 Dodatek 7
 Celky s vícenásobným zasklením
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 12 nebo přílohy 16 předpisu č. 43)
 Dodatek 8
 Tuhé plastové tabule
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 14)
 Dodatek 9
 Pružné plastové tabule
 (Hlavní a vedlejší vlastnosti podle přílohy 15)
 Dodatek 10
 Obsah seznamu čelních skel
 (1)
 Pro každé z čelních skel, na které se toto schválení vztahuje, musí být uvedeny alespoň tyto údaje:
 Výrobce vozidla
 Typ vozidla
 Kategorie vozidla
 Rozvinutá plocha (F)
 Výška segmentu (h)
 Zakřivení (r)
 Montážní úhel (α)
 Úhel opěradla (β)
 Souřadnice bodu R (A, B, C) vzhledem ke středu horního okraje čelního skla.
 (1) Tyto údaje se připojí k dodatkům 1, 2 (v případě potřeby), 3 a 5 k této příloze.
 PŘÍLOHA 1A
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm)
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ PRO KONSTRUKČNÍ ČÁSTI
 (Viz bod 5.5 tohoto předpisu)
 Tvrzená čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tvrzené čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Tvrzená čelní skla s povlakem z plastu
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tvrzené čelní sklo s povlakem z plastu označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Normální vrstvená čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na normální vrstvené čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Normální vrstvená čelní skla s povlakem z plastu
 Výše uvedená značka schválení umístěná na normální vrstvené čelní sklo s povlakem z plastu označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43


text:
ve znění série změn 01.
 Čelní skla z upraveného vrstveného skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na upravené vrstvené čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Skloplastová čelní skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skloplastové čelní sklo označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Skleněné tabule s normálním prostupem světla menším než 70 %
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skleněné tabuli, na kterou se vztahují požadavky přílohy 3 bodu 9.1.4, označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Celky s vícenásobným zasklením s normálním prostupem světla nižším než 70 %
 Výše uvedená značka schválení umístěná na celku s vícenásobným zasklením označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Rovnoměrně tvrzené sklo pro použití jako čelní sklo pro pomalu se pohybující vozidla, která z konstrukčních důvodů nemohou překročit rychlost 40 km/h
 Výše uvedená značka schválení umístěná na rovnoměrně tvrzené sklo pro použití jako čelní sklo pro pomalu se pohybující vozidlo, které z konstrukčních důvodů nemůže překročit rychlost 40 km/h, označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Tabule rovnoměrně tvrzeného skla s normálním prostupem světla ≥ 70 %
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skleněné tabuli, na kterou se vztahují požadavky přílohy 3 bodu 9.1.4, označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Tuhé plastové tabule
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tuhém plastovém zasklení pro dopředu orientované tabule s rozptylem světla nepřesahujícím 2 % po 1 000 cyklech na vnějším povrchu a 4 % po 100 cyklech na vnitřním povrchu označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Pružné plastové tabule
 Výše uvedená značka schválení umístěná na pružném plastovém zasklení označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem


text:
schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Tuhé plastové celky s vícenásobným zasklením
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tuhém plastovém celku s vícenásobným zasklením označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Tabule vrstveného skla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na tabuli vrstveného skla označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 Kloplastové tabule
 Výše uvedená značka schválení umístěná na skloplastové tabuli označuje, že dotyčná konstrukční část byla schválena v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 PŘÍLOHA 2A
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ PRO VOZIDLA
 VZOR A
 (Viz bod 5.11 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle označuje, že dotyčný typ vozidla byl z hlediska montáže zasklení schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 43 pod číslem schválení 012439. Číslo schválení typu udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 43 ve znění série změn 01.
 VZOR B
 (Viz bod 5.12 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle označuje, že tento typ vozidla byl schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisů č. 43 a 52. Čísla schválení typu udávají, že k datu, kdy byla příslušná schválení udělena, předpis č. 43 již zahrnoval sérii změn 01 a předpis č. 52 již zahrnoval sérii změn 01.
 PŘÍLOHA 3
 OBECNÉ ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 1. ZKOUŠKA FRAGMENTACE
 1.1
 Zkoušená skleněná tabule nesmí být pevně upnuta; může však být připevněna ke shodnému kusu skla lepicí páskou, nalepenou po celém obvodu.
 1.2
 K fragmentaci skla se užije kladivo o hmotnosti přibližně 75 g nebo jiný nástroj zajišťující rovnocenné výsledky. Poloměr zakřivení špičky musí být 0,2 ±0,05 mm.
 1.3
 V každém z předepsaných bodů nárazu se provede jedna zkouška.
 1.4
 K prozkoumání úlomků se použije jakákoliv metoda ověřená z hlediska přesnosti samotného počítání a její schopnosti nalézt přesné místo jejich minimálního a maximálního výskytu.
 Trvalé zaznamenání fragmentačního obrazce musí začít do 10 sekund po nárazu a musí skončit do 3 minut po něm. Trvalý záznam fragmentačního obrazce uchovává technická zkušebna.
 2. ZKOUŠKY NÁRAZEM KOULE
 2.1 Zkouška koulí o hmotnosti 227 g
 2.1.1 Zařízení
 2.1.1.1 Kalená ocelová koule o hmotnosti 227 g ±2 g a průměru přibližně 38 mm.
 2.1.1.2 Zařízení k volnému pádu koule ze stanovené výšky nebo zařízení dovolující udělovat kouli rychlost rovnající se rychlosti, jíž by dosáhla volným pádem. Pokud se použije zařízení k vrhání koule, musí se rychlost rovnat rychlosti při volném pádu s tolerancí ±1 %.
 2.1.1.3 Podpůrná konstrukce znázorněná na obrázku 1,


text:
skládající se z ocelových rámů s obrobenými, k sobě přiléhajícími okraji šířky 15 mm, opatřenými pryžovým obložením tloušťky přibližně 3 mm, šířky 15 mm a tvrdosti 50 IRHD.
 Spodní rám spočívá na ocelové skříni vysoké přibližně 150 mm. Zkušební kus je přidržován horním rámem, jehož hmotnost je přibližně 3 kg. Podpůrný rám je přivařen na ocelovou desku o tloušťce přibližně 12 mm, spočívající na zemi s vloženou pryžovou deskou o tloušťce přibližně 3 mm a tvrdosti 50 IRHD.
 Obrázek 1
 Podpěra pro zkoušky nárazem koule
 2.1.2 Zkušební podmínky
 Teplota: 20 °C ±5 °C
 Tlak: 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost: 60 ±20 procent
 2.1.3 Zkušební kus
 Zkušebním kusem je plochý čtverec o straně 300 +10/–0 mm nebo výřez nejplošší části čelního skla nebo jiné zakřivené tabule.
 Může se též zkoušet zakřivená tabule. V takovém případě je nutno zajistit přiměřený kontakt mezi bezpečnostním zasklením a podpěrou.
 2.1.4 Postup
 Bezprostředně před zahájením zkoušky se zkušební kus vystaví předepsané teplotě na dobu nejméně čtyř hodin.
 Zkušební kus se vloží do nosné konstrukce (bod 2.1.1.3). Plocha zkušebního kusu musí být kolmá, s tolerancí 3°, ke směru dopadající koule.
 V případě pružného plastového zasklení musí být zkušební kus připevněn k podpěře.
 Bod nárazu musí být ve vzdálenosti nejvýše 25 mm od geometrického středu zkušebního kusu pro výšku pádu nepřesahující 6 m a ve vzdálenosti nejvýše 50 mm od středu zkušebního kusu pro výšku pádu větší než 6 m. Koule musí narazit na tu stranu zkušebního kusu, která představuje vnější stranu tabule bezpečnostního zasklení po namontování na vozidlo. Koule smí narazit pouze jednou.
 2.2 Zkouška koulí o hmotnosti 2 260 g
 2.2.1 Zařízení
 2.2.1.1 Kalená ocelová koule o hmotnosti 2 260 g ±20 g a průměru přibližně 82 mm.
 2.2.1.2 Zařízení k volnému pádu koule ze stanovené výšky nebo zařízení dovolující udělit kouli rychlost rovnající se rychlosti, jíž by dosáhla volným pádem. Pokud se použije zařízení k vrhání koule, musí se rychlost rovnat rychlosti při volném pádu s tolerancí ±1 %.
 2.2.1.3 Podpůrná konstrukce musí odpovídat obrázku 1 a musí být shodná s konstrukcí popsanou v bodě 2.1.1.3.
 2.2.2 Zkušební podmínky
 Teplota: 20 °C ±5°
 Tlak: 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost: 60 ±20 procent
 2.2.3 Zkušební kus
 Zkušebním kusem je plochý čtverec o straně 300 +10/–0 mm nebo výřez nejplošší části čelního skla nebo jiné zakřivené tabule bezpečnostního zasklení.
 Může se též zkoušet celé čelní sklo nebo jiná zakřivená tabule bezpečnostního zasklení. V takovém případě je nutno zajistit přiměřený kontakt mezi tabulí bezpečnostního zasklení a podpěru.
 2.2.4 Postup
 Bezprostředně před zahájením zkoušky se zkušební kus vystaví předepsané teplotě na dobu nejméně čtyř hodin.
 Zkušební kus se vloží do nosné konstrukce (bod 2.1.1.3). Plocha zkušebního kusu musí být kolmá, s tolerancí 3°, ke směru dopadající koule.
 V případě skloplastového zasklení musí být zkušební kus připevněn k podpěře.
 Bod dopadu musí být ve vzdálenosti nejvýše 25 mm od geometrického středu zkušebního kusu.
 Koule musí narazit na tu stranu zkušebního kusu, která představuje vnitřní stranu tabule bezpečnostního skla po namontování na vozidlo.
 Koule smí narazit pouze


text:
jednou.
 3. ZKOUŠKA MAKETOU HLAVY
 3.1 Zkouška maketou hlavy bez měření zpomalení
 3.1.1 Zařízení
 Maketa hlavy kulového nebo polokulového tvaru zhotovená z tvrdé překližky, potažená vyměnitelnou plstí, s dřevěným příčníkem nebo bez něho. Mezi kulovou částí a příčníkem a montážní tyčí na druhé straně příčníku je vložen kus ve tvaru krku.
 Rozměry musí odpovídat údajům na obrázku 2. Celková hmotnost zařízení musí být 10 kg ±0,2 kg.
 Obrázek 2
 Maketa hlavy
 3.1.2 Zařízení k volnému pádu makety hlavy ze stanovené výšky nebo zařízení dovolující udělit této maketě rychlost rovnající se rychlosti, jíž by dosáhla volným pádem. Pokud se užije zařízení k vrhání makety hlavy, musí se rychlost rovnat rychlosti získané při volném pádu s tolerancí ±1 %.
 3.1.3 Podpůrná konstrukce odpovídající obrázku 3, ke zkoušení plochých zkušebních kusů. Nosná konstrukce se skládá ze dvou ocelových rámů s obrobenými, k sobě přiléhajícími okraji šířky 50 mm, opatřenými pryžovým obložením tloušťky přibližně 3 mm, šířky 15 mm ±1 mm a tvrdosti 70 IRHD. Horní rám je k spodnímu rámu upnut nejméně osmi šrouby.
 3.1.4 Zkušební podmínky
 Teplota: 20 °C ±5 °C
 Tlak: 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost: 60 ±20 procent
 3.1.5 Postup
 3.1.5.1 Zkouška s plochým zkušebním kusem
 Plochý zkušební kus délky 1 100 +5/–2 mm a šířky 500 +5/–2 mm se musí bezprostředně před zkouškou udržovat nejméně čtyři hodiny za stálé teploty 20 °C ±5 °C.
 Obrázek 3
 Podpěra pro zkoušky maketou hlavy
 Zkušební kus se upevní do podpůrných rámů (bod 3.1.3); šrouby musí být utaženy tak, aby se zkušební kus během zkoušky nemohl posunout o více než 2 mm. Rovina zkušebního kusu musí být prakticky kolmá ke směru dopadu makety hlavy. Maketa musí narazit na zkušební kus v místě vzdáleném nejvýše 40 mm od jeho geometrického středu na straně představující vnitřní stranu bezpečnostního zasklení namontovaného na vozidle, přičemž smí dojít jen k jednomu nárazu.
 Nárazový povrch plstěného obložení se musí po 12 zkouškách vyměnit.
 3.1.5.2 Zkoušky úplného čelního skla (pouze pro výšku pádu nepřesahující 1,5 m)
 Čelní sklo se volně položí na podpěru, a mezi ně a podpěru se vloží pryžový pás o tvrdosti 70 IRHD a tloušťce přibližně 3 mm, přičemž šířka stykové plochy je po celém obvodu přibližně 15 mm.
 Podpěru tvoří tuhá součást odpovídající tvaru čelního skla tak, aby maketa hlavy narazila na vnitřní povrch. V případě potřeby musí být čelní sklo upevněno k nosné konstrukci.
 Podpěra spočívá na tuhé konstrukci s pryžovou vložkou tvrdosti 70 IRHD a tloušťky přibližně 3 mm. Povrch čelního skla musí být prakticky kolmý ke směru dopadu makety hlavy.
 Maketa hlavy musí narazit na čelní sklo v místě vzdáleném nejvýše 40 mm od jeho geometrického středu na té straně, která představuje vnitřní stranu bezpečnostního zasklení, když je montována na vozidlo, a smí narazit pouze jednou.
 Nárazový povrch plstěného obložení se musí po 12 zkouškách vyměnit.
 3.2 Zkouška maketou hlavy s měřením zpomalení
 3.2.1 Zařízení
 V případě zkoušek s maketou hlavy se současným stanovením hodnot HIC má padající těleso podobu hlavice podle obrázku 2.1. Celková hmotnost hlavice musí být 10,0 +0,2/–0,0


text:
kg.
 Ve středu základové desky (24) se do těžiště namontuje tříosý montážní blok (26) se snímači zrychlení (27). Jednotlivé snímače se nastaví tak, aby byly vzájemně kolmé.
 Miska (18) a kryt (19) umístěné pod základovou deskou (24) se do značné míry podílejí na simulaci elastických vlastností lidské lebky. Elastické vlastnosti hlavice při nárazu jsou dány tvrdostí a tloušťkou mezikroužku (13) a misky.
 Obrázek 2.1
 Maketa hlavy o hmotnosti 10 kg
 Kusovník pro maketu hlavy o hmotnosti 10 kg podle obrázku 2.1
 Číslo součásti
 Počet kusů
 Název
 Materiál
 Poznámky
 1
 1
 Magnetický držák
 Ocel DIN 17100
 —
 2
 1
 Tlumič vibrací
 Guma/ocel
 Průměr: 50 mm
 Tloušťka: 30 mm
 Závit: M10
 3
 4
 Konektor HF BNC
 —
 —
 4
 1
 Šestihranná matice DIN 985
 —
 —
 5
 6
 Podložka DIN 125
 —
 —
 6
 3
 Přechodový kus
 —
 —
 7
 6
 Válcový šroub DIN 912
 —
 —
 8
 3
 Šestihranná matice
 —
 —
 9
 3
 Podložka
 Ocel DIN 17100
 Vnitřní průměr: 8 mm
 Vnější průměr: 35 mm
 Tloušťka: 1,5 mm
 10
 3
 Gumový kroužek
 Guma, tvrdost 60 IRHD
 Vnitřní průměr: 8 mm
 Vnější průměr: 30 mm
 Tloušťka: 10 mm
 11
 1
 Tlumicí kroužek
 Papírové těsnění
 Vnitřní průměr: 120 mm
 Vnější průměr: 199 mm
 Tloušťka: 0,5 mm
 12
 —
 —
 —
 —
 13
 1
 Mezikroužek
 Butadienová guma, tvrdost IRHD cca 80
 Vnitřní průměr: 129 mm
 Vnější průměr: 192 mm
 Tloušťka: 4 mm
 14
 3
 Vodicí trubka
 Polytetrafluorethen (PTFE)
 Vnitřní průměr: 8 mm
 Vnější průměr: 10 mm
 Délka: 40 mm
 15
 3
 Šestihranná matice
 —
 —
 16
 3
 Svorník DIN 976
 —
 —
 17
 3
 Závitová vložka
 Slitina
 DIN 1709-GD-
 CuZn 37Pb
 —
 18
 1
 Miska
 Polyamid 12
 —
 19
 1
 Kryt
 Butadienová guma
 Tloušťka: 6 mm
 Žebra na jedné straně
 20
 1
 Vodící pouzdro
 Ocel DIN 17100
 —
 21
 4
 Zápustný šroub
 —
 —
 22
 1
 Tlumicí podložka
 Papírové těsnění
 Průměr: 65 mm
 Tloušťka: 0,5 mm
 23
 —
 —
 —
 —
 24
 1
 Základová deska
 Ocel DIN 17100
 —
 25
 1
 Sada šroubů Inbus
 Třída pevnosti 45 H
 —
 26
 1
 Tříosý montážní blok
 —
 —
 27
 3
 Snímač zrychlení
 —
 —
 28
 1
 Dřevěná část
 Z habrového dřeva, lepená ve vrstvách
 —
 29
 1
 Krycí deska
 Slitina (AlMg5)
 —
 30
 1
 Ochranné víko
 Polyamid 12
 —
 3.2.2 Nastavení a kalibrace
 Při provádění zkoušky maketou hlavy je hlavice upevněna k příčníku vodícího systému (obrázek 2.2) a pomocí zdvihacího zařízení se nastaví do požadované výšky pádu. V průběhu zkoušky maketou hlavy se příčník s hlavicí uvolní. Po přejetí výškově nastavené světelné závory se hlavice od příčníku uvolnění, pád příčníku se zpomalí a hlavice dopadá na vzorek.
 Na hlavici nesmí působit žádný impuls vyvolaný padacím zařízením nebo měřicím kabelem, hlavice je urychlována pouze gravitací a padá svisle.
 Obrázek 2.2
 Zkušební zařízení pro zkoušku s maketou hlavy s měřením zpomalení
 3.2.2.1 Měřicí zařízení umožňující stanovení hodnot HIC s maketou popsanou v bodě 3.2.1.
 3.2.2.2 Zařízení pro kalibraci hlavice
 Padací zařízení musí umožnit nastavení výšky pádu od 50 mm do 254 mm s přesností do 1 mm.


text:
Pro tyto malé výšky pádu není vodicí systém nezbytný.
 Nárazová deska je vyrobena z oceli o rozměrech 600 × 600 mm a tloušťce nejméně 50 mm. Nárazová plocha musí být leštěná:
 drsnost povrchu Rmax = 1 mm a tolerance nerovnosti t = 0,05 mm.
 3.2.2.3 Kalibrace a nastavení hlavice
 Hlavice se musí kalibrovat a nastavit před každou řadou zkoušek a nejméně po každé 50. zkoušce v řadě, pokud je to nezbytné.
 Nárazová deska musí být čistá a suchá a při zkoušce musí ležet na betonovém základě.
 Hlavice narazí na nárazovou desku svisle. Výšky pádu (měřené od nejnižšího bodu hlavice k povrchu nárazové desky) jsou 50, 100, 150 a 254 mm. Křivky zpomalení je nutno zaznamenat.
 Největší zpomalení az naměřené v ose z pro různé padací výšky musí ležet v mezích uvedených v následující tabulce:
 Výška pádu v mm
 Největší zpomalení az jako násobek gravitačního zrychlení g
 50
 64 ± 5
 100
 107 ± 5
 150
 150 ± 7
 254
 222 ± 12
 Křivky zpomalení musí být založeny na unimodální vibraci. Křivka zpoždění z výšky pádu 254 mm musí probíhat nejméně 1,2 ms a nejvíce 1,5 ms nad úrovní 100 g.
 Nejsou-li splněny požadavky bodu 3.2.2.3, musí se upravit elastické vlastnosti hlavice změnou tloušťky mezikroužku (13) v základové desce (24). Úpravy lze provést nastavením tří samosvorných šestihranných matic (8) na svornících (16), kterými je miska (18) upevněna k základové desce (24). Gumové kroužky (10) pod šestihrannými maticemi (8) nesmí být rozlomené nebo přetržené.
 Kryt (19) nárazového povrchu a mezikroužek (13) je nutno v případě poškození ihned vyměnit, zejména pokud již hlavici nelze nastavit.
 3.2.3 Podpůrná konstrukce pro zkoušení plochých zkušebních vzorků je popsána v bodě 3.1.3.
 3.2.4 Zkušební podmínky jsou uvedeny v bodě 3.1.4.
 3.2.5 Zkoušky s úplným zasklením (používaným pro výšky pádu od 1,5 m do 3 m). Zasklení se umístí volně na podpěru, a mezi ni a podpěru se vloží pryžový pás o tvrdosti 70 IRHD a tloušťky přibližně 3 mm.
 Zasklení se k podpůrné konstrukci upevní pomocí vhodných zařízení. Povrch zasklení musí být prakticky kolmý ke směru dopadu makety hlavy. Maketa hlavy musí dopadnout na zasklení v místě vzdáleném nejvýše 40 mm od jeho geometrického středu na straně reprezentující vnitřní stranu plastového zasklení namontovaného na vozidlo, přičemž smí narazit pouze jednou.
 Od vybrané počáteční výšky pádu se při každé následující zkoušce výšky pádu se postupně zvyšují o 0,5 m. Křivky zpomalení ax, ay a az při nárazu na vzorek je třeba zaznamenat v závislosti na čase t.
 Po zkoušce maketou hlavy se musí zkontrolovat, zda se hrana zasklení neposunula v podstavci o více než 2 mm a zda byly splněny požadavky na bod dopadu. Složky zpomalení ax a ay pro svislý náraz musí být menší než 0,1 az.
 3.2.6 Vyhodnocení
 Křivky zpomalení se vyhodnotí následovně:
 Výsledné zpomalení ares(t) v těžišti se stanoví podle rovnice (1) z naměřených křivek zpomalení ax(t), ay(t) a az(t) jako násobky gravitačního zrychlení.
 (1)
 Je třeba stanovit největší hodnotu zpomalení ares a časový interval, po který ares nepřetržitě přesahuje hladinu zpomalení 80 g. Hodnota


text:
HIC jako míra nebezpečí poranění lebky/mozku tupým nárazem se vypočítá z následující rovnice (2):
 (2)
 integrační meze t1 a t2 je nutno vybrat tak, aby integrál dosáhl maximální hodnoty.
 4. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI ODĚRU
 4.1 Zařízení
 4.1.1 Přístroj zajišťující oděr (1) je schematicky znázorněn na obrázku 4 a sestává z: vodorovné otáčivé desky se středním upnutím, která se otáčí proti směru hodinových ručiček rychlostí 65 až 75 otáček za minutu, a
 Obrázek 4
 Přístroj zajišťující oděr
 dvou zatížených rovnoběžných ramen, z nichž každé nese zvláštní brusný kotouč volně se otáčející na vodorovném hřídeli s kuličkovými ložisky; každý z kotoučů spočívá na zkoušeném vzorku, přičemž na ně působí síla vyvolaná hmotností 500 g.
 Otočná deska přístroje zajišťujícího oděr se musí otáčet pravidelně, prakticky v jedné rovině (odchylka od této roviny nesmí být vyšší než ±0,05 mm ve vzdálenosti 1,6 mm od okraje otočné desky).
 Kotouče musí být uspořádány tak, aby se při styku s otáčejícím zkušebním kusem otáčely v opačném směru tak, aby dvakrát při každém otočení zkušebního kusu působily tlakem a brusným účinkem podél zakřivených čar na prstencové ploše přibližně 30 cm2.
 4.1.2 Brusné kotouče (2), každý o průměru 45 až 50 mm a tloušťce 12,5 mm se skládají ze speciálního jemného brusiva, zalitého do pryžové hmoty střední tvrdosti. Kotouče musejí mít tvrdost 72 ±5 IRHD, měřenou na čtyřech bodech rovnoměrně rozložených na střednici brusného povrchu, přičemž tlakem se působí svisle podél průměru kotouče a odečítá se 10 sekund po plném působení tlaku.
 Brusné kotouče se pro užívání připraví velmi pomalým otáčením ve styku s tabulí plochého skla tak, aby jejich povrch byl dokonale rovný.
 4.1.3 Světelný zdroj, tvořený žárovkou, jejíž vlákno leží v hranolu o rozměrech 1,5 × 1,5 × 3 mm. Napětí na vláknu žárovky musí být takové, aby jeho barevná teplota byla 2 856 ±50 K. Toto napětí musí být ustáleno s přesností ±1/1 000. Přístroj použitý k ověření tohoto napětí musí mít odpovídající přesnost.
 4.1.4 Optický systém skládající se z čočky s ohniskovou vzdáleností f nejméně 500 mm a korekcí barevných vad. Plné otevření čočky nesmí být větší než f/20. Vzdálenost mezi čočkou a světelným zdrojem se musí seřídit tak, aby se dosáhlo prakticky rovnoběžného svazku světelných paprsků. Do svazku světelných paprsků se vloží clona tak, aby se jeho průměr zmenšil na 7 mm ±1 mm. Tato clona se umístí ve vzdálenosti 100 mm ±50 mm od čočky na straně odvrácené od světelného zdroje.
 4.1.5 Zařízení na měření rozptýleného světla (viz obrázek 5) se skládá z fotoelektrického článku s Ulbrichtovou koulí o průměru 200 až 250 mm. Koule musí mít otvory pro vstup a výstup světla. Vstupní otvor musí být kruhový a jeho průměr musí být nejméně dvojnásobkem průměru svazku světelných paprsků. Výstupní otvor koule je vybaven bud světelnou pastí nebo etalonem odrazivosti postupem podle bodu 4.4.3. Světelná past musí pohlcovat veškeré světlo, není-li v dráze světelných paprsků žádný zkušební kus.
 Osa svazku světelných paprsků musí procházet středem vstupního a výstupního otvoru. Průměr výstupního otvoru b se musí rovnat 2 a.tg 4°, kde a. je průměr


text:
koule. Fotoelektrický článek se umístí tak, aby nemohl být zasažen světlem vycházejícím přímo ze vstupního otvoru nebo z etalonu odrazivosti.
 Vnitřní povrchy Ulbrichtovy koule a etalonem odrazivosti musí mít přibližně stejnou odrazivost a musí být matné a neselektivní.
 Výstup fotoelektrického článku musí být lineární s přesností ±2 % v rozsahu užitých intenzit světla. Konstrukce přístroje musí být taková, aby nedošlo k vychýlení ručičky galvanometru, když je koule temná.
 Celý přístroj musí být v pravidelných intervalech ověřován etalony definovaného snížení průhlednosti.
 Jestliže se měření rozptylu světla provádí pomocí jiných přístrojů nebo metod, než jaké jsou popsány výše, musí být výsledky korigovány tak, aby byly uvedeny do souladu s výsledky získanými výše popsaným přístrojem.
 Obrázek 5
 Zařízení k měření snížení průhlednosti
 4.2 Zkušební podmínky
 Teplota: 20 °C ±5 °C
 Tlak: 860 až 1 060 mbar
 Relativní vlhkost: 60 ±20 procent
 4.3 Zkušební kusy
 Zkušebními kusy jsou ploché čtverce, jejichž strany měří 100 mm, mají oba povrchy v podstatě rovinné a rovnoběžné a v případě potřeby mají uprostřed vyvrtaný upevňovací otvor o průměru 6,4 mm.
 4.4 Postup
 Zkouška odolnosti proti oděru se provádí na tom povrchu zkušebního kusu, který představuje vnější stranu zasklení, když je namontováno na vozidlo, a v případě plastového materiálu i na vnitřní straně.
 4.4.1 Bezprostředně před odíráním a po něm se zkušební kusy očistí takto:
 a)
 očištění lněnou tkaninou pod čistou tekoucí vodou;
 b)
 opláchnutí destilovanou nebo demineralizovanou vodou;
 c)
 osušení proudem kyslíku nebo dusíku;
 d)
 odstranění případných stop vody jemným otřením vlhkou lněnou tkaninou. V případě nutnosti lze osušit mírným stlačením mezi dvěma lněnými tkaninami.
 Jakékoli ošetřování ultrazvukem je nutno vyloučit. Po očištění mohou být zkušební kusy uchopeny pouze za okraje a musí být uloženy tak, aby se zabránilo poškození nebo znečištění jejich povrchů.
 4.4.2 Zkušební kusy se vystaví na dobu nejméně 48 hodin teplotě 20 °C ±5 °C a relativní vlhkosti 60 ±20 %.
 4.4.3 Zkušební kus se umístí bezprostředně ke vstupnímu otvoru Ulbrichtovy koule. Úhel mezi kolmicí k povrchu zkušebního kusu a osou svazku světelných paprsků nesmí přesahovat 8°.
 Provedou se čtyři měření podle následující tabulky:
 Měření
 Se zkušebním kusem
 Se světelnou pastí
 S etalonem odrazivosti
 Veličina
 T1
 Ne
 Ne
 Ano
 Dopadající světlo
 T2
 Ano
 Ne
 Ano
 Celkově prostupující světlo vzorkem
 T3
 Ne
 Ano
 Ne
 Světlo rozptylované zařízením
 T4
 Ano
 Ano
 Ne
 Světlo rozptylované zařízením i zkušebním kusem
 Měření T1, T2, T3 a T4 se opakují s jinými stanovenými polohami zkušebního kusu, aby se zjistila jeho stejnorodost.
 Vypočte se celkový prostup světla .
 Difúzní prostup světla Td se vypočte takto:
 Vypočte se procento snížení průhlednosti nebo intenzity světla nebo obojí, vlivem rozptylu světla takto:
 Změří se počáteční snížení průhlednosti u zkušebního kusu nejméně ve čtyřech bodech rovnoměrně rozložených v neodírané oblasti podle výše uvedeného vzorce. U každého zkušebního kusu se stanoví průměr z výsledků. Místo čtyřmi měřeními lze průměrnou hodnotu získat rovnoměrným otáčením kusu rychlostí 3 ot./s nebo vyšší.
 U každého typu bezpečnostního zasklení se provedou tři zkoušky při stejném zatížení. Snížení průhlednosti se užije jako měřítko oděru spodní vrstvy povrchu po vykonání zkoušky odolnosti zkušebního


text:
kusu proti oděru.
 Podle výše uvedeného vzorce se nejméně ve čtyřech bodech rovnoměrně rozložených v odřeném úseku změří rozptýlené světlo. U každého zkušebního kusu se stanoví průměr z výsledků. Místo čtyřmi měřeními lze průměrnou hodnotu získat rovnoměrným otáčením kusu rychlostí 3 ot./s nebo vyšší.
 4.5 Odolnost proti oděru se musí zkoušet pouze podle uvážení zkušební laboratoře s přihlédnutím k informacím, které má již k dispozici.
 S výjimkou u skloplastových materiálů nevyžadují změny v mezivrstvách nebo v tloušťce materiálu obvykle další zkoušky.
 4.6 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Žádné vedlejší vlastnosti se neberou v úvahu.
 5. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI VYSOKÉ TEPLOTĚ
 5.1 Postup
 Tři zkušební čtvercové vzorky o velikosti alespoň 300 mm × 300 mm odebrané laboratoří ze tří čelních skel, případně tří skleněných tabulí, jejichž jeden z rozměrů odpovídá hornímu okraji tabule, se ohřejí na 100 °C. Tato teplota se udržuje po dobu 2 hodin a pak se nechá zkušební vzorek nebo vzorky vychladnout na teplotu místnosti. Jestliže má bezpečnostní zasklení oba vnější povrchy z neorganického materiálu, mohou být zkoušky vykonány ponořením zkušebního vzorku na stanovenou dobu svisle do vroucí vody, přičemž se dbá na to, aby se vyloučil nežádoucí tepelný šok. Jestliže jsou vzorky vyříznuty z čelních skel, musí být jeden okraj takového zkušebního vzorku částí okraje čelního skla.
 5.2 Indexy obtížnosti vedlejších vlastností
 Bezbarvé
 Zbarvené
 Zbarvení mezivrstvy
 1
 2
 Ostatní vedlejší vlastnosti se neberou v úvahu.
 5.3 Interpretace výsledků
 5.3.1
 Výsledek zkoušky odolnosti proti vysoké teplotě se považuje za kladný, jestliže se nevytvoří bubliny nebo jiné vady dále než 15 mm od neodříznutého okraje nebo 25 mm od odříznutého okraje zkušebního kusu nebo vzorku, nebo dále než 10 mm od jakékoli trhliny, která může vzniknout v průběhu zkoušky.
 5.3.2
 Sada zkušebních kusů nebo vzorků předložených ke schválení typu se považuje z hlediska zkoušky odolnosti proti vysoké teplotě za vyhovující, jestliže je výsledek všech zkoušek uspokojivý.
 6. ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI ZÁŘENÍ
 6.1 Zkušební metoda
 6.1.1 Zařízení
 6.1.1.1 Zdroj záření skládající se ze středotlaké rtuťové výbojky s trubicovou křemíkovou baňkou bezozónového typu; osa baňky musí být ve svislé poloze. Jmenovité rozměry baňky: délka 360 mm, průměr 9,5 mm. Délka oblouku: 300 mm ±4 mm. Příkon výbojky: 750 W ±50 W.
 Může se užít i jiného zdroje záření, který má shodný účinek jako výše popsaná výbojka. K ověření, že účinky jiného zdroje jsou shodné, se provede srovnávací měření množství emitované energie v rozmezí vlnových délek od 300 nm do 450 nm, přičemž ostatní vlnové délky se odstraní vhodnými filtry. Alternativní zdroj se pak používá s těmito filtry.
 V případě, že u bezpečnostního zasklení není uspokojivý vztah mezi touto zkouškou a podmínkami používání, je nutné upravit zkušební podmínky.
 6.1.1.2 Napájecí transformátor a kondenzátor, způsobilé dodávat výbojce (bod 6.1.1.1) špičkové zapalovací napětí nejméně 1 100 V a provozní napětí 500 V ±50 V.
 6.1.1.3 Zařízení pro uchycení a otáčení zkušebních vzorků rychlostí 1 až 5 otáček/min kolem zdroje záření uprostřed umístěného, za účelem zajištění rovnoměrné expozice.
 6.1.2 Zkušební kusy
 6.1.2.1 Velikost zkušebních kusů musí být 76 mm × 300 mm.
 6.1.2.2 Zkušební kusy se