text:
kdykoli poté deaktivoval.
 4.1.7.4.
 Všechny ostatní metody, u kterých schvalovací orgán stanoví přiměřenou pravděpodobnost, že kritická údržba bude provedena v provozu.
 4.2. Změny plánované údržby
 4.2.1.
 Výrobce musí u schvalovacího orgánu podat žádost o schválení každé nové plánované údržby, kterou chce provést během programu akumulace doby provozu, a tedy doporučit majitelům těžkých užitkových vozidel a motorů velkého výkonu. Výrobce uvede rovněž doporučení kategorie navrhované nové plánované údržby (např. související s emisemi, nesouvisející s emisemi, kritická nebo nekritická) a u údržby související s emisemi nejdelší možný interval údržby. Žádost musí být doložena údaji, které odůvodňují potřebu nové plánované údržby a interval údržby.
 4.3. Plánovaná údržba nesouvisející s emisemi
 4.3.1.
 Plánovanou údržbu nesouvisející s emisemi, která je přiměřená a technicky nezbytná (např. výměna oleje, výměna olejového filtru, výměna čističe paliva, výměna vzduchového filtru, údržba chladicí soustavy, seřízení volnoběhu, regulátor, kontrola šroubových spojů motoru předepsaným utahovacím momentem, ventilová vůle, vůle vstřikovače, seřízení zapalování, seřízení napnutí hnacích řemenů atd.), je možno provádět na motorech nebo vozidlech vybraných pro program akumulace doby provozu v nejdelších možných intervalech, které výrobce majiteli doporučuje (např. nikoli v intervalech doporučených při provozu s velkým zatížením).
 4.4. Údržba motorů vybraných pro zkoušky v rámci programu akumulace doby provozu
 4.4.1.
 Opravy součástí motoru vybraného pro zkoušky v rámci programu akumulace doby provozu vyjma motoru, systému regulace emisí nebo palivového systému se provádějí pouze v důsledku selhání součásti nebo chybné funkce systému motoru.
 4.4.2.
 K odhalování nesprávně fungujících, špatně seřízených nebo vadných součástí motoru nelze použít zařízení, přístroje nebo nástroje, pokud stejné nebo rovnocenné zařízení, přístroje a nástroje nemají k dispozici autorizovaní prodejci a jiné servisní prodejny a
 a)
 jsou-li používány společně s plánovanou údržbou těchto součástí a
 b)
 jsou-li používány ke zjištění chybné funkce motoru.
 4.5. Kritická neplánovaná údržba související s emisemi
 4.5.1.
 Jako kritická neplánovaná údržba související s emisemi je stanovena spotřeba požadovaného činidla pro účely provádění programu akumulované doby provozu a pro začlenění do pokynů k údržbě, které poskytují výrobci majitelům nových těžkých užitkových vozidel nebo motorů velkého výkonu.
 PŘÍLOHA 8
 Shodnost vozidel/motorů v provozu
 1. OBECNÁ USTANOVENÍ
 1.1.
 S ohledem na schválení udělená pro emise jsou vhodná opatření k potvrzení funkčnosti zařízení k regulaci emisí během doby životnosti motoru namontovaného ve vozidle, které je provozováno v běžných podmínkách (shodnost řádně udržovaných a užívaných vozidel/motorů v provozu).
 1.2.
 Pro účely tohoto předpisu musí být tato opatření kontrolována po dobu odpovídající příslušné době životnosti vymezené v odstavci 5.3 tohoto předpisu pro vozidla nebo motory schválené podle řádku B1, řádku B2 nebo řádku C tabulek v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu.
 1.3.
 Kontrola shodnosti vozidel/motorů v provozu se provádí na základě informací, které poskytl výrobce schvalovacímu orgánu provádějícímu kontrolu s ohledem na emise u řady reprezentativních vozidel nebo motorů, pro něž má výrobce schválení.
 Obrázek 1 této přílohy znázorňuje postup kontrol shodnosti v provozu.
 2. KONTROLNÍ POSTUPY
 2.1.
 Kontrolu shodnosti v provozu provádí správní orgán na základě všech směrodatných informací, které má výrobce, postupy podobnými jako jsou stanoveny v dodatku 2 dohody z roku 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2). Jinou možností jsou zprávy o monitorování


text:
v provozu předložené výrobcem, kontrolní zkoušky schvalovacího orgánu nebo informace o kontrolních zkouškách provedených účastníkem dohody. Postupy, které je nutno použít, jsou uvedeny v odstavci 3.
 3. POSTUPY KONTROLY
 3.1.
 Kontrolu shodnosti v provozu provede schvalovací orgán na základě informací dodaných výrobcem. Zpráva výrobce o monitorování v provozu (zpráva ISM) musí být založena na zkouškách motorů nebo vozidel v provozu za použití vhodných a osvědčených zkušebních protokolů. V těchto informacích (zpráva ISM) musí být obsaženy alespoň tyto údaje (viz odstavce 3.1.1 až 3.1.13):
 3.1.1.
 jméno a adresa výrobce;
 3.1.2.
 název, adresa, telefonní číslo, číslo faxu a e-mailová adresa jeho zástupce zplnomocněného pro území uvedené v informacích výrobce;
 3.1.3.
 název/názvy modelu/modelů vozidel, které jsou uvedeny v informacích výrobce;
 3.1.4.
 seznam typů motorů uvedených v informacích výrobce, tj. rodinu motorů se stejným systémem následného zpracování výfukových plynů;
 3.1.5.
 kódy identifikačního čísla vozidla (VIN), které se použijí na vozidla vybavená motorem, který je součástí kontroly;
 3.1.6.
 čísla schválení typu platící pro tyto typy motorů patřící do rodiny motorů v provozu, popřípadě čísla všech rozšíření a dodatečných změn / vyřazení vozidel z provozu (provedení úprav):
 Obrázek 1
 Ověření shodnosti v provozu – postup kontroly
 3.1.7.
 podrobnosti o rozšíření, dodatečných změnách/stažení schválení motorů, která jsou obsažena v informacích výrobce (jestliže to požaduje schvalovací orgán);
 3.1.8.
 období, na které se vztahují informace výrobce;
 3.1.9.
 období výroby motorů, na které se vztahují informace výrobce (např. „vozidla nebo motory vyrobené v průběhu kalendářního roku 2005“);
 3.1.10.
 výrobcův postup kontroly shodnosti v provozu, který musí obsahovat:
 3.1.10.1.
 způsob lokalizace vozidla nebo motoru;
 3.1.10.2.
 kritéria výběru vozidel nebo motorů a kritéria jejich odmítnutí;
 3.1.10.3.
 druh zkoušek a postupů použitých v programu;
 3.1.10.4.
 výrobcova kritéria přijetí/odmítnutí vozidel patřících do rodiny vozidel v provozu;
 3.1.10.5.
 zeměpisné/zeměpisná území, odkud výrobce získal informace;
 3.1.10.6.
 velikost vzorku a použitý plánu odběru vzorků;
 3.1.11.
 výsledky výrobcova postupu kontroly shodnosti v provozu, který musí obsahovat:
 3.1.11.1.
 identifikační údaje motorů zařazených do programu (ať již byly nebo nebyly zkoušeny); tyto identifikační údaje musí obsahovat:
 a)
 název modelu,
 b)
 identifikační číslo vozidla (VIN),
 c)
 identifikační číslo motoru,
 d)
 registrační číslo vozidla vybaveného motorem, který je součástí kontroly,
 e)
 datum výroby,
 f)
 region, ve kterém je používáno (pokud je znám),
 g)
 druh provozování vozidla (pokud je znám), např. doprava ve městě, doprava na dlouhé vzdálenosti atd.;
 3.1.11.2.
 důvod/důvody, proč určité vozidlo nebo motor nebyly zařazeny do vzorku (např. vozidlo v provozu po dobu kratší jednoho roku, nesprávná údržba související s emisemi, důkaz o používání paliva s vyšším obsahem síry, než se vyžaduje pro běžný provoz vozidla, zařízení k regulaci emisí není v souladu se schválením). Důvody nezařazení do vzorku je nutno vysvětlit (např. povaha nedodržení pokynů k údržbě atd.). Vozidlo by nemělo být vyňato pouze z toho důvodu, že AECS byla možná nadměrně v provozu;
 3.1.11.3.
 historie provozu a údržby související s emisemi pro každý motor ze vzorku (včetně úprav);
 3.1.11.4.
 historie oprav každého motoru ze vzorku (pokud je známa);
 3.1.11.5.
 údaje o zkouškách, kromě jiného i následujících údaje:
 a)
 datum zkoušky,
 b)
 místo zkoušky,
 c)
 údaje počitadla ujetých kilometrů

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
vozidla vybaveného motorem, na nějž se kontrola vztahuje,
 d)
 vlastnosti paliva použitého při zkoušce (např. zkušební referenční palivo nebo palivo z prodejní sítě),
 e)
 podmínky při zkoušce (teplota, vlhkost, setrvačná hmotnost dynamometru),
 f)
 nastavení dynamometru (např. nastavení výkonu),
 g)
 výsledky zkoušek emisí provedených zkouškami ESC, ETC a ELR podle odstavce 4 této přílohy. Zkouší se nejméně pět motorů;
 h)
 jinou možností namísto písmena g) je provedení zkoušky s využitím jiného protokolu. Vhodnost zkoušky k monitorování funkčnosti v provozu uvede a zdůvodní výrobce společně při postupem schvalování (odstavce 3 a 4 tohoto předpisu).
 3.1.12.
 Záznamy údajů systému OBD.
 3.1.13.
 Záznamy o používání pomocného činidla. Zprávy by měly obsahovat například podrobný popis zkušeností provozovatele při plnění, doplňování a spotřebě činidla, o chování plnicích zařízení a zejména údaje o frekvenci aktivace dočasného omezovače výkonu v provozu a ostatních závadách, aktivaci MI a chybových kódech zjištěných v souvislosti s nedostatkem pomocného činidla.
 3.1.13.1.
 Výrobce poskytne zprávy o provozu a závadách. Výrobce poskytne zprávu o reklamacích v záruční době a jejich povaze, o aktivaci/deaktivaci MI v provozu, o chybových kódech zjištěných v souvislosti s nedostatkem pomocného činidla a o aktivaci/deaktivaci omezovače výkonu motoru (viz odstavec 5.5.5 tohoto předpisu).
 3.2
 Informace shromážděné výrobcem musí být dostatečně obsáhlé, aby bylo zajištěno, že výkon v provozu bude možno vyhodnotit za běžných podmínek během příslušné doby životnosti stanovené v odstavci 6.3 tohoto předpisu a způsobem reprezentativním pro výrobcovo zeměpisné obsazení trhů.
 3.3
 Výrobce může provést monitorování v provozu, které bude zahrnovat méně motorů/vozidel, než je počet uvedený v písmeni g) odstavce 3.1.11.5, s použitím postupu stanoveného v písmeni h) odstavce 3.1.11.5. Důvodem může být to, že motory v rodině/rodinách motorů zahrnutých ve zprávě jsou početně malé. Podmínky musí schvalovací orgán předem schválit.
 3.4
 Na základě monitorovací zprávy, o které se hovoří v tomto odstavci, schvalovací orgán buď:
 a)
 rozhodne, že shodnost typu motoru nebo rodiny motorů v provozu je uspokojující a nemusí se podnikat žádná další opatření;
 b)
 rozhodne, že údaje předložené výrobcem jsou nedostatečné k rozhodnutí, a vyžádá si od výrobce doplňkové informace nebo údaje ze zkoušek; podle schválení motoru zahrnují takovéto doplňkové informace, pokud se vyžadují, výsledky zkoušek ESC, ELR a ETC nebo jiných osvědčených postupů podle písmena h) odstavce 3.1.11.5;
 c)
 rozhodne, že shodnost rodiny motorů v provozu je neuspokojující, a přistoupí se k provedení potvrzující zkoušky na vzorku motorů z rodiny motorů podle odstavce 5 této přílohy.
 3.5
 Účastníci dohody mohou provést a oznámit své kontrolní zkoušky na základě postupu kontroly vysvětleného v tomto odstavci. Je možno zaznamenat informace o pořízení, údržbě a o účasti výrobce na činnostech. Stejně tak mohou účastníci dohody použít jiné protokoly pro zkoušky emisí podle písmena h) odstavce 3.1.11.5.
 3.6
 Schvalovací orgán může použít kontrolní zkoušky provedené a oznámené účastníkem dohody jako základ rozhodnutí podle odstavce 3.4.
 3.7
 Výrobce informuje schvalovací orgán a účastníka/účastníky dohody, u nichž jsou dotčené motory/vozidla v provozu, pokud plánuje provést dobrovolné nápravné opatření. Zprávu předloží výrobce při přijetí rozhodnutí o provedení opatření s uvedením podrobných údajů o opatření, popisem skupin motorů/vozidel, na něž se opatření


text:
vztahuje, a poté pravidelně po zahájení akce. Je možno použít příslušné údaje odstavce 7 této přílohy.
 4. ZKOUŠKY EMISÍ
 4.1
 Motor vybraný z rodiny motorů se zkouší pomocí zkušebních cyklů ESC a ETC pro plynné emise a emise částic a zkušebního cyklu ELR pro emise kouře. Motor musí reprezentovat typ motoru, jehož používání se plánuje, a pocházet z vozidla provozovaného za běžných podmínek. Pořízení, prohlídka a údržba k obnově součástí motoru/vozidla se provádí při využití protokolu uvedeného např. v odstavci 3 a dokumentuje se.
 U motoru již musí být proveden příslušný plán údržby uvedený v odstavci 4 přílohy 7.
 4.2
 Hodnoty emisí zjištěné při zkouškách ESC, ETC a ELR se vyjádří na stejný počet desetinných míst jako mezní hodnoty příslušné znečišťující látky stanovené v tabulkách v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu, s jedním desetinným místem navíc.
 5. POTVRZUJÍCÍ ZKOUŠKY
 5.1
 Potvrzující zkoušky se provádějí za účelem potvrzení funkčnosti rodiny motorů v provozu s ohledem na emise.
 5.1.1.
 Jestliže schvalovací orgán není spokojen se zprávou výrobce o monitorování v provozu podle odstavce 3.4 nebo s oznámeným důkazem o neuspokojující shodnosti v provozu, např. podle odstavce 3.5, může výrobci nařídit, aby provedl zkoušky za účelem potvrzení. Schvalovací orgán přezkoumá zprávu o potvrzující zkoušce, kterou výrobce předloží.
 5.1.2.
 Potvrzující zkoušku může provést schvalovací orgán.
 5.2
 Potvrzující zkouškou jsou příslušné zkoušky ESC, ETC a ELR uvedené v odstavci 4. Reprezentativní motory, u nichž se mají zkoušky provést, musí být vyjmuty z vozidel provozovaných za běžných podmínek a přezkoušeny. Výrobce může dále zvolit tu možnost, že po předchozí dohodě se schvalovacím orgánem provede zkoušky součástí k regulaci emisí z vozidel v provozu po jejich vyjmutí, přenesení a namontování na řádně používaný a reprezentativní motor/motory. Pro každou sérii zkoušek se vybere stejný soubor součástí k regulaci emisí. Uvede se důvod tohoto výběru.
 5.3
 Výsledek zkoušky je možno považovat za neuspokojivý, pokud u zkoušek dvou nebo více motorů reprezentujících stejnou rodinu motorů je u jakékoli regulované znečišťující látky významně překročena mezní hodnota uvedená v odstavci 5.2.1 tohoto předpisu.
 6. OPATŘENÍ, KTERÁ JE NUTNO PŘIJMOUT
 6.1
 Jestliže schvalovací orgán není spokojen s informacemi nebo údaji o zkouškách, které výrobce předložil, a je-li po provedení potvrzujících zkoušek motoru podle odstavce 5 nebo na základě potvrzujících zkoušek provedených účastníkem dohody (odstavec 5.3) přesvědčen o tom, že typ motoru není v souladu s požadavky těchto ustanovení, musí schvalovací orgán požádat výrobce, aby mu předložil plán nápravných opatření, jimiž se stav neshodnosti odstraní.
 6.2
 V tomto případě se nápravná opatření uvedená v dodatku 2 dohody z roku 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) rozšiřují na motory v provozu, které patří ke stejnému typu vozidla, které mají pravděpodobně stejnou závadu, podle odstavce 8.
 Aby byl plán nápravných opatření předložený výrobcem platný, musí jej schválit schvalovací orgán. Výrobce odpovídá za provedení schváleného plánu nápravných opatření.
 Schvalovací orgán musí oznámit své rozhodnutí všem účastníkům dohody do 30 dnů. Účastníci dohody mohou požadovat, aby se stejný plán nápravných opatření vztahoval na všechny motory daného typu registrované na jejich území.
 6.3
 Jestliže účastník dohody zjistil, že typ vozidla není v souladu s


text:
příslušnými požadavky této přílohy, musí to neprodleně oznámit účastníkovi dohody, který udělil původní schválení typu, v souladu s požadavky dohody.
 S výhradou dohody poté příslušný orgán toho účastníka dohody, který udělil původní schválení typu, informuje výrobce, že typ vozidla nesplňuje požadavky těchto ustanovení a že od výrobce očekává určitá opatření. Do dvou měsíců po tomto oznámení předloží výrobce orgánu plán opatření k odstranění závad, jenž musí odpovídat požadavkům odstavce 7. Příslušný orgán, který udělil původní schválení, se do dvou měsíců poradí s výrobcem s cílem zajistit dohodu o plánu nápravných opatření a provedení plánu. Jestliže příslušný orgán, který udělil původní schválení typu, zjistí, že dohody nelze dosáhnout, zahájí se postup podle dohody.
 7. PLÁN NÁPRAVNÝCH OPATŘENÍ
 7.1.
 Plán nápravných opatření, který se vyžaduje podle odstavce 6.1, musí být předložen schvalovacímu orgánu nejpozději do 60 pracovních dnů od data oznámení uvedeného v odstavci 6.1. Schvalovací orgán musí do 30 pracovních dnů tento plán nápravných opatření schválit nebo odmítnout. Jestliže však výrobce v uspokojivé míře schvalovacího orgánu prokáže, že je potřeba delší čas k prozkoumání nedostatku, aby mohl být předložen plán nápravných opatření, povolí se prodloužení.
 7.2.
 Nápravná opatření se musí použít na všechny motory, které mají pravděpodobně stejnou závadu. Musí se vyhodnotit, zda je nutné změnit schvalovací dokumentaci.
 7.3.
 Výrobce musí poskytnout kopii všech zpráv týkajících se plánu nápravných opatření a musí také vést záznamy o odvolacích akcích a posílat pravidelné zprávy schvalovacímu orgánu o stavu prováděných opatření.
 7.4.
 Plán nápravných opatření musí zahrnovat požadavky uvedené v odstavcích 7.4.1 až 7.4.11. Výrobce musí plánu nápravných opatření přidělit jedinečné identifikační označení nebo číslo.
 7.4.1.
 Popis všech typů motorů zahrnutých do plánu nápravných opatření.
 7.4.2.
 Popis zvláštních modifikací, změn, oprav, úprav, seřízení nebo dalších změn, které mají být provedeny, aby motory byly shodné, včetně stručného přehledu údajů a technických studií, které podpoří rozhodnutí výrobce s ohledem na zvláštní opatření k nápravě neshodnosti.
 7.4.3.
 Popis způsobu, jakým výrobce informuje majitele motorů nebo vozidel o nápravných opatřeních.
 7.4.4.
 Popřípadě popis správné údržby nebo užívání, které výrobce stanoví v rámci plánu nápravných opatření jako podmínku k oprávnění pro opravy, a vysvětlení důvodů, které vedou výrobce k ukládání takové podmínky. Nesmí být vyžadována žádná údržba nebo podmínky užívání kromě takových, které prokazatelně souvisejí s neshodností a nápravnými opatřeními.
 7.4.5.
 Popis postupu, jenž mají majitelé motorů použít k nápravě neshodnosti. Musí zahrnovat datum, po kterém smějí být použita nápravná opatření, předpokládanou dobu oprav v dílně a místo oprav. Oprava musí být provedena bez průtahů, v přiměřené lhůtě po dodání vozidla.
 7.4.6.
 Kopie informací předaných majiteli vozidla.
 7.4.7.
 Stručný popis systému používaného výrobcem k zajištění odpovídající dodávky součástí nebo systémů sloužících k nápravné akci. Je nutno uvést, kdy daná dodávka součástí nebo systémů umožní zahájit opravy.
 7.4.8.
 Kopie všech instrukcí rozeslaných osobám, které provádějí opravu.
 7.4.9.
 Popis dopadu navržených nápravných opatření na emise, spotřebu paliva, jízdní vlastnosti a bezpečnost každého typu motorů, kterého se týká plán nápravných opatření, včetně dat, technických prohlídek atd., které podporují tyto závěry.
 7.4.10.
 Všechny další informace, zprávy nebo údaje, které může schvalovací orgán důvodně


text:
pokládat za potřebné k vyhodnocení plánu nápravných opatření.
 7.4.11.
 Pokud plán nápravných opatření zahrnuje i stažení vozidel z provozu, musí být schvalovacímu orgánu předložen popis metody záznamů oprav. Užije-li se štítek, předloží se jeho vzorek.
 7.5.
 Výrobce může být požádán, aby provedl přiměřené a nezbytné zkoušky součástí a motorů, na nichž byly provedeny navržené změny, opravy nebo úpravy, aby prokázal účinnost těchto změn, oprav nebo úprav.
 7.6.
 Výrobce je odpovědný za uchovávání záznamů o každém navráceném a opraveném motoru nebo vozidle a o dílně, ve které byla oprava provedena. Schvalovací orgán musí mít na požádání přístup k záznamům po dobu pěti let od provedení plánu nápravných opatření.
 7.7.
 Oprava, úprava nebo přidání nového zařízení musí být zaznamenány v osvědčení, který předává výrobce majiteli motoru.
 PŘÍLOHA 9A
 Palubní diagnostické systémy (OBD)
 1. ÚVOD
 Tato příloha popisuje ustanovení týkající se palubních diagnostických systémů (OBD) pro systémy regulace emisí motorových vozidel.
 2. DEFINICE
 Pro účely této přílohy platí kromě definic uvedených v odstavci 2 tohoto předpisu tyto definice:
 „zahřívacím cyklem“ se rozumí chod motoru postačující ke vzrůstu teploty chladicí kapaliny nejméně o 22 K od startu motoru a k dosažení teploty nejméně 343 K (70 oC);
 „přístupem“ se rozumí dostupnost všech emisních údajů souvisejících s OBD, včetně všech chybových kódů požadovaných pro regulaci, diagnostiku, údržbu nebo opravy částí vozidla majících souvislost s emisemi, přes sériové rozhraní normovaného diagnostického konektoru;
 „nedostatkem“ se rozumí v případě systémů OBD stav, kdy až dvě samostatné součásti nebo systémy, které jsou monitorovány, mají dočasné nebo trvalé provozní vlastnosti zhoršující jinak účinné monitorování uvedených součástí nebo systémů palubním diagnostickým systémem nebo nesplňují všechny ostatní podrobné požadavky palubní diagnostiky. Motory nebo vozidla z hlediska jejich motoru se s takovými nedostatky smějí schvalovat, registrovat a prodávat podle odstavce 4.3 této přílohy;
 „poškozenou součástí/systémem“ se rozumí motor nebo součást/systém následného zpracování výfukových plynů, které byly výrobcem záměrně poškozeny řízeným způsobem za účelem provedení zkoušky ke schválení typu u systému OBD;
 „zkušebním cyklem OBD“ se rozumí jízdní cyklus, který je variantou zkušebního cyklu ESC se stejným sledem 13 jednotlivých režimů popsaných v odstavci 2.7.1 dodatku 1 přílohy 4A tohoto předpisu, přičemž doba trvání každého režimu je zkrácena na 60 sekund;
 „sledem operací“ se rozumí sled používaný ke stanovení podmínek pro zhasnutí MI. Sestává z nastartování motoru, doby provozu, vypnutí motoru a doby do příštího nastartování motoru, kdy je monitorování systémem OBD spuštěno a vyskytne-li se nesprávná funkce, je zjištěna;
 „stabilizačním cyklem“ se rozumí provedení nejméně tří po sobě následujících zkušebních cyklů OBD nebo zkušebních cyklů emisí k dosažení stability činnosti motoru, systému regulace emisí a připravenosti systému OBD na monitorování;
 „opravárenskými informacemi“ se rozumějí všechny informace požadované pro diagnostiku, servis, kontrolu, pravidelné monitorování nebo opravu motoru a které výrobci poskytují svým autorizovaným prodejcům/opravnám. V případě potřeby musí tyto informace zahrnovat servisní příručky, technické manuály, diagnostické informace (například minimální a maximální teoretické hodnoty pro měření), schémata zapojení, kalibrační identifikační číslo softwaru platící pro typ motoru, informace umožňující aktualizovat programové vybavení elektronických systémů v souladu se specifikacemi výrobce vozidla, pokyny pro individuální a speciální případy,


text:
informace týkající se nástrojů a zařízení, informace o ukládání údajů a údaje pro obousměrné monitorování a zkoušky. Výrobce nemá povinnost zpřístupňovat takové informace, na které se vztahují práva duševního vlastnictví nebo které představují specifické know-how výrobců nebo dodavatelů zařízení původní výbavy; v tomto případě však nesmějí být odepřeny nutné technické informace;
 „normovaným“ se rozumí, že všechny údaje systému OBD související s emisemi (tj. tok datových informací, používá-li se čtecí nástroj), včetně všech užitých chybových kódů, musí odpovídat jen průmyslovým normám, které na základě skutečnosti, že jejich formát a jejich povolený výběr je jasně definován, poskytují maximální úroveň harmonizace v automobilovém průmyslu a jejich užití je výslovně povoleno tímto předpisem;
 „neomezeným“ se rozumí:
 a)
 přístup nezávislý na přístupovém kódu, který je možno získat pouze od výrobce, nebo podobné zařízení; nebo
 b)
 přístup umožňující vyhodnocení generovaných dat, aniž by byla potřebná zvláštní dekódovací informace, ledaže by tato informace sama byla normovaná.
 3. POŽADAVKY A ZKOUŠKY
 3.1. Obecné požadavky
 3.1.1.
 Systémy OBD musí být navrženy, konstruovány a instalovány ve vozidle tak, aby umožňovaly identifikovat druhy chybných funkcí během celé doby životnosti motoru. K tomuto účelu musí schvalovací orgán připustit, že motory, které byly používány delší dobu, než je příslušná doba životnosti stanovená v odstavci 5.3 tohoto předpisu, mohou vykazovat určité zhoršení funkce systému OBD takové, že mezní hodnoty pro OBD stanovené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu mohou být překročeny dříve, než systém OBD signalizuje chybu řidiči vozidla.
 3.1.2.
 Řada diagnostických kontrol musí započít každým spuštěním motoru a být ukončena tehdy, byly-li nejméně jednou splněny podmínky zkoušky. Podmínky zkoušky se zvolí takové, jaké se vyskytují při běžném jízdním režimu představovaném zkouškou uvedenou v odstavci 2 dodatku 1 této přílohy.
 3.1.2.1.
 Výrobci nemusí aktivovat součást/systém výlučně pro účely monitorování OBD za podmínek provozu vozidla, kdy by normálně nebyly aktivovány (např. aktivace ohřívače nádrže na činidlo systému ke snížení emisí NOx nebo kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic, pokud by tento systém nebyl normálně aktivní).
 3.1.3.
 OBD může obsahovat zařízení, které měří nebo snímá provozní proměnné veličiny nebo na ně reaguje (např. rychlost vozidla, otáčky motoru, použitý rychlostní stupeň, teplotu, tlak v sání nebo jakýkoli jiný parametr) ke zjištění nesprávných funkcí a minimalizaci nebezpečí nesprávné indikace chybné funkce. Tato zařízení nejsou odpojovacím zařízením.
 3.1.4.
 Přístup k palubnímu diagnostickému systému požadovaný pro kontrolu, diagnostiku, servis a opravy motoru musí být neomezený a normalizovaný. Všechny chybové kódy týkající se emisí musí odpovídat kódům uvedeným v odstavci 6.8.5 této přílohy.
 3.2. Požadavky OBD stupně I
 3.2.1.
 Ode dne uvedeného v odstavci 5.4.1 tohoto předpisu musí systémy OBD všech vznětových motorů a vozidel vybavených vznětovým motorem oznámit selhání součásti nebo systému, která mají vztah k emisím, jestliže má toto selhání za následek zvýšení emisí nad mezní hodnoty pro OBD uvedené v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 3.2.2.
 Ke splnění požadavků stupně I musí systém OBD monitorovat:
 3.2.2.1.
 úplné odstranění katalyzátoru, nachází-li se v samostatném krytu, který může nebo nemusí být součástí systému ke snížení emisí NOx nebo filtru částic;
 3.2.2.2.
 snížení účinnosti systému ke snížení emisí


text:
NOx, je-li zabudován, s ohledem pouze na emise NOx;
 3.2.2.3.
 snížení účinnosti filtru částic, je-li zabudován, s ohledem pouze na emise částic;
 3.2.2.4.
 snížení účinnosti kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic, je-li zabudován, s ohledem na emise NOx i emise částic;
 3.2.3.
 celkové selhání funkce.
 3.2.3.1.
 Druhou možností, namísto monitorování s použitím příslušných mezních hodnot pro OBD podle odstavců 3.2.2.1 až 3.2.2.4, je postup, kdy systémy OBD vznětových motorů v souladu s odstavcem 5.4.4.1 tohoto předpisu monitorují celkové selhání funkce těchto součástí:
 a)
 katalyzátoru, je-li zabudován jako samostatná jednotka, který může nebo nemusí být součásti systému ke snížení emisí NOx nebo filtru části;
 b)
 systému ke snížení emisí NOx, je-li zabudován;
 c)
 filtru částic, je-li zabudován;
 d)
 kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic.
 3.2.3.2.
 Je-li motor vybaven systémem ke snížení emisí NOx, patří k příkladům monitorování celkového selhání funkce úplné odstranění systému nebo nahrazení systému falešným systémem (obojí záměrné celkové selhání funkce), nedostatek potřebného činidla pro systém ke snížení emisí NOx, selhání elektrické součásti SCR, elektrické selhání některé součásti (např. čidel a ovládacích členů, regulátoru dávkování) systému ke snížení emisí NOx, včetně např. systému ohřevu činidla, selhání systému dávkování činidla (např. nedostatečný přívod vzduchu, ucpaná tryska, selhání dávkovacího čerpadla).
 3.2.3.3.
 V případě motoru vybaveného filtrem částic patří k příkladům monitorování celkového selhání funkce roztavení lapacího substrátu nebo ucpaný zachycovač vedoucí k rozdílu tlaků mimo rozsah deklarovaný výrobcem, elektrické selhání součásti (např. čidel a ovládacích členů, regulátoru dávkování) filtru částic, případně selhání systému dávkování činidla (např. ucpaná tryska, selhání dávkovacího čerpadla).
 3.2.4.
 Výrobci mohou schvalovacímu orgánu prokázat, že určité součásti nebo systémy nemusí být monitorovány, jestliže v případě jejich úplného selhání nebo odstranění nepřekročí emise mezní hodnoty pro OBD stupně I uvedené v odstavci 5.4.4. tohoto předpisu při měření v cyklech uvedených v odstavci 1.1 dodatku 1 této přílohy. Toto ustanovení se nepoužije na zařízení k recirkulaci výfukových plynů, na systém ke snížení emisí NOx, filtr částic ani na kombinovaný systém ke snížení emisí NOx a filtr částic a rovněž na součásti nebo systémy, které jsou sledovány z hlediska celkového selhání funkce.
 3.3. Požadavky OBD stupně II
 3.3.1.
 Ode dne uvedeného v odstavci 5.4.2 tohoto předpisu musí systémy OBD všech vznětových nebo plynových motorů a vozidel vybavených vznětovým nebo plynovým motorem oznámit selhání součásti nebo systému náležícího k systému motoru, které mají vztah k emisím, jestliže toto selhání má za následek zvýšení emisí nad mezní hodnoty pro OBD uvedené v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 Systém OBD musí brát v úvahu komunikační rozhraní (technické vybavení a hlášení) mezi elektronickou řídicí jednotkou motoru (EECU) a jinou hnací jednotkou nebo řídicí jednotkou vozidla, pokud má výměna informací vliv na správné fungování regulace emisí. Systém OBD musí sledovat neporušenost spojení mezi EECU a prostředkem, který zajišťuje spojení s ostatními součástmi vozidla (např. komunikační sběrnice).
 3.3.2.
 Ke splnění požadavků stupně II musí systém OBD monitorovat:
 3.3.2.1.
 snížení účinnosti katalyzátoru, je-li zabudován v samostatném krytu, který může nebo nemusí být součástí systému ke snížení emisí NOx nebo filtru částic;
 3.3.2.2.
 snížení


text:
účinnosti systému ke snížení emisí NOx, je-li zabudován, s ohledem pouze na emise NOx;
 3.3.2.3.
 snížení účinnosti filtru částic, je-li zabudován, s ohledem pouze na emise částic;
 3.3.2.4.
 snížení účinnosti kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic, je-li zabudován, s ohledem na emise NOx i emise částic;
 3.3.2.5.
 rozhraní mezi elektronickou řídicí jednotkou motoru (EECU) a jinou hnací jednotkou nebo elektrickým či elektronickým systémem vozidla (např. řídicí jednotka přenosu (TECU)), pokud jde o elektrické odpojení.
 3.3.3.
 Výrobci mohou schvalovacímu orgánu prokázat, že určité součásti nebo systémy nemusí být monitorovány, jestliže v případě jejich úplného selhání nebo odstranění nepřekročí emise mezní hodnoty pro OBD stupně II uvedené v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu při měření v cyklech uvedených v odstavci 1.1 dodatku 1 této přílohy. Toto ustanovení se nepoužije na zařízení k recirkulaci výfukových plynů, systém ke snížení emisí NOx, filtr částic ani na kombinovaný systém ke snížení emisí NOx a filtr částic.
 3.4. Požadavky stupně I a II
 3.4.1.
 Ke splnění požadavků stupně I a II musí systém OBD monitorovat:
 3.4.1.1.
 neporušenost obvodu elektroniky systému vstřikování paliva, ovládacího členu/členů množství paliva a časování ventilů (tj. přerušený obvod nebo zkrat) a celkové selhání funkce;
 3.4.1.2.
 všechny ostatní součásti nebo systémy motoru nebo systému následného zpracování výfukových plynů související s emisemi, které jsou spojeny s počítačem, jejichž selhání může vést k tomu, že emise z výfuku překročí mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu. Příklady monitorování zahrnují nejméně systém recirkulace výfukových plynů, systémy nebo součásti k monitorování a regulaci hmotnostního průtoku vzduchu, objemového průtoku vzduchu (a teploty), přídavného tlaku a tlaku na vstupu sacího potrubí (a příslušná čidla a ovládací členy, které umožňují provádění těchto funkcí), čidla a ovládací členy systému ke snížení emisí NOx, čidla a ovládací členy elektronicky aktivovaného aktivního filtru částic.
 3.4.1.3.
 U všech ostatních součástí nebo systémů motoru nebo zařízení k následnému zpracování výfukových plynů souvisejících s emisemi připojených na elektronickou řídicí jednotku musí být monitorováno elektrické odpojení, nejsou-li sledovány jinak.
 3.4.1.4.
 V případě motorů vybavených systémem následného zpracování výfukových plynů, které používá pomocné činidlo, systém OBD musí monitorovat:
 a)
 nedostatek potřebného činidla,
 b)
 jakost požadovaného činidla, které musí odpovídat požadavkům deklarovaným výrobcem v příloze 1 tohoto předpisu,
 c)
 spotřebu činidla a jeho dávkování
 v souladu s odstavcem 5.5.4 tohoto předpisu.
 3.5. Fungování systému OBD a dočasné odpojení některých monitorovacích funkcí systému OBD
 3.5.1.
 Systém OBD musí být navržen, konstruován a instalován ve vozidle tak, aby umožňoval shodu vozidla s požadavky této přílohy za podmínek užívání stanovených v odstavci 5.1.5.4 tohoto předpisu.
 Mimo tyto běžné provozní podmínky může systém regulace emisí vykazovat určité snížení výkonu systému OBD, takže mezní hodnoty uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu mohou být překročeny dříve, než systém OBD signalizuje selhání řidiči vozidla.
 Systém OBD nesmí být vyřazen z provozu, ledaže je splněna jedna nebo více z následujících podmínek pro odpojení.
 3.5.1.1.
 Dotčené monitorovací systémy OBD lze vyřadit z provozu, jestliže je jejich monitorovací schopnost ovlivněna nízkou úrovní hladiny paliva. Z tohoto důvodu je odpojení přípustné,


text:
klesne-li hladina paliva v nádrži pod 20 % jmenovité kapacity palivové nádrže.
 3.5.1.2.
 Dotčené monitorovací systémy OBD lze dočasně vyřadit z provozu během pomocné strategie pro regulaci emisí uvedené v odstavci 5.1.5.1 tohoto předpisu.
 3.5.1.3.
 Dotčené monitorovací systémy OBD lze dočasně vyřadit z provozu, je-li aktivována strategie provozní bezpečnosti nebo nouzového provozu.
 3.5.1.4.
 U vozidel konstruovaných k zabudování jednotek odběru výkonu je vyřazení dotčených monitorovacích systémů OBD z činnosti přípustné pouze tehdy, je-li jednotka odběru výkonu v činnosti a vozidlo není v provozu.
 3.5.1.5.
 Dotčené monitorovací systémy OBD lze dočasně vyřadit z provozu během periodické regenerace systému regulace emisí za motorem (tj. filtr částic, systém ke snížení emisí NOx nebo kombinovaný systém ke snížení emisí NOx a filtr částic).
 3.5.1.6.
 Dotčené monitorovací systémy OBD lze dočasně vyřadit z provozu mimo podmínky užívání stanovené v odstavci 5.1.5.4 tohoto předpisu, pokud toto odpojení lze zdůvodnit omezením monitorovací funkce OBD (včetně modelování).
 3.5.2.
 Monitorovací systém OBD nemusí vyhodnocovat součásti během chybné funkce, pokud by takové vyhodnocení vedlo k ohrožení bezpečnosti nebo poruše součásti.
 3.6. Aktivace indikátoru chybné funkce (MI)
 3.6.1.
 Systém OBD musí obsahovat indikátor chybné funkce, který je pro řidiče dobře viditelný. Až na případ v odstavci 3.6.2 této přílohy nesmí být MI (např. symbol nebo kontrolka) použit k jinému účelu než chybná funkce v souvislosti s emisemi kromě toho, že indikuje řidiči nouzové startování nebo nouzový režim. Hlášení související s bezpečností mohou mít nejvyšší prioritu. MI musí být viditelný za všech přiměřených světelných podmínek. Je-li aktivován, musí zobrazovat značku podle normy ISO 2575 (1) (jako kontrolka na přístrojové desce nebo symbol na displeji přístrojové desky). Vozidlo nesmí být vybaveno více než jedním indikátorem chybné funkce obecného určení pro problémy týkající se emisí. Zobrazování samostatných specifických informací (např. informace týkající se brzdového systému, zapnutí bezpečnostních pásů, tlaku oleje, požadavků na údržbu nebo ukazující nedostatek potřebného činidla pro systém ke snížení emisí NOx) jsou povoleny. Pro indikátor chybné funkce je zakázána červená barva.
 3.6.2.
 MI je možno použít k tomu, aby indikoval řidiči naléhavou potřebu provedení údržby. Tato indikace může být na displeji přístrojové desky doprovázena hlášením, že je nutné provést naléhavou údržbu.
 3.6.3.
 Při použití strategií, které k aktivaci MI vyžadující více než jeden přípravný stabilizační cyklus, musí výrobce poskytnout údaje nebo technický posudek, které odpovídajícím způsobem prokazují, že monitorovací systém je schopen správně a včas rozpoznat zhoršení funkce některé součásti. Strategie vyžadující k aktivaci MI v průměru více než deseti zkušebních cyklů OBD nebo emisí nejsou povoleny.
 3.6.4.
 MI musí být rovněž aktivován tehdy, dojde-li k nastavení do režimu selhání ovlivňujícího emise. MI musí být dále aktivován, pokud systém OBD nesplňuje základní požadavky na monitorování stanovené v tomto předpisu.
 3.6.5.
 Odkazuje-li se na tento odstavec, MI musí být aktivován a kromě toho by měl vydávat zvláštní výstražné znamení, např. blikáním MI nebo aktivací symbolu v souladu s požadavky normy ISO 2575 (2).
 3.6.6.
 MI musí být rovněž aktivován, je-li před spuštěním motoru zapalování (klíček zapalování) vozidla v pozici „zapalování zapnuto“, a deaktivován do 10 sekund po spuštění motoru, nedošlo-li před tím


text:
k rozpoznání žádných závad.
 3.7. Ukládání chybových kódů
 Systém OBD musí ukládat chybový kód/kódy udávající stav systému regulace emisí. Pro každou zjištěnou a ověřenou chybnou funkci vyvolávající aktivaci MI musí být uložen chybový kód, který musí sloužit k identifikaci nesprávně fungujícího systému nebo součásti, a to pokud možno specificky. Musí se uložit samostatný kód indikující předpokládaný stav aktivace MI (např. MI v pozici „ON“, MI v pozici „OFF“).
 Je nutno použít samostatné kódy statusu k identifikaci správně fungujících systémů regulace emisí a těch systémů regulace emisí, u nichž je nutný další chod motoru, aby je bylo možno plně vyhodnotit. Je-li MI aktivován chybnou funkcí nebo přechodem do nastavení režimu selhání ovlivňujícího emise, musí být uložen chybový kód, který identifikuje pravděpodobnou oblast chybné funkce. Chybový kód musí být ukládán do paměti také v případech uvedených v odstavcích 3.4.1.1 a 3.4.1.3 této přílohy.
 3.7.1.
 Jestliže bylo monitorování vyřazeno z provozu u deseti jízdních cyklů kvůli pokračujícímu provozu vozidla za podmínek odpovídajících podmínkám stanoveným v odstavci 3.5.1.2 této přílohy, je možno nastavit připravenost dotčeného monitorovacího systému na stav „připraveno“, aniž bylo monitorování dokončeno.
 3.7.2.
 Počet hodin chodu motoru od okamžiku aktivace MI musí být na žádost kdykoli k dispozici přes sériové rozhraní normovaného spojovacího konektoru podle specifikací uvedených v odstavci 6.8 této přílohy.
 3.8. Zhasnutí indikátoru MI
 3.8.1.
 MI může být deaktivován po třech po sobě následujících sledech operací nebo po 24 hodinách doby chodu motoru, během nichž monitorovací systém, který aktivuje MI, přestane zjišťovat chybnou funkci a pokud nebyla zjištěna žádná jiná chybná funkce, která by nezávisle aktivovala MI.
 3.8.2.
 V případě aktivace MI kvůli nedostatku činidla pro systém ke snížení emisí NOx nebo kombinované zařízení k následnému zpracování výfukových plynů skládající se ze systému ke snížení emisí NOx a filtru částic či kvůli používání činidla, které neodpovídá požadavkům deklarovaným výrobcem, může být MI přepnut zpět do předešlého stavu aktivace po doplnění činidla nebo nahrazení činidla činidlem se správnými vlastnostmi.
 3.8.3.
 V případě aktivace MI kvůli nesprávné činnosti systému motoru s ohledem na regulaci emisí NOx či nesprávné spotřebě a dávkování činidla může být MI přepnut zpět do předešlého stavu aktivace, pokud již neplatí podmínky uvedené v odstavcích 5.5.3, 5.5.4 a 5.5.7 tohoto předpisu.
 3.9. Vymazání chybového kódu
 3.9.1
 Systém OBD smí vymazat chybový kód, hodiny chodu motoru a údaje o provozním stavu motoru uložené při prvním výskytu chybné funkce, jestliže stejná chybná funkce není opětovně registrována po 40 cyklech ohřátí motoru nebo 100 hodinách chodu motoru podle toho, co nastane dříve, kromě případů uvedených v odstavci 3.9.2.
 3.9.2
 Ode dne 9. listopadu 2006 pro všechna schválení nového typu a ode dne 1. října 2007 pro všechny registrace v případě, že je chybový kód generován podle odstavců 5.5.3 nebo 5.5.4 tohoto předpisu, musí systém OBD uchovávat záznam chybového kódu a počtu hodin chodu motoru během aktivace MI po dobu nejméně 400 dnů nebo 9 600 hodin chodu motoru.
 Takový chybový kód a odpovídající počet hodin chodu motoru během aktivace MI nesmí být vymazány pomocí externího diagnostického nebo jiného nástroje, jak je uvedeno


text:
v odstavci 6.8.3 této přílohy.
 4. POŽADAVKY TÝKAJÍCÍ SE SCHVÁLENÍ SYSTÉMŮ OBD
 4.1.
 Pro účely schválení musí být systém OBD zkoušen podle postupů uvedených v dodatku 1 této přílohy.
 Pro předváděcí zkoušky OBD se použije motor reprezentující svou rodinu motorů (viz odstavec 7 tohoto předpisu) nebo budou schvalovacímu orgánu jako alternativa k provádění předváděcích zkoušek OBD předloženy zkušební protokoly základního systému OBD rodiny motorů s OBD.
 4.1.1.
 V případě OBD stupně I uvedeného v odstavci 3.2 systém OBD musí:
 4.1.1.1.
 oznamovat selhání součásti nebo systému souvisejícího s emisemi, vede-li toto selhání ke zvýšení emisí nad mezní hodnoty pro OBD stanovené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu, nebo
 4.1.1.2.
 popřípadě oznamovat celkové selhání funkce systému následného zpracování výfukových plynů.
 4.1.2.
 V případě OBD stupně II uvedeného v odstavci 3.3 musí systém OBD oznamovat selhání součásti nebo systému souvisejícího s emisemi, vede-li toto selhání ke zvýšení emisí nad mezní hodnoty pro OBD stanovené v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 4.1.3.
 V obou stupních OBD musí systém OBD oznamovat nedostatek potřebného činidla nezbytného pro fungování zařízení k následnému zpracování výfukových plynů.
 4.2. Požadavky na montáž
 4.2.1.
 Montáž motoru vybaveného systémem OBD do vozidla musí s ohledem na vybavení vozidla splňovat následující ustanovení této přílohy:
 a)
 ustanovení odstavců 3.6.1, 3.6.2 a 3.6.5 týkající se MI a případně dodatečných výstražných režimů;
 b)
 popřípadě ustanovení odstavce 6.8.3.1 týkající se používání palubního diagnostického zařízení;
 c)
 ustanovení bodu 6.8.6 týkající se spojovacího rozhraní.
 4.3. Schválení systému OBD obsahujícího nedostatky
 4.3.1.
 Výrobce může požádat správní orgán o schválení palubního diagnostického systému, přestože systém má jeden nebo více takových nedostatků, že zvláštní požadavky této přílohy nejsou zcela splněny.
 4.3.2.
 Při posouzení žádosti rozhodne správní orgán, zda je splnění požadavků této přílohy technicky možné nebo zda není nárok na splnění nepřiměřený.
 Schvalovací orgán posoudí údaje výrobce, ve kterých musí být bez omezení na tento výčet podrobněji uvedeny takové faktory, jako jsou: technická proveditelnost, přípravná lhůta a cykly výroby včetně zavedení nebo výběhu motorů a zdokonalení programového vybavení počítačů, rozsah, ve kterém bude výsledný systém OBD splňovat požadavky tohoto předpisu, a zda výrobce prokázal přiměřené úsilí o splnění požadavků tohoto předpisu.
 4.3.3.
 Správní orgán nevyhoví žádosti o schválení systému s nedostatky, ve které úplně chybí požadované diagnostické monitorování.
 4.3.4.
 Správní orgán nevyhoví žádosti o schválení systému s nedostatky, která nezohledňuje mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 4.3.5.
 Při určování pořadí nedostatků se jako první identifikují nedostatky, které se vztahují k OBD stupně I s ohledem na odstavce 3.2.2.1, 3.2.2.2, 3.2.2.3, 3.2.2.4 a 3.4.1.1 a OBD stupně II s ohledem na odstavce 3.3.2.1, 3.3.2.2, 3.3.2.3, 3.3.2.4 a 3.4.1.1 této přílohy.
 4.3.6.
 Před schvalováním nebo při něm nejsou přípustné žádné nedostatky týkající se požadavků odstavce 3.2.3 a odstavce 6, s výjimkou odstavce 6.8.5 této přílohy.
 4.3.7.
 Doba, po kterou se připouštějí nedostatky
 4.3.7.1.
 Nedostatek může trvat po dobu dvou roků ode dne schválení typu motoru nebo vozidla s ohledem na typ jeho motoru, jestliže nemůže být dostatečným způsobem prokázáno, že k odstranění nedostatku by byly potřebné podstatné změny


text:
v konstrukci motoru a prodloužení dvouleté lhůty. V případě, že toto bylo prokázáno, může nedostatek trvat po dobu nepřekračující tři roky.
 4.3.7.2.
 Výrobce může požádat, aby schvalovací orgán, který udělil původní schválení typu, připustil se zpětnou platností nedostatek, jestliže byl takový nedostatek zjištěn po původním schválení. V tomto případě může nedostatek trvat po dobu dvou roků ode dne oznámení schvalovacímu orgánu, jestliže nemůže být dostatečným způsobem prokázáno, že k odstranění nedostatku by byly potřebné podstatné změny v konstrukci motoru a prodloužení dvouleté lhůty. V případě, že toto bylo prokázáno, může nedostatek trvat po dobu nepřekračující tři roky.
 4.3.7.3.
 Schvalovací orgán oznámí své rozhodnutí o vyhovění žádosti o schválení systému s nedostatkem všem účastníkům dohody.
 5. PŘÍSTUP K INFORMACÍM O OBD
 5.1. Náhradní součásti, diagnostické přístroje a zkušební zařízení
 5.1.1.
 Žádosti o schválení nebo o změnu schválení musí být doloženy příslušnými informacemi o systému OBD. Tyto informace musí umožnit výrobcům náhradních součástí a součástí pro dodatečnou výbavu vyrábět tyto součásti tak, aby byly kompatibilní se systémem OBD z hlediska bezchybného provozu zajišťujícího ochranu uživatele před chybnou funkcí. Obdobně musí takové potřebné informace umožňovat výrobcům diagnostických přístrojů a zkušebních zařízení vyrábět přístroje a zařízení, které slouží k účinné a přesné diagnóze systémů regulace emisí vozidel.
 5.1.2.
 Na žádost zpřístupní schvalovací orgán nediskriminačním způsobem všem zúčastněným výrobcům konstrukčních částí, diagnostických přístrojů nebo zkušebních zařízení dodatek 1 přílohy 2A, který obsahuje důležité informace o systému OBD, jak stanoví dodatek 2 přílohy 6 tohoto předpisu.
 5.1.2.1.
 V případě náhradních součástí nebo součástí k údržbě je možné informace vyžadovat pouze tehdy, podléhají-li tyto součásti schválení nebo jsou-li součástí systému, jenž podléhá schválení.
 5.1.2.2.
 Žádost o informace musí přesně uvést vlastnosti typu modelu motoru/typu modelu motoru v rodině motorů, pro které se informace požadují. Musí potvrzovat, že o informace je žádáno za účelem vývoje součástí nebo konstrukčních částí určených jako náhradní nebo pro dodatečnou výbavu nebo k vývoji diagnostických přístrojů nebo zkušebních zařízení.
 5.2 Opravárenské informace
 5.2.1.
 Nejpozději do tří měsíců poté, co výrobce poskytl autorizovanému prodejci nebo opravárenské dílně smluvních stran opravárenské informace, zpřístupní výrobce tyto informace (včetně všech následných změn a doplnění) za přiměřený a nediskriminační poplatek.
 5.2.2.
 Výrobce musí rovněž zpřístupnit, dle situace za úhradu, technické informace potřebné k opravám nebo údržbě motorových vozidel, pokud se na tyto informace nevztahují práva duševního vlastnictví nebo nejsou předmětem podstatného, tajného a vhodnou formou identifikovatelného know-how. V takovém případě nesmějí být odepřeny nutné technické informace.
 Oprávněný přístup k takovým informacím mají všechny osoby, jejichž profesí je servis nebo údržba, pomoc při poruchách na silnici, kontrola nebo zkoušení vozidel, výroba nebo prodej náhradních součástí nebo dodatečně montovaných součástí, diagnostických nástrojů a zkušebního zařízení.
 5.2.3.
 V případě nesplnění požadavků těchto ustanovení schvalovací orgán přijme vhodná opatření, kterými zajistí, aby opravárenské informace byly k dispozici, v souladu s postupy stanovenými pro schválení typu a kontrolu shodnosti v provozu.
 6. DIAGNOSTICKÉ SIGNÁLY
 6.1.
 Jakmile se rozpozná první chybná funkce některé součásti nebo systému, musí být do paměti počítače systému OBD uloženy údaje o stavu motoru v daném okamžiku (údaje „freeze-frame“). Údaje


text:
o stavu motoru musí zahrnovat nejméně tyto údaje: výpočtem získané zatížení motoru, otáčky motoru, teplotu chladicí kapaliny, tlak v sacím potrubí (je-li k dispozici), a chybový kód, který vyvolal uložení dat. Výrobce musí pro uložení vybrat údaje freeze-frame, které se mohou ukázat jako nejvhodnější z hlediska následujících oprav.
 6.2.
 Je požadováno uložení pouze jednoho souboru údajů freeze-frame. Výrobci mohou vybrat k uložení do paměti další soubory údajů za předpokladu, že lze přečíst přinejmenším předepsané soubory údajů pomocí univerzálního čtecího nástroje, který odpovídá požadavkům odstavců 6.8.3 a 6.8.4. Jestliže je chybový kód, který způsobil uložení daného stavu do paměti, vymazán podle odstavce 3.9 této přílohy, uložené údaje o stavu motoru mohou být rovněž vymazány.
 6.3.
 Kromě požadovaných informací „freeze-frame“ musí být přes sériový port standardního konektoru datové linky dostupné následující signály, ať již jsou k dispozici počítači palubní diagnostiky nebo mohou-li být stanoveny pomocí informací dostupných počítači systému OBD: chybové kódy systému OBD, teplota chladicí kapaliny, regulace vstřikování, teplota nasávaného vzduchu, tlak v sacím potrubí, nasáté množství vzduchu, otáčky motoru, výstupní hodnota čidla nastavení pedálu, vypočtená hodnota zatížení, rychlost vozidla a tlak paliva.
 Signály musí být v normalizovaných jednotkách založených na požadavcích odstavce 6.8. Signály skutečných hodnot musí být zřetelně identifikovatelné a odlišitelné od signálů hodnot udávajících závadu nebo od signálů nouzového režimu.
 6.4.
 Pro všechny systémy regulace emisí, pro které se provádějí zvláštní palubní vyhodnocovací zkoušky, musí být v paměti počítače uloženy samostatné stavové kódy nebo kódy pohotovosti k identifikaci správně fungujících systémů regulace emisí a těch systémů regulace emisí, u nichž je potřebný další provoz vozidla, aby bylo možné provést řádné diagnostické vyhodnocení. Pohotovostní kódy není nutno ukládat u monitorování, které je možno považovat za kontinuální monitorování funkce. Pohotovostní kódy nesmí být nikdy nastaveny na „není připraveno“ při pozici „zapalování zapnuto“ nebo „zapalování vypnuto“. Záměrné nastavení pohotovostních kódů na „není připraveno“ pomocí servisních postupů musí být použito na všechny tyto kódy, nejen na některé z nich.
 6.5.
 Požadavky na palubní diagnostiku OBD, se kterou bylo vozidlo schváleno (tj. OBD stupně I nebo II), a hlavní systémy regulace emisí monitorované systémem palubní diagnostiky odpovídající požadavkům odstavce 6.8.4 musí být dostupné přes sériový port standardního diagnostického konektoru datové linky podle požadavků odstavce 6.8.
 6.6.
 Kalibrační identifikační číslo softwaru uvedené v přílohách 1 a 2A tohoto předpisu musí být k dispozici přes sériové rozhraní standardního diagnostického konektoru. Kalibrační identifikační číslo softwaru musí být v normalizovaném formátu.
 6.7.
 Identifikační číslo vozidla (VIN) musí být k dispozici přes sériové rozhraní standardního diagnostického konektoru. Číslo VIN musí být v normalizovaném formátu.
 6.8.
 Diagnostický systém kontroly emisí musí zajišťovat normovaný a neomezený přístup a odpovídat normám ISO 15765 nebo SAE J1939, jak je stanoveno v následujících bodech (3).
 6.8.1.
 Použití normy ISO 15765 nebo SAE J1939 musí být v odstavcích 6.8.2 až 6.8.5 jednotné.
 6.8.2.
 Spojení k přenosu dat mezi palubním počítačem ve vozidle a externím počítačem musí odpovídat normě ISO 15765-4 nebo obdobným ustanovením v normách řady SAE J1939.
 6.8.3.
 Zkušební vybavení a diagnostické nástroje potřebné ke komunikaci se systémy OBD musí splňovat nebo překračovat


text:
funkční specifikace stanovené normou ISO 15031-4 nebo SAE J1939-73 odstavce 5.2.2.1.
 6.8.3.1.
 Použití palubního diagnostického zařízení jako např. obrazovkové přístroje namontované na přístrojové desce umožňující přístup k informacím systému OBD je přípustné, avšak musí existovat navíc k zajištění přístupu k informacím systému OBD pomocí standardního diagnostického konektoru.
 6.8.4.
 Diagnostické údaje (uvedené v tomto odstavci) a dvousměrné kontrolní informace musí mít formát a jednotky podle normy ISO 15031-5 nebo SAE J1939-73 odstavce 5.2.2.1 a musí být dostupné s použitím diagnostických nástrojů splňujících požadavky normy ISO 15031-4 nebo SAE J1939-73 odstavce 5.2.2.1.
 Výrobce musí předat vnitrostátnímu normalizačnímu orgánu podrobnosti o všech diagnostických údajích vztahujících se k emisím, které nejsou uvedeny v ISO 15031-5, avšak souvisejí s tímto předpisem, např. o údajích PID, ID monitorovaných OBD, ID ze zkoušek.
 6.8.5.
 Je-li zjištěna chyba, výrobce musí identifikovat tuto chybu použitím vhodného chybového kódu, který odpovídá údajům odstavce 6.3 normy ISO 15031-6 týkající se diagnostických chybových kódů systémů souvisejících s emisemi. Jestliže taková identifikace není možná, může výrobce použít diagnostické chybové kódy podle odstavců 5.3 a 5.6 normy ISO 15031-6. Chybové kódy musí být plně dostupné pomocí normalizovaného diagnostického zařízení odpovídajícího odstavci 6.8.3 této přílohy.
 Výrobce musí předat vnitrostátnímu normalizačnímu orgánu podrobnosti o všech diagnostických údajích vztahujících se k emisím, které nejsou uvedeny v ISO 15031-5, avšak souvisejí s tímto předpisem, např. o údajích PID, ID monitorovaných OBD, ID ze zkoušek.
 Druhým způsobem, jak může výrobce identifikovat selhání, je pomocí nejvhodnějšího chybového kódu, který je v souladu s kódy uvedenými v normě SAE J2012 nebo SAE J1939-73.
 6.8.6.
 Rozhraní pro propojení vozidla s diagnostickým přístrojem musí být normalizované a musí odpovídat všem požadavkům normy ISO 15031-3 nebo SAE J1939-13.
 Namísto umístění popsaného ve výše uvedených normách může být konektor u vozidel kategorie N2, N3, M2, a M3, za předpokladu, že jsou splněny všechny ostatní požadavky normy ISO 15031-3, umístěn ve vhodné poloze vedle sedadla řidiče, včetně umístění na podlaze kabiny. V tomto případě musí mít ke konektoru přístup osoba stojící vedle vozidla a nesmí být omezen přístup k sedadlu řidiče.
 Umístění musí být schváleno schvalovacím orgánem, aby bylo zaručeno, že je snadno dostupné servisnímu personálu, a zároveň chráněno před náhodným poškozením v běžných provozních podmínkách.
 (1) Symboly číslo F01 nebo F22.
 (2) Symbol číslo F24.
 (3) Ke splnění příslušných požadavků odstavce 6 se zváží použití normy ISO o jednotném protokolu (ISO/PAS 27145) vypracované pro celosvětový technický předpis o OBD pro motory velkého výkonu a těžká užitková vozidla.
 Dodatek 1
 Schvalovací zkoušky palubních diagnostických systémů (OBD)
 1. ÚVOD
 Tato příloha popisuje postup kontroly funkce palubního diagnostického systému OBD namontovaného v motoru, která se provádí pomocí simulace chyby příslušných systémů souvisejících s emisemi v řízení motoru nebo systému regulace emisí. Stanoví rovněž postupy k určení životnosti systémů OBD.
 1.1. Poškozené součásti/systémy
 K prokázání účinného monitorování systému nebo součásti k regulaci emisí, jejichž selhání může vést k tomu, že emise v koncové trubce výfuku překračují příslušné mezní hodnoty OBD, musí výrobce poskytnout poškozené součásti nebo elektrická zařízení, která budou použita k simulaci selhání.
 Tyto poškozené součásti nebo zařízení


text:
nesmí způsobit, že emise překročí mezní hodnoty OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu o více než 20 %.
 V případě schvalování systému OBD podle odstavce 5.4.1 tohoto předpisu se emise měří pomocí zkušebního cyklu ESC (viz dodatek 1 přílohy 4A tohoto předpisu). V případě schvalování systému OBD podle odstavce 5.4.2 tohoto předpisu se emise měří pomocí zkušebního cyklu ETC (viz dodatek 2 přílohy 4A tohoto předpisu).
 1.1.1.
 Jestliže se zjistí, že montáž poškozené součásti nebo zařízení do motoru způsobí, že srovnání s mezními hodnotami OBD není možné (např. protože nejsou splněny podmínky pro statistické ověření zkušebního cyklu ETC), je možno považovat selhání této součásti nebo zařízení za vhodné, a to po souhlasu schvalovacího orgánu na základě odborných důkazů poskytnutých výrobcem.
 1.1.2.
 V případě, že instalace poškozené součásti nebo zařízení do motoru způsobí, že během zkoušky nelze dosáhnout plného zatížení motoru (stanoveného při správně fungujícím motoru), a to ani částečně, je možno považovat selhání této součásti nebo zařízení za vhodné, a to po souhlasu schvalovacího orgánu na základě odborných důkazů poskytnutých výrobcem.
 1.1.3.
 V některých velmi zvláštních případech (např. je-li aktivován nouzový režim, jestliže u motoru není možné provést žádnou zkoušku nebo v případě zalepených ventilů pro recirkulaci výfukových plynů atd.) není možno požadovat, aby byly použity poškozené součásti nebo zařízení, která způsobí, že emise překročí mezní hodnoty OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu maximálně o 20 %. Výrobce musí tuto výjimku doložit. Tato výjimka podléhá schválení technické zkušebny.
 1.2. Princip zkoušky
 Pokud se zkouší motor s nainstalovanou poškozenou součástí nebo zařízením, systém OBD je schválen, je-li aktivován MI. Systém OBD je schválen rovněž tehdy, pokud je MI aktivován pod mezními hodnotami pro OBD.
 Použití poškozených součástí nebo zařízení, která způsobí, že emise motoru překročí mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu maximálně o 20 %, se nepožaduje ve zvláštních případech režimů selhání uvedených v odstavcích 6.3.1.6 a 6.3.1.7 tohoto dodatku a rovněž při monitorování celkového selhání funkce.
 1.2.1.
 V některých velmi zvláštních případech (např. je-li aktivován nouzový režim, jestliže u motoru není možné provést žádnou zkoušku nebo v případě zalepených ventilů pro recirkulaci výfukových plynů atd.) není možno požadovat, aby byly použity poškozené součásti nebo zařízení, která způsobí, že emise překročí mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu maximálně o 20 %. Výrobce musí tuto výjimku doložit. Tato podléhá schválení technické zkušebny.
 2. POPIS ZKOUŠKY
 2.1.
 Zkoušky systémů OBD sestávají z těchto fází:
 a)
 simulace chybné funkce součásti řízení motoru nebo systému pro regulaci emisí, jak je popsáno v odstavci 1.1 tohoto dodatku;
 b)
 stabilizace systému OBD se simulovanou chybnou funkcí během stabilizačního cyklu uvedeného v odstavci 6.2;
 c)
 chod motoru se simulovanou chybnou funkcí během zkušebního cyklu OBD uvedeného v odstavci 6.1;
 d)
 určení, zda systém OBD reaguje na simulovanou chybnou funkci a odpovídajícím způsobem tuto chybnou funkci indikuje.
 2.1.1.
 Pokud je výkonnost (např. křivka výkonu) motoru ovlivněna chybnou funkcí, je zkušební cyklus OBD zkrácenou verzí zkušebního cyklu ESC používaného pro posouzení emisí


text:
výfukových plynů motoru bez této chybné funkce.
 2.2.
 Další možností je na žádost výrobce chybnou funkci jedné nebo více součástí simulovat elektronicky podle požadavků odstavce 6.
 2.3.
 Výrobci mohou požádat, aby k monitorování došlo mimo zkušební cyklus OBD uvedený v odstavci 6.1, pokud lze schvalovacímu orgánu prokázat, že monitorování během podmínek, které nastanou během tohoto zkušebního cyklu OBD, by znamenalo uložení restriktivnějších monitorovacích podmínek, když je vozidlo v provozu.
 3. ZKUŠEBNÍ MOTOR A PALIVO
 3.1. Motor
 Zkušební motor musí splňovat požadavky stanovené v příloze 1 tohoto předpisu.
 3.2. Palivo
 Při zkoušce je nutno použít vhodné referenční palivo popsané v příloze 5 tohoto předpisu.
 4. PODMÍNKY ZKOUŠEK
 Zkušební podmínky musí splňovat požadavky pro zkoušku emisí uvedené v tomto předpisu.
 5. ZKUŠEBNÍ ZAŘÍZENÍ
 Dynamometr motoru musí splňovat požadavky v příloze 4A tohoto předpisu.
 6. ZKUŠEBNÍ CYKLUS OBD
 6.1.
 Zkušební cyklus OBD je zkrácenou verzí zkušebního cyklu ESC. Jednotlivé režimy se provedou ve stejném pořadí jako u zkušebního cyklu ESC, jak je stanoveno v odstavci 2.7.1 dodatku 1 přílohy 4A tohoto předpisu.
 Motor musí pracovat v každém režimu po dobu nejvýše 60 sekund, přičemž se mění otáčky a zatížení v prvních 20 sekundách. Uvedené otáčky se musí udržovat v rozmezí ± 50 min-1 a uvedený točivý moment se musí udržovat v rozmezí ± 2 % maximálního točivého momentu při každé hodnotě otáček.
 Během zkušebního cyklu OBD není nutno měřit emise.
 6.2. Stabilizační cyklus
 6.2.1.
 Po zavedení jednoho z režimů selhání uvedených v odstavci 6.3 se motor a jeho systém OBD stabilizuje pomocí stabilizačního cyklu.
 6.2.2.
 Na žádost výrobce a se souhlasem schvalovacího orgánu je možno použít maximálně devět po sobě následujících zkušebních cyklů OBD.
 6.3. Zkouška systému OBD
 6.3.1.
 Vznětové motory a vozidla vybavená vznětovým motorem
 6.3.1.1.
 Po stabilizaci podle odstavce 6.2 pracuje zkušební motor během zkušebního cyklu OBD popsaného v odstavci 6.1 tohoto dodatku. MI musí být aktivován před skončením této zkoušky při kterékoli z podmínek uvedených v odstavcích 6.3.1.2 až 6.3.1.7. V souladu s odstavcem 6.3.1.7 může technická zkušebna nahradit tyto podmínky jinými. Pro účely schválení nesmí celkový počet selhání, které podléhají zkoušce, v případě různých systémů nebo součástí překročit čtyři.
 Pokud se provádí zkouška ke schválení typu rodiny motorů OBD skládající se z motorů, které nepatří do stejné rodiny motorů, schvalovací orgán zvýší počet selhání, která podléhají zkoušce, až maximálně na čtyřnásobek počtu rodin motorů, které jsou zastoupeny v rodině motorů OBD. Schvalovací orgán může zkrátit zkoušky kdykoli předtím, než je dosaženo tohoto maximálního počtu zkoušek selhání.
 6.3.1.2.
 Pokud je katalyzátor zabudován v samostatném krytu, který může nebo nemusí být součástí systému ke snížení emisí NOx nebo filtru částic, nahrazení katalyzátoru poškozeným nebo vadným katalyzátorem nebo elektronická simulace takového selhání.
 6.3.1.3.
 Pokud je zabudován systém ke snížení emisí NOx, nahrazení tohoto systému (včetně čidel, která tvoří nedílnou součást systému) poškozeným nebo vadným systémem ke snížení emisí NOx nebo elektronická simulace poškozeného nebo vadného systému ke snížení emisí NOx, která vede k tomu, že emise NOx překračují mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 V případě,


text:
že je motor schvalován podle odstavce 5.4.1 tohoto předpisu, musí zkouška systému ke snížení emisí NOx s ohledem na monitorování celkového selhání funkce určit, zda MI svítí při splnění kterékoli z těchto podmínek:
 a)
 úplné odstranění systému nebo jeho nahrazení falešným systémem;
 b)
 nedostatek potřebného činidla pro systém ke snížení emisí NOx;
 c)
 elektrické selhání některé součásti (např. čidel a ovládacích členů, regulátoru dávkování) systému ke snížení emisí NOx, včetně např. systému k ohřívání činidla;
 d)
 selhání systému dávkování činidla (např. nedostatečný přívod vzduchu, ucpaná tryska, selhání dávkovacího čerpadla) systému ke snížení emisí Nox;
 e)
 vážné selhání systému.
 6.3.1.4.
 Je-li zabudován filtr částic, úplné odstranění tohoto filtru nebo jeho nahrazení vadným filtrem částic, které vede k tomu, že emise překračují mezní hodnoty částic pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 V případě, že je motor schvalován podle odstavce 5.4.1 tohoto předpisu, musí zkouška filtru částic s ohledem na monitorování celkového selhání funkce určit, zda MI svítí při splnění kterékoli z těchto podmínek:
 a)
 úplné odstranění filtru částic nebo jeho nahrazení falešným systémem;
 b)
 silné roztavení substrátu filtru částic;
 c)
 silné popraskání substrátu filtru částic;
 d)
 elektrické selhání některé součásti (např. čidel a ovládacích členů, regulátoru dávkování) filtru částic;
 e)
 popřípadě selhání systému dávkování činidla (např. ucpaná tryska, selhání dávkovacího čerpadla) filtru částic;
 f)
 ucpání filtru částic, které má za následek, že rozdíl tlaků je mimo rozsah deklarovaný výrobcem.
 6.3.1.5.
 Nahrazení kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic (včetně čidel, která jsou nedílnou součástí zařízení), je-li zabudován, poškozeným nebo vadným systémem nebo elektronická simulace poškozeného nebo vadného systému, která vede k tomu, že emise NOx překračují mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 V případě, že je motor schvalován podle odstavce 5.4.1 tohoto předpisu, musí zkouška kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic s ohledem na monitorování celkového selhání funkce určit, zda MI svítí při splnění kterékoli z těchto podmínek:
 a)
 úplné odstranění systému nebo jeho nahrazení falešným systémem;
 b)
 nedostatek potřebného činidla pro kombinovaný systém ke snížení emisí NOx a filtr částic;
 c)
 elektrické selhání některé součásti (např. čidel a ovládacích členů, regulátoru dávkování) kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic, včetně např. systému k ohřívání činidla;
 d)
 selhání systému dávkování činidla (např. nedostatečný přívod vzduchu, ucpaná tryska, selhání dávkovacího čerpadla) kombinovaného systému ke snížení emisí NOx a filtru částic;
 e)
 vážné selhání systému zachycování Nox;
 f)
 silné roztavení substrátu filtru částic;
 g)
 silné popraskání substrátu filtru částic;
 h)
 ucpání filtru částic, které má za následek, že rozdíl tlaků je mimo rozsah deklarovaný výrobcem.
 6.3.1.6.
 Odpojení ovládacího členu množství paliva a regulování elektroniky palivového systému, které vede k tomu, že emise překračují mezní hodnoty pro OBD uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 6.3.1.7.
 Odpojení jakékoli jiné součásti motoru související s emisemi připojeného k počítači, které vede k tomu, že emise překračují mezní hodnoty uvedené v tabulce v odstavci 5.4.4 tohoto předpisu.
 6.3.1.8.
 Při prokazování shody s požadavky odstavců 6.3.1.6 a 6.3.1.7 a se souhlasem


text:
schvalovacího orgánu může výrobce přijmout vhodná opatření, kterými prokáže, že systém OBD bude indikovat selhání, dojde-li k odpojení.
 PŘÍLOHA 9B
 Technické požadavky na palubní diagnostické systémy (obd) pro vznětové motory silničních vozidel (WWH-OBD, GTR Č. 5)
 1. ÚČINNOST
 Tato příloha prozatím podle tohoto předpisu neplatí pro schválení typu. Její platnost na ně bude rozšířena v budoucnu.
 2.
 Vyhrazeno (1).
 3. DEFINICE
 3.1.
 „Varovným systémem“ se rozumí palubní systém vozidla, který řidiče vozidla nebo jinou zúčastněnou stranu upozorňuje na to, že systém OBD zaznamenal chybnou funkci.
 3.2.
 „Schvalovacím orgánem“ se rozumí orgán, který uděluje schválení shody systémů OBD uváděných v této příloze. V širším slova smyslu se jím rozumí technická zkušebna, která je pověřena vyhodnocením technické shody systémů OBD.
 3.3.
 „Kalibračním ověřovacím číslem“ se rozumí číslo, které systém motoru vypočítá a ohlásí za účelem ověření kalibrace/integrity softwaru.
 3.4.
 „Monitorováním součástí“ se rozumí monitorování selhání elektrických okruhů a snímačů u vstupních součástí a monitorování selhání elektrických okruhů a funkce u výstupních součástí. Týká se součástí, které jsou elektricky připojeny k regulátoru/regulátorům systému motoru.
 3.5.
 „Potvrzeným a aktivním diagnostickým chybovým kódem (DTC)“ se rozumí diagnostický chybový kód DTC, který je uložen během časového intervalu, v němž systém OBD zjistí, že došlo k chybné funkci.
 3.6.
 „Nepřetržitou indikací MI“ se rozumí stálá indikace chybné funkce, kterou poskytuje indikátor chybné funkce vždy, když je klíček zapalování v pozici „zapnuto“ a motor běží („zapalování zapnuto“ – „motor zapnut“).
 3.7.
 „Nedostatkem“ se rozumí monitorovací strategie palubního diagnostického systému OBD nebo jiný prvek OBD, který nesplňuje všechny jednotlivé požadavky v této příloze.
 3.8.
 „Diagnostickým chybovým kódem (DTC)“ se rozumí numerický nebo alfanumerický identifikátor, který identifikuje nebo označuje chybnou funkci.
 3.9.
 „Selháním elektrického okruhu“ se rozumí chybná funkce (např. přerušený obvod nebo zkrat), která způsobí, že měřený signál (např. napětí, proud, kmitočet atd.) je mimo rozsah, pro který byla přenosová funkce čidla konstruována.
 3.10.
 „Rodinou emisních systémů OBD“ se rozumí výrobcem stanovená skupina systémů motorů, které používají stejné metody monitorování/diagnostiky chybných funkcí souvisejících s emisemi.
 3.11.
 „Monitorováním mezních hodnot emisí“ se rozumí monitorování chybné funkce, která vede k překročení mezních hodnot OBD. Sestává z:
 a)
 přímého měření emisí čidlem/čidly ve výfukové trubce a z postupu, kterým se usouvztažňují přímé emise a specifické emise zkušebního cyklu, a/nebo
 b)
 z určení nárůstu emisí usouvztažněním vstupních/výstupních údajů počítače a specifických emisí zkušebního cyklu.
 3.12.
 „Systémem motoru“ se rozumí motor v takové sestavě, ve které by se nacházel při zkouškách výfukových emisí na schvalovacím zkušebním stavu, včetně:
 a)
 elektronického regulátoru/elektronických regulátorů k řízení motoru,
 b)
 systému/systémů k následnému zpracování výfukových plynů,
 c)
 každé součásti motoru nebo výfukového systému související s emisemi, která poskytuje vstup nebo přijímá výstup z elektronického regulátoru/elektronických regulátorů k řízení motoru, a
 d)
 komunikačního rozhraní (technického vybavení a hlášení) mezi elektronickým regulátorem / elektronickými regulátory k řízení motoru a jinou hnací jednotkou nebo řídicí jednotkou, v případě, že přenášené informace mají vliv na regulaci emisí.
 3.13.
 „Selháním činnosti“ se rozumí chybná funkce, při které výstupní součást neodpovídá na počítačový povel očekávaným způsobem.
 3.14.
 „Strategií chybné funkce regulace emisí (MECS)“ se


text:
rozumí strategie systému motoru, která je aktivována na základě chybné funkce související s emisemi.
 3.15.
 „Indikátorem chybné funkce (MI)“ se rozumí indikátor, který jasně informuje řidiče vozidla, dojde-li k chybné funkci. Indikátor MI je součástí varovného systému (viz „nepřetržitá indikace MI“, „indikace MI na vyžádání“ a „krátká indikace MI“).
 3.16.
 „Chybnou funkcí“ se rozumí selhání nebo zhoršení činnosti systému motoru, včetně systému OBD, které může vést buď ke zvýšení hladiny kterékoli regulované znečišťující látky emitované systémem motoru nebo ke snížení účinnosti systému OBD.
 3.17.
 „Statusem MI“ se rozumí status nastavení indikace MI, který může být nastaven na „nepřetržitou indikaci MI“, „krátkou indikaci MI“, „indikaci MI na vyžádání“ nebo na „vypnuto“.
 3.18.
 „Monitorování“ (viz „monitorování mezních hodnot emisí“, „monitorování činnosti“ a „monitorování celkového selhání funkce“).
 3.19.
 „Zkušebním cyklem OBD“ se rozumí cyklus, během kterého systém motoru pracuje na zkušebním stavu za účelem vyhodnocení odezvy systému OBD na přítomnost vhodné poškozené součásti.
 3.20.
 „Systémem základního motoru systémů OBD“ se rozumí systém motoru, který byl vybrán z rodiny emisních systémů OBD, pro kterou je většina jeho konstrukčních prvků reprezentativní.
 3.21.
 „Palubním diagnostickým systémem (OBD)“ se rozumí systém na palubě vozidla nebo na motoru, který je schopen:
 a)
 zjistit chybné funkce ovlivňující emisní vlastnosti systému motoru;
 b)
 indikovat jejich přítomnost prostřednictvím varovného systémů;
 c)
 určit pravděpodobnou oblast chybné funkce prostřednictvím informací ukládaných do paměti počítače a/nebo přenosem těchto informací mimo vozidlo.
 3.22.
 „Indikací MI na vyžádání“ se rozumí stálá indikace, kterou poskytuje indikátor chybné funkce jako odezvu na manuální vyžádání z místa řidiče, když je klíček zapalování v pozici „zapnuto“ a motor neběží („zapalování zapnuto“ – „motor vypnut“).
 3.23.
 „Sledem operací“ se rozumí sled, který sestává z nastartování motoru, provozního intervalu, vypnutí motoru a doby do příštího nastartování motoru, kdy zcela proběhne sledování určitým zařízením OBD a pokud se vyskytne nesprávná funkce, je zjištěna.
 3.24.
 „Nevyhodnoceným diagnostickým chybovým kódem DTC“ se rozumí kód DTC, který je systémem OBD uložen, protože sledovací zařízení zjistilo stav, kdy mohla být v průběhu aktuálního nebo posledního dokončeného sledu operací přítomna chybná funkce.
 3.25.
 „Monitorováním činnosti“ se rozumí monitorování chybných funkcí, které sestává z kontrol funkčnosti a z monitorování parametrů, které nejsou usouvztažňovány s mezními hodnotami emisí. Takové monitorování se obvykle provádí u součástí nebo systémů za účelem ověření, zda pracují v příslušném rozsahu (např. rozdíl tlaků u filtru částic vznětového motoru (DPF)).
 3.26.
 „Možným diagnostickým chybovým kódem DTC“ se rozumí kód DTC, který je systémem OBD uložen, protože sledovací zařízení zjistilo stav, kdy mohla být přítomna chybná funkce, ale je nutno další vyhodnocení k tomu, aby byla potvrzena. Možný diagnostický chybový kód DTC je nevyhodnoceným diagnostickým chybovým kódem DTC, který není potvrzený a není aktivní.
 3.27.
 „Dříve aktivním diagnostickým chybovým kódem DTC“ se rozumí diagnostický chybový kód DTC, který byl potvrzen a byl aktivní a který zůstává uložen poté, co systém OBD zjistil, že chybná funkce, která jej vyvolala, již pominula.
 3.28.
 „Vhodnou poškozenou součástí nebo systémem (QDC)“ se rozumí součást nebo systém, které byly záměrně poškozeny (např. urychlením stárnutí) a/nebo byly řízeně pozměněny a které byly příslušnými


text:
orgány uznány v souladu s ustanoveními této přílohy.
 3.29.
 „Selháním snímačů“ se rozumí chybná funkce, kdy signál z konkrétního čidla nebo součásti nesouhlasí s očekávaným signálem, když je vyhodnocován podle signálů dostupných z jiných čidel nebo součástí regulačního systému. Selháním snímačů jsou kromě jiného chybné funkce, které způsobí, že měřený signál (např. napětí, proud, kmitočet atd.) je v rozsahu, pro který byla přenosová funkce snímače konstruována.
 3.30.
 „Pohotovostí“ se rozumí status, který indikuje, zda sledovací zařízení nebo jejich skupina byly v provozu od posledního vymazání na žádost externího čtecího nástroje OBD.
 3.31.
 „Čtecím nástrojem“ se rozumí externí zkušební zařízení používané pro normovanou komunikaci se systémem OBD mimo vozidlo v souladu s požadavky této přílohy.
 3.32.
 „Krátkou indikací MI“ se rozumí stálá indikace, kterou poskytuje indikátor chybné funkce od chvíle, kdy je klíček zapalování v pozici „zapnuto“ a motor běží („zapalování zapnuto“ – „motor zapnut“), a při které indikátor zahasne buď po 15 sekundách nebo poté, co je klíček přepnut do polohy „vypnuto“, podle toho, co nastane dříve.
 3.33.
 „Identifikací kalibrování softwaru“ se rozumí řada alfanumerických znaků, která identifikuje kalibraci související s emisemi nebo verzi/verze softwaru, instalovaného v systému motoru.
 3.34.
 „Monitorováním celkového selhání funkce“ se rozumí monitorování chybné funkce, která vede k úplné ztrátě požadované funkce systému.
 3.35.
 „Zahřívacím cyklem“ se rozumí chod motoru postačující ke vzrůstu teploty chladicí kapaliny nejméně o 22 K (22 oC/40 oF) od startu motoru a k dosažení teploty nejméně 333 K (60 oC/140 oF) (2).
 3.36.
 Zkratky
 CV
 Odvětrávání klikové skříně
 DOC
 Oxidační katalyzátor vznětového motoru
 DPF
 Filtr částic vznětového motoru nebo filtr částic obsahující katalyzované filtry částic vznětového motoru a nepřetržitě se regenerující filtry (CRT)
 DTC
 Diagnostický chybový kód
 EGR
 Recirkulace výfukových plynů
 HC
 Uhlovodíky
 LNT
 Filtr chudých NOx (nebo pohlcovač NOx)
 MECS
 Strategie chybné funkce regulace emisí
 NOx
 Oxidy dusíku
 OTL
 Mezní hodnota OBD
 PM
 Částice
 SCR
 Selektivní katalytická redukce
 TFF
 Monitorování celkového selhání funkce
 VGT
 Turbodmychadlo s proměnnou geometrií
 VVT
 Proměnné časování ventilů
 4. OBECNÉ POŽADAVKY
 V souvislosti s touto přílohou musí být systém OBD schopen zjistit chybné funkce, oznámit jejich přítomnost pomocí indikátoru chybné funkce, identifikovat pravděpodobnou oblast prostřednictvím informací ukládaných do paměti počítače a přenést tyto informace mimo vozidlo.
 Systém OBD musí být navržen a konstruován tak, aby umožňoval identifikovat druhy chybných funkcí během celé doby životnosti vozidla/motoru. Při plnění tohoto cíle musí správní orgán uznat, že u motorů, které byly používány déle, než je jejich správně stanovená doba životnosti, se může projevit zhoršení činnosti systému OBD a jeho citlivosti, jako například v případech, kdy jsou překročeny mezní hodnoty OBD dříve, než systém OBD hlásí řidiči vozidla chybnou funkci.
 Výše uvedený odstavec nerozšiřuje odpovědnost výrobce motoru za shodnost motoru na dobu po vypršení jeho regulované doby životnosti (tj. časového intervalu nebo ujeté vzdálenosti, během kterých platí emisní normy nebo mezní hodnoty emisí).
 4.1. Žádost o schválení systému OBD
 4.1.1.
 Primární schválení
 Výrobce systému motoru může zažádat o schválení systému OBD příslušného systému motoru jedním ze tří následujících způsobů:
 a)
 výrobce systému motoru zažádá o schválení konkrétního systému OBD tak,


text:
že doloží, že tento systém OBD splňuje všechna ustanovení této přílohy;
 b)
 výrobce systému motoru zažádá o schválení rodiny emisních systémů OBD tak, že doloží, že systém základního motoru systémů OBD této rodiny splňuje všechna ustanovení této přílohy;
 c)
 výrobce systému motoru zažádá o schválení systému OBD tak, že doloží, že tento systém OBD splňuje kritéria pro příslušnost do rodiny emisních systémů OBD, které již bylo uděleno schválení.
 4.1.2.
 Rozšíření / úpravy stávajícího schválení
 4.1.2.1.
 Rozšíření k zahrnutí dalšího nového systému motoru do rodiny emisních systémů OBD
 Na žádost výrobce a po schválení správním orgánem může být do schválené rodiny emisních systémů OBD zařazen nový systém motoru jako její další člen, a to v případě, že všechny systémy motorů v takto rozšířené rodině emisních systémů OBD i poté sdílejí způsoby monitorování a diagnostiky chybných funkcí souvisejících s emisemi.
 Jestliže jsou všechny konstrukční prvky systému základního motoru systémů OBD reprezentativní i pro nově zařazený systém motoru, zůstává systém základního motoru systémů OBD beze změny a výrobce pozmění soubor dokumentace v souladu s odstavcem 8 této přílohy.
 Jestliže nový systém motoru vykazuje konstrukční prvky, které nejsou reprezentovány systémem základního motoru systémů OBD, a zároveň by nový motor reprezentoval celou rodinu, stává se nový motor novým systémem základního motoru systémů OBD. V tomto případě musí být doloženo, že nové konstrukční prvky OBD splňují ustanovení této přílohy, a soubor dokumentace musí být pozměněn v souladu s odstavcem 8 této přílohy.
 4.1.2.2.
 Rozšíření k zahrnutí konstrukční změny, která má vliv na systém OBD
 V případě, že dojde ke konstrukční změně systému OBD, může být na žádost výrobce a po schválení správním orgánem uděleno rozšíření stávajícího schválení, doloží-li výrobce, že konstrukční změny splňují ustanovení této přílohy.
 Soubor dokumentace musí být pozměněn podle odstavce 8 této přílohy.
 Jestliže stávající schválení platí pro rodinu emisních systémů OBD, výrobce musí správnímu orgánu prokázat, že způsoby monitorování/diagnostiky chybných funkcí souvisejících s emisemi jsou nadále pro celou rodinu shodné a že systém základního motoru systémů OBD je i nadále pro rodinu reprezentativní.
 4.1.2.3.
 Úprava schválení za účelem zahrnutí překlasifikování chybné funkce
 Tento odstavec se použije v případě, kdy po žádosti orgánu, který udělil schválení, nebo ze své vlastní iniciativy výrobce zažádá o úpravu stávajícího schválení, aby mohla být překlasifikována jedna nebo více chybných funkcí.
 Podle ustanovení této přílohy musí být prokázána shodnost nové klasifikace a podle odstavce 8 této přílohy musí být pozměněn soubor dokumentace.
 4.2. Požadavky na monitorování
 Všechny součásti a systémy související s emisemi obsažené v systému motoru musí být monitorovány systémem OBD v souladu s požadavky stanovenými v dodatku 3. Nevyžaduje se však, aby systém OBD používal samostatné sledovací zařízení pro zjišťování každé chybné funkce tak, jak jsou uvedeny v dodatku 3.
 Systém OBD musí monitorovat své vlastní součásti.
 Položky v dodatku 3 uvádějí systémy nebo součásti, u kterých je vyžadováno, aby byly systémem OBD monitorovány, a popisuje způsoby monitorování očekávané u každé z těchto součástí nebo systémů (tj. monitorování mezních hodnot, monitorování činnosti, monitorování celkového selhání funkce nebo monitorování součástí).
 Výrobce může na základě uvážení zahrnout monitorování


text:
dalších systémů a součástí.
 4.2.1.
 Výběr monitorovacích technik
 Schvalovací orgány mohou výrobci povolit použití jiného typu monitorovací techniky, než která je uvedena v dodatku 3. Výrobce musí prokázat, že jím zvolený typ monitorování je stabilní, včasný a účinný (tj. buď technickými podklady, výsledky zkoušek, předchozími dohodami atp.).
 V případě, že systém a/nebo součást nespadají do dodatku 3, výrobce poskytne správnímu orgánu ke schválení postup monitorování. Správní orgán schválí zvolený typ monitorování a monitorovací techniky (tj. monitorování mezních hodnot, monitorování činnosti, monitorování celkového selhání funkce nebo monitorování součástí), bylo-li srovnáním s konkrétními typy v dodatku 3 výrobcem prokázáno, že jsou stabilní, včasné a účinné (tj. buď technickými podklady, výsledky zkoušek, předchozími dohodami atp.).
 4.2.1.1.
 Vztah se skutečnými emisemi
 V případě monitorování mezních hodnot emisí se požaduje usouvztažnění se specifickými emisemi zkušebního cyklu. Tento vztah se obvykle dokazuje na zkušebním motoru v laboratorních podmínkách.
 Ve všech ostatních případech monitorování (tj. monitorování činnosti, monitorování celkového selhání funkce nebo monitorování součástí) není prokázání vztahu vůči skutečným emisím nutné. Správní orgán však může požádat o údaje ze zkoušek k ověření klasifikace vlivů chybných funkcí, jak je popsáno v odstavci 6.2 této přílohy.
 Příklady:
 Chybná elektrická funkce nemusí vyžadovat prokázání vztahu, protože se jedná o chybnou funkci s hodnotami ano/ne. Chybná funkce filtru částic vznětového motoru DPF monitorovaná přes tlakový rozdíl nemusí vyžadovat prokázání vztahu, protože chybnou funkci předpokládá.
 Prokáže-li výrobce v souladu s požadavky na prokazování v této příloze, že emise by při úplném selhání nebo odebrání součásti nebo systému nepřesáhly mezní hodnoty OBD, monitorování činnosti této součásti nebo systému bude uznáno.
 Použije-li se k monitorování emisí konkrétní znečišťující látky čidlo emisí ve výfukové trubce, všechna ostatní sledovací zařízení mohou být z dalšího prokazování vztahu vůči skutečným hodnotám emisí dané znečišťující látky vyňata. Takové vynětí nicméně nevyloučí potřebu zahrnout tato sledovací zařízení jakožto součást systému OBD při použití jiných monitorovacích technik, protože tato sledovací zařízení jsou i nadále nutná k izolaci chybné funkce.
 Chybná funkce musí být vždy klasifikována podle odstavce 4.5 na základě vlivu na emise, bez ohledu na typ monitorování, který je ke zjišťování této chybné funkce použit.
 4.2.2.
 Monitorování součástí (vstupní/výstupní součásti/systémy)
 V případě vstupních součástí, které náleží systému motoru, musí systém OBD zjistit přinejmenším selhání elektrických okruhů a kde je to možné, selhání snímačů.
 Diagnostika selhání snímačů pak ověří, že výstup čidla není ani příliš vysoký ani příliš nízký (tj. proběhne „dvoustranná“ diagnostika).
 V proveditelném rozsahu a se souhlasem správního orgánu bude systém OBD odděleně zjišťovat selhání snímačů (např. příliš vysoký nebo příliš nízký signál) a selhání elektrických okruhů (např. nad rozsah a pod rozsah). Dále se budou ukládat jedinečné diagnostické chybové kódy pro každou odlišnou chybnou funkci (např. nad rozsah, pod rozsah a selhání snímačů).
 V případě výstupních součástí, které náleží systému motoru, musí systém OBD zjistit přinejmenším selhání elektrických okruhů a kde je to možné i případy, kdy nenastane řádná funkční odezva na počítačový povel.
 V proveditelném rozsahu a se souhlasem správního orgánu bude systém OBD odděleně zjišťovat selhání funkce, selhání elektrických okruhů (např. nad rozsah a pod rozsah)


text:
a ukládat jedinečné diagnostické chybové kódy pro každou odlišnou chybnou funkci (např. pod rozsah, nad rozsah a selhání funkce).
 Systém OBD bude také provádět monitorování snímačů u informací přicházejících z nebo poskytnutých součástem, které nepatří do systému motoru v případě, že tyto informace ohrožují řádnou činnost systému regulace emisí a/nebo systému motoru.
 4.2.2.1.
 Výjimky z monitorování součástí
 Monitorování selhání elektrických okruhů a v proveditelném rozsahu selhání funkce a snímačů systému motoru se nevyžaduje, jsou-li splněny všechny následující podmínky:
 a)
 selhání má za následek zvýšení hladiny emisí kterékoli znečišťující látky o méně než 50 % mezní hodnoty regulovaných emisí a
 b)
 selhání nezpůsobuje překročení žádné mezní hodnoty regulovaných emisí (3) a
 c)
 selhání neovlivňuje součást nebo systém, které umožňují řádnou činnost systému OBD.
 Určení vlivu na emise se provede na stabilizovaném systému motoru na zkušebním stanovišti s dynamometrem podle prokazovacích postupů této přílohy.
 4.2.3.
 Frekvence monitorování
 Sledovací zařízení musí pracovat nepřetržitě vždy, když jsou splněny podmínky monitorování, nebo jednou za sled operací (např. u sledovacích zařízení, které provozem způsobují zvýšení emisí).
 Nepracuje-li sledovací zařízení nepřetržitě, výrobce musí jasně informovat správní orgán a popsat podmínky, za kterých je sledovací zařízení v provozu.
 Sledovací zařízení musí být v provozu během příslušného zkušebního cyklu OBD, jak je uvedeno v odstavci 7.2.2.
 Provoz sledovacího zařízení bude považován za nepřetržitý, je-li sledovací zařízení v provozu nejméně jednou za sekundu. Je-li frekvence záznamu signálu ze vstupních nebo výstupních součástí do počítače pro potřeby řízení motoru nižší než jeden záznam za sekundu, provoz sledovacího zařízení bude též považován za nepřetržitý, jestliže je signál součásti vyhodnocován pokaždé, když k záznamu dochází.
 U součástí nebo systémů monitorovaných nepřetržitě se nevyžaduje, aby byly výstupní součást/systém aktivovány pouze za účelem sledování této výstupní součásti/systému.
 4.3. Požadavky na ukládání informací o OBD
 Je-li zjištěna chybná funkce, ale není zatím potvrzena, je považována za „možný diagnostický chybový kód DTC“ a v souladu s tím je zaznamenán status „nevyhodnocený diagnostický chybový kód DTC“. „Možný diagnostický chybový kód DTC“ nevede k aktivaci varovného systému podle odstavce 4.6.
 Chybná funkce může být během prvního sledu operací přímo označena jako „potvrzená a aktivní“ bez toho, aby byla předtím označena jako „možný diagnostický chybový kód DTC“. Bude jí přidělen status „nevyhodnocený diagnostický chybový kód DTC“ a „potvrzený a aktivní diagnostický chybový kód DTC“.
 V případě, že chybná funkce se statusem „dříve aktivní“ nastane znovu, této chybné funkci může být na základě rozhodnutí výrobce přímo přidělen status „nevyhodnocený diagnostický chybový kód DTC“ a „potvrzený a aktivní diagnostický chybový kód DTC“. Bez toho, aby jí byl předtím přidělen status „možný diagnostický chybový kód DTC“. Je-li této chybné funkci přidělen status „možný“, zůstává jí také status „dříve aktivní“ do té doby, než je potvrzena nebo je aktivní.
 Monitorovací systém rozhodne, zda chybná funkce nastala před koncem toho sledu operací, který následoval ihned po sledu, kdy došlo k jejímu prvnímu zjištění. Tehdy se uloží status „potvrzený a aktivní diagnostický chybový kód DTC“ a aktivuje se varovný systém podle odstavce 4.6.
 V případě obnovitelné strategie chybné funkce regulace emisí MECS (tj. provoz se automaticky


text:
vrátí do normálního stavu a strategie MECS je deaktivována ihned poté, co je motor nastaven na „zapnuto“) se nemusí ukládat status „potvrzený a aktivní diagnostický chybový kód DTC“, pokud není před koncem následujícího sledu operací MECS znovu aktivována. V případě neobnovitelné strategie chybné funkce regulace emisí MECS se status „potvrzený a aktivní diagnostický chybový kód DTC“ uloží, jakmile je MECS aktivována.
 Ve zvláštních případech, kdy sledovací zařízení vyžadují více než dva sledy operací k tomu, aby spolehlivě zjistily a potvrdily chybnou funkci (např. sledovací zařízení fungující na základě statistických modelů nebo spotřeby kapalin vozidla), může správní orgán k monitorování povolit použití více než dvou sledů operací za předpokladu, že výrobce tuto potřebu delšího intervalu odůvodní (např. technickými podklady, výsledky pokusů, interní praxí atp.).
 Není-li potvrzená a aktivní chybná funkce již systémem během jednoho úplného sledu operací zjištěna, je jí na začátku dalšího sledu operací přidělen status „dříve aktivní“, který jí zůstane, dokud tato chybná funkce není vymazána čtecím nástrojem nebo vymazána z paměti počítače podle odstavce 4.4.
 Poznámka
 :
 Požadavky předepsané v tomto odstavci doplňují obrázky v dodatku 2.
 4.4. Požadavky na mazání informací o OBD
 Diagnostický chybový kód DTC a příslušné informace (včetně příslušných údajů „freeze frame“) nesmí být z paměti počítače samotným systémem OBD vymazány, dokud DTC nemá status „dříve aktivní“ alespoň po dobu 40 zahřívacích cyklů nebo 200 hodin provozu motoru, podle toho, která možnost nastane dříve. Systém OBD vymaže všechny kódy DTC a příslušné informace (včetně přidělených údajů „freeze frame“) na vyžádání čtecího nástroje nebo nástrojem údržby.
 4.5. Požadavky na klasifikaci chybné funkce
 Klasifikace chybné funkce určuje třídu, do které je chybná funkce zařazena, když je zjištěna, v souladu s požadavky v odstavci 4.2 této přílohy.
 Chybná funkce je zařazena do jedné třídy na celou dobu životnosti vozidla, pokud orgán, který udělil schválení, nebo výrobce nezjistí, že je nutné překlasifikování této chybné funkce.
 Pokud by chybná funkce vedla k rozdílné klasifikaci pro různé regulované znečišťující emise nebo pro její vliv na jiné monitorovací funkce, chybná funkce bude zařazena do té třídy, která má přednost v selektivní strategii výběru údajů pro displej.
 Je-li na základě zjištění chybné funkce aktivována strategie chybné funkce regulace emisí MECS, bude tato chybná funkce klasifikována buď podle vlivu aktivované strategie MECS na emise nebo podle jejího vlivu na jiné monitorovací funkce.
 4.5.1.
 Chybná funkce třídy A
 Chybná funkce bude označena třídou A, předpokládá-li se, že jsou překročeny příslušné mezní hodnoty OBD (OTL).
 Objeví-li se chybná funkce spadající do této třídy, bere se v úvahu, že hladina emisí nemusí být nad mezními hodnotami OTL.
 4.5.2.
 Chybná funkce třídy B1
 Chybná funkce bude označena třídou B1, jestliže existují okolnosti, které mohou způsobit, že emise překročí mezní hodnoty OTL, ale u kterých nemůže být vliv na emise přesně stanoven a skutečné hodnoty emisí tak mohou být nad i pod hodnotami OTL.
 Příklady chybných funkcí třídy B1 mohou být chybné funkce zjištěné sledovacími zařízeními, které stanovují hodnoty emisí na základě snímaní čidly nebo monitorování s omezenými možnostmi.
 Třída chybných funkcí B1 zahrnuje chybné funkce, které omezují