text:
rozmezí 30 a 32 km/hod.
 3.4.2
 Zpoždění nebo, podle volby žadatele, zrychlení vozíku v průběhu simulace nárazu musí být v souladu s ustanoveními uvedenými na obrázku 1 níže. S výjimkou intervalů o celkové délce kratší než 3 ms musí křivka zpoždění nebo zrychlení vozíku jako funkce času zůstat mezi limitními křivkami uvedenými na obrázku 1.
 3.4.3
 Kromě toho musí průměrné zpoždění nebo zrychlení dosahovat hodnot mezi 6,5 a 8,5 g.
 3.5 Zkouška 2
 3.5.1
 Zkouška 1 se opakuje s figurínou umístěnou na pomocném sedadle: figurína je zadržována bezpečnostním pásem montovaným a seřízeným v souladu s pokyny výrobce. Počet bodů pro ukotvení bezpečnostního pásu se zapíše do formuláře sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 3.5.2
 Pomocné sedadlo musí být buď shodného typu jako je zkoušené sedadlo, nebo jiného typu; musí být podrobně popsáno na formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 3.5.3
 Zkouška 2 může být rovněž použita u jiných částí vozidla, než je sedadlo, podle bodu 8.1.7 předpisu č. 16 a bodu 5.3.5 předpisu č. 14.
 3.5.4
 V případě, kdy se provádí zkouška 2 s figurínou připoutanou tříbodovým bezpečnostním pásem a kdy nejsou překročena biomechanická kritéria, pomocné sedadlo se s ohledem na montáž považuje za vyhovující požadavkům, které se týkají zatížení při statické zkoušce a pohybu horního ukotvení během zkoušky a jsou uvedeny v předpisu č. 14.
 3.5.5
 Zkouška 2 může být rovněž provedena u sedadel směřujících do strany. V takovém případě se jako pomocné sedadlo podle bodu 3.2 použije do strany směřující sedadlo, které se umístí tak, jak je uvedeno v dodatku 7.
 Obrázek 1
 Dodatek 2
 POSTUP ZKOUŠEK UKOTVENÍ NA VOZIDLE PODLE BODU 6.1.1
 1. ZKUŠEBNÍ TĚLESO
 1.1
 Upevňovacími pomůckami dodanými výrobcem (svorníky, šrouby apod.) se na části konstrukce, na níž má proběhnout zkouška, upevní tuhá konstrukce dostatečně shodná se sedadlem, které má být používáno ve vozidle.
 1.2
 Pokud může být na stejné ukotvení montováno více typů sedadel, která se liší, pokud jde o vzdálenost mezi předním a zadním okrajem jejich podstavce, provede se zkouška s nejkratším podstavcem. Tento podstavec musí být popsán v certifikátu schválení typu.
 2. POSTUP ZKOUŠKY
 2.1
 Působí se silou F
 2.1.1
 tuhou konstrukcí uvedenou v bodě 1.1, působiště síly leží 750 mm nad vztažnou rovinou na svislé přímce, na které ne nachází geometrický střed povrchu ohraničeného polygonem, jehož vrcholy jsou jednotlivé body ukotvení, případně krajní ukotvení sedadla;
 2.1.2
 vodorovně, směr působení je do přední části vozidla;
 2.1.3
 s co možno nejkratší dobou náběhu síly a po dobu nejméně 0,2 s.
 2.2
 Velikost síly F se stanoví buď
 2.2.1
 vzorcem
 , kdeF je síla v N a i je počet míst k sezení na sedadle, pro které se zkoušené ukotvení schvaluje, nebo jestliže tak požaduje výrobce,
 2.2.2
 na základě reprezentativních zatížení změřených v průběhu dynamických zkoušek podle dodatku 1 tohoto předpisu.
 Dodatek 3
 POŽADOVANÁ MĚŘENÍ
 1. Veškerá požadovaná měření se provádějí za použití měřicího systému, který odpovídá požadavkům mezinárodní normy ISO 6487:1987 s názvem „Měřicí metody při nárazových zkouškách: Přístrojové vybavení“.
 2.


text:
Dynamická zkouška
 2.1 Měření na vozíku
 Charakteristiky zpoždění nebo zrychlení vozíku se stanoví na základě zpoždění nebo zrychlení měřeného na tuhém rámu vozíku měřicím systémem s CFC 60.
 2.2 Měření na figuríně
 Odečty z měřicích zařízení se zaznamenávají nezávislými datovými kanály s těmito CFC:
 2.2.1
 Měření v hlavě figuríny
 Výsledné tříosé zrychlení vztažené k těžišti (γr
 ) (1) se měří při CFC 600.
 2.2.2
 Měření na hrudníku figuríny
 Výsledné tříosé zrychlení těžiště se měří při CFC 180. Průhyb žeber a kritérium měkkých tkání se měří při CFC 180.
 2.2.3
 Měření na stehenní kosti figuríny
 Osová tlaková síla se měří při CFC 600.
 2.2.4
 Měření na břiše figuríny
 Síly působící na břicho se měří při CFC 600.
 2.2.5
 Měření na pánvi figuríny
 Síla působící na stydkou kost se měří při CFC 600.
 (1) Při vyjádření v g (= 9,81 m/s2) se jeho skalární hodnota vypočte ze vzorce:
 kde
 γl
 =
 hodnota okamžitého podélného zrychlení;
 γν
 =
 hodnota okamžitého svislého zrychlení;
 γt
 =
 hodnota okamžitého příčného zrychlení.
 Dodatek 4
 STANOVENÍ BIOMECHANICKÝCH KRITÉRIÍ
 1. ČELNÍ NÁRAZ (SEDADLO SMĚŘUJÍCÍ DOPŘEDU)
 1.1 Biomechanické kritérium hlavy (HIC)
 1.1.1
 Kritérium poranění (HIC) se stanoví na základě výsledného tříosého zrychlení měřeného v souladu s bodem 2.2.1 dodatku 3 podle následujícího vzorce:
 kde t1 a t2 jsou jakékoli hodnoty času v průběhu zkoušky a HIC je maximální hodnotou z intervalu t1, t2. Hodnoty t1 a t2 se vyjadřují v sekundách.
 1.2 Biomechanické kritérium hrudníku (ThAC)
 1.2.1
 Toto kritérium se stanoví absolutní hodnotou výsledného zrychlení vyjádřeného v g a měřeného v souladu s bodem 2.2.2 dodatku 3 a dobou zrychlení vyjádřenou v ms.
 1.3 Biomechanické kritérium stehenní kosti (FAC)
 Toto kritérium je určeno tlakovou silou vyjádřenou v kN, která se přenese osově na každou ze stehenních kostí figuríny a měří v souladu s bodem 2.2.3 dodatku 3, a dobou působení tlakové síly vyjádřenou v ms.
 2. BOČNÍ NÁRAZ (SEDADLO SMĚŘUJÍCÍ DO STRANY)
 2.1 Biomechanické kritérium hlavy (HIC): viz bod 1.1 výše.
 2.2 Biomechanické kritérium hrudníku
 2.2.1
 Průhyb hrudníku: maximální průhyb hrudníku je maximální hodnota průhybu libovolného žebra stanovená snímači posuvu hrudníku.
 2.2.2
 Kritérium měkkých tkání (VC)
 Maximální hodnota odezvy měkkých tkání je maximální hodnota VC na libovolném žebru, která se počítá jako okamžitá hodnota součinu poměrného průhybu hrudníku vztaženého na polovinu hrudníku a rychlosti stlačení získané derivací stlačení. Pro účely tohoto výpočtu činí standardní šířka poloviny hrudního koše 140 mm.
 kde D (v metrech) je průhyb žeber.
 Algoritmus, který se má pro výpočet používat, je uveden v příloze 4 dodatku 2 předpisu č. 95.
 2.3 Biomechanické kritérium břicha
 Maximální síla působící na břicho je maximální hodnota součtu tří sil naměřených snímači, které jsou umístěny 39 mm pod povrchem na straně nárazu.
 2.4 Biomechanické kritérium pánve
 Maximální síla působící na stydkou kost (PSPF) je maximální síla naměřená snímačem na stydké kosti pánve.
 Dodatek 5
 POŽADAVKY A POSTUPY STATICKÉ ZKOUŠKY
 1. POŽADAVKY
 1.1 Požadavky na sedadla, jejichž zkoušky se provádějí v souladu s tímto dodatkem, mají stanovit:
 1.1.1
 zda jsou cestující na sedadlech správně zadržováni sedadlem před nimi;
 1.1.2
 zda nejsou cestující

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
na sedadlech vážně zraněni a
 1.1.3
 zda sedadlo a části jeho upevnění jsou dostatečně pevné.
 1.2 Požadavky bodu 1.1.1 se považují za splněné, pokud maximální výchylka působiště každé síly podle bodu 2.2.1 měřená ve vodorovné rovině a v podélné rovině příslušného místa sezení nepřekročí hodnotu 400 mm.
 1.3 Požadavky bodu 1.1.2 se považují za splněné, pokud je splněno toto:
 1.3.1
 maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.1 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 100 mm,
 1.3.2
 maximální výchylka působiště každé ze sil podle bodu 2.2.2 měřená podle ustanovení bodu 1.2 je nejméně 50 mm.
 1.3.3
 Veškeré součásti, které tvoří část opěradla sedadla nebo jeho příslušenství, musí být takové, aby nemohly cestujícímu při nárazu způsobit poranění. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud kterákoli z částí, které se lze dotknout koulí o průměru 165 mm, má poloměr křivosti nejméně 5 mm.
 1.3.4
 Pokud kterákoli součást či kterékoli příslušenství, jež jsou uvedeny výše, jsou vyrobeny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A na tuhém podkladu, vztahují se požadavky z výše uvedeného bodu 1.3.3 pouze na tuhý podklad.
 1.3.5
 Požadavky bodu 1.3.3 se nevztahují na části opěradla sedadla, jako je systém seřízení sedadla a příslušenství, pokud se v klidové poloze nacházejí pod vodorovnou rovinou nacházející se 400 mm nad vztažnou rovinou, a to i tehdy, jestliže by se cestující s nimi mohl dostat do styku.
 1.4 Požadavky bodu 1.1.3 se považují za splněné, jestliže:
 1.4.1
 žádná část sedadla, jeho upevnění nebo příslušenství se během zkoušky zcela neoddělí;
 1.4.2
 sedadlo zůstane pevně uchyceno i v případě, kdy se jedno nebo více ukotvení částečně oddělí, a pokud veškeré blokovací systémy zůstanou v průběhu celé doby zkoušky zablokovány;
 1.4.3
 po zkoušce žádná konstrukční část sedadla nebo jeho příslušenství nevykazuje lom, ostré nebo špičaté hrany nebo rohy, které by mohly způsobit poranění.
 2. STATICKÉ ZKOUŠKY
 2.1 Zkušební těleso
 2.1.1
 Toto těleso je tvořeno válcovým povrchem s poloměrem křivosti 82 ± 3 mm, které je široké:
 2.1.1.1
 alespoň stejně jako opěradlo každého místa k sezení zkoušeného sedadla, pokud jde o horní těleso,
 2.1.1.2
 320 –0/+10 mm, pokud jde o spodní těleso, jak je uvedeno na obrázku 1 tohoto dodatku.
 2.1.2
 Povrch tělesa, který je v kontaktu s částmi sedadla, musí být vyroben z materiálu, jehož tvrdost je nejméně 80 podle Shoreho stupnice A.
 2.1.3
 Každý válcový povrch musí být vybaven nejméně jedním snímačem síly schopným měřit síly působící ve směru podle bodu 2.2.1.1.
 2.2 Postup zkoušky
 2.2.1
 Zařízením podle bodu 2.1 se působí zkušební silou, která se rovná
 , na zadní část sedadla v každé jeho poloze místa k sezení.
 2.2.1.1
 Touto silou se působí ve směru svislé střední roviny dotyčného místa k sezení; síla působí vodorovně a zezadu sedadla směrem dopředu.
 2.2.1.2
 Směr působení síly je ve výšce H1 rovnající se 0,70 m až 0,80 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce.
 2.2.2
 Zařízením podle bodu 2.1 se působí zkušební silou, která se rovná
 , současně na zadní část sedadla odpovídající každému místu k sezení sedadla a síla působí


text:
ve stejné svislé rovině a ve stejném směru ve výšce H2 rovnající se 0,45 m až 0,55 m nad vztažnou rovinou. Přesnou výšku stanoví výrobce.
 2.2.3
 Zkušební těleso musí být během působení sil podle výše uvedených bodů 2.2.1 a 2.2.2 udržováno co nejvíce v kontaktu se zadní částí sedadla. Zkušební tělesa musí mít možnost otáčení ve vodorovné rovině.
 2.2.4
 Pokud má sedadlo více než jedno místo k sezení, musí síly působit na příslušná místa k sezení současně a musí se použít tolik horních i dolních těles, kolik je míst k sezení.
 2.2.5
 Výchozí poloha každého zkušebního tělesa se pro každé místo sezení stanoví tak, že se zkušební zařízení přivede do styku se sedadlem silou nejméně 20 N.
 2.2.6
 Síly uvedené v bodech 2.2.1 a 2.2.2 výše se vyvodí co možno nejrychleji a udržují se při jakékoli deformaci na stanovených hodnotách po dobu nejméně 0,2 s.
 2.2.7
 Pokud byla zkouška provedena s jednou nebo více silami, nikoli však se všemi silami většími, než jsou síly stanovené v bodech 2.2.1 a 2.2.2, a pokud sedadlo splňuje požadavky, považuje se zkouška za vyhovující.
 Obrázek 1
 Zkušební těleso pro statickou zkoušku
 Dodatek 6
 SCHOPNOST POHLCENÍ ENERGIE ZADNÍ ČÁSTÍ OPĚRADLA SEDADEL
 1.
 Prvky zadní části opěradel sedadel, které leží ve vztažné zóně podle bodu 2.21 tohoto předpisu, se na žádost výrobce ověří v souladu s požadavky na pohlcení energie podle přílohy 4 předpisu č. 21. K tomu účelu se veškeré montované příslušenství zkouší ve všech polohách používání, s výjimkou stolků, které se uvedou do sklopené polohy.
 2.
 O zkoušce se uvede záznam ve formuláři sdělení o schválení typu sedadla podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. Přiloží se nákres té oblasti části opěradla sedadla, která byla ověřena zkouškou pohlcení energie.
 3.
 Tato zkouška může být použita u jiných částí vozidla, než je sedadlo (bod 3.5.3 dodatku 1 a bod 2.3 dodatku 7).
 Dodatek 7
 POŽADAVKY NA OCHRANU CESTUJÍCÍCH NA SEDADLECH SMĚŘUJÍCÍCH DO STRANY PODLE BODU 7.4.4
 1.
 Vzdálenost mezi sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, a částí vozidla nacházející se před tímto sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, nesmí být větší než 450 mm. Veškerá měření musí být uskutečněna 1 000 mm nad vztažnou rovinou uvedeného sedadla směřujícího do strany, které je umístěno nejvíce vpředu (viz obrázek 1).
 Obrázek 1
 Požadavky na umístění sedadel směřujících do strany
 2.
 Část vozidla (např. přepážka, stěna nebo opěradlo sedadla směřujícího dopředu) před sedadlem směřujícím do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, musí splňovat následující požadavky, aby byla zabezpečena ochrana cestujícího na uvedeném sedadle (viz obrázek 2):
 2.1
 výška uvedené části vozidla podle vztažné roviny sedadla směřujícího do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, musí být nejméně 1 020 mm a
 2.2
 efektivní nárazová plocha dotčené části vozidla má šířku 200 mm a výšku 580 mm. Tato plocha se umístí tak, aby se její svislá osa nacházela 50 mm za bodem „H“ sedadla směřujícího do strany, které je umístěno nejvíce vpředu, a
 2.3
 průmět příslušné plochy části vozidla do svislé roviny, která prochází


text:
tímto bodem „H“, musí pokrývat nejméně 95 % efektivní nárazové plochy; dotčená část vozidla musí splňovat požadavky týkající se pohlcení energie uvedené v dodatku 6.
 2.3.1
 Jestliže v příslušné ploše existuje otvor (většinou otvor mezi dvěma sedadly směřujícími dopředu), vzdálenost pro každý otvor se určí pomocí koule o průměru 165 mm. Koule musí být v kontaktu s otvorem v takovém bodu oblasti otvoru, který umožňuje maximální zanoření koule, aniž by byla použita síla. Vzdálenost mezi oběma body dotyku koule musí být menší než 60 mm.
 3.
 Pokud si výrobce přeje, může být zkouška podle dodatku 1 provedena za použití odpovídající figuríny u sedadel směřujících do strany.
 Obrázek 2
 Požadavky na umístění části vozidla před sedadlo směřující do strany, které je umístěno nejvíce vpředu
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 SDĚLENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 1. Uspořádání značky schválení typu sedadla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na sedadle uvádí, že dotčený typ sedadla byl z hlediska pevnosti sedadel schválen v Nizozemsku (E4) pod číslem 032439; zkouška byla provedena v souladu s bodem 2 přílohy 4. Číslo schválení uvádí, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 80 ve znění série změn 03.
 2. Uspořádání značky schválení typu vozidla
 Výše uvedená značka schválení umístěná na vozidle uvádí, že dotčený typ vozidla byl z hlediska pevnosti ukotvení sedadel vozidla schválen v Nizozemsku (E4) pod číslem 032439. Číslo schválení uvádí, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 80 ve znění série změn 03.
 PŘÍLOHA 4
 Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle
 (1)
 Dodatek 1
 –
 Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“ (zařízení 3 DH), (1), (2)
 Dodatek 2
 –
 Trojrozměrná vztažná soustava (1)
 Dodatek 3
 –
 Vztažné údaje týkající se míst k sezení (1)
 (1) Postup je popsán v příloze 1 úplného usnesení pro konstrukci vozidel (RE.3) (document ECE/TRANS/WP.29/78Rev. 2). www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Podrobnosti ohledně konstrukce zařízení 3 DH může poskytnout Society of Automotive Engineers (SAE), 400 Conmonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania/15096, USA. Uvedené zařízení odpovídá zařízení, které je popsáno v normě ISO 6549:1980.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998A0319(01)
 Úřední věstník L 083 , 19/03/1998 S. 0003 - 0035
 Úmluva organizace spojených národůo boji proti desertifikaci v zemích postižených velkým suchem a/nebo desertifikací, zejména v AfriceSTRANY TÉTO ÚMLUVY,POTVRZUJÍCE, že středem snah bojovat proti desertifikaci a zmírňovat důsledky sucha jsou lidé v postižených nebo ohrožených oblastech,ODPOVÍDAJÍCE na naléhavé znepokojení mezinárodního společenství zahrnujícího státy i mezinárodní organizace, které se týká nepříznivých dopadů desertifikace a sucha,VĚDOMY si toho, že suché, polosuché a suché subhumidní oblasti tvoří významný podíl souše na Zemi a jsou přirozeným prostředím a zdrojem obživy velké části jejích obyvatel,UZNÁVAJÍCE, že desertifikace a sucho jsou problémy celosvětových rozměrů, neboť se týkají všech regionů světa, a že je zapotřebí společného postupu mezinárodního společenství pro boj proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha,PŘIPOMÍNAJÍCE vysokou koncentraci rozvojových zemí, zejména těch nejméně rozvinutých, mezi zeměmi postiženými vážným suchem a/nebo desertifikací, a především tragické důsledky těchto jevů v Africe,PŘIPOMÍNAJÍCE také, že desertifikace je způsobována složitým vzájemným působením fyzikálních, biologických, politických, sociálních, kulturních a hospodářských faktorů,MAJÍCE NA ZŘETELI vliv obchodu a závažných aspektů mezinárodních hospodářských vztahů na schopnost postižených zemí patřičně bojovat proti desertifikaci,VĚDOMY si toho, že udržitelný hospodářský růst, sociální rozvoj a odstranění chudoby jsou prioritami postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, a jsou podstatné pro dosažení cílů udržitelného vývoje,MAJÍCE NA MYSLI, že desertifikace a sucho ovlivňují udržitelný rozvoj vzájemnými vazbami s důležitými sociálními problémy, jako je chudoba, špatný zdravotní stav a špatná výživa, nedostatek potravy, a s problémy vyplývajícími z migrace, vysídlování osob a demografické dynamiky,OCEŇUJÍCE význam dosavadního úsilí a zkušeností států a mezinárodních organizací v boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha, zejména provádění akčního plánu boje proti desertifikaci, který byl přijat na konferenci Organizace spojených národů o desertifikaci v roce 1977,UVĚDOMUJÍCE si, že přes snahy v minulosti nesplnil pokrok v boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha očekávání a že v rámci udržitelného rozvoje je nutný nový a účinnější přístup na všech úrovních,UZNÁVAJÍCE platnost a důležitost rozhodnutí přijatých na konferenci Organizace spojených národů o životním prostředí a rozvoji, zejména Agendy 21 a kapitoly 12 této agendy, která poskytuje základ pro boj proti desertifikaci,POTVRZUJÍCE ZNOVU v této souvislosti závazky vyspělých zemí obsažené v odstavci 13 kapitoly 33 Agendy 21,ODVOLÁVAJÍCE SE na rezoluci Valného shromáždění č. 47/188, zejména na prioritu, kterou rezoluce dává Africe, a další příslušné rezoluce, rozhodnutí a programy Organizace spojených národů týkající se desertifikace a sucha, jakož i příslušná prohlášení afrických států a států z jiných regionů,POTVRZUJÍCE ZNOVU deklaraci z Ria de Janeira o životním prostředí a rozvoji, která ve svém principu 2 stanoví, že státy mají v souladu s Chartou Organizace spojených národů a zásadami mezinárodního práva svrchované právo využívat své zdroje s ohledem na svou politiku ochrany životního prostředí a rozvoje a mají také odpovědnost zajistit, aby činnosti v oblasti jejich jurisdikce nebo kontroly nepoškozovaly životní prostředí jiných států nebo oblastí za hranicemi jejich vnitrostátní jurisdikce,UZNÁVAJÍCE, že vlády příslušných států mají v boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha rozhodující úlohu a že pokrok v tomto směru závisí na místním


text: provádění akčních programů v postižených oblastech,UZNÁVAJÍCE rovněž důležitost a potřebnost mezinárodní spolupráce a partnerství při boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha,UZNÁVAJÍCE dále, že je důležité vybavit postižené rozvojové země, zejména v Africe, účinnými prostředky, mezi jiným podstatnými finančními zdroji, včetně nových a dodatečných fondů a přístupem k technologiím, bez nichž by obtížně plnily své závazky v rámci této úmluvy,VYJADŘUJÍCE obavy z dopadu desertifikace a sucha na postižené země Střední Asie a Zakavkazska,ZDŮRAZŇUJÍCE důležitou roli, kterou hrají ženy v regionech postižených desertifikací a/nebo suchem, zejména ve venkovských oblastech, a důležitost zajistit účast jak mužů, tak žen na všech úrovních v programech boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha,KLADOUCE DŮRAZ na zvláštní úlohu nevládních organizací a dalších důležitých skupin v programech boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha,MAJÍCE NA VĚDOMÍ vztah mezi desertifikací a jinými problémy životního prostředí celosvětových rozměrů, kterým čelí mezinárodní i národní společenství,MAJÍCE ROVNĚŽ NA VĚDOMÍ okolnost, že boj proti desertifikaci může přispět k dosažení cílů Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu, Úmluvy o biologické rozmanitosti a jiných obdobných úmluv o životním prostředí,VĚŘÍCE, že strategie boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha budou nejúčinnější, budou-li založeny na důkladném systematickém sledování a přísně vědeckých poznatcích, které budou průběžně přehodnocovány,UZNÁVAJÍCE naléhavou potřebu zlepšit účinnost a koordinaci mezinárodní spolupráce, aby se usnadnilo provádění vnitrostátních plánů a priorit,ODHODLÁNY přijmout opatření v boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha v zájmu současných i budoucích generací,SE DOHODLY TAKTO:ČÁST IÚVODČlánek 1Použité pojmyPro účely této úmluvy:a) "desertifikací" se rozumí degradace půdy v suchých, polosuchých a suchých subhumidních oblastech, a to v důsledku různých faktorů, včetně proměnlivosti klimatu a lidských činností;b) "bojem proti desertifikaci" se rozumějí činnosti, jež jsou součástí integrovaného využívání půdy v suchých, polosuchých a suchých subhumidních oblastech, se záměrem udržitelného rozvoje, které jsou zaměřeny na:i) prevenci a/nebo omezení degradace půdy;ii) opětovné zúrodnění zčásti degradované půdy; aiii) rekultivaci desertifikované půdy;c) "suchem" se rozumí přirozeně se vyskytující jev, který nastává tehdy, když byly dešťové srážky výrazně pod běžně zaznamenávanou úrovní, způsobující vážnou hydrologickou nerovnováhu, která nepříznivě ovlivňuje produkční systémy půdního fondu;d) "zmírněním důsledků sucha" se rozumějí činnosti v rámci boje proti desertifikaci spojené s předvídáním sucha a zaměřené na snížení ohrožení společnosti a přírodních systémů suchem;e) "půdou" se rozumí suchozemský bioprodukční systém, který zahrnuje zeminu, vegetaci, ostatní organismy a ekologické a hydrologické procesy, které v tomto systému probíhají;f) "degradací půdy" v suchých, polosuchých a suchých subhumidních oblastech se rozumí snížení nebo ztráta biologické nebo ekonomické produktivity a komplexu funkcí nezavlažované i zavlažované zemědělské půdy nebo pastvin, lesů a zalesněných území, způsobené využíváním půdy nebo procesem či kombinací procesů, včetně procesů vyplývajících z lidských činností a způsobu osídlení, jakými jsou:i) eroze půdy působená větrem a/nebo vodou;ii) zhoršení fyzikálních, chemických a biologických nebo hospodářských vlastností půdy; aiii) dlouhodobá ztráta přírodní vegetace;g) "suchými, polosuchými a suchými subhumidními oblastmi" se rozumějí oblasti, s výjimkou polárních a subpolárních regionů, kde podíl úhrnu ročních srážek a potenciální evapotranspirace spadá do rozpětí od 0,05 do 0,65;h) "postiženými oblastmi" se rozumějí suché, polosuché a/nebo suché subhumidní oblasti


text: postižené nebo ohrožené desertifikací;i) "postiženými zeměmi" se rozumějí země, jejichž území zahrnuje zcela nebo zčásti postižené oblasti;j) "organizací pro regionální hospodářskou integraci" se rozumí organizace ustanovená svrchovanými státy daného regionu, která má pravomoc ve věcech týkajících se této úmluvy a byla řádně zmocněna v souladu s jejími vnitřními postupy podepsat, ratifikovat, přijmout, schválit tuto úmluvu nebo k ní přistoupit;k) "smluvními stranami vyspělých zemí" se rozumějí smluvní strany vyspělých zemí a organizace pro regionální hospodářskou integraci ustanovené vyspělými zeměmi.Článek 2Cíl1. Cílem této úmluvy je boj proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha v zemích postižených vážným suchem a/nebo desertifikací, zejména v Africe, účinnými akcemi na všech úrovních, za podpory mezinárodní spolupráce a partnerských dohod v rámci integrovaného přístupu, který je v souladu s Agendou 21, se záměrem přispět k dosažení udržitelného rozvoje v postižených oblastech.2. Dosažení tohoto cíle si vyžádá dlouhodobou integrovanou strategii, která se v postižených oblastech zaměří současně na zlepšení produktivity půdy a na obnovu, ochranu a udržitelnou péči o půdu a vodní zdroje, což povede k zlepšení životních podmínek, zejména na úrovni komunit.Článek 3ZásadyPro dosažení cílů této úmluvy a pro provádění jejích ustanovení se smluvní strany řídí mimo jiné těmito zásadami:a) smluvní strany by měly zajistit, aby byla rozhodnutí o návrhu a provádění programů boje proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha přijata za účasti obyvatelstva a místních komunit a aby se na vyšších úrovních vytvořilo vstřícné prostředí a usnadnila se tak práce na vnitrostátních a místních úrovních;b) smluvní strany by měly v duchu mezinárodní spolupráce a partnerství zlepšit spolupráci a koordinaci na subregionální, regionální a mezinárodní úrovni a lépe soustředit finanční, lidské, organizační a technické zdroje tam, kde je jich zapotřebí;c) smluvní strany by měly v duchu partnerství rozvinout spolupráci mezi všemi úrovněmi veřejné správy, komunit, nevládních organizací a majiteli pozemků a zajistit tak lepší pochopení povahy a hodnoty půdy a vzácných zdrojů vody v postižených oblastech a usilovat o jejich udržitelné využívání; ad) smluvní strany by si měly plně uvědomit zvláštní potřeby a okolnosti smluvních stran postižených rozvojových zemí, zejména těch nejméně rozvinutých.ČÁST IIOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 4Obecné povinnosti1. Smluvní strany plní jednotlivě nebo společně své povinnosti podle této úmluvy buď pomocí stávajících, nebo budoucích dvoustranných nebo mnohostranných opatření nebo jejich vhodnou kombinací, zdůrazňujíce potřebu koordinovat svá úsilí a rozvinout dlouhodobou promyšlenou strategii na všech úrovních.2. Smluvní strany při sledování cílů této úmluvy:a) přijmou integrovaný přístup k fyzickým, biologickým a socioekonomickým aspektům procesů desertifikace a sucha;b) v rámci příslušných mezinárodních a regionálních organizací věnují patřičnou pozornost situaci postižených rozvojových zemí, s ohledem na mezinárodní obchod, tržní uspořádání a zadluženost, se záměrem vytvořit mezinárodní ekonomické prostředí, které by vedlo k podpoře udržitelného rozvoje;c) integrují strategie odstraňování chudoby do úsilí bojovat proti desertifikaci a zmírňovat důsledky sucha;d) podporují spolupráci mezi smluvními stranami postižených zemí v oblasti ochrany životního prostředí a ochrany půdy a vodních zdrojů, které souvisí s desertifikací a suchem;e) posílí subregionální, regionální a mezinárodní spolupráci;f) spolupracují v rámci příslušných mezivládních organizací;g) pokud je to vhodné, stanoví institucionální mechanismus a mají přitom na mysli potřebu vyhnout se duplicitě;h) podporují


text: využívání stávajících dvoustranných a mnohostranných finančních mechanismů a opatření, které mobilizují a usměrňují podstatné finanční zdroje určené smluvním stranám postižených rozvojových zemí pro boj proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha.3. Smluvní strany postižených rozvojových zemí mají nárok na pomoc při provádění této úmluvy.Článek 5Povinnosti smluvních stran postižených zemíKromě svých povinností podle článku 4 se smluvní strany postižených zemí zavazují:a) upřednostnit boj proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha, a přidělit přiměřené zdroje v souladu s vlastní situací a svými možnostmi;b) stanovit strategie a priority boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha v rámci plánů a/nebo politik pro udržitelný rozvoj;c) zabývat se hlubšími příčinami desertifikace a věnovat zvláštní pozornost socioekonomickým faktorům, které přispívají k procesům desertifikace;d) s podporou nevládních organizací zvyšovat povědomí a usnadňovat účast místního obyvatelstva, zejména žen a mládeže, v úsilí bojovat proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha;e) vytvořit vstřícné prostředí vhodným posílením příslušných stávajících právních předpisů, a pokud neexistují, přijmout nové právní předpisy a vypracovat dlouhodobé politiky a akční programy.Článek 6Povinnosti smluvních stran vyspělých zemíKromě svých obecných povinností podle článku 4 se smluvní strany vyspělých zemí zavazují:a) aktivně podle dohody podporovat, jednotlivě nebo společně, úsilí smluvních stran postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, a zemí nejméně rozvinutých v boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha;b) poskytovat podstatné finanční zdroje a jiné formy podpory pro účinnou pomoc smluvním stranám postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, aby efektivně rozvíjely a prováděly své vlastní dlouhodobé plány a strategie boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha;c) podporovat mobilizaci nových a dodatečných fondů podle čl. 20 odst. 2 písm. b);d) podporovat mobilizaci finančních prostředků ze soukromého sektoru a jiných nevládních zdrojů;e) podporovat a usnadnit přístup smluvních stran postižených zemí, zejména smluvních stran postižených rozvojových zemí, ke vhodným technologiím, znalostem a dovednostem.Článek 7Priorita pro AfrikuSmluvní strany při provádění této úmluvy upřednostní smluvní strany postižených afrických zemí, s ohledem na zvláštní situaci převládající v tomto regionu, nezanedbávají však smluvní strany postižených rozvojových zemí jiných regionů.Článek 8Vztah k jiným úmluvám1. Smluvní strany podporují koordinaci činností prováděných na základě této úmluvy a také v rámci jiných příslušných mezinárodních dohod, pokud jsou jejich stranami, zejména Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu a Úmluvy o biologické rozmanitosti, aby tak zajistily maximální přínos z činností v rámci jednotlivých dohod a vyhnuly se duplicitě. Smluvní strany podporují uskutečňování společných programů, zejména v oblasti výzkumu, školení, systematického sledování a shromažďování a výměny informací v takovém rozsahu, který přispěje k dosažení cílů dotyčných dohod.2. Ustanovení této úmluvy se nedotýkají práv a povinností žádné smluvní strany, které vyplývají z dvoustranných, regionálních nebo mezinárodních dohod, do nichž smluvní strana vstoupila předtím, než pro ni tato úmluva vstoupila v platnost.ČÁST IIIAKČNÍ PROGRAMY, VĚDECKÁ A TECHNICKÁ SPOLUPRÁCE A PODPŮRNÁ OPATŘENÍOddíl 1Akční programyČlánek 9Základní přístup1. Při plnění svých povinností podle článku 5 smluvní strany postižených rozvojových zemí a jakékoli jiné smluvní strany postižených zemí, v rámci své regionální prováděcí přílohy, nebo smluvní strany, které písemně oznámily stálému sekretariátu úmysl připravit národní akční program, připraví, zveřejní a provádějí národní akční programy, přičemž


text: je v co nejvyšší míře využívají a vycházejí ze stávajících příslušných úspěšných plánů a programů a subregionálních a regionálních akčních programů jakožto ústředního prvku strategie boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha. Takové programy budou aktualizovány v procesu průběžné participace na základě zkušeností z terénní práce i výsledků výzkumu. Příprava národních akčních programů bude také úzce propojena s úsilím o formulování vnitrostátní politiky udržitelného rozvoje.2. Při poskytování různých forem pomoci smluvními stranami vyspělých zemí podle článku 6 je podle dohody dána priorita národním, subregionálním a regionálním akčním programům smluvních stran postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, a to buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných mnohostranných organizací nebo oběma způsoby.3. Smluvní strany vybízejí subjekty, fondy a programy systému Organizace spojených národů a další příslušné mezivládní organizace, akademické instituce, vědeckou obec a nevládní organizace, které mohou v souladu se svým mandátem a svými schopnostmi spolupracovat, aby podporovaly vypracování, provádění a sledování akčních programů.Článek 10Národní akční programy1. Účelem národních akčních programů je zjišťovat faktory, které přispívají k desertifikaci a praktická opatření nezbytná pro boj proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha.2. Národní akční programy specifikují úlohy jednotlivých vlád, místních komunit a uživatelů půdy a potřebné zdroje, které jsou k dispozici. Mimo jiné:a) obsahují dlouhodobé strategie pro boj proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha, zdůrazňují jejich provádění a integrují je do vnitrostátní politiky udržitelného rozvoje;b) umožní provádění úprav za změněných okolností a dostatečnou pružnost na místní úrovni pro řešení problémů za odlišných socioekonomických, biologických a geofyzikálních podmínek;c) věnují zvláštní pozornost uplatňování preventivních opatření na územích, která ještě nejsou degradovaná nebo jsou degradovaná jen málo;d) zvýší vnitrostátní klimatologické, meteorologické a hydrologické kapacity a prostředky na zajištění včasného varování před suchem;e) podpoří politiku a posílí institucionální rámec, který rozvíjí spolupráci a koordinaci v duchu partnerství mezi dárcovskou komunitou, všemi stupni veřejné správy, místním obyvatelstvem a komunitami a usnadní místnímu obyvatelstvu přístup k patřičným informacím a technologiím;f) zajistí na místní, vnitrostátní a regionální úrovni účinnou spoluúčast nevládních organizací a místního obyvatelstva, žen i mužů, a zejména uživatelů zdrojů, včetně rolníků a pastevců a jejich zastupujících organizací, při plánování, rozhodování a provádění politiky a při přezkoumávání národních akčních programů;g) vyžadují pravidelné přezkoumání jejich provádění a zprávy o pokroku.3. Národní akční programy mohou mimo jiné zahrnovat některá nebo všechna následující opatření pro očekávané sucho nebo pro zmírnění jeho důsledků:a) zřízení a/nebo posílení systémů včasného varování včetně místních a vnitrostátních zařízení a společných systémů na subregionálních a regionálních úrovních a mechanismů pro pomoc osobám vysídleným v důsledku environmentálních faktorů;b) posílení připravenosti na sucho a správní opatření zahrnující plány na omezování sucha na místní, vnitrostátní, subregionální a regionální úrovni, která berou v úvahu sezonní až meziroční klimatickou předpověď počasí;c) zřízení a/nebo posílení systému potravinové bezpečnosti, včetně skladovacích a odbytových zařízení, zejména ve venkovských oblastech;d) zavedení projektů alternativního zajištění obživy, které mohou zajistit příjmy v oblastech ohrožovaných suchem;e) rozvoj programů udržitelného zavlažování pro rostlinnou i živočišnou produkci.4. S přihlédnutím k okolnostem a zvláštním požadavkům každé smluvní strany postižené země zahrnují národní akční programy mezi jiným opatření v některých nebo ve všech


text: následujících prioritních oblastech, které se týkají boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha v postižených oblastech a jejich obyvatelstva: rozvoj alternativních způsobů obživy a zlepšení vnitrostátního hospodářského prostředí se záměrem posílit programy zaměřené na vymýcení chudoby a zajištění obživy; demografická dynamika; udržitelný způsob hospodaření s přírodními zdroji; udržitelná zemědělská činnost; rozvoj a účinné využívání různých zdrojů energie; institucionální a právní rámce; posilování kapacit pro posuzování a systematické pozorování včetně hydrologických a meteorologických služeb a vytváření kapacit, výchova a vzdělávání veřejnosti.Článek 11Subregionální a regionální akční programySmluvní strany postižených zemí projednávají a spolupracují, v souladu s příslušnými regionálními prováděcími přílohami, na přípravě subregionálních, a/nebo regionálních akčních programů, aby tak uvedly v soulad, doplnily a rozšířily účinnost národních programů. Ustanovení článku 10 platí obdobně pro subregionální a regionální programy. Taková spolupráce může zahrnovat jednak dohodnuté společné programy pro udržitelnou správu přeshraničních přírodních zdrojů, vědeckou a technickou spolupráci a jednak posilování příslušných institucí.Článek 12Mezinárodní spolupráceSmluvní strany postižených zemí ve spolupráci s dalšími smluvními stranami a mezinárodním společenstvím by měly spolupracovat tak, aby zajistily podporu vstřícného mezinárodního prostředí při provádění úmluvy. Taková spolupráce by měla rovněž zahrnovat oblast transferu technologií i vědecký výzkum a rozvoj, shromažďování informací a jejich rozšiřování a finanční zdroje.Článek 13Podpora pro vypracování a provádění akčních programů1. Opatření pro podporu akčních programů podle článku 9 mimo jiné zahrnují:a) finanční spolupráci k zajištění předvídatelnosti akčních programů umožňující potřebné dlouhodobé plánování;b) vytvoření a používání mechanismů spolupráce, které umožní lepší podporu na místní úrovni, včetně akcí nevládních organizací, aby se zvýšila opakovatelnost případných úspěšných pilotních programových činností;c) zvýšenou pružnost při vypracování, financování a provádění projektů ve spojení s experimentálním opakovaným přístupem, který je vhodný pro participační akce na místní komunitní úrovni;d) správní a rozpočtové postupy, které zvyšují účinnost spolupráce a podpůrných programů.2. Při poskytování takové podpory smluvním stranám postižených rozvojových zemí je dána priorita stranám afrických zemí a stranám nejméně rozvinutých zemí.Článek 14Koordinace při vypracovávání a provádění akčních programů1. Smluvní strany při vypracovávání a provádění akčních programů úzce spolupracují, a to přímo a prostřednictvím příslušných mezivládních organizací.2. Smluvní strany vypracují operativní mechanismy, zejména na vnitrostátní a místní úrovni, k zajištění co nejtěsnější koordinace mezi smluvními stranami vyspělých zemí, smluvními stranami rozvojových zemí a příslušnými mezivládními a nevládními organizacemi, aby se zabránilo duplicitě, harmonizovaly se zásahy a přístupy a maximalizovala se účinnost pomoci. Ve smluvních stranách postižených rozvojových zemí je dána priorita koordinačním činnostem vztahujícím se k mezinárodní spolupráci, aby se maximalizovalo účinné použití zdrojů, zajistila vstřícná pomoc a usnadnilo provádění národních akčních programů a priorit podle této úmluvy.Článek 15Regionální prováděcí přílohySoučásti, které mají být začleněny do akčních programů, jsou vybírány a přizpůsobeny socioekonomickým, geografickým a klimatickým faktorům použitelným pro smluvní strany postižených zemí nebo regionů a také úrovni jejich rozvoje. Zásady pro přípravu akčních programů a jejich přesné zaměření a obsah pro jednotlivé subregiony a regiony jsou stanoveny v regionálních prováděcích přílohách.Oddíl 2Vědecká a technická spolupráceČlánek 16Shromažďování, analýza a výměna informacíSmluvní strany se shodují, že podle svých možností integrují a koordinují shromažďování, analýzu a výměnu důležitých krátkodobých i dlouhodobých údajů a informací k zajištění


text: systematického sledování degradace území v postižených oblastech, k lepšímu porozumění procesům a důsledkům sucha a desertifikace a k jejich vyhodnocování. Pomůže to mimo jiné uskutečnit systém včasného varování a předběžného plánování pro období nepříznivých klimatických výkyvů formou vhodnou pro praktické použití uživateli na všech úrovních, zejména včetně místních populací. Za tímto účelem:a) usnadní a posílí působení celosvětové sítě institucí a zařízení pro sběr, analýzu a výměnu informací, jakož i pro systematické sledování na všech úrovních, která mimo jiné:i) směřuje k používání kompatibilních norem a systémů;ii) obsahuje důležité údaje a stanice, včetně těch v odlehlých oblastech;iii) používá a šíří moderní technologie při shromažďování, přenosu a posuzování údajů o degradaci půdy;iv) spojuje těsněji vnitrostátní, subregionální a regionální datová a informační centra s globálními informačními zdroji;b) zajistí, aby shromažďování, analýza a výměna informací sloužila potřebám místních komunit a rozhodovacím místům, s cílem řešit zvláštní problémy, a aby byly do těchto činností zapojeny místní komunity;c) podpoří a dále rozvinou dvoustranné a mnohostranné programy a projekty zaměřené na definování, provádění, posuzování a financování shromažďování, analýzy a výměny údajů a informací, včetně integrovaných souborů fyzikálních, biologických, sociálních a hospodářských ukazatelů;d) plně využijí odborných zkušeností příslušných mezivládních a nevládních organizací, zejména k šíření důležitých informací a zkušeností v cílových skupinách v různých regionech;e) zdůrazní důležitost shromažďování, analýzy a výměny socioekonomických údajů a jejich propojení s údaji fyzikálními a biologickými;f) vymění a plně, otevřeně a pohotově zpřístupní informace z veřejně dostupných zdrojů týkajících se boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha;g) v rámci vnitrostátních právních předpisů a/nebo politik vymění informace o místních a tradičních znalostech a přitom zajistí jejich přiměřenou ochranu a zpětné poskytnutí z nich odvozených výhod pro dotyčné místní populace na základě rovnosti a vzájemně dohodnutých podmínek.Článek 17Výzkum a vývoj1. Smluvní strany se zavazují podle svých možností podporovat technickou a vědeckou spolupráci v oblasti boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha prostřednictvím vnitrostátních, subregionálních, regionálních a mezinárodních institucí. Za tímto účelem podporují výzkumné činnosti, které:a) přispívají k rozšíření znalostí o procesech vedoucích k desertifikaci a suchu a o důsledcích faktorů přírodních i lidských a rozdílech mezi nimi, s cílem bojovat proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha, a k dosažení vyšší produktivity jakož i udržitelného užívání zdrojů a péče o ně;b) reagují na stanovené záměry, zabývají se zvláštními potřebami místního obyvatelstva a umožňují nalézat a uskutečňovat řešení, která zlepší životní úroveň lidí v postižených oblastech;c) chrání, integrují, rozšiřují a ověřují tradiční a místní znalosti, schopnosti a dovednosti, které zajistí v rámci jejich vnitrostátních právních předpisů a/nebo politik, že vlastníci těchto znalostí budou mít na rovném základě a za vzájemně dohodnutých podmínek přímý prospěch z jakéhokoli jejich obchodního využití nebo z jakéhokoli technologického vývoje, který by z těchto znalostí vycházel;d) rozvíjejí a posilují vnitrostátní, subregionální a regionální výzkumné kapacity ve smluvních stranách postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, včetně rozvoje místních dovedností a posilování vhodných kapacit, zvláště v zemích se slabou výzkumnou základnou, a věnují zvláštní pozornost multidisciplinárnímu a participačnímu socioekonomickému výzkumu;e) berou v úvahu vzájemné vztahy mezi chudobou, migrací působenou stavem životního prostředí a


text: desertifikací;f) podporují provádění společných výzkumných programů mezi vnitrostátními, subregionálními, regionálními a mezinárodními výzkumnými organizacemi ve veřejném i soukromém sektoru, které se týkají vývoje zlepšených, levných a dostupných technologií pro udržitelný rozvoj pomocí účinné participace místních populací a komunit;g) zvýší dostupnost vodních zdrojů v postižených oblastech, mimo jiné vyvoláním umělého deště.2. Výzkumné priority pro určité regiony a subregiony, které odrážejí odlišné místní podmínky, by měly být začleněny do akčních programů. Konference smluvních stran pravidelně posuzuje výzkumné priority na doporučení Výboru pro vědu a techniku.Článek 18Převod, získávání, přizpůsobení a vývoj technologie1. Smluvní strany se podle vzájemné dohody a v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy a/nebo politikami zavazují podporovat, financovat a/nebo umožňovat financování převodu, získávání, přizpůsobení a vývoje environmentálně šetrných, hospodářsky životaschopných a sociálně přijatelných technologií, které se týkají boje proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha, se záměrem přispět k dosažení udržitelného rozvoje v postižených oblastech. Taková spolupráce bude prováděna dvoustranně nebo mnohostranně při plném využití odborných zkušeností mezivládních a nevládních organizací. Smluvní strany zejména:a) plně využijí stávající vnitrostátní, subregionální, regionální a mezinárodní informační systémy a informační základny pro šíření informací o dostupných technologiích, jejich zdrojích, rizikách pro životní prostředí a o obecných podmínkách, za nichž je možno je získat;b) na základě vzájemné dohody za výhodných podmínek, včetně mírnějších a přednostních podmínek, s přihlédnutím k potřebě chránit práva duševního vlastnictví, usnadní zejména smluvním stranám postižených rozvojových zemí přístup k technologiím, které jsou nejvhodnější při praktickém uplatnění pro zvláštní potřeby místního obyvatelstva, se zvláštním ohledem na sociální, kulturní, hospodářský a environmentální dopad těchto technologií;c) usnadní technologickou spolupráci mezi smluvními stranami postižených zemí prostřednictvím finanční pomoci nebo jinými vhodnými prostředky;d) rozšíří technologickou spolupráci se smluvními stranami postižených rozvojových zemí, včetně případných společných podniků, zejména v odvětvích, které podporují alternativní způsob obživy; ae) přijmou vhodná opatření k vytvoření podmínek a pobídek pro domácí trh, daňových nebo jiných, která povedou k rozvoji, převodu, získávání a přizpůsobení vhodných technologií, znalostí, schopností a dovedností, včetně opatření zajišťujících přiměřenou a účinnou ochranu práv duševního vlastnictví.2. Smluvní strany chrání, podporují a používají, podle svých schopností a v rámci svých vnitrostátních právních předpisů a/nebo politik, zejména důležité tradiční a místní technologie, znalosti, schopnosti a dovednosti, a pro tento účel se zavazují:a) pořizovat soupisy výše uvedených technologií, znalostí, schopností a dovedností a jejich potenciálního použití za účasti místního obyvatelstva a takové informace šířit, pokud je to vhodné, ve spolupráci s příslušnými mezivládními a nevládními organizacemi;b) zajistit, že takové technologie, znalosti, schopnosti a dovednosti jsou náležitě chráněny a že místní obyvatelstvo bude mít na základě rovnosti a vzájemně dohodnutých podmínek přímý prospěch z jakéhokoli jejich obchodního využití nebo z jakéhokoli technologického vývoje, který by z těchto znalostí vycházel;c) podněcovat a aktivně podporovat zlepšování a rozšiřování takových technologií, znalostí, schopností a dovedností nebo vývoj nových technologií na nich založených;d) usnadňovat přizpůsobení takových technologií, znalostí, schopností a dovedností pro široké použití a případně je integrovat do moderních technologií.Oddíl 3Podpůrná opatřeníČlánek 19Budování kapacit, výchova a povědomí veřejnosti1. Smluvní strany uznávají význam budování kapacit – to znamená budování institucí, školení a rozvoj příslušných místních a vnitrostátních


text: kapacit – v úsilí bojovat proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha. Podpoří budování kapacit:a) na základě spoluúčasti místních lidí na všech úrovních, zejména na místní úrovni, a to zejména žen a mládeže, ve spolupráci s nevládními a místními organizacemi;b) posilováním vzdělávacích a výzkumných kapacit na vnitrostátní úrovni v oblasti desertifikace a sucha;c) vytvářením a/nebo posilováním podpůrných a popularizačních služeb k účinnějšímu rozšiřování vhodných technologických metod a technik a školením terénních pracovníků a členů venkovských organizací v participačních přístupech k ochraně a udržitelnému využívání přírodních zdrojů;d) podporou využívání a rozšiřování znalostí, schopností a dovedností místních lidí v programech odborné spolupráce, kdekoli je to možné;e) pokud je to nutné, přizpůsobením příslušných technologií šetrných k životnímu prostředí a tradičních metod zemědělství a pastevectví moderním socioekonomickým podmínkám;f) poskytováním příslušného školení a technologie pro používání alternativních zdrojů energie, zejména obnovitelných zdrojů energie, zaměřených zejména na snížení závislosti na dříví jako palivu;g) prostřednictvím vzájemně dohodnuté spolupráce posilovat kapacitu smluvních stran postižených rozvojových zemí k vytváření a provádění programů v oblasti shromažďování, analýzy a výměny informací podle článku 16;h) prostřednictvím inovačních způsobů podpory alternativních způsobů obživy, včetně průpravy v nových dovednostech;i) školením řídících a rozhodujících pracovníků a zaměstnanců, kteří odpovídají za shromažďování a analýzu údajů pro rozšiřování a využívání informací včasného varování o podmínkách sucha a pro potravinářskou výrobu;j) účinnějším fungováním stávajících vnitrostátních institucí a právních rámců a, pokud je to nutné, vytvářením nových, spolu s posilováním strategického plánování a řízení;k) pomocí výměnných programů pro zvýšení budování kapacit ve smluvních stranách postižených zemí prostřednictvím dlouhodobého interaktivního procesu výuky a studia.2. Smluvní strany postižených rozvojových zemí provedou ve spolupráci s ostatními smluvními stranami a příslušnými mezivládními a nevládními organizacemi interdisciplinární přezkum dostupných kapacit a zařízení na místní a vnitrostátní úrovni a potenciálu pro jejich posílení.3. Smluvní strany spolu navzájem spolupracují a také prostřednictvím příslušných mezivládních organizací, stejně tak jako s nevládními organizacemi, aby zahájily a podporovaly osvětové a vzdělávací programy ve smluvních stranách postižených zemí a pokud je to vhodné i ve smluvních stranách nepostižených zemí, aby se zvýšilo povědomí o příčinách a důsledcích desertifikace a sucha a o důležitosti plnění cílů této úmluvy. Proto:a) organizují osvětové kampaně pro veřejnost;b) trvale podporují přístup veřejnosti k důležitým informacím a širokou účast veřejnosti na vzdělávacích a osvětových činnostech;c) povzbuzují vytváření sdružení, která přispívají k uvědomování veřejnosti;d) vytvoří a vymění si materiály ke vzdělávání a uvědomování veřejnosti, pokud možno v místních jazycích, vymění si a umístí odborníky, kteří školí pracovníky smluvních stran postižených rozvojových zemí k provádění příslušných vzdělávacích a osvětových programů, a plně využijí příslušné vzdělávací materiály, které jsou k dostání u příslušných mezinárodních subjektů;e) posuzují potřeby vzdělávání v postižených oblastech, vypracovávat vhodné školní osnovy a rozšiřují podle potřeby vzdělávací a osvětové programy pro dospělé a příležitosti pro všechny, zejména pro dívky a ženy, pro zjišťování, ochranu a udržitelné využívání a správu přírodních zdrojů v postižených oblastech;f) vypracují interdisciplinární participační programy, které začlení povědomí o desertifikaci a suchu do vzdělávacích systémů a do programů mimoškolní výuky, výchovy dospělých, dálkového a praktického vzdělávání.4. Konference smluvních stran ustanoví a/nebo posílí sítě


text: regionálních středisek vzdělávání a školení pro boj proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha. Tyto sítě jsou koordinovány institucí vytvořenou nebo určenou k tomuto účelu s cílem školit vědecké, technické a řídící pracovníky a posílit stávající instituce odpovědné za výchovu a školení ve smluvních stranách postižených zemí, pokud je to vhodné, s cílem harmonizovat programy a organizovat vzájemné výměny zkušeností. Tyto sítě úzce spolupracují s příslušnými mezivládními a nevládními organizacemi, aby se předešlo duplicitě úsilí.Článek 20Finanční zdroje1. S ohledem na zásadní význam financování pro dosahování cílů úmluvy věnují smluvní strany podle svých možností maximální úsilí tomu, aby zajistily přiměřené finanční zdroje pro programy boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha.2. V této souvislosti se smluvní strany vyspělých zemí, které upřednostňují smluvní strany postižených afrických zemí, aniž by zanedbávaly smluvní strany postižených rozvojových zemí v jiných regionech, zavazují v souladu s článkem 7:a) mobilizovat podstatné finanční zdroje včetně grantů a výhodných půjček pro podporu provádění programů boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha;b) podporovat mobilizaci přiměřených včasných a předvídatelných finančních zdrojů, včetně nového a dodatečného financování ze Světového fondu životního prostředí dohodnutých zvýšených nákladů činností týkajících se desertifikace, které se vztahují k jeho čtyřem klíčovým oblastem, v souladu s příslušnými ustanoveními Zakládací listiny Světového fondu životního prostředí;c) usnadnit prostřednictvím mezinárodní spolupráce převod technologií, znalostí, schopností a dovedností;d) zkoumat ve spolupráci se smluvními stranami postižených rozvojových zemí inovační metody a podněty pro mobilizaci a usměrnění zdrojů, včetně zdrojů nadací, nevládních organizací a dalších subjektů soukromého sektoru, zejména oddlužení a další inovační prostředky, které zvyšují financování pomocí snížení vnějšího zadlužení smluvních stran postižených rozvojových zemí, zejména v Africe.3. Smluvní strany postižených rozvojových zemí se v rámci možností zavazují mobilizovat přiměřené finanční zdroje pro provádění svých národních akčních programů.4. Při mobilizaci finančních zdrojů usilují smluvní strany o plné využití a průběžné kvalitativní zlepšování všech vnitrostátních, dvoustranných a mnohostranných financujících zdrojů a mechanismů, využívají konsorcia, společné programy a souběžné financování a usilují o zapojení financujících zdrojů a mechanismů soukromého sektoru, včetně zdrojů nevládních organizací. Smluvní strany za tímto účelem plně využívají operativní mechanismy podle článku 14.5. Pro mobilizaci finančních zdrojů, které potřebují smluvní strany postižených rozvojových zemí k boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha, smluvní strany:a) racionalizují a posilují správu zdrojů, které jsou již přiděleny boji proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha, tím že je účinněji a účelněji využijí, posoudí jejich úspěchy a nedostatky, odstraní překážky pro jejich účinné využití, a pokud to bude nutné, změní zaměření programů s přihlédnutím k integrovaným dlouhodobým přístupům přijatým v souladu s touto úmluvou;b) v rámci řídících subjektů mnohostranných finančních institucí, zařízení a fondů, včetně regionálních rozvojových bank a fondů, poskytnou náležitou prioritu a pozornost podpoře smluvních stran postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, v činnostech urychlujících provádění úmluvy, a zejména akčních programů, které plní v rámci regionálních prováděcích příloh;c) zkoumají způsoby, jimiž by mohla být posílena regionální a subregionální spolupráce k podpoře snah na vnitrostátní úrovni.6. Ostatní smluvní strany jsou vybízeny k tomu, aby dobrovolně poskytly smluvním stranám postižených rozvojových zemí znalosti, schopnosti


text: a dovednosti a techniky vztahující se k desertifikaci a/nebo finanční zdroje.7. Plnému provádění závazků vyplývajících z této úmluvy pro smluvní strany postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, pomůže splnění závazků vyplývajících z této úmluvy pro smluvní strany vyspělých zemí, zejména jde-li o finanční zdroje a převod technologií. Při plnění svých závazků by měly smluvní strany vyspělých zemí brát ohled na to, že hospodářský a sociální rozvoj a vymýcení chudoby jsou prioritami smluvních stran postižených rozvojových zemí, zejména v Africe.Článek 21Finanční mechanismy1. Konference smluvních stran podpoří dostupnost finančních mechanismů a tyto mechanismy povzbudí, aby umožnily maximální dostupnost financování pro smluvní strany postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, pro provádění této úmluvy. Za tím účelem Konference smluvních stran mimo jiné zváží přijetí postupů a politik, které:a) usnadní poskytování potřebných finančních prostředků na vnitrostátní, subregionální, regionální a celosvětové úrovni pro činnosti podle příslušných ustanovení úmluvy;b) podpoří vícezdrojové financující přístupy, mechanismy a opatření a jejich posouzení v souladu s článkem 20;c) v zájmu usnadnění vzájemné koordinace pravidelně poskytují zúčastněným stranám a příslušným mezivládním a nevládním organizacím informace o dostupných zdrojích z fondů a o postupech financování;d) usnadní vytváření mechanismů, jakými jsou vnitrostátní desertifikační fondy, včetně těch, které zahrnují účast nevládních organizací, aby byly finanční zdroje ve smluvních stranách postižených rozvojových zemí rychle a účinně usměrněny na místní úroveň;e) posílí stávající fondy a finanční mechanismy na subregionální a regionální úrovni, zejména v Africe, k aktivnější podpoře provádění úmluvy.2. Konference smluvních stran se rovněž zasadí o to, aby byla prostřednictvím různých mechanismů v rámci systému Organizace spojených národů a prostřednictvím mnohostranných finančních institucí poskytnuta podpora činnostem na vnitrostátní, subregionální a regionální úrovni, které umožní stranám rozvojových zemí splnit jejich závazky v rámci úmluvy.3. Smluvní strany postižených rozvojových zemí využijí, případně ustanoví a/nebo posílí vnitrostátní koordinační mechanismy integrované do vnitrostátních rozvojových programů, které zabezpečí účinné využívání všech dostupných finančních zdrojů. Využijí rovněž participační postupy zahrnující nevládní organizace, místní skupiny a soukromý sektor při získávání finančních prostředků, při vypracování i provádění programů a při zajištění přístupu k financování skupin na místní úrovni. Tyto akce mohou být zlepšeny zvýšenou koordinací a pružným programováním ze strany poskytovatelů pomoci.4. Pro zvýšení účinnosti a výkonnosti stávajících finančních mechanismů se zřizuje Globální mechanismus na podporu akcí vedoucích k mobilizaci a usměrnění podstatných finančních zdrojů, včetně převodu technologií, v podobě grantu a/nebo na základě mírnějších či jiných podmínek, smluvním stranám postižených rozvojových zemí. Tento Globální mechanismus bude fungovat na základě pravomoci a pod vedením Konference smluvních stran a bude jí odpovědný.5. Konference smluvních stran určí na svém prvním řádném zasedání organizaci, která bude sídlem Globálního mechanismu. Konference smluvních stran a jí určená organizace dohodnou pro Globální mechanismus postupy, aby se zajistilo, že tento mechanismus mimo jiné:a) určuje a sestavuje přehled příslušných dvoustranných a mnohostranných kooperačních programů, které jsou k disposici pro provádění úmluvy;b) na požádání poskytne smluvním stranám rady o inovačních metodách financování a zdrojích finanční pomoci a o zlepšování koordinace činností spolupráce na vnitrostátní úrovni;c) poskytne zúčastněným stranám a příslušným mezivládním a nevládním organizacím informace o dostupných zdrojích financování a o způsobech financování


text: k usnadnění koordinace mezi nimi;d) bude předkládat Konferenci smluvních stran zprávy o své činnosti, počínaje jejím druhým řádným zasedáním.6. Na svém prvním zasedání dohodne Konference smluvních stran s organizací, kterou určila jako sídlo Globálního mechanismu, patřičné uspořádání jeho administrativní činnosti, a to při maximálním využití stávajících rozpočtových a personálních zdrojů.7. Na svém třetím řádném zasedání přezkoumá Konference smluvních stran politiky, postupy a činnosti Globálního mechanismu, který je jí odpovědný podle odstavce 4, s přihlédnutím k ustanovením článku 7. Na základě tohoto přezkoumání Konference smluvních stran zváží a přijme příslušná opatření.ČÁST IVINSTITUCEČlánek 22Konference smluvních stran1. Zřizuje se Konference smluvních stran.2. Konference smluvních stran je vrcholným subjektem úmluvy. V rámci svého zmocnění přijímá rozhodnutí potřebná k podpoře účinného provádění úmluvy. Zejména:a) pravidelně přezkoumává provádění úmluvy a fungování jejích institucionálních opatření s ohledem na zkušenosti získané na vnitrostátní, subregionální, regionální a mezinárodní úrovni a na základě vývoje vědeckých a technických poznatků;b) podporuje a usnadňuje výměnu informací o opatřeních přijatých smluvními stranami a určuje způsob a časový plán pro předávání informací, které mají být předloženy podle článku 26, posuzuje zprávy a na jejich základě přijímá doporučení;c) zřizuje pomocné subjekty, které jsou považovány za nezbytné pro provádění úmluvy;d) posuzuje zprávy předložené pomocnými subjekty a tyto subjekty usměrňuje;e) dohaduje a na základě konsensu přijímá jednací řád a finanční pravidla pro sebe i pro jakékoli pomocné subjekty;f) přijímá změny úmluvy v souladu s články 30 a 31;g) schvaluje program a rozpočet svých činností a činností pomocných subjektů a přijímá nezbytná opatření pro jejich financování;h) podle vhodnosti usiluje o spolupráci s příslušnými subjekty nebo agenturami, ať jsou vnitrostátní nebo mezinárodní, mezivládní či nevládní, a využívá jejich služeb a poskytovaných informací;i) podporuje a posiluje vztahy k jiným příslušným úmluvám, aniž by docházelo k duplicitě úsilí;j) vykonává další funkce, které by mohly být potřebné pro dosažení cílů úmluvy.3. Konference smluvních stran na základě konsensu přijme na svém prvním zasedání svůj jednací řád, který bude zahrnovat rozhodovací postupy ve věcech, které dosud nejsou zahrnuty v rozhodovacích postupech stanovených úmluvou. Takové postupy mohou zahrnovat stanovení kvalifikovaných většin požadovaných pro přijetí jednotlivých rozhodnutí.4. První zasedání Konference smluvních stran je svoláno prozatímním sekretariátem uvedeným v článku 35 a koná se nejpozději rok po dni vstupu této úmluvy v platnost. Pokud Konference smluvních stran nerozhodne jinak, koná se druhé, třetí a čtvrté řádné zasedání vždy po roce a pozdější řádná zasedání každé dva roky.5. Mimořádná zasedání Konference smluvních stran se konají v takových termínech, o kterých buď rozhodne Konference smluvních stran na řádném zasedání, nebo na písemnou žádost kterékoli smluvní strany, za předpokladu, že tuto žádost podpoří nejméně jedna třetina smluvních stran, a to do tří měsíců poté, co ji stálý sekretariát oznámí smluvním stranám.6. Na každém řádném zasedání zvolí Konference smluvních stran představenstvo. Struktura a funkce představenstva se stanoví jednacím řádem. Při ustavení představenstva se náležitá pozornost věnuje potřebě zajištění rovnoměrného geografického rozdělení a přiměřeného zastoupení smluvních stran postižených zemí, zejména v Africe.7. Organizace spojených národů, její specializované agentury a kterýkoli její členský stát nebo její pozorovatelé, kteří nejsou stranami úmluvy, mohou být zastoupeni


text: na zasedáních Konference smluvních stran jako pozorovatelé. Jakýkoli subjekt nebo agentura, vnitrostátní nebo mezinárodní, vládní nebo nevládní, kvalifikovaná v oblasti týkající se úmluvy, která oznámí stálému sekretariátu, že si přeje být zastoupena na zasedání Konference smluvních stran jako pozorovatel, může být přijata, pokud proti tomu nic nenamítá alespoň jedna třetina smluvních stran. Přijetí a účast pozorovatelů podléhá jednacímu řádu přijatému Konferencí smluvních stran.8. Konference smluvních stran může požádat příslušné vnitrostátní a mezinárodní organizace s náležitou odborností, aby jí poskytly informace týkající se čl. 16 písm. g), čl. 17 odst. 1 písm. c) a čl. 18 odst. 2 písm. b).Článek 23Stálý sekretariát1. Zřizuje se stálý sekretariát.2. Funkce stálého sekretariátu jsou tyto:a) připravovat zasedání Konference smluvních stran a jejích pomocných subjektů zřízených podle úmluvy a poskytovat jim požadované služby;b) shromažďovat a předávat zprávy, které mu budou předloženy;c) na požádání usnadňovat pomoc smluvním stranám postižených rozvojových zemí, zejména v Africe, při shromažďování a podávání informací požadovaných podle úmluvy;d) koordinovat činnosti se sekretariáty jiných příslušných mezinárodních subjektů a úmluv;e) uskutečňovat pod vedením Konference smluvních stran taková administrativní a smluvní opatření, která vyžadují účinné vykonávání jeho funkcí;f) připravovat zprávy o výkonu svých funkcí podle této úmluvy a předkládat je Konferenci smluvních stran;g) vykonávat další funkce sekretariátu, které případně stanoví Konference smluvních stran.3. Konference smluvních stran na svém prvním zasedání ustanoví stálý sekretariát a učiní opatření pro jeho působení.Článek 24Výbor pro vědu a technologii1. Zřizuje se Výbor pro vědu a technologii jako pomocný subjekt Konference smluvních stran, který poskytne informace a rady o vědeckých a technologických otázkách týkajících se boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha. Výbor se schází souběžně s řádnými zasedáními Konference smluvních stran, je multidisciplinární a otevřený účasti všech smluvních stran. Skládá se ze zástupců vlád příslušných v dané odborné oblasti. Konference smluvních stran rozhodne na svém prvním zasedání o okruhu úkolů výboru.2. Konference smluvních stran sestaví a udržuje seznam nezávislých odborníků s odborností a zkušeností v příslušných oborech. Seznam je založen na písemných návrzích smluvních stran s přihlédnutím k potřebě multidisciplinárního přístupu a širokého geografického zastoupení.3. Konference smluvních stran může v případě potřeby zřídit ad hoc panely odborníků, aby získala prostřednictvím výboru informace a rady o specifických otázkách týkajících se stavu poznání v oblastech vědy a technologie, které se týkají boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha. Tyto panely se skládají z odborníků, jejichž jména jsou vybrána ze seznamu, s přihlédnutím k potřebě multidisciplinárního přístupu a širokého geografického zastoupení. Odborníci mají vědecké zázemí a zkušenosti z terénu a jsou jmenováni Konferencí smluvních stran na doporučení výboru. Konference smluvních stran rozhodne o pravomocích a způsobu práce těchto panelů.Článek 25Vytváření sítě institucí, agentur a subjektů1. Výbor pro vědu a technologii vypracuje pod dohledem Konference smluvních stran ustanovení pro průzkum a vyhodnocení příslušných stávajících sítí, institucí, agentur, a subjektů, které by se chtěly stát jednotkami sítě. Tato síť podpoří provádění úmluvy.2. Na základě výsledků průzkumu a vyhodnocení uvedeného v odstavci 1 poskytne Výbor pro vědu a technologii Konferenci smluvních stran doporučení týkající se způsobů a prostředků k usnadnění a posílení tvorby sítí složených


text: z jednotek na místních, vnitrostátních a jiných úrovních, s cílem zajistit úkoly stanovené v článcích 16 až 19 této úmluvy.3. S přihlédnutím k těmto doporučením Konference smluvních stran:a) zjistí, které vnitrostátní, subregionální, regionální a mezinárodní jednotky jsou nejvhodnější pro vytvoření sítě a doporučí další postup a jeho časový plán; ab) zjistí, které jednotky jsou nevhodnější pro usnadnění a posílení tvorby výše uvedené sítě na všech úrovních.ČÁST VPOSTUPYČlánek 26Sdělování informací1. Prostřednictvím stálého sekretariátu předloží každá smluvní strana Konferenci smluvních stran k projednání na řádném zasedání zprávy o opatřeních přijatých pro provádění úmluvy. Konference smluvních stran stanoví časový plán pro předložení a formát takových zpráv.2. Smluvní strany postižených zemí poskytnou popis strategií přijatých podle článku 5 a jakýchkoli důležitých informací o jejich provádění.3. Smluvní strany postižených zemí, které provádějí akční programy podle článků 9 až 15, poskytnou podrobný popis programů a jejich provádění.4. Jakákoli skupina smluvních stran postižených zemí může vydat společné sdělení o opatřeních na subregionální a/nebo regionální úrovni v rámci akčních programů.5. Smluvní strany vyspělých zemí podají zprávu o opatřeních pro pomoc v přípravě a provádění akčních programů včetně informací o finančních zdrojích, které poskytly nebo poskytují v rámci úmluvy.6. Informace sdělené podle odstavců 1 až 4 předá stálý sekretariát co nejdříve Konferenci smluvních stran a všem příslušným pomocným subjektům.7. Na požádání usnadní Konference smluvních stran poskytnutí technické a finanční pomoci postiženým rozvojovým zemí, zejména v Africe, při shromažďování a sdělování informací v souladu s tímto článkem, jakož i při určování odborných a finančních potřeb, které souvisejí s akčními programy.Článek 27Opatření k řešení otázek provádění úmluvyKonference smluvních stran posoudí a přijme postupy a institucionální mechanismy pro řešení otázek, které se mohou při provádění úmluvy vyskytnout.Článek 28Urovnávání sporů1. Jakýkoli spor týkající se výkladu nebo uplatnění úmluvy řeší smluvní strany mezi sebou vyjednáváním či jinými mírovými prostředky, které si zvolí.2. Při ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení k úmluvě nebo kdykoli potom může smluvní strana, která není organizací regionální hospodářské integrace, písemně prohlásit v listině předložené depozitáři, že v případě jakéhokoli sporu, který se týká výkladu nebo uplatnění úmluvy, uznává jeden nebo oba následující způsoby urovnávání sporů jako závazné ve vztahu ke smluvní straně, která uznává stejný závazek:a) rozhodčí řízení v souladu s postupy, které co nejdříve přijme Konference smluvních stran v příloze;b) postoupení sporu Mezinárodnímu soudnímu dvoru.3. Smluvní strana, která je organizací regionální hospodářské integrace, může učinit obdobné prohlášení, pokud jde o rozhodčí řízení v souladu s postupem uvedeným v odst. 2 písm. a).4. Prohlášení učiněné podle odstavce 2 zůstává platné, dokud jeho platnost neskončí v souladu s podmínkami prohlášení nebo do tří měsíců po uložení jeho písemného odvolání u depozitáře.5. Pozbytím platnosti prohlášení, oznámení o zrušení nebo nové prohlášení žádným způsobem neovlivní řízení probíhající před rozhodčím soudem nebo Mezinárodním soudním dvorem, pokud se strany sporu nedohodnou jinak.6. Pokud strany sporu nepřijaly stejný postup nebo nepřijaly žádný postup podle odstavce 2 a pokud nebyly schopny urovnat svůj spor během dvanácti měsíců od té doby, kdy jedna ze stran oznámila druhé straně, že je mezi nimi spor, je spor předložen na žádost kterékoli


text: ze stran sporu ke smírčímu jednání v souladu s postupy co nejdříve přijatými Konferencí smluvních stran v příloze.Článek 29Status příloh1. Přílohy tvoří nedílnou součást úmluvy, a pokud není výslovně uvedeno jinak, je odkaz na úmluvu současně odkazem na všechny její přílohy.2. Smluvní strany vykládají ustanovení příloh způsobem, který je v souladu s jejich právy a povinnostmi podle článků této úmluvy.Článek 30Změny úmluvy1. Kterákoli smluvní strana může navrhnout změny úmluvy.2. Změny úmluvy se přijímají na řádném zasedání Konference smluvních stran. Znění jakékoli navrhované změny sdělí stálý sekretariát smluvním stranám nejméně šest měsíců před zasedáním, na němž je navržena k přijetí. Stálý sekretariát rovněž sdělí navrhované změny signatářům úmluvy.3. Smluvní strany vyvinou veškeré úsilí pro dosažení dohody o jakékoli navrhované změně úmluvy na základě konsensu. Pokud byly vyčerpány všechny snahy o konsensus a nebylo dosaženo žádné dohody, bude jako poslední možnost změna přijata dvoutřetinovou většinou smluvních stran přítomných a hlasujících na zasedání. Přijatou změnu sdělí stálý sekretariát depozitáři, který ji rozešle všem smluvních stranám k ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.4. Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení týkající se změny se uloží u depozitáře. Změna přijatá podle odstavce 3 vstoupí pro smluvní strany, které ji přijaly, v platnost devadesátým dnem po dni, kdy depozitář převezme listinu o ratifikaci, přijetí nebo schválení nebo o přistoupení nejméně od dvou třetin smluvních stran, které byly smluvními stranami v době přijetí změny.5. Změna vstupuje v platnost pro jakoukoli jinou smluvní stranu devadesátým dnem po dni, kdy výše uvedená smluvní strana uloží u depozitáře svou listinu o ratifikaci, přijetí nebo schválení nebo přistoupení týkající se uvedené změny.6. Pro účely výše uvedeného článku a článku 31 se "smluvními stranami přítomnými a hlasujícími" rozumějí smluvní strany, které jsou přítomny a hlasují kladně nebo záporně.Článek 31Přijetí a změny příloh1. Jakákoli dodatečná příloha k úmluvě a jakákoli změna přílohy musí být navržena a přijata v souladu s postupem pro změnu úmluvy uvedeným v článku 30, za předpokladu, že při přijetí dodatečné regionální prováděcí přílohy nebo změny jakékoli regionální prováděcí přílohy bude většina ustanovená uvedeným článkem zahrnovat dvoutřetinovou většinu hlasů přítomných a hlasujících smluvních stran výše uvedeného regionu. Přijetí nebo změnu přílohy sdělí depozitář všem smluvním stranám.2. Příloha, s výjimkou dodatečné regionální prováděcí přílohy, nebo změna přílohy, s výjimkou změny jakékoli regionální prováděcí přílohy, která byla přijata v souladu s odstavcem 1, vstupuje v platnost pro všechny strany úmluvy šestým měsícem po dni, kdy depozitář těmto smluvním stranám sdělí, že byla přijata výše uvedená příloha nebo změna, s výjimkou smluvních stran, které písemně oznámily depozitáři během této doby, že takovou přílohu nebo změnu nepřijímají. Pro smluvní strany, které stáhnou své oznámení o nepřijetí, vstoupí tato příloha nebo změna v platnost devadesátým dnem po dni, kdy depozitář obdrží vyrozumění o stažení takového oznámení.3. Dodatečná regionální prováděcí příloha nebo změna jakékoli regionální prováděcí přílohy, která byla přijata v souladu s odstavcem 1, vstupuje v platnost pro všechny strany úmluvy šestým měsícem po dni, kdy depozitář smluvním stranám sdělil, že byla taková příloha nebo změna přijata, s výjimkou:a) smluvní strany, která depozitáři v této šestiměsíční


text: lhůtě písemně oznámila, že nepřijímá výše uvedenou regionální prováděcí přílohu nebo změnu regionální prováděcí přílohy; v takovém případě tato příloha nebo změna vstupuje v platnost pro smluvní strany, které stáhnou svá oznámení o nepřijetí, devadesátým dnem po dni, kdy takové oznámení obdrží depozitář;b) smluvní strany, která učinila prohlášení týkající se dodatečné regionální prováděcí přílohy nebo změny regionální prováděcí přílohy v souladu s čl. 34 odst. 4; v takovém případě tato příloha nebo změna vstupuje pro tuto smluvní stranu v platnost devadesátým dnem po dni, kdy uloží u depozitáře svou listinu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení týkající se výše uvedené přílohy nebo změny.4. Pokud přijetí přílohy nebo změny přílohy zahrnuje změnu úmluvy, nevstupuje dotyčná příloha nebo změna přílohy v platnost, dokud nevstoupí v platnost změna úmluvy.Článek 32Hlasovací právo1. S výjimkou stanovenou v odstavci 2 má každá strana této úmluvy jeden hlas.2. Organizace regionální hospodářské integrace vykonávají ve věcech spadajících do jejich působnosti své hlasovací právo počtem hlasů, který se rovná počtu jejich členských států, které jsou stranami úmluvy. Taková organizace nevykonává své hlasovací právo, pokud kterýkoli z jejích členských států vykonává své právo a naopak.ČÁST VIZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 33PodpisTato úmluva je otevřena k podpisu v Paříži ve dnech 14. a 15. října 1994 pro členské státy Organizace spojených národů nebo jakékoli její specializované agentury a rovněž státy, které jsou statutární stranou Mezinárodního soudního dvora a pro organizace regionální hospodářské integrace. Poté zůstane otevřena k podpisu do 13. října 1995 v sídle Organizace spojených národů v New Yorku.Článek 34Ratifikace, přijetí, schválení a přistoupení1. Úmluva podléhá ratifikaci, přijetí, schválení a přistoupení ze strany států a organizací regionální hospodářské integrace. Bude otevřena k přistoupení ode dne následujícího po dni, kdy bude uzavřena k podpisu. Listiny o ratifikaci, přijetí, schválení a přistoupení se uloží u depozitáře.2. Každá organizace regionální hospodářské integrace, která se stane stranou této úmluvy, aniž by kterýkoli z jejích členských států byl stranou úmluvy, je vázána všemi povinnostmi úmluvy. Pokud jeden nebo více členských států takové organizace jsou rovněž stranami úmluvy, organizace a její členské státy rozhodnou o svých příslušných závazcích při vykonávání svých povinností podle této úmluvy. V takových případech organizace a členské státy nejsou oprávněny vykonávat práva podle úmluvy souběžně.3. Ve svých listinách o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení vyhlásí organizace regionální hospodářské integrace rozsah svých pravomocí ve věcech spravovaných úmluvou. Rovněž urychleně uvědomí depozitáře, který pak uvědomí smluvní strany, o jakýchkoli podstatných změnách v rozsahu jejich pravomocí.4. Ve své listině o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení může kterákoli smluvní strana prohlásit, že vůči ní vstupuje jakákoli dodatečná regionální příloha nebo změna jakékoli regionální prováděcí přílohy v platnost pouze po uložení listiny o její ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.Článek 35Dočasná opatřeníFunkce sekretariátu uvedené v článku 23 vykonává dočasně do doby ukončení prvního zasedání Konference smluvních stran sekretariát zřízený rezolucí Valného shromáždění Organizace spojených národů č. 47/188 ze dne 22. prosince 1992.Článek 36Vstup v platnost1. Úmluva vstupuje v platnost devadesátým dnem po dni uložení padesáté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.2. Pro každý stát nebo organizaci regionální hospodářské integrace, které


text: ratifikují, přijímají, schvalují nebo přistupují k úmluvě po uložení padesáté listiny o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení, vstupuje úmluva v platnost devadesátým dnem po dni, kdy takový stát nebo organizace regionální hospodářské integrace uloží svou listinu o ratifikaci, přijetí, schválení nebo přistoupení.3. Pro účely odstavců 1 a 2 jakákoli listina uložená organizací regionální hospodářské integrace se nepovažuje za dodatečnou k listinám uloženým členskými státy organizace.Článek 37VýhradyK této úmluvě nelze uplatňovat výhrady.Článek 38Odstoupení1. Kdykoli po uplynutí tří let ode dne, kdy pro smluvní stranu vstoupila úmluva v platnost, může dotyčná smluvní strana odstoupit od úmluvy písemným oznámením depozitáři.2. Každé takové odstoupení vstupuje v platnost po uplynutí jednoho roku ode dne, kdy depozitář převzal oznámení o odstoupení, nebo k pozdějšímu datu, které může být stanoveno v oznámení o odstoupení.Článek 39DepozitářDepozitářem úmluvy je generální tajemník Organizace spojených národů.Článek 40Platná zněníPrvopis této úmluvy v jazyce anglickém, arabském, čínském, francouzském, ruském a španělském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost, je uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této úmluvě své podpisy.V Paříži sedmnáctého června tisíc devět set devadesát čtyři.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IREGIONÁLNÍ PROVÁDĚCÍ PŘÍLOHA PRO AFRIKUČlánek 1Oblast působnostiTato příloha platí pro Afriku ve vztahu k jednotlivým smluvním stranám a ve shodě s úmluvou, zejména s článkem 7 této úmluvy, pro účel boje proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha v jejích suchých, polosuchých a suchých subhumidních oblastech.Článek 2ÚčelÚčelem této přílohy na vnitrostátních, subregionálních a regionálních úrovních v Africe a s přihlédnutím k jejím zvláštním podmínkám je:a) určovat opatření a úpravy včetně povahy a postupů pomoci poskytované smluvními stranami vyspělých zemí v souladu s příslušnými ustanoveními této úmluvy;b) zajistit účinné a praktické provádění úmluvy, které by odpovídalo podmínkám specifickým pro Afriku;c) podporovat procesy a činnosti spojené s bojem proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha v suchých, polosuchých a suchých subhumidních oblastech Afriky.Článek 3Zvláštní podmínky afrického regionuV rámci plnění svých závazků podle úmluvy přijmou smluvní strany při provádění této přílohy základní přístup, který bere v úvahu následující zvláštní podmínky Afriky:a) vysoký podíl suchých, polosuchých a suchých subhumidních oblastí;b) značný počet zemí a populací negativně postižených desertifikací a častým výskytem vážného sucha;c) velký počet postižených zemí, které leží ve vnitrozemí;d) značně rozšířená chudoba, která převládá ve většině postižených zemí, mezi nimiž je velký počet nejméně rozvinutých zemí, a jejich potřeba výrazné vnější pomoci ve formě grantů a půjček k uskutečňování rozvojových záměrů za výhodnějších podmínek;e) složité socioekonomické podmínky, obnovené zhoršujícími se a proměnlivými obchodními podmínkami, vnější zadluženost a politická nestabilita, která způsobuje vnitrostátní, regionální a mezinárodní migraci;f) silná závislost obživy populací na přírodních zdrojích jako prostředku přežití, což spolu s účinky demografických trendů a faktorů, slabou technologickou základnou a neudržitelnými výrobními postupy přispívá k vážné degradaci zdrojů;g) nedostatečné institucionální a právní rámce, slabá základna infrastruktury a nedostatečná vědecká, technická a vzdělávací kapacita, což vede k značným požadavkům na vytváření kapacit;h) ústřední role akcí v boji proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha v prioritách vnitrostátního rozvoje postižených afrických zemí.Článek 4Závazky a povinnosti smluvních stran afrických zemí1. V souladu se svými možnostmi


text: se smluvní strany afrických zemí zavazují:a) přijmout boj proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha jako ústřední strategii v úsilí o vymýcení chudoby;b) podporovat regionální spolupráci a integraci v duchu solidarity a partnerství založeném na společném zájmu v programech a činnostech boje proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha;c) racionalizovat a posílit stávající instituce zabývající se desertifikací a suchem a pokud možno zapojit další stávající instituce a zvýšit jejich výkonnost a také zajistit účinnější využívání zdrojů;d) podporovat výměnu informací o vhodných technologiích, znalostech, schopnostech a dovednostech mezi sebou;e) vypracovat preventivní plány pro zmírnění důsledků sucha v oblastech postižených desertifikací a/nebo suchem.2. Podle obecných a specifických povinností stanovených v článcích 4 a 5 úmluvy se smluvní strany postižených afrických zemí zaměří na:a) poskytnutí vhodných finančních přídělů ze státního rozpočtu v souladu s vnitrostátními podmínkami a možnostmi a s přihlédnutím k prioritám, které Afrika přiznává desertifikaci a/nebo suchu;b) podporu a posilování probíhajících reforem směrem k větší decentralizaci a změnám v držení zdrojů a také ke zvýšení účasti místních oby vatel a komunit;c) určení a uvolnění nových a dodatečných vnitrostátních finančních zdrojů a především rozšíření stávajících vnitrostátních schopností a prostředků pro uvolnění domácích finančních zdrojů.Článek 5Závazky a povinnosti smluvních stran vyspělých zemí1. V rámci plnění svých závazků podle článků 4, 6 a 7 úmluvy dají smluvní strany vyspělých zemí prioritu smluvním stranám postižených africkým zemím a v této souvislosti:a) pomáhají v boji proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha mimo jiné poskytnutím a/nebo usnadněním přístupu k finančním a/nebo jiným zdrojům a podporují, financují a/nebo usnadňují převod, přizpůsobení a přístup k vhodným technologií životním prostředí a znalostem, po vzájemné dohodě a v souladu s vnitrostátními politikami, s přihlédnutím k tomu, že přijaly vymýcení chudoby jako ústřední strategii;b) pokračují v přidělování významných zdrojů a/nebo ve zvyšování zdrojů pro boj proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha;c) pomáhají jim při posilování kapacit, aby jim umožnily zlepšit institucionální rámec a vědecké a technické schopnosti, shromažďování a analýzu informací a výzkum a vývoj pro účely boje proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha.2. Smluvní strany ostatních zemí mohou poskytovat technologii, vědomosti, znalosti vztahující se k desertifikaci a/nebo finanční zdroje smluvním stranám postižených afrických zemí na zásadě dobrovolnosti. Přenos takových vědomostí, znalostí a technik usnadňuje mezinárodní spolupráce.Článek 6Rámec strategického plánování pro udržitelný rozvoj1. Národní akční programy jsou ústřední a integrální částí širšího procesu formulace vnitrostátních politik pro udržitelný rozvoj smluvních stran postižených afrických zemí.2. Uskuteční se poradenský proces zahrnující příslušné úrovně veřejné správy, místního obyvatelstva, komunit a nevládních organizací, k usměrňování strategie pružného plánování, které umožní maximální účast místních obyvatel a komunit. Na žádost smluvní strany postižené africké země se mohou zapojit agentury pro dvoustrannou a mnohostrannou pomoc.Článek 7Časový plán přípravy akčních programůNež vstoupí tato úmluva v platnost, použijí smluvní strany afrických zemí ve spolupráci s ostatními členy mezinárodního společenství prozatímně a v možné míře ustanovení úmluvy, která se týkají přípravy vnitrostátních, subregionálních a regionálních akčních programů.Článek 8Obsah národních akčních programů1. V souladu s článkem 10 úmluvy zdůrazní celková strategie národních akčních programů integrované programy místního rozvoje pro postižené


text: oblasti, založené na jednání a na integraci strategií pro odstranění chudoby do úsilí boje proti desertifikaci a za zmírnění důsledků sucha. Programy jsou zaměřeny na posilování kapacity místních orgánů a na zajištění aktivní účasti místních populací, komunit a skupin s důrazem na vzdělávání a školení, mobilizaci nevládních organizací s průkaznou odborností a na posilování decentralizovaných struktur veřejné správy.2. Národní akční programy mají následující obecné rysy:a) při vypracování a provádění národních akčních programů využití nabytých zkušeností při boji proti desertifikaci a/nebo za zmírnění důsledků sucha, s přihlédnutím k sociálním, hospodářským a ekologickým podmínkám;b) určení faktorů, které přispívají k desertifikaci a/nebo suchu, zdrojů a kapacit dosažitelných a požadovaných a stanovení příslušných politik a institucionálních a jiných reakcí a opatření nutných k boji proti těmto jevům a/nebo za zmírnění jejich důsledků;c) zvýšení účasti místních obyvatel a komunit, včetně žen, farmářů a pastevců, kterým je svěřena větší odpovědnost za řízení.3. Národní akční programy rovněž obsahují:a) opatření ke zlepšení hospodářského prostředí se záměrem vymýcení chudoby:i) zvýšení příjmů a příležitostí k zaměstnání, zvláště pro nejchudší členy komunity:- rozvojem trhu pro zemědělské a živočišné produkty,- vytvářením finančních nástrojů, které vyhovují místním potřebám,- podporováním diverzifikace zemědělské produkce a zakládáním zemědělských podniků,- rozvojem hospodářských činností para-zemědělského nebo nezemědělského typu;ii) zlepšení dlouhodobých perspektiv venkovských hospodářství vytvářením:- pobídek pro výrobní investice a přístupu k výrobním prostředkům,- cenových a daňových politik a postupů podporujících hospodářský růst;iii) definování a uplatňování demografické a migrační politiky s cílem snížit tlak obyvatel na půdu;iv) podporu pěstování plodin odolných vůči suchu a používání integrovaného systému hospodaření na suchých půdách k zajištění potravinové bezpečnosti;b) opatření k ochraně přírodních zdrojů:i) zabezpečení integrované a udržitelné péče o přírodní zdroje zahrnující:- zemědělskou půdu a pastviny,- vegetační kryt a volně žijící živočichy,- lesy,- vodní zdroje a- biologickou rozmanitost;ii) školení se záměrem posílení veřejného povědomí a vzdělávacích kampaní o životním prostředí a rozšiřování technických poznatků vztahujících se k udržitelné péči o přírodní zdroje;iii) zajištění rozvoje a účinného využití různých zdrojů energie, podporu alternativních zdrojů energie, zejména sluneční energie, větrné energie a bioplynu a zvláštní opatření pro převod, získání a přizpůsobení příslušných technologií k zmírnění tlaku na křehké přírodní zdroje;c) opatření ke zlepšení institucionální organizace:i) definování rolí a odpovědností ústřední vlády a místních orgánů v rámci politiky plánování využití půdy;ii) podporu politiky aktivní decentralizace usměrňováním odpovědnosti za správu a rozhodování na místní orgány, podporu iniciativ a převzetí odpovědnosti místními komunitami a zřizování místních struktur;iii) úpravu institucionálního a regulačního rámce péče o přírodní zdroje, s cílem poskytnout místním obyvatelům jistotu užívání půdy;d) opatření pro zlepšení znalostí o desertifikaci:i) podporu výzkumu a shromažďování, zpracování a výměnu informací o vědeckých, technických a socioekonomických aspektech desertifikace;ii) zlepšování vnitrostátních kapacit ve výzkumu a ve shromažďování, zpracování, výměně a analýze informací s cílem lépe porozumět těmto jevům a převést výsledky analýzy do praxe;iii) podporu střednědobých a dlouhodobých studií:- o socioekonomických a kulturních trendech v postižených oblastech,- o kvalitativních a kvantitativních trendech v přírodních zdrojích,- o vzájemném působení mezi klimatem a desertifikací;e) opatření ke sledování a posuzování důsledků sucha:i) vývoj strategií k posuzování vlivu přirozené variability klimatu na regionální výskyty sucha