text:
která zkoušku provádí, použít alternativní metodu.
 8.2.9.4
 Síla k otevření úchytů ISOFIX, již je potřeba změřit, odpovídá síle potřebné k uvolnění prvního úchytu.
 8.2.9.5
 Zkouška se provede s novou sedačkou a zopakuje se se sedačkou, která prošla cyklickým postupem popsaným v bodě 7.2.6.
 8.3
 Kalibrace sedáku zkušebního stavu
 8.3.1
 Kalibrační zkouška sedáku zkušebního stavu se provádí u nového sedáku pro stanovení počátečních hodnot špičkového zpoždění při nárazu a pak po každé padesáté dynamické zkoušce nebo nejméně jednou měsíčně, podle toho, k čemu dojde dříve.
 8.3.2
 Postupy kalibrace a měření musí odpovídat poslední verzi normy ISO 6487; měřicí zařízení musí odpovídat specifikacím datového kanálu s filtrem kanálu třídy (CFC) 60.
 Na zkušebním zařízení určeném v příloze 17 tohoto předpisu se provedou 3 zkoušky základny stavu připraveného postupem popsaným v příloze 6 (pěna potažená textilií), 150 mm ± 5 mm od přední hrany sedáku na střednici a pak ve vzdálenosti 150 mm ± 5 mm na každou stranu od střednice.
 Sedák stavu umístěte svisle na pevný a rovný povrch. Zařízení umístěte svisle nad zkušební bod ve výšce 500 ± 5 mm a pak je uvolněte, aby volným pádem narazilo na povrch sedadla. Zaznamenejte křivku zpomalení.
 8.3.3
 Počáteční zaznamenané špičkové hodnoty pro zpomalení nárazu musí být 18 ± 3 g a následující zjištěné špičkové hodnoty se nesmí odchylovat o více než 15 % od původních hodnot.
 8.4
 Záznam dynamického chování
 8.4.1
 Aby bylo možné určit chování figuríny a její posunutí, musí se všechny dynamické zkoušky zaznamenávat podle následujících podmínek:
 8.4.1.1
 Podmínky pro filmování a záznam:
 a)
 frekvence je alespoň 500 snímků za sekundu;
 b)
 zkoušky se zaznamenají na film, video nebo nosič digitálních údajů.
 8.4.1.2
 Odhad nejistoty:
 Zkušební laboratoře musí mít k dispozici a používat postupy pro odhadování nejistoty při měření posunutí hlavy figuríny. Nejistota nesmí přesáhnout ± 25 mm.
 Vzory mezinárodních norem pro tyto postupy jsou EA-4/02 Evropské organizace pro akreditaci nebo ISO 5725:1994 nebo obecná metoda měření nejistoty.
 8.5
 Postupy měření musí odpovídat postupům určeným v nejnovějším vydání normy ISO 6487: 2002. Kmitočtová třída kanálu musí být:
 Typ měření
 CFC(FH)
 Mezní kmitočet (FN)
 Zrychlení vozíku
 60
 viz ISO 6487:2002 příloha A
 Zatížení pásu
 60
 viz ISO 6487:2002 příloha A
 Zrychlení hrudníku
 180
 viz ISO 6487:2002 příloha A
 Zrychlení hlavy
 1 000
 1 650
 Vzorkovací kmitočet musí být minimálně desetinásobkem kmitočtové třídy kanálu (tj. v instalacích s kmitočtovou třídou kanálu 1 000 to odpovídá minimálnímu vzorkovacímu kmitočtu přibližně 10 000 vzorků za sekundu na jeden kanál).
 9. ZKUŠEBNÍ PROTOKOLY PRO SCHVÁLENÍ TYPU A KVALIFIKACI VÝROBY
 9.1
 Ve zkušebním protokolu musí být zaznamenány výsledky všech zkoušek a měření, včetně následujících údajů o zkoušce:
 a)
 druh zařízení použitého při zkoušce (zařízení ke zkoušce zrychlením nebo zpomalením);
 b)
 celková změna rychlosti;
 c)
 rychlost vozíku bezprostředně před nárazem, jen u zařízení pracujících se zpomalením;
 d)
 křivka zrychlení nebo zpomalení v celém průběhu změny rychlosti vozíku a nejméně v průběhu 300 ms;
 e)
 čas (v ms), za který dosáhla hlava figuríny maximálního posuvu v průběhu dynamické zkoušky;
 f)
 tato kritéria pro figuríny: výsledné zrychlení hrudníku, svislé zrychlení


text:
hrudníku a jejich kumulativní doba trvání nad předepsané mezní hodnoty;
 g)
 poloha spony při zkouškách, jestliže se může měnit; a
 h)
 název a adresa laboratoře, kde byly zkoušky provedeny;
 i)
 každé porušení nebo přetržení.
 9.2
 Jestliže nebyla dodržena ustanovení týkající se kotevních úchytů obsažená v dodatku 3 k příloze 6 tohoto předpisu, musí být ve zkušebním protokolu popsáno, jak byl dětský zádržný systém namontován, a musí zde být uvedeny důležité úhly a rozměry.
 9.3
 Je-li dětský zádržný systém zkoušen ve vozidle nebo nosné konstrukci vozidla, musí se ve zkušebním protokolu uvést způsob připojení nosné konstrukce vozidla k vozíku, poloha dětského zádržného systému a sedadla a sklon opěradla sedadla.
 9.4
 Ve zkušebních protokolech pro schválení typu a kvalifikaci výroby se zaznamená kontrola značek a pokynů k montáži a používání.
 10. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU DĚTSKÉHO ZÁDRŽNÉHO SYSTÉMU
 10.1
 Každá změna dětského zádržného systému se oznámí schvalovacímu orgánu, který tento zádržný systém schválil. Tento orgán pak může buď:
 10.1.1
 usoudit, že změny zřejmě nemají znatelný nepříznivý vliv a že dětský zádržný systém v každém případě ještě splňuje požadavky, nebo
 10.1.2
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek další zkušební protokol.
 10.1.3
 Je-li požadován další zkušební protokol, srovnejte výsledky vodorovného vychýlení hlavy s nejhorším dříve zaznamenaným výsledkem:
 a)
 je-li vychýlení větší, je potřeba provést novou zkoušku kvalifikace výroby;
 b)
 je-li vychýlení menší, není třeba novou zkoušku kvalifikace výroby provádět.
 10.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení, s uvedením změn, se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 5.3.
 10.3
 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. KVALIFIKACE VÝROBY
 11.1
 Aby se zaručilo, že je systém výroby, který výrobce používá, uspokojivý, musí technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, provést zkoušky, aby ověřila shodnost výroby v souladu s bodem 11.2.
 11.2
 Ověření shodnosti výroby dětských zádržných systémů
 Výroba každého nově schváleného typu dětského zádržného systému „univerzální“, „polouniverzální“ a „omezené“ kategorie se musí podrobit zkouškám kvalifikace výroby. Podle bodu 10.1.3 může být předepsána dodatečná kvalifikace výroby.
 Za tímto účelem technická zkušebna, která provedla schvalovací zkoušky, nebo technická zkušebna určená tím schvalovacím orgánem, který bude udělovat schválení, nebo schvalovací orgán sám z první výrobní šarže náhodně vybere 5 dětských zádržných systémů.
 Šest jednotek vzorku může být náhodně vybráno v případě, že za podmínky pro provedení zkoušky popsané v bodě 11.2.1.1 jsou zvoleny podmínky bodu 7.1.4.4.1.2.3 výše.
 První výrobní šarží se rozumí výroba první série obsahující alespoň 50 a nejvýše 5 000 dětských zádržných systémů.
 11.2.1
 Dynamické zkoušky
 11.2.1.1
 Pět dětských zádržných systémů se musí podrobit dynamické zkoušce předepsané bodem 8.1.3. Technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, zvolí podmínky, které během dynamických zkoušek pro schválení typu způsobily maximální vodorovné vychýlení hlavy, avšak kromě podmínek předepsaných bodem 7.1.4.4.1.2.3 výše, který se týká pouze zkoušek v konfiguraci bez 100mm tyče, a bodem 7.1.4.1.10.1.2 výše. Všech pět dětských zádržných systémů

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
se zkoušce podrobí za stejných podmínek.
 Pokud se alespoň při jedné z pěti provedených zkoušek dětský zádržný systém dotkne tyče, provede se další zkouška za podmínek popsaných v bodě 7.1.4.4.1.2.3 výše, který se týká zkoušky bez 100mm tyče. Tato zkouška se nepoužije při výpočtu popsaném v bodě 11.2.1.3 písm. a) níže.
 11.2.1.2
 U každé zkoušky předepsané v bodě 11.2.1.1 se změří vodorovné vychýlení hlavy a zrychlení hrudi.
 11.2.1.3
 a)
 Výsledky měření maximálního vodorovného vychýlení hlavy musí splňovat následující dvě podmínky:
 žádná hodnota nepřesáhne 1,05 L a
 X + S nepřesáhne L,
 kde:
 L = předepsaná mezní hodnota
 X = střední hodnota
 S = standardní odchylky hodnot
 b)
 Výsledky měření zrychlení hrudníku musí odpovídat požadavkům bodu 7.1.4.2.1 a kromě toho se na výsledné hodnoty měření zrychlení hrudníku po dobu 3 ms uplatní také podmínka X + S v bodě 11.2.1.3 písm. a) (podle bodu 7.1.4.2.1) a tyto hodnoty se zaznamenají pouze pro informaci.
 11.2.2
 Kontrola značek
 11.2.2.1
 Technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, ověří, zda značky odpovídají požadavkům bodu 4.
 11.2.3
 Kontrola návodu pro montáž a návodu k užívání
 11.2.3.1
 Technická zkušebna, která provedla zkoušky pro schválení typu, ověří, zda návod pro montáž a návod k užívání odpovídají požadavkům bodu 15.
 12. SHODNOST VÝROBY A RUTINNÍ ZKOUŠKY
 Postupy k zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 1 dohody (E/ECE/TRANS/505/Rev.6), přičemž musí být splněny následující požadavky:
 12.1
 Každý dětský zádržný systém schválený dle tohoto předpisu musí být vyroben tak, aby byl shodný se schváleným typem tím, že splní požadavky stanovené v bodech 6 až 8 výše.
 12.2
 Musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shodnosti výroby stanovené v příloze 16 tohoto předpisu.
 12.3
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním závodě. Běžná četnost těchto ověření je dvakrát ročně.
 13. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 13.1
 Schválení pro dětské zádržné systémy udělené podle tohoto předpisu může být odňato, jestliže některý dětský zádržný systém opatřený údaji uvedenými v bodě 5.4 neobstojí při namátkových kontrolách popsaných v bodě 11 nebo pokud není shodný se schváleným typem.
 13.2
 Pokud strana Dohody, která používá tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně informovat ostatní smluvní strany, které tento předpis používají, oznámením na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 14. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 14.1
 Jestliže držitel schválení ukončí výrobu určitého typu dětského zádržného systému schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat schvalovací orgán, který schválení udělil. Po obdržení tohoto sdělení musí tento orgán informovat ostatní strany Dohody, které používají tento předpis, oznámením na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 15. NÁVOD K POUŽÍVÁNÍ
 15.1
 Ke každému dětskému zádržnému systému musí být připojen návod v jazyce země, ve které bude zařízení prodáváno, s tímto obsahem:
 15.2
 Návod k instalaci musí obsahovat tyto body:
 15.2.1
 Pro „univerzální“ kategorii dětského zádržného systému musí být při prodeji, i bez odstranění obalu, dobře viditelný tento štítek:
 Oznámení
 Toto je „univerzální“ dětský zádržný systém. Je schválen podle předpisu OSN č. 44, série změn 04,


text:
pro obecné použití ve vozidlech a vyhovuje pro většinu, ale ne pro všechna sedadla ve vozidle.
 Správnou instalaci lze očekávat, jestliže výrobce vozidla v příručce prohlašuje, že do vozidla je možné umístit „univerzální“ dětský zádržný systém pro tuto věkovou skupinu.
 Tento dětský zádržný systém je klasifikován jako „univerzální“ za podmínek přísnějších než podmínky, které byly použity pro dřívější konstrukce, jež nejsou označeny tímto upozorněním.
 V případě pochybností se poraďte s výrobcem nebo prodejcem dětského zádržného systému.
 15.2.2
 U „omezené“ a „polouniverzální“ kategorie dětských zádržných systémů musí být při prodeji alespoň u fyzické verze i bez odstranění obalu dobře viditelné tyto informace:
 Tento dětský zádržný systém je určen pro „omezené/polouniverzální“ použití a je vhodný pro montáž na místa k sezení následujících vozidel:
 VOZIDLO
 VPŘEDU
 VZADU
 Vnější
 Střední
 (Model)
 Ano
 Ano Ne
 Pro umístění tohoto dětského zádržného systému mohou být také vhodná místa k sezení v ostatních vozidlech. V případě pochybností se poraďte s výrobcem nebo prodejcem dětského zádržného systému.
 15.2.3
 U kategorie dětských zádržných systémů pro „určité vozidlo“ musí být při prodeji dětských zádržných systémů i bez odstranění obalu uvedena zřetelně viditelná informace o tom, pro které vozidlo je systém určen.
 15.2.4
 Jsou-li pro tyto systémy požadovány bezpečnostní pásy pro dospělé, musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelný tento text:
 „Vhodné pouze pro schválená vozidla, která jsou vybavena břišními / tříbodovými / statickými pásy / pásy s navíječem, které jsou schváleny podle předpisu OSN č. 16 nebo jiných rovnocenných norem.“ (Nehodící se škrtněte.) (Nehodící se škrtněte.)
 V případě zádržných systémů „brašna na přenášení dítěte“ musí být přiložen seznam brašen na přenášení dítěte, pro které je zařízení vhodné.
 15.2.5
 Výrobce dětského zádržného systému musí na krabici obalu uvést adresu ve fyzické nebo digitální formě, na které si může zákazník písemně vyžádat další informace o instalaci dětského zádržného systému do určitých vozidel.
 15.2.6
 Způsob instalace musí být znázorněn fotografiemi a/nebo velmi zřetelnými nákresy.
 15.2.7
 Uživatel musí být poučen, že pevné části a plastové součásti dětského zádržného systému musí být umístěny a namontovány tak, aby za běžného užívání vozidla nemohly být zachyceny pohyblivým sedadlem nebo dveřmi vozidla.
 15.2.8
 Uživatel musí být upozorněn na to, že brašna na přenášení dítěte se musí umístit kolmo k podélné ose vozidla.
 15.2.9
 V případě dětských zádržných systémů směřujících dozadu musí být zákazník upozorněn, aby toto zařízení neužíval na místech k sezení, která jsou vybavena aktivním čelním airbagem. Tato informace musí být při prodeji zřetelně viditelná i bez odstranění obalu.
 15.2.10
 Pro kategorii „speciální zádržný systém“ musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelná tato informace:
 Tento „speciální zádržný systém“ je konstruován tak, aby poskytoval dodatečnou oporu dětem, které mají potíže se správným sezením v běžných sedačkách. O vhodnosti tohoto zádržného systému pro vaše dítě se vždy poraďte s lékařem.
 15.2.11
 U dětského zádržného systému ISOFIX musí být při prodeji i bez odstranění obalu dobře viditelný tento štítek:
 Oznámení
 1.
 Toto je DĚTSKÝ ZÁDRŽNÝ SYSTÉM ISOFIX. Je schválen podle předpisu OSN č. 44, série změn 04, pro všeobecné použití ve vozidlech vybavených kotevním systémem


text:
ISOFIX.
 2.
 Může být instalován do vozidel s místy schválenými jako místa ISOFIX (jak je popsáno v příručce pro uživatele vozidla), v závislosti na kategorii dětského zádržného systému a přípravku pro sedadlo vozidla.
 3.
 Hmotnostní skupina a velikostní třída ISOFIX, pro kterou je tento systém určen, je: .........
 15.3
 Návod k použití musí obsahovat tyto body:
 15.3.1
 hmotnostní skupiny a připevnění, pro něž je zařízení určeno:
 15.3.2
 je-li zařízení užíváno ve spojení s bezpečnostním pásem pro dospělé, uvést bezpečnostní pás, který se má použít, a následující formulaci: Vhodné pouze k používání ve vozidlech uvedených v seznamu, jsou-li vybavena bezpečnostními pásy: břišní/tříbodový/statický/s navíječem, které jsou schváleny podle předpisu OSN č. 16 nebo podle jiných rovnocenných norem. (Nehodící se škrtněte.)
 15.3.3
 Způsob používání musí být znázorněn fotografiemi a/nebo velmi zřetelnými nákresy. Sedačky, které se mohou použít jako směřující dopředu i jako směřující dozadu, se musí označit jasným upozorněním, že zařízení se musí používat s orientací směřující dozadu, dokud se nepřekročí stanovená hodnota hmotnosti dítěte nebo jiné rozměrové kritérium.
 15.3.4
 Musí být jasně vysvětlen způsob ovládání spony a seřizovacích zařízení.
 15.3.5
 Musí být doporučeno, aby všechny popruhy přidržující zádržné zařízení k vozidlu byly utaženy a aby všechny popruhy zadržující dítě byly seřízeny podle těla dítěte a nebyly zkrouceny.
 15.3.6
 Musí být zdůrazněno, že je důležité, aby břišní popruh byl nasazen tak nízko, aby pevně zachycoval pánev.
 15.3.7
 Musí být doporučeno, aby zařízení bylo vyměněno, jestliže již bylo vystaveno silnému namáhání při nehodě.
 15.3.8
 Musí být uveden návod na čištění.
 15.3.9
 Uživatel musí být upozorněn na nebezpečí vyplývající z provedení jakýchkoli změn nebo doplnění zařízení bez schválení schvalovacím orgánem a na nebezpečí vyplývající z nedůsledného dodržování montážních návodů, které dodává výrobce dětského zádržného systému.
 15.3.10
 Není-li sedačka opatřena textilním potahem, musí být doporučeno, aby byla sedačka chráněna před slunečním zářením, poněvadž jinak by mohla být pro pokožku dítěte příliš horká.
 15.3.11
 Musí být doporučeno nenechávat děti v dětských zádržných systémech bez dozoru.
 15.3.12
 Musí být doporučeno, aby všechna zavazadla nebo jiné předměty, které by pravděpodobně mohly při srážce způsobit zranění, byly řádně zajištěny.
 15.3.13
 Dále musí být uvedena tato doporučení:
 a)
 Dětský zádržný systém se nesmí používat bez potahu.
 b)
 Potah sedadla se nesmí nahradit žádným jiným potahem, než doporučil výrobce, protože potah představuje nedílnou součást vlastností zařízení.
 15.3.14
 Návod musí obsahovat text nebo schematický nákres udávající, jak může uživatel rozpoznat nevyhovující polohu spony bezpečnostního pásu pro dospělé vzhledem k nejvíce zatíženým místům styku na zádržném zařízení. V případě pochybností musí být uživatel odkázán na výrobce dětského zádržného systému.
 15.3.15
 Jestliže dětský zádržný systém umožňuje alternativní místo styku přenášející zatížení, musí být jasně popsáno jeho použití. Uživatel musí být informován, jak má posuzovat, zda použití této alternativní dráhy je vyhovující. V případě pochybností musí být uživatel odkázán na výrobce dětského zádržného systému. Uživatel musí být jasně informován o tom, že má začít instalovat dětský zádržný systém na místech k sezení, která jsou v příručce pro uživatele vozidla zařazena do kategorie „univerzální“, za použití hlavní dráhy pásu.
 15.3.16
 Musí být učiněna opatření, aby návod mohl


text:
být trvale na dětském zádržném systému po celou dobu jeho životnosti nebo aby byl v případě zabudovaných zádržných zařízení v příručce k vozidlu.
 15.3.17
 Výslovná výstraha musí varovat proti použití míst styku přenášejících zatížení jiných, než která jsou popsána v návodu k užívání a vyznačena na dětském zádržném systému.
 15.3.18
 U dětského zádržného systému ISOFIX se uvede pokyn, že je třeba si přečíst příručku výrobce vozidla.
 16. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 16.1
 Smluvní stany dohody, které používají tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy pověřených technických zkušeben a orgánů schválení typu, které udělují schválení a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení, vydaná v jiných státech.
 17. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 17.1
 Ode dne vstupu série změn 03 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 17.2
 Po uplynutí 12 měsíců od data vstupu v platnost musí smluvní strany, které používají tento předpis, udělovat schválení EHK pouze tehdy, pokud typ dětského zádržného systému splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 17.3
 Po dobu 12 měsíců od data vstupu v platnost série změn 03 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, pokračovat v udělování schválení typu pro ty dětské zádržné systémy, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 17.4
 Ve stejném časovém období dvanácti měsíců nesmějí smluvní strany, které používají tento předpis, odmítnout rozšíření schválení uděleného podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 17.5
 Od data vstupu v platnost série změn 03 se ustanovení přílohy 16 tohoto předpisu použijí také pro dětská zádržná zařízení, která už byla schválena podle série změn 02.
 17.6
 Počínaje datem vstupu v platnost série změn 03 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat prodej typu dětských zádržných zařízení, která nesplňují požadavky bodů 6.2.2 a 6.2.14 série změn 03.
 17.7
 Po uplynutí 36 měsíců od data vstupu v platnost série změn 03 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat prodej dětských zádržných systémů, které nesplňují požadavky série změn 03 tohoto předpisu.
 17.8
 Od data vstupu v platnost doplňku 2 k sérii změn 03 musí být všechna nová dětská zádržná zařízení vyrobena ve shodě s tímto předpisem opatřena štítkem požadovaným bodem 4.5 tohoto předpisu.
 17.9
 Ode dne vstupu série změn 04 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 17.10
 Po uplynutí dvanácti měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 musí smluvní strany, které používají tento předpis, udělit schválení pouze tehdy, pokud typ dětského zádržného systému splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 04.
 17.11
 Po dobu 12 měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, pokračovat v udělování schválení typu pro ty dětské zádržné systémy, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 17.12
 Po dobu 36 měsíců od data vstupu


text:
v platnost série změn 04 nesmějí smluvní strany, které používají tento předpis, odmítnout udělit rozšíření schválení podle předchozích sérií změn tohoto předpisu.
 17.13
 Po uplynutí 48 měsíců od data vstupu v platnost série změn 04 smějí smluvní strany, které používají tento předpis, zakázat prodej dětských zádržných systémů, které nesplňují požadavky série změn 04 tohoto předpisu.
 17.14
 Po šesti měsících od data vstupu v platnost doplňku 4 k sérii změn 04 se ruší platnost schválení udělených podle série změn 03 a 04 dětským zádržným systémům skupin 0, 0+ a I, pokud tyto systémy nesplňují požadavky bodů 6.1.11 nebo 6.1.12.
 17.15
 Od data vstupu doplňku 4 k sérii změn 04 v platnost mohou odchylně od povinností smluvních stran v době přechodných opatření podle bodu 17.14 a na základě prohlášení Evropského společenství v době jeho přístupu k Dohodě z r. 1958 (Oznámení o uložení C.N.60.1998.TREATIES-28) členské státy Evropského společenství zakázat uvádění na trh dětských zádržných systémů, které nesplňují požadavky doplňku 4 k sérii změn 04 tohoto předpisu.
 17.16
 Od 1. září 2017 nesmí být podle tohoto předpisu udělena žádná nová schválení pro integrální dětské zádržné systémy skupin 0, 0 + a 1, které jsou vybaveny „úchyty ISOFIX“ (jak jsou specifikovány v bodě 6.3.2 tohoto předpisu). Do 1. září 2020 se výše uvedené nevztahuje na dětské zádržné systémy pro více skupin, jež jsou rovněž schváleny pro skupinu 2 a vyšší.
 17.17
 Od 1. září 2020 nesmí být podle tohoto předpisu udělena žádná rozšíření typu pro integrální dětské zádržné systémy skupin 0, 0 + a I, které jsou vybaveny „úchyty ISOFIX“ (jak jsou specifikovány v bodě 6.3.2 tohoto předpisu). Do 1. září 2022 se to nevztahuje na dětské zádržné systémy, které jsou součástí skupinových dětských zádržných systémů, jež jsou rovněž schváleny pro skupinu 2 a vyšší.
 17.18
 Od 1. září 2019 se podle tohoto předpisu nesmí udělit žádná nová schválení pro neintegrální třídu dětských zádržných systémů skupiny 2 nebo skupiny 2/3 směřujících dopředu. Do 1. září 2020 se to nevztahuje na dětské zádržné systémy, které jsou součástí skupinových dětských zádržných systémů, jež jsou rovněž schváleny pro skupinu 1 a vyšší.
 17.19
 Od 1. září 2023 se podle tohoto předpisu nesmí udělit žádná rozšíření pro neintegrální třídu dětských zádržných systémů skupiny 2 nebo skupiny 2/3 směřujících dopředu. Do 1. září 2022 se to nevztahuje na dětské zádržné systémy, které jsou součástí skupinových dětských zádržných systémů, jež jsou rovněž schváleny pro skupinu 1 a vyšší.
 17.20
 Od 1. září 2020 se podle tohoto předpisu nesmí udělit žádná nová schválení pro dětské zádržné systémy jiné skupiny než skupiny 3.
 17.21
 Od 1. září 2022 se podle tohoto předpisu nesmí udělit žádná rozšíření pro dětské zádržné systémy jiné skupiny než skupiny 3.
 (1) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev. 6 - http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Univerzálním dětským zádržným systémem ISOFIX se rozumí dopředu směřující dětské zádržné systémy pro použití ve vozidlech, která jsou v určitých bodech vybavena systémem kotevních úchytů ISOFIX a kotevním úchytem pro horní


text:
upínání.
 (3) Polouniverzálním dětským zádržným systémem ISOFIX se rozumí:
 —
 dopředu směřující zádržné systémy s podpěrou nebo
 —
 dozadu směřující zádržné systémy vybavené podpěrou nebo popruhem na horním upínání pro použití ve vozidlech, která jsou v určitých bodech vybavena systémem kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevním úchytem pro horní upínání,
 —
 nebo dozadu směřující dětské zádržné systémy, které jsou opřeny o přístrojovou desku, pro použití na předním sedadle spolujezdce vybaveném systémem kotevních úchytů ISOFIX
 —
 nebo bočně směřující dětský zádržný systém ISOFIX případně vybavený antirotačním zařízením určený pro použití ve vozidlech, která jsou v určitých bodech vybavena systémem kotevních úchytů ISOFIX a případně kotevním úchytem pro horní upínání.
 (4) Nová schválení a rozšíření se udělí v souladu s body 17.16 až 17.21.
 (5) Při použití figuríny novorozence se nepoužijí limity zrychlení hrudníku, protože není vybavena přístroji.
 (6) Figurína novorozence není vybavena žádnou břišní vložkou. Proto je posouzení průniku do břicha možné pouze na základě subjektivní analýzy.
 (7) Pokud není uvedeno jinak, neplatí dovolené odchylky rozměrů pro mezní hodnoty.
 Rozsah rozměrů (mm)
 nižší než 6
 6 až 30
 31 až 120
 121 až 315
 316 až 1 000
 více než 1 000
 Dovolená odchylka (mm)
 ±0,5
 ±1
 ±1,5
 ±2
 ±3
 ±4
 Dovolené odchylky úhlů, pokud není stanoveno jinak: ±1°
 (*1) Při kalibraci má být brzdná dráha 650 ± 30 mm.
 (*2) Při kalibraci má být brzdná dráha 275 ± 20 mm.
 (8) g = 9,81 m/s2.
 PŘÍLOHA 1
 Sdělení
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 vydal:
 Název správního orgánu
 ...
 ...
 ...
 ve věci: (2)
 udělení schválení,
 rozšíření schválení,
 odmítnutí schválení,
 odnětí schválení,
 definitivního ukončení výroby
 zádržného zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech podle předpisu OSN č. 44.
 Schválení č. ...
 Rozšíření č ...
 1.1
 Dopředu směřující dětské zádržné zařízení / dozadu směřující dětské zádržné zařízení / brašna na přenášení dítěte;
 1.2
 Integrální/neintegrální/dílčí/přídavný sedák
 1.3
 Typ pásu:
 (pro dospělé) tříbodový pás
 (pro dospělé) břišní pás
 speciální typ pásu/navíječe
 1.4
 Jiné znaky: souprava sedačky / nárazový štít ...
 2.
 Obchodní název nebo značka ...
 3.
 Označení dětského zádržného systému výrobcem ...
 4.
 Jméno výrobce ...
 5.
 Jméno jeho případného zástupce ...
 6.
 Adresa ...
 7.
 Předáno ke schválení dne ...
 8.
 Technická zkušebna provádějící schvalovací zkoušky ...
 9.
 Druh zařízení: zpomalení/zrychlení (2)
 10.
 Datum zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou ...
 11.
 Číslo zkušebního protokolu vydaného touto zkušebnou ...
 12.
 Schválení uděleno / rozšířeno / odmítnuto / odňato2 pro používání ve skupinách 0, 0+, I, II nebo III a pro použití jako zařízení kategorie univerzální / polouniverzální / omezená / určité vozidlo nebo pro použití jako „speciální zádržný systém“, poloha ve vozidle
 13.
 Místo a druh označení ...
 14.
 Místo ...
 15.
 Datum ...
 16.
 Podpis ...
 17.
 K tomuto sdělení jsou připojeny následující dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení:
 a)
 výkresy, schémata a plány dětského zádržného systému, popřípadě včetně všech navíječů, soupravy sedačky, nárazového štítu, jimiž je vybaven;
 b)
 výkresy, schémata a plány nosné konstrukce vozidla a nosné konstrukce sedadla, jakož i seřizovacího systému a úchytů, popřípadě včetně zařízení


text:
k pohlcování energie, jímž je vybaveno;
 c)
 fotografie dětského zádržného systému a/nebo nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla;
 d)
 návody k montáži a užívání;
 e)
 seznam modelů vozidel, pro něž je zádržné zařízení určeno.
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila / rozšířila / odmítla / odňala (viz ustanovení o schválení v předpise).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 Uspořádání značek schválení
 Dětský zádržný systém opatřený výše uvedenou značkou schválení je zařízením způsobilým k instalaci do jakéhokoliv vozidla a použitelným pro hmotnostní rozsah 9–36 kg (skupiny I–III); je schváleno v Nizozemsku (E4) pod č. 042439. Toto číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu pro schvalování zádržných zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech („dětský zádržný systém“) ve znění série změn 04.
 Dětský zádržný systém opatřený výše uvedenou značkou schválení je zařízením, které nesmí být instalováno do libovolného vozidla a které je použitelné pro hmotnostní rozsah 9–25 kg (skupina I–II); je schváleno v Nizozemsku (E4) pod č. 042450. Toto číslo schválení udává, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu pro schvalování zádržných zařízení pro dětské cestující v motorových vozidlech („dětský zádržný systém“) ve znění série změn 04.
 Poznámka:
 Číslo schválení a doplňkový symbol (doplňkové symboly) musí být umístěn(y) v blízkosti kružnice nad písmenem „E“ nebo pod ním, popřípadě vlevo nebo vpravo od něho. Číslice čísla schválení musí být na stejné straně od písmene „E“ a musí být stejně orientovány. Doplňkový symbol (doplňkové symboly) musí být umístěn(y) protilehle k číslu schválení. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 PŘÍLOHA 3
 Uspořádání zařízení na zkoušení odolnosti proti prachu
 (rozměry v milimetrech)
 PŘÍLOHA 4
 Zkouška odolnosti proti korozi
 1. Zkušební zařízení
 1.1
 Zařízení se skládá z mlžné komory, zásobníku solného roztoku, přívodu vhodně upraveného stlačeného vzduchu, jedné nebo několika rozprašovacích trysek, podstavců na vzorky, zařízení k vyhřívání komory a potřebného ovládacího ústrojí. Rozměry a bližší podrobnosti konstrukce zařízení jsou volitelné za předpokladu, že jsou splněny zkušební podmínky.
 1.2
 Je důležité zajistit, aby kapky roztoku, shromažďující se na stropě nebo krytu komory, nepadaly na zkušební vzorky.
 1.3
 Kapky roztoku padající ze zkušebních vzorků se nesmějí vracet do zásobníku k opětnému rozprašování.
 1.4
 Zařízení nesmí být zhotoveno z materiálů ovlivňujících korozní účinky mlhy.
 2. Umístění zkušebních vzorků v mlžné komoře
 2.1
 Vzorky, s výjimkou navíječů, musí být podepřeny nebo zavěšeny v úhlu v rozmezí od 15° do 30° od svislice a pokud možno rovnoběžně s hlavním směrem vodorovného proudění mlhy komorou, v závislosti na převládajících zkoušených plochách.
 2.2
 Navíječe musí být podepřeny nebo zavěšeny tak, aby osy cívky k ukládání popruhu byly kolmé k hlavnímu směru vodorovného proudění mlhy komorou. Otvor pro průchod popruhu v navíječi musí rovněž směřovat v tomto hlavním směru.
 2.3
 Každý vzorek musí být umístěn tak, aby se mlha mohla na všech vzorcích volně usazovat.
 2.4
 Jednotlivé vzorky se umístí tak, aby solný roztok neodkapával z jednoho vzorku na druhý.
 3. Solný roztok
 3.1
 Solný roztok se připraví rozpuštěním 5 ± 1 hmotnostních dílů chloridu sodného v


text:
95 dílech destilované vody. Touto solí musí být chlorid sodný, v podstatě prostý niklu a mědi a obsahující v suchém stavu nejvýše 0,1 % jodidu sodného a nejvýše 0,3 % všech nečistot.
 3.2
 Roztok musí být takový, aby měl, zachycený po rozprášení při 35 °C, hodnotu pH v rozmezí 6,5 až 7,2.
 4. Stlačený vzduch
 4.1
 Stlačený vzduch přiváděný k trysce nebo tryskám k rozprašování solného roztoku musí být prostý oleje a nečistot a jeho tlak musí být udržován v rozmezí od 70 kN/m2 do 170 kN/m2.
 5. Podmínky v mlžné komoře
 5.1
 V oblasti expozice v mlžné komoře musí být udržována teplota 35 ± 5 °C. Dále se do ní umístí nejméně dva vhodné jímače mlhy, aby se zabránilo shromažďování kapek roztoku pocházejících ze zkoušených vzorků nebo z jiných zdrojů. Jímače musí být umístěny v blízkosti zkušebních vzorků, a to jeden co nejblíže k některé z trysek a druhý co nejdále ode všech trysek. Mlha musí být taková, aby se z každých 80 cm2 vodorovné jímací plochy v každém jímači získalo 1,0 ml až 2,0 ml roztoku za hodinu, měřeno průměrem za dobu nejméně 16 hodin.
 5.2
 Tryska nebo trysky musí být směřovány nebo usměrňovány tak, aby rozprašovací proud nezasahoval přímo zkoušené vzorky.
 PŘÍLOHA 5
 Zkouška odolnosti proti oděru a zkouška mikroprokluzu
 Příklad a
 Příklad b
 Poznámka: F = 10 ±0,1 N, lze zvýšit až na F = 60 ±0,5 N
 Kde α a β odpovídají úhlům ve skutečném (trojrozměrném) provedení.
 Zatížení 50 N na zkušebním zařízení musí být vertikálně vedeno tak, aby se pás nerozhoupal ani nekroutil. Úchyt musí být spojen se závažím působícím silou 50 N stejným způsobem jako ve vozidle.
 PŘÍLOHA 6
 Popis zkušebního vozíku
 1. Zkušební vozík
 1.1
 Pro zkoušení dětských zádržných systémů musí mít vozík nesoucí jen sedadlo hmotnost větší než 380 kg. Pro zkoušení dětských zádržných systémů u kategorie určitých vozidel musí mít vozík s připevněnou nosnou konstrukcí vozidla hmotnost větší než 800 kg.
 2. Měřicí projekční plocha
 2.1
 K vozíku je pevně připojena měřicí projekční plocha, na níž je jasně vyznačena čára meze posuvu, aby bylo možno z fotografických záznamů zjistit, zda bylo splněno kritérium posuvu vpřed.
 3. Sedadlo
 3.1
 Sedadlo je konstruováno takto:
 3.1.1
 Pevné uchycené opěradlo, jehož rozměry jsou uvedeny v dodatku 1 této přílohy. Dolní a horní část je vyrobena z trubky o průměru 20 mm.
 3.1.2
 Pevný sedák, jehož rozměry jsou uvedeny v dodatku 1 k této příloze. Zadní část sedáku je vyrobena z tuhého plechu, jehož horní okraj je vyztužen trubkou o průměru 20 mm. Přední část sedáku je také vyztužena trubkou o průměru 20 mm.
 3.1.3
 K umožnění přístupu ke konzolám kotevních úchytů musí být v zadní části sedáku vytvořeny otvory, které jsou popsány v dodatku 1 této přílohy.
 3.1.4
 Šířka sedadla musí být 800 mm.
 3.1.5.
 Opěradlo a sedák musí být pokryty polyuretanovou pěnou, jejíž vlastnosti jsou uvedeny v tabulce 1. Rozměry sedáku jsou uvedeny v dodatku 1 k této příloze.
 Tabulka 1
 Hustota podle ISO 485 (kg/m3)
 40 –0/+5
 Únosnost podle ISO 2439B (N)


text:
p – 25 procent
 p – 40 procent
 125
 155
 Koeficient únosnosti podle ISO 3386 (kPa)
 Prodloužení při přetržení podle ISO 1798 (%)
 4
 180
 Pevnost v tahu podle ISO 1798 (kPa)
 100
 Trvalé přetvoření tlakem při zkoušce podle ISO 1856 (%)
 3
 3.1.6
 Polyuretanová pěna musí být pokryta látkou chránící proti slunci, která je vyrobena z polyakrylátového vlákna s vlastnostmi uvedenými v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Specifická hmotnost (g/m2)
 290
 Pevnost v tahu podle DIN 53587 na zkušebním vzorku šířky 50 mm:
 v podélném směru (kg):
 v příčném směru (kg):
 120
 80
 3.1.7
 Potah sedadla a opěradla (1)
 3.1.7.1
 Pěnový sedák je vyroben z pěnového bloku (800 x 575 x 135 mm) tak, že jeho tvar (viz obrázek 1 dodatku 1 k této příloze) odpovídá tvaru spodní hliníkové desky podle obrázku 2 dodatku 1 této přílohy.
 3.1.7.2
 Do spodní desky je vyvrtáno šest otvorů tak, aby mohla být přišroubována na zkušební vozík. Otvory jsou vyvrtány podél nejdelší strany desky po třech na každé straně a jejich poloha závisí na konstrukci vozíku. Do otvorů se vloží šest šroubů. Doporučuje se šrouby přilepit na desku vhodným lepidlem. Potom se šrouby přitáhnou maticemi.
 3.1.7.3
 Potahový materiál (1 250 x 1 200 mm, viz obrázek 3 dodatku 1 k této příloze) se ustřihne kolmo k šířce tak, aby nebylo možné materiál po potažení přeložit. Mezi okraji potahového materiálu by měla vzniknout mezera přibližně 100 mm. Materiál se proto ustřihne na délku přibližně 1 200 mm.
 3.1.7.4
 Potahový materiál se označí kolmo k šířce dvěma čarami. Čáry se vyznačí ve vzdálenosti 375 mm od střednice potahového materiálu. (Viz obrázek 3 dodatku 1 k této příloze)
 3.1.7.5
 Pěnový sedák se umístí spodní stranou vzhůru na potah, se spodní hliníkovou deskou nahoře.
 3.1.7.6
 Potah se na obou bocích napne, až se označené čáry dostanou na hranu hliníkové desky. U každého šroubu se potah částečně nařízne a přetáhne přes šrouby.
 3.1.7.7
 V místě drážek ve spodní desce a v pěně se potah nařízne.
 3.1.7.8
 Potah se nalepí na hliníkovou desku pružným lepidlem. Matice se před nalepením odšroubují.
 3.1.7.9
 Volné části potahového materiálu na bocích se přehnou na desku a také se přilepí.
 3.1.7.10
 Volné části potahového materiálu v drážkách se přehnou dovnitř a přilepí se pevnou páskou.
 3.1.7.11
 Pružné lepidlo musí schnout nejméně 12 hodin.
 3.1.7.12
 Opěradlo sedadla se pokryje přesně stejným způsobem jako sedák, pouze čáry na potahovém materiálu (1 250 x 850 mm) se vyznačí ve vzdálenosti 320 mm od střednice materiálu.
 3.1.8
 Čára Cr je totožná s průsečnicí mezi horní rovinou sedáku a přední rovinou opěradla sedadla.
 3.2
 Zkouška zařízení směřujících dozadu
 3.2.1
 Na vozík se připevní zvláštní rám k podepření dětského zádržného systému, jak je znázorněno na obrázku 1.
 3.2.2
 Na vozík se připevní ocelová trubka, která při zatížení 5 000 N ± 50 N působícím vodorovně na střed trubky nevyvolá posuv větší než 2 mm.
 3.2.3
 Trubka má rozměr: 500 x 100 x 90 mm.
 Rozměry v mm
 3.3
 Podlahová část vozíku
 3.3.1
 Podlahová část vozíku je vyrobena z ploché kovové desky


text:
jednotné tloušťky a z jediného materiálu, viz obrázek 2 v dodatku 3 k této příloze.
 3.3.1.1
 Podlahová část vozíku je k němu pevně namontována. Výška podlahové části vozíku vzhledem k projekčnímu bodu na ose Cr, rozměr X (2) na obrázku 2, se nastaví tak, aby splňovala požadavky bodu 7.1.4.1.9.
 3.3.1.2
 Podlahová část vozíku se navrhne tak, aby tvrdost povrchu nebyla pod úrovní 120 HB podle normy EN ISO 6506-1:1999.
 3.3.1.3
 Podlahová část vozíku musí být odolná vůči soustředěnému svislému tlaku 5 kN, aniž by došlo ke svislému pohybu o více než 2 mm vzhledem k ose Cr či k jakémukoli trvalému poškození.
 3.3.1.4
 Podlahová část vozíku má povrchovou hrubost nepřevyšující hodnotu Ra 6,3 podle normy ISO 4287:1997.
 3.3.1.5
 Podlahová část vozíku se navrhne tak, aby po dynamické zkoušce dětského zádržného systému podle tohoto předpisu nevzniklo žádné trvalé poškození.
 4. Brzdné zařízení
 4.1
 Toto zařízení se skládá z dvou shodných rovnoběžně uspořádaných tlumičů nárazu.
 4.2
 Je-li to nutné, použije se pro každé zvýšení jmenovité hmotnosti o 200 kg jeden další tlumič. Každý tlumič se skládá z:
 4.2.1
 vnějšího pláště tvořeného ocelovou trubkou;
 4.2.2
 polyuretanové trubice pohlcující energii;
 4.2.3
 leštěné ocelové hlavice ve tvaru olivy, vnikající do tlumiče, a
 4.2.4
 tyče a nárazové desky.
 4.3
 Rozměry jednotlivých částí tohoto tlumiče jsou vyznačeny na schématu uvedeném v dodatku 2 k této příloze.
 4.4
 Vlastnosti tlumicího materiálu jsou uvedeny v tabulce 3 a tabulce 4 této přílohy.
 4.5
 Dříve, než se úplné brzdné zařízení použije ke kalibračním zkouškám popsaným v příloze 7 tohoto předpisu, musí se udržovat po dobu nejméně 12 hodin při teplotě od 15 °C do 25 °C. Brzdné zařízení musí při zkoušce každého typu splňovat požadavky na vlastnosti stanovené v dodatcích 1 a 2 k příloze 7. U dynamických zkoušek dětského zádržného systému musí být úplné brzdné zařízení udržováno po dobu nejméně 12 hodin při stejné teplotě, s dovolenou odchylkou ±2 °C, jako u kalibrační zkoušky. Jakékoli jiné zařízení vedoucí k rovnocenným výsledkům je přípustné.
 Tabulka 3
 Vlastnosti tlumicího materiálu „A“
 (3)
 (Metoda ASTM D 735, pokud není uvedeno jinak.)
 Tvrdost A podle Shoreho:
 95 ± 2 při teplotě 20 °C ± 5 °C
 Mez pevnosti:
 Ro ≥ 350 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení:
 Ao ≥ 400 %
 Modul
 při poměrném prodloužení 100 %:
 ≥ 110 kg/cm2
 při poměrném prodloužení 300 %:
 ≥ 240 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736):
 5 hodin při –55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B):
 22 hodin při 70 °C ≤ 45 %
 Hustota při 25 °C:
 1,05 až 1,10
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ±3
 mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM, olej č. 1)
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ±4
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM, olej


text:
č. 3)
 70 hodin při 100 °C:
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty Ro
 1 týden při 70 °C:
 prodloužení: pokles < 20 % hodnoty Ao
 Tabulka 4
 Vlastnosti tlumicího materiálu „B“
 (Metoda ASTM 2000 (1980), pokud není uvedeno jinak.)
 Tvrdost A podle Shoreho:
 88 ± 2 při teplotě 20 °C ± 5 °C
 Mez pevnosti:
 Ro ≥ 300 kg/cm2
 Nejmenší poměrné prodloužení:
 Ao ≥ 400 %
 Modul
 při poměrném prodloužení 100 %:
 ≥ 70 kg/cm2
 při poměrném prodloužení 300 %:
 ≥ 130 kg/cm2
 Křehkost při nízkých teplotách (metoda podle ASTM D 736):
 5 hodin při –55 °C
 Trvalá deformace tlakem (metoda B):
 22 hodin při 70 °C ≤ 45 %
 Hustota při 25 °C:
 1,08 až 1,12
 Stárnutí na vzduchu (metoda ASTM D 573 (1981)):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ±3
 mez pevnosti: pokles < 10 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 hmotnost: pokles < 1 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979), olej č. 1):
 70 hodin při 100 °C:
 Tvrdost podle Shoreho: maximální odchylka ±4
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 10 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 5 %
 Ponoření do oleje (metoda ASTM D 471 (1979), olej č. 3):
 70 hodin při 100 °C:
 mez pevnosti: pokles < 15 % hodnoty Ro
 prodloužení: pokles < 15 % hodnoty Ao
 objem: nabobtnání < 20 %
 Ponoření do destilované vody:
 mez pevnosti: pokles < 35 % hodnoty R
 1 týden při 70 °C:
 prodloužení: pokles < 20 % hodnoty Ao
 Dodatek 1 přílohy 6
 Rozměry v mm
 Dodatek 2 přílohy 6
 Brzdné zařízení
 Rozměry pro čelní náraz (v mm)
 *
 Tento rozměr se může pohybovat v rozmezí 43 až 49 mm
 Rozměry v mm
 Rozměry v mm
 Rozměry pro čelní náraz (v mm)
 Dodatek 3 přílohy 6
 Uspořádání a používání kotevních úchytů na zkušebním vozíku
 1.
 Kotevní úchyty musí být rozmístěny, jak je znázorněno na níže uvedeném obrázku.
 Při uchycování normalizovaného upevňovacího kování do kotevních úchytů v bodech A a B nebo B0 se kování připevní šroubem v příčném vodorovném směru vzhledem k povrchu nakloněnému dovnitř a bude se moci volně otáčet kolem své osy.
 2.
 Dětský zádržný systém kategorií „univerzální“ a „omezená“ musí používat následující kotevní body:
 2.1
 pro dětské zádržné systémy používající břišní pásy: body A a B;
 2.2
 pro dětské zádržné systémy používající břišní a diagonální pásy: body A, BO a C.
 2.3
 pro dětské zádržné systémy používající úchyt ISOFIX: nejzadnější body H1 a H2.
 3.
 Kotevní úchyty A, B a/nebo (nejzadnější) H1 H2 a D se používají pro dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jen jeden přídavný horní kotevní úchyt.
 4.
 Kotevní úchyty A, B a/nebo (nejzadnější) H1 H2, E a F se používají pro dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jen jeden přídavný horní kotevní úchyt.
 5.
 Kotevní úchyty R1, R2,


text:
R3, R4 a R5 jsou přídavná ukotvení pro dozadu směřující dětské zádržné systémy kategorie „polouniverzální“, mající jeden nebo více přídavných kotevních úchytů (viz bod 8.1.3.5.3 tohoto předpisu).
 6.
 S výjimkou bodu C (který představuje polohu průvlaku na sloupku), body, které odpovídají uspořádání kotevních úchytů, označují polohu připevnění konců pásu k vozíku, popřípadě k snímači zatížení. Nosná konstrukce kotevních úchytů musí být tuhá. Horní kotevní úchyty se nesmí v podélném směru posunout o více než 0,2 mm při zatížení silou 980 N. Vozík musí být zkonstruován tak, aby při zkoušce nedošlo k trvalým přetvořením nosných částí kotevních úchytů.
 7.
 Pro brašny na přenášení dítěte ve skupině 0 lze použít buď bod A1 a/nebo bod B1 podle specifikace výrobce zádržných systémů. Body A1 a B1 jsou umístěny na příčné přímce procházející bodem R1 ve vzdálenosti 350 mm od R1.
 8.
 Pro zkoušení dětských zádržných systémů kategorií „univerzální“ a „omezená“ se nainstaluje na zkušební sedadlo normalizovaný pás s navíječem podle přílohy 13. Popruh použitý mezi navíječem a upevňovacím kováním A1 normalizovaného bezpečnostního pásu se pro každou dynamickou zkoušku obnoví.
 9.
 Pro zkoušení dětských zádržných systémů s horním upínáním se použijí kotevní úchyty G1 nebo G2.
 10.
 U dětských zádržných systémů používajících podpěru vybere technická zkušebna kotevní úchyty, které se použijí podle bodů 2, 3, 4 nebo 5 výše, a podpěra se nastaví podle bodu 7.1.4.1.9 tohoto předpisu.
 (1) Specifikace materiálů použitých u tohoto postupu lze získat od TNO (Výzkumný ústav silničních vozidel), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft, Nizozemsko.
 (2) Rozměr X je 210 mm s rozpětím pro seřízení ± 70 mm.
 (3) Příslušnou normu ASTM lze získat na adrese: ASTM, 1916 Race Street, Philadelphia, PA 19 103, Spojené státy americké.
 PŘÍLOHA 7
 Křivka zpomalení nebo zrychlení vozíku v závislosti na čase
 Ve všech případech musí postupy kalibrace a měření odpovídat postupům stanoveným v mezinárodní normě ISO 6487:2002; měřicí zařízení musí odpovídat specifikaci datového kanálu s třídou kmitočtu kanálu (CFC) 60.
 Dodatek 1 přílohy 7
 Křivka zpomalení nebo zrychlení vozíku v závislosti na čase
 Čelní náraz
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Zrychlení (g)
 Dolní křivka
 Zrychlení (g)
 Horní křivka
 0
 -
 10
 20
 0
 -
 50
 20
 28
 65
 20
 -
 80
 -
 28
 100
 0
 -
 120
 -
 0
 Čelní náraz podle předpisu OSN č. 44
 Doplňkový segment (viz bod 8.1.3.1.1.3.2 tohoto předpisu) se použije jen u zařízení pracujícího se zrychlením.
 Dodatek 2 přílohy 7
 Křivka zpomalení nebo zrychlení vozíku v závislosti na čase
 Náraz zezadu
 Definice jednotlivých křivek
 Čas (ms)
 Zrychlení (g)
 Dolní křivka
 Zrychlení (g)
 Horní křivka
 0
 -
 21
 10
 0
 10
 7
 -
 20
 14
 -
 37
 14
 -
 52
 7
 -
 52
 0
 70
 -
 21
 70
 -
 0
 Náraz zezadu podle předpisu OSN č. 44
 Doplňkový segment (viz bod 8.1.3.1.1.3.2 tohoto předpisu) se použije jen u zařízení pracujícího se zrychlením.
 PŘÍLOHA 8
 Popis figurín
 1. Obecně
 1.1
 Figuríny předepsané v tomto předpisu jsou popsány v dodatcích 1 až 3 této přílohy a v technické dokumentaci vypracované v TNO (Výzkumný ústav silničních vozidel), Schoemakerstraat 97, 2628 VK Delft,


text:
Nizozemsko.
 1.2
 Jiné figuríny lze použít za předpokladu, že:
 1.2.1
 jejich rovnocennost může být uspokojivě prokázána schvalovacímu orgánu a
 1.2.2
 jejich použití je zaznamenáno ve zkušebním protokolu a ve formuláři sdělení podle přílohy 1 tohoto předpisu.
 Dodatek 1 přílohy 8
 Popis figurín dětí ve věku 9 měsíců a 3, 6 a 10 roků
 1. Obecně
 Rozměry a hmotnosti níže popsaných figurín jsou založeny na antropometrii 50. percentilu dětí ve věku 9 měsíců a 3, 6 a 10 roků.
 1.2
 Figuríny se skládají z kovové a polyesterové kostry s polyuretanovými odlitky částí těla.
 1.3
 Schematický nákres figuríny naleznete na obrázku 9.
 2. Konstrukce
 2.1 Hlava
 2.1.1
 Hlava je zhotovena z polyuretanu a vyztužena kovovými pásy. Uvnitř hlavy je možno instalovat měřicí zařízení na polyamidovém bloku v těžišti.
 2.2 Obratle
 2.2.1
 Krční obratle
 2.2.1.1
 Krk je zhotoven z pěti polyuretanových prstenců s jádrem z polyamidových prvků. Blok atlas-axis je zhotoven z polyamidu.
 2.2.2
 Bederní obratle
 2.2.2.1
 Pět bederních obratlů je zhotoveno z polyamidu.
 2.3 Hrudník
 2.3.1
 Kostra hrudníku se skládá z rámu z ocelových trubek, k němuž jsou připevněny ramenní klouby. Páteř se skládá z ocelového lana se čtyřmi koncovkami se závity.
 2.3.2
 Kostra je potažena polyuretanem. Měřicí zařízení může být uloženo v dutině hrudníku.
 2.4 Končetiny
 2.4.1
 Horní a dolní končetiny jsou rovněž zhotoveny z polyuretanu vyztuženého kovovými prvky v podobě čtyřhranných trubek, pásů a desek. Kolena a lokty jsou opatřeny seřiditelnými kloubovými spoji. Paže a stehna jsou připojeny seřiditelnými kulovými klouby.
 2.5 Pánev
 2.5.1
 Pánev je zhotovena z polyesteru vyztuženého skleněnými vlákny a rovněž potažena polyuretanem.
 2.5.2
 Tvar horní části pánve, který je důležitý pro určení citlivosti na zatížení břicha, je co nejvíce přizpůsoben tvaru dětské pánve.
 2.5.3
 Kyčelní klouby jsou umístěny přímo pod pánví.
 2.6 Montáž figuríny
 2.6.1
 Krk-hrudník-pánev
 2.6.1.1
 Bederní obratle a pánev jsou našroubovány na ocelové lano a jejich napnutí je seřizováno maticí. Krční obratle jsou namontovány a seřizovány stejným způsobem. Jelikož se ocelové lano nesmí v hrudníku volně pohybovat, nesmí být možné seřizovat napnutí bederních obratlů od krku a naopak.
 2.6.2
 Hlava-krk
 2.6.2.1
 Hlava se může smontovat s krkem a seřizovat svorníkem s maticí procházejícím blokem atlas-axis.
 2.6.3
 Trup-končetiny
 2.6.3.1
 Horní a dolní končetiny se mohou připevnit k trupu a seřizovat pomocí kulových kloubů.
 2.6.3.2
 U kloubů horních končetin jsou koule spojeny s trupem; u kloubů dolních končetin jsou spojeny s dolními končetinami.
 3. Hlavní parametry
 3.1 Hmotnost
 Tabulka 1
 Konstrukční část
 Hmotnost v kg podle věkových skupin
 9 měsíců
 3 roky
 6 let
 10 let
 Hlava + krk
 Trup
 Horní část paže (2x)
 Dolní část paže (2x)
 Horní část nohy (2x)
 Dolní část nohy (2x)
 2,20 ±0,10
 3,40 ±0,10
 0,70 ±0,05
 0,45 ±0,05
 1,40 ±0,05
 0,85 ±0,05
 2,70 ±0,10
 5,80 ±0,15
 1,10 ±0,05
 0,70 ±0,05
 3,00 ±0,10
 1,70 ±0,10
 3,45 ±0,10
 8,45 ±0,20
 1,85 ±0,10
 1,15 ±0,05
 4,10 ±0,15
 3,00 ±0,10
 3,60 ±0,10
 12,30 ±0,30
 2,00 ±0,10
 1,60 ±0,10
 7,50 ±0,15
 5,00 ±0,15
 Celkem
 9,00 ±0,20
 15,00 ±0,30
 22,00 ±0,50
 32,00 ±0,70
 3.2 Základní rozměry
 3.2.1
 Základní rozměry podle obrázku 1 této přílohy jsou uvedeny


text:
v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Č.
 Rozměry
 Rozměry v mm podle věkových skupin
 9 měsíců
 3 roky
 6 let
 10 let
 1
 Zadní strana hýždí – přední strana kolene
 195
 334
 378
 456
 2
 Od zadní části hýždí k podkolenní jamce, vsedě
 145
 262
 312
 376
 3
 Od těžiště figuríny k sedadlu
 180
 190
 190
 200
 4
 Obvod hrudníku
 440
 510
 500
 660
 5
 Hloubka hrudníku
 102
 125
 135
 142
 6
 Vzdálenost mezi lopatkami
 170
 15
 230
 295
 7
 Šířka hlavy
 125
 137
 141
 141
 8
 Délka hlavy
 166
 174
 175
 181
 9
 Obvod kyčle, vsedě
 10
 590
 668
 780
 10
 Obvod kyčle, vstoje (není znázorněno)
 70
 550
 628
 740
 11
 Hloubka kyčlí, vsedě
 125
 147
 168
 180
 12
 Šířka kyčlí, vsedě
 166
 206
 229
 255
 13
 Šířka krku
 60
 71
 79
 89
 14
 Od lokte k povrchu sedáku
 135
 155
 155
 186
 15
 Šířka v ramenou
 216
 249
 295
 345
 16
 Výška očí (vsedě)
 350
 460
 536
 625
 17
 Výška vsedě
 450
 560
 636
 725
 18
 Výška ramene, vsedě
 280
 335
 403
 483
 19
 Od chodidla k podkolenní jamce, vsedě
 125
 205
 283
 355
 20
 Výška těla (není znázorněna)
 708
 980
 1 166
 1 376
 21
 Výška stehna, vsedě
 70
 85
 95
 106
 4. Seřízení kloubů
 4.1 Obecně
 4.1.1
 Aby se dosáhlo opakovatelnosti výsledků při používání figurín, je nutné stanovit a seřizovat tření v jednotlivých kloubech, napětí v krčním a bederním lanu a tuhost břišní vložky.
 4.2 Seřizování krčního lana
 4.2.1
 Trup položte zády na vodorovnou plochu.
 4.2.2
 Připevněte úplnou soupravu krku bez hlavy.
 4.2.3
 Utáhněte napínací matici na bloku atlas-axis.
 4.2.4
 Protáhněte vhodnou tyč nebo svorník blokem atlas-axis.
 4.2.5
 Povolujte napínací matici, až blok atlas-axis, za působení zatížení 50 N na tyč nebo šroub procházející blokem atlas-axis směřující dolů, poklesne o 10 ± 1 mm (viz obrázek 2).
 4.3 Kloub atlas-axis
 4.3.1
 Trup položte zády na vodorovnou plochu.
 4.3.2
 Připevněte úplnou soupravu krku a hlavy.
 4.3.3
 Utáhněte šroub se seřizovací maticí procházející hlavou a blokem atlas-axis, když je hlava ve vodorovné poloze.
 4.3.4
 Povolujte seřizovací matici, až se hlava začne pohybovat (viz obrázek 3).
 4.4 Kyčelní kloub
 4.4.1
 Položte pánev její přední částí na vodorovnou plochu.
 4.4.2
 Připevněte horní část nohy bez dolní části nohy.
 4.4.3
 Utáhněte seřizovací matici, přičemž horní část nohy je ve vodorovné poloze.
 4.4.4
 Povolujte seřizovací matici, až se horní část nohy začne pohybovat.
 4.4.5
 Kyčelní klouby je třeba v počáteční fázi často kontrolovat vzhledem k problémům se „záběhem“ (viz obrázek 4).
 4.5 Kolenní kloub
 4.5.1
 Umístěte horní část nohy do vodorovné polohy.
 4.5.2
 Připevněte dolní část nohy.
 4.5.3
 Utáhněte seřizovací matici kolenního kloubu, přičemž dolní část nohy je ve vodorovné poloze.
 4.5.4
 Povolujte seřizovací matici, až se dolní část nohy začne pohybovat (viz obrázek 5).
 4.6 Ramenní kloub
 4.6.1
 Uveďte trup do vzpřímené polohy.
 4.6.2
 Připevněte horní část paže bez dolní části paže.
 4.6.3
 Utáhněte seřizovací matice ramenního kloubu, přičemž horní část paže je ve vodorovné poloze.
 4.6.4
 Povolujte seřizovací matice, až se horní část paže začne pohybovat (viz obrázek 6).
 4.6.5
 Ramenní


text:
klouby je třeba v počáteční fázi často kontrolovat vzhledem k problémům se „záběhem“.
 4.7 Loketní kloub
 4.7.1
 Uveďte paži do svislé polohy.
 4.7.2
 Připevněte dolní část paže.
 4.7.3
 Utáhněte seřizovací matici loketního kloubu, přičemž dolní část paže je ve vodorovné poloze.
 4.7.4
 Povolujte seřizovací matici, až se dolní část paže začne pohybovat (viz obrázek 7).
 4.8 Bederní lano
 4.8.1
 Smontujte horní část trupu, bederní obratle, dolní část trupu, břišní vložku, lano a pružinu.
 4.8.2
 Utahujte matici k seřizování lana v dolní části trupu, až je pružina stlačena na 2/3 své nezatížené délky (viz obrázek 8).
 4.9 Kalibrace břišní vložky
 4.9.1
 Obecně
 4.9.1.1
 Zkouška se provádí pomocí vhodného napínacího stroje.
 4.9.2
 Břišní vložka se položí na tuhý blok stejné délky a šířky jako má bederní páteř. Tloušťka tohoto bloku musí být vůči tloušťce páteře nejméně dvojnásobná (viz obrázek 9).
 4.9.3
 Působí se počátečním zatížením 20 N.
 4.9.4
 Působí se konstantním zatížením 50 N.
 4.9.5
 Vychýlení břišní vložky po 2 minutách musí být:
 u figuríny pro
 9 měsíců:
 11,5 mm ±2,0 mm
 3 roky:
 11,5 mm ±2,0 mm
 6 let:
 13,0 mm ±2,0 mm
 10 let:
 13,0 mm ±2,0 mm
 5. Přístroje
 5.1 Obecně
 5.1.1
 Kalibrační a měřicí postupy jsou založeny na mezinárodní normě ISO 6487 (1980).
 5.2 Instalace akcelerometru v hrudníku
 Akcelerometr se nainstaluje do chráněné dutiny v hrudníku.
 5.3 Indikace průniku do břicha
 5.3.1
 Na přední část bederních obratlů se tenkou lepicí páskou svisle připevní vzorek z modelovací hmoty.
 5.3.2
 Deformace modelovací hmoty nemusí nutně znamenat, že došlo k průniku.
 5.3.3
 Vzorky z modelovací hmoty musí mít stejnou délku a šířku jako bederní páteř; tloušťka vzorků musí být 25 mm ± 2 mm.
 5.3.4
 Smí se použít jen modelovací hmota dodaná s figurínami.
 5.3.5
 Teplota modelovací hmoty při zkoušce musí být 30 °C ± 5 °C.
 Dodatek 2 přílohy 8
 Popis figuríny „novorozence“
 1.
 Figurína Q0 (1)
 2.
 Figurína P0
 Figurína P0 pochází z roku 1987 (doplněk 1 k sérii změn 02) a je popsána níže.
 Figurína se skládá z hlavy, trupu a horních a dolních končetin, které tvoří jeden celek. Trup, horní a dolní končetiny tvoří jednolitý výlisek ze Sorbothanu pokrytý kůží z PVC, který má pružnou ocelovou páteř. Hlavu tvoří výlisek z polyuretanové pěny, která je pokrytá kůží z PVC a je trvale připevněna k trupu. Figurína je oblečena do přiléhavé elastické soupravy z bavlny a polyesteru.
 Rozměry a rozložení hmotnosti figuríny odpovídají 50. percentilu novorozenců a jsou uvedeny v tabulce 1 a 2 a na obrázku 1.
 Tabulka 1
 Základní rozměry figuríny „novorozence“
 Rozměry
 mm
 Rozměry
 mm
 A
 B
 Od hýždí k temenu
 Od hýždí k chodidlu (s nataženou nohou)
 345
 250
 E
 F
 G
 Šířka v ramenou
 Šířka hrudníku
 Hloubka hrudníku
 150
 105
 100
 C
 D
 Šířka hlavy
 Hloubka hlavy
 105
 125
 H
 I
 Šířka v kyčlích
 Vzdálenost těžiště od vrcholu hlavy
 105
 235
 Tabulka 2
 Rozložení hmotnosti figuríny „novorozence“
 (*)
 Hlava a krk
 Trup
 Paže
 Nohy
 0,7 kg
 1,1 kg
 0,5 kg
 1,1 kg
 Celková hmotnost
 3,4 kg
 1.
 Tuhost ramenou
 1.1
 Položte figurínu na


text:
záda na vodorovnou plochu a podepřete trup na jedné straně, aby se nehýbal. (Obrázek 2)
 1.2
 Pístem s plochým čelem o průměru 40 mm působte zatížením 150 N vodorovně ve směru kolmém ke svislé ose figuríny. Osa pístu musí směřovat do středu ramene figuríny a procházet bodem A na rameni (viz obrázek 2). Boční odchylka pístu od počátečního bodu styku s paží musí být mezi 30 a 50 mm.
 1.3
 Opakujte na druhém rameni – podpěru dejte na druhou stranu.
 2.
 Tuhost kloubu nohy
 2.1
 Položte figurínu zády na vodorovnou plochu (obrázek 3) a svažte popruhem dolní části nohou tak, aby se vnitřní strany kolen vzájemně dotýkaly.
 2.2
 Na kolena působte svislým zatížením pomocí pístu s plochým čelem o rozměrech 35 x 95 mm, přičemž osa pístu prochází nejvyšším bodem kolen.
 2.3
 Působte na píst dostatečnou silou, aby došlo k ohýbání v kyčlích, dokud čelo pístu nedosáhne výšky 85 mm nad rovinou podložky. Tato síla musí být v rozmezí od 30 N do 70 N. Zajistěte, aby se při zkoušce dolní končetiny nedotýkaly žádného povrchu.
 3.
 Teplota
 Kalibrace se provádí při teplotě mezi 15 °C a 30 °C.
 Dodatek 3 přílohy 8
 Popis figuríny dítěte ve věku 18 měsíců
 1. Obecně
 1.1
 Rozměry a hmotnosti figuríny jsou založeny na antropometrii 50. percentilu dětí ve věku 18 měsíců.
 2. Konstrukce
 2.1 Hlava
 2.1.1
 Hlava sestává z polotuhé plastové lebky pokryté pokožkou. V lebce je ponechána dutina, která umožňuje montáž (volitelných) měřicích přístrojů.
 2.2 Krk
 2.2.1
 Krk sestává ze tří částí:
 2.2.2
 tuhý pryžový sloupec;
 2.2.3
 nastavitelný kloub OC na vrcholu pryžového sloupce, který umožňuje rotaci s nastavitelným třením okolo příčné osy;
 2.2.4
 kulový nestavitelný kloub na základně krku.
 2.3 Trup
 2.3.1
 Trup sestává z plastové kostry pokryté systémem svalovina/pokožka. V trupu jsou vytvořeny prostory před kostrou, které se plní pěnou, aby bylo dosaženo správné tuhosti hrudníku. V zadní části trupu je dutina, která umožňuje montáž měřicích přístrojů.
 2.4 Břicho
 2.4.1
 Břicho figuríny je vytvořeno jedním deformovatelným prvkem, který se vkládá do otvoru mezi hrudníkem a pánví.
 2.5 Bederní páteř
 2.5.1
 Bederní páteř sestává z pryžového sloupce, který se montuje mezi kostru hrudníku a pánev. Tuhost bederní páteře je dána napnutím kovového lana, které prochází dutým středem pryžového sloupce.
 2.6 Pánev
 2.6.1
 Pánev je vyrobena z polotuhého plastu a je vytvarována do tvaru dětské pánve. Je pokryta systémem svalovina/pokožka, který simuluje svalovinu/pokožku v okolí pánve a hýždí.
 2.7 Kyčelní kloub
 2.7.1
 Kyčelní klouby jsou umístěny na spodní části pánve. Kloub umožňuje rotaci podél příčné osy, jakož i rotaci podél osy svírající pravý úhel s příčnou osou pomocí kardanového kloubu. Tření při pohybu okolo těchto obou os je nastavitelné.
 2.8 Kolenní kloub
 2.8.1
 Kolenní kloub umožňuje skrčení a natažení dolní části nohy s nastavitelným třením.
 2.9 Ramenní kloub
 2.9.1
 Ramenní klouby jsou umístěny na kostře hrudníku. Západkové dorazy umožňují nastavení paže do dvou výchozích poloh.
 2.10 Loketní kloub
 2.10.1
 Loketní kloub umožňuje natažení a skrčení dolní části paže. Západkové dorazy umožňují nastavení dolní části paže do dvou výchozích poloh.
 2.11 Montáž figuríny
 2.11.1


text:
Lano páteře se namontuje do bederní páteře.
 2.11.2
 Bederní páteř se namontuje do kostry mezi pánev a hrudní páteř.
 2.11.3
 Břišní vložka se vloží mezi hrudník a pánev.
 2.11.4
 Krk se namontuje na vršek hrudníku.
 2.11.5
 Hlava se namontuje na vršek krku pomocí styčné desky.
 2.11.6
 Namontují se horní a dolní končetiny.
 3. Hlavní parametry
 3.1 Hmotnost
 Tabulka 1
 Rozložení hmotnosti figuríny osmnáctiměsíčního dítěte
 Konstrukční část
 Hmotnost (kg)
 Hlava + krk
 2,73
 Trup
 5,06
 Horní část paže
 0,27
 Dolní část paže
 0,25
 Horní část nohy
 0,61
 Dolní část nohy
 0,48
 Celková hmotnost
 11,01
 3.2 Základní rozměry
 3.2.1
 Základní rozměry vyznačené na obrázku 1 této přílohy (znázorněném níže) jsou uvedeny v tabulce 2.
 Tabulka 2
 Č.
 Rozměry
 Hodnota (mm)
 1
 Od zadní části hýždí k přední části kolenou
 239
 2
 Od zadní části hýždí k podkolenní jamce, vsedě
 201
 3
 Od těžiště figuríny k sedadlu
 193
 4
 Obvod hrudníku
 474
 5
 Hloubka hrudníku
 113
 7
 Šířka hlavy
 124
 8
 Délka hlavy
 160
 9
 Obvod kyčle, vsedě
 510
 10
 Obvod kyčle, vstoje (není znázorněno)
 471
 11
 Hloubka kyčlí, vsedě
 125
 12
 Šířka kyčlí, vsedě
 174
 13
 Šířka krku
 65
 14
 Od lokte k povrchu sedáku
 125
 15
 Šířka v ramenou
 224
 17
 Výška vsedě
 495 (*)
 18
 Výška ramene, vsedě
 305
 19
 Od chodidla k podkolenní jamce, vsedě
 173
 20
 Výška těla (není znázorněna)
 820 (*)
 21
 Výška stehna, vsedě
 66
 4. Seřízení kloubů
 4.1 Obecně
 4.1.1
 K dosažení reprodukovatelných výsledků při použití figuríny je nezbytné seřídit tření v jednotlivých kloubech, napnutí bederní páteře a tuhost břišní vložky.
 Před následujícím postupem se musí zkontrolovat všechny části, zda nejsou poškozeny.
 4.2 Bederní páteř
 4.2.1
 Bederní páteř se kalibruje před namontováním do figuríny.
 4.2.2
 Připevněte spodní montážní desku bederní páteře ke zkušební sestavě tak, aby byla přední část bederní páteře umístěna dole (obrázek 2).
 4.2.3
 Na horní montážní desku se působí silou 250 N směrem dolů. Výsledné posunutí směrem dolů musí být zaznamenáno mezi 1 a 2 sekundami od začátku působení síly a musí být 9 až 12 mm.
 4.3 Břicho
 4.3.1
 Břišní vložku umístěte na tuhý blok, který má stejnou délku a šířku jako sloupec bederní páteře. Výška tohoto bloku musí být nejméně dvakrát větší než výška sloupce bederní páteře (obrázek 3).
 4.3.2
 Působí se počátečním zatížením 20 N.
 4.3.3
 Působí se konstantním zatížením 50 N.
 4.3.4
 Deformace břišní vložky po dvou minutách musí být 12 mm ± 2 mm.
 4.4 Seřízení krku
 4.4.1
 Úplný krk sestávající z pryžového sloupce, kulového kloubu a kloubu OC připevněte na svislý povrch tak, aby přední strana směřovala dolů (obrázek 4).
 4.4.2
 Na osu kloubu OC se působí svislou silou 100 N. Kloub OC se musí posunout dolů o 22 mm ± 2 mm.
 4.5 Kloub OC
 4.5.1
 Smontujte úplný krk a hlavu.
 4.5.2
 Trup položte zády na vodorovnou plochu.
 4.5.3
 Šrouby a seřizovací matici procházející hlavou a kloubem OC utahujte pomocí momentového klíče až do okamžiku, kdy se hlava nebude pohybovat vlastní tíhou.
 4.6 Kyčel
 4.6.1
 K pánvi namontujte pouze horní část nohy bez dolní části


text:
nohy.
 4.6.2
 Umístěte horní část nohy do vodorovné polohy.
 4.6.3
 Tření působící na příčnou osu zvyšujte až do okamžiku, kdy se dolní končetina nebude moci pohybovat vlastní tíhou.
 4.6.4
 Umístěte horní část nohy do vodorovné polohy ve směru příčné osy.
 4.6.5
 Tření působící na kardanový kloub zvyšujte až do okamžiku, kdy se dolní končetina nebude moci pohybovat vlastní tíhou.
 4.7 Koleno
 4.7.1
 Připevněte dolní část nohy k horní části nohy.
 4.7.2
 Horní i dolní část nohy umístěte do vodorovné polohy, horní část podepřete.
 4.7.3
 Seřizovací matici na koleně utahujte až do okamžiku, kdy se dolní část nohy nebude moci pohybovat vlastní tíhou.
 4.8 Ramena
 4.8.1
 Natáhněte horní část paže a umístěte ji do nejvyšší polohy se západkou.
 4.8.2
 Západky v rameni je nutno opravit nebo vyměnit, pokud paže v této poloze nezůstává.
 4.9 Loket
 4.9.1
 Umístěte horní část paže do nejnižší polohy se západkou a dolní část paže do nejvyšší polohy se západkou.
 4.9.2
 Západky v rameni je nutno opravit nebo vyměnit, pokud dolní část paže v této poloze nezůstává.
 5. Přístroje
 5.1 Obecně
 5.1.1
 Přestože byla učiněna opatření na vybavení figuríny osmnáctiměsíčního dítěte určitým počtem snímačů, je standardně vybavena náhradními závažími stejné velikosti a hmotnosti.
 5.1.2
 Postupy kalibrace a měření se musí provádět podle mezinárodní normy ISO 6487:1980.
 5.2 Instalace akcelerometru v hrudníku
 5.2.1
 Akcelerometr se instaluje do dutiny v hrudníku. Montáž se provádí ze zadní strany figuríny.
 5.3 Indikace průniku do břicha
 5.3.1
 Zda došlo k průniku do břicha, či nikoli, je nutno posoudit pomocí vysokorychlostní fotografie.
 (1) Technické specifikace a podrobné výkresy figurín Q, včetně figuríny Q0, a jejich nastavení pro zkoušky podle tohoto předpisu jsou přechodně na internetových stránkách neformální pracovní skupiny pro zdokonalené dětské zádržné systémy (www2.unece.org/wiki/display/trans/Q-dummy+drawings) EHK OSN, Palais de Nations, Ženeva, Švýcarsko. S přijetím [předpisu] Světovým fórem pro harmonizaci předpisů týkajících se vozidel (WP.29) bude text omezující používání výkresů a technických specifikací odstraněn z jednotlivých stran a strany budou znovu nahrány na výše uvedené internetové stránky. Po době, kterou bude neformální pracovní skupina potřebovat pro dokončení přezkoumání technických specifikací a výkresů figurín, budou konečné a schválené výkresy obsaženy ve společném usnesení k dohodám z let 1958 a 1998 a budou k dispozici na internetové stránce Světového fóra WP.29
 (*) Tloušťka kůže z PVC musí být 1 + 0,5 mm – 0
 Hustota musí být 0,865 ±0,1.
 (*) Hýždě, záda a hlava figuríny se opírají o svislou plochu.
 PŘÍLOHA 9
 Zkouška čelním nárazem do bariéry
 1. Zařízení, postup a měřicí přístroje
 1.1 Zkušební prostor
 Zkušební prostor musí mít dostatečnou plochu, aby se do něj vešla rozjezdová dráha, bariéra a technická zařízení potřebná pro zkoušku. Konečný úsek dráhy, přinejmenším 5 m před bariérou, musí být vodorovný, rovný a hladký.
 1.2 Bariéra
 Bariéru tvoří železobetonový blok, který je vpředu nejméně 3 metry široký a nejméně 1,5 metru vysoký. Překážka musí mít takovou tloušťku, aby vážila nejméně 70 tun. Čelní stěna musí být svislá, kolmá k ose jízdní dráhy a musí být pokryta překližkovými deskami o tloušťce 20 ± 1 mm v dobrém stavu. Bariéra musí být


text:
buď zakotvena v zemi, nebo uložena na zemi, v případě potřeby s přídavnými aretačními zařízeními, které by omezovaly její posouvání. Lze použít i bariéru s odlišnými vlastnostmi, musí však vést ke stejně přesvědčivým výsledkům.
 1.3 Pohon vozidla
 V okamžiku nárazu již vozidlo nesmí být vystaveno účinku jakéhokoli dalšího řídicího nebo hnacího zařízení. Na překážku naráží kolmo k nárazové stěně; maximální přípustné boční odchýlení svislé střednice přední části vozidla od svislé střednice nárazové stěny je ±30 cm.
 1.4 Stav vozidla
 1.4.1
 Zkoušené vozidlo musí být buď vybaveno všemi svými normálními konstrukčními částmi a vybavením zahrnutými do jeho pohotovostní hmotnosti, nebo být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o konstrukční části a vybavení týkající se prostoru pro cestující a rozložení provozní hmotnosti vozidla jako celku.
 1.4.2
 Je-li vozidlo poháněno vnějšími prostředky, musí být palivový systém naplněn nejméně na 90 % svého objemu buď palivem, nebo nehořlavou kapalinou, jejíž hustota a viskozita jsou blízké hodnotám normálně používaného paliva. Všechny ostatní systémy (nádržky na brzdovou kapalinu, chladič atd.) musí být prázdné.
 1.4.3
 Je-li vozidlo poháněno vlastním motorem, palivová nádrž musí být naplněna nejméně na 90 %. Všechny ostatní nádrže na kapalinu musí být plné.
 1.4.4
 Požaduje-li to výrobce, může technická zkušebna pověřená prováděním zkoušek dovolit, aby se téhož vozidla, jehož se používá pro zkoušky předepsané jinými předpisy (včetně zkoušek, jež mohou ovlivnit jeho nosnou konstrukci), užilo i pro zkoušky předepsané tímto předpisem.
 1.5 Rychlost nárazu
 Rychlost nárazu musí být 50 km/h + 0/–2 km/h. Jestliže se však zkouška provedla za vyšší rychlosti nárazu a vozidlo vyhovělo předepsaným podmínkám, zkouška se považuje za vyhovující.
 1.6 Měřicí přístroje
 Přístroj použitý pro záznam rychlosti uvedený v bodě 1.5 musí mít přesnost ± 1 %.
 PŘÍLOHA 10
 Postup zkoušky nárazem zezadu
 1. Instalace, postup a měřicí přístroje
 1.1 Zkušební prostor
 Zkušební prostor musí mít dostatečně velkou plochu, aby se do něj vešel hnací systém nárazového zařízení a aby umožňoval posunutí vozidla po nárazu a instalaci zkušebního zařízení. Část, v níž má dojít k nárazu a posunutí vozidla, musí být vodorovná. (Sklon naměřený na každé délce jednoho metru musí být menší než 3 %.)
 1.2 Nárazové zařízení
 1.2.1
 Nárazové zařízení musí být zhotoveno z oceli a mít pevnou konstrukci.
 1.2.2
 Nárazová plocha musí být rovná, nejméně 2 500 mm široká a 800 mm vysoká. Její okraje musí být zaobleny poloměrem zakřivení v rozmezí od 40 mm do 50 mm. Musí být pokryta vrstvou překližky o tloušťce 20 ± 1 mm.
 1.2.3
 V okamžiku nárazu musí být splněny tyto požadavky:
 1.2.3.1
 nárazová plocha musí být svislá a kolmá k střední podélné rovině zasaženého vozidla;
 1.2.3.2
 směr pohybu nárazového zařízení musí být v podstatě vodorovný a rovnoběžný se střední podélnou rovinou zasaženého vozidla;
 1.2.3.3
 největší přípustné boční vychýlení střední svislice povrchu nárazového zařízení od střední podélné roviny naraženého vozidla je 300 mm. Kromě toho musí plocha nárazového zařízení zahrnovat celou šířku zasaženého vozidla;
 1.2.3.4
 světlá výška spodního okraje nárazové plochy od země musí být 175 ± 25 mm.
 1.3 Pohon nárazového zařízení
 Nárazové zařízení musí být buď připevněno


text:
k podvozku (pohyblivé bariéře), nebo být součástí kyvadla.
 1.4 Zvláštní ustanovení platná při použití pohyblivé překážky
 1.4.1
 Pokud je nárazové zařízení připevněno na vozíku (pohyblivá překážka) přídržným prvkem, pak musí být takový prvek pevný a nesmí být možné, aby byl při nárazu zdeformován; podvozek se musí v okamžiku nárazu volně pohybovat a nesmí již být vystaven působení hnacího zařízení.
 1.4.2
 Celková hmotnost podvozku s nárazovým zařízením musí být 1 100 ± 20 kg.
 1.5 Zvláštní ustanovení platná při použití kyvadla
 1.5.1
 Vzdálenost mezi středem nárazové plochy a osou otáčení kyvadla nesmí být menší než 5 m.
 1.5.2
 Nárazové těleso je volně zavěšeno na pevných ramenech, která jsou k němu řádně připevněna. Takto vytvořené kyvadlo se v podstatě nesmí deformovat nárazem.
 1.5.3
 Do kyvadla se zabuduje brzdné zařízení, aby se zabránilo případnému druhotnému nárazu nárazového zařízení do zkoušeného vozidla.
 1.5.4
 V okamžiku nárazu musí být rychlost středu nárazové části kyvadla v rozmezí od 30 km/h do 32 km/h.
 1.5.5
 Redukovaná hmotnost „mr“ ve středu nárazové části kyvadla je definována jako funkce celkové hmotnosti „m“, vzdálenosti „a“ (*) mezi středem nárazové části a osou otáčení a vzdálenosti „l“ mezi středem těžiště a osou otáčení, a to podle následující rovnice:
 1.5.6
 Redukovaná hmotnost „mr“ musí být 1 100 ± 20 kg.
 1.6 Obecná ustanovení týkající se hmotnosti a rychlosti nárazového zařízení
 Byla-li zkouška provedena s vyšší rychlostí nárazu, než která je předepsána v bodě 1.5.4, a/nebo s hmotností větší, než je předepsáno v bodě 1.5.3 nebo 1.5.6, a vozidlo vyhovělo předepsaným požadavkům, zkouška se považuje za vyhovující.
 1.7 Stav vozidla při zkoušce
 Zkoušené vozidlo musí být buď vybaveno všemi normálními konstrukčními částmi a vybavením, zahrnutými do jeho pohotovostní hmotnosti, nebo být v takovém stavu, aby splňovalo tento požadavek, pokud jde o rozložení pohotovostní hmotnosti vozidla jako celku.
 1.8
 Úplné vozidlo s dětským zádržným systémem nainstalovaným podle montážních pokynů se postaví na tvrdý, plochý a vodorovný povrch, s uvolněnou ruční brzdou a nezařazeným rychlostním stupněm. Při jedné nárazové zkoušce lze zkoušet více dětských zádržných systémů.
 (*) Vzdálenost „a“ se rovná délce uvažovaného synchronního kyvadla.
 PŘÍLOHA 11
 Přídavné kotevní úchyty potřebné k připevnění dětských zádržných systémů kategorie polouniverzální k motorovým vozidlům
 1.
 Tato příloha se vztahuje jen na přídavné kotevní úchyty k připevňování dětských zádržných systémů kategorie „polouniverzální“ nebo na tyče a jiná speciální zařízení, které jsou používané k připevnění dětských zádržných systémů ke karoserii, bez ohledu na to, zda využívají kotevní úchyty podle předpisu OSN č. 14.
 2.
 Kotevní úchyty určí výrobce dětského zádržného systému, podrobnosti musí být předloženy ke schválení technické zkušebně.
 Technická zkušebna může vzít v úvahu informace získané od výrobce vozidla.
 3.
 Výrobce dětského zádržného systému dodá součásti potřebné k namontování kotevních úchytů a zvláštní plánek pro každé vozidlo s vyznačením jejich přesné polohy.
 4.
 Výrobce dětského zádržného systému musí uvést, jestli jsou kotevní úchyty požadované pro upevnění zádržného zařízení ke karoserii vozidla v souladu s požadavky na pevnost a polohu podle bodu 3 a podle doporučení státům, které mají záměr přijmout zvláštní požadavky na kotevní úchyty pro dětské zádržné systémy


text:
používané v osobních automobilech. (1)
 (1) Viz znění předpisu OSN č. 16.
 PŘÍLOHA 12
 Sedačka
 Rozměry v mm
 PŘÍLOHA 13
 Normalizovaný bezpečnostní pás
 1.
 Bezpečnostní pás pro dynamickou zkoušku a pro kontrolu maximální délky pásu musí být tvořen jednou ze dvou konfigurací, které jsou uvedeny na obrázku 1. Jsou to tříbodový pás s navíječem a dvoubodový statický pás.
 2.
 Tříbodový pás s navíječem má následující pevné části: navíječ (R), průvlak (P), dva kotevní úchyty (A1 a A2) (viz obrázek 1b) a střední část (N, podrobně viz obrázek 3). Navíječ musí vyhovovat požadavkům předpisu OSN č. 16 na navíjecí sílu. Průměr cívky navíječe je 33 ±0,5 mm.
 3.
 Navíjený pás musí být připevněn ke kotevním úchytům na zkušebním sedadle popsaným v příloze 6, dodatcích 1 a 4, a to takto:
 kotevní úchyt pásu A1 se připevní k úchytu zkušebního vozíku B0 (vnějšímu);
 kotevní úchyt pásu A2 se připevní k úchytu zkušebního vozíku A (vnitřnímu);
 průvlak P se připevní k úchytu zkušebního vozíku C;
 navíječ R pásu se připevní k úchytu zkušebního vozíku tak, že se střednice cívky nachází v Re.
 Hodnota X na obrázku 1b níže je 200 ± 5 mm. Skutečná délka popruhu mezi A1 a střednicí Re cívky navíječe pásu (je-li popruh zcela vytažen, včetně minimální délky 150 mm pro zkoušení „univerzální“ a „polouniverzální“ kategorie) je 2 820 ± 5 mm, měřeno po přímce bez zátěže a na vodorovném povrchu; tuto délku lze zvýšit pro zkoušení omezené kategorie; pro všechny kategorie namontovaných dětských zádržných systémů je minimální délka popruhu na cívce navíječe 150 mm
 4.
 Požadavky na popruh pásu:
 Materiál: polyester spinnblack
 a)
 šířka:
 b)
 tloušťka:
 c)
 prodloužení:
 48 mm ± 2 mm při 10 000 N;
 1,0 mm ±0,2 mm;
 8 ± 2 % při 10 000 N.
 5.
 Dvoubodový statický pás znázorněný na obrázku 1a sestává ze dvou normalizovaných kotevních destiček znázorněných na obrázku 2 a popruhu, který splňuje požadavky předcházejícího bodu 4.
 6.
 Kotevní destičky dvoubodového pásu se připevní k úchytům zkušebního vozíku A a B. Hodnota Y podle obrázku 1a je 1 300 mm ± 5 mm. To je požadavek na maximální délku pásu pro schválení univerzálních dětských zádržných systémů s dvoubodovým pásem (viz bod 6.1.9 tohoto předpisu).
 Obrázky 1a a 1b
 Konfigurace normalizovaného bezpečnostního pásu
 Rozměry v mm
 PŘÍLOHA 14
 Plán schválení typu (postupový diagram ISO 9002:2000)
 Poznámky:
 (0)
 Nebo norma rovnocenná této normě, s přípustným vyloučením požadavků týkajících se návrhu a vývoje; bod 7.3 ISO 9002:2000 „Spokojenost zákazníka a trvalé zlepšování“.
 (1)
 Tyto zkoušky provádí technická zkušebna.
 (2)
 Zkoušky podle přílohy 16.
 a)
 Pokud není splněna norma ISO 9002:2000:
 i)
 provádí orgán nebo technická zkušebna během návštěvy podle poznámky 3a,
 ii)
 provádí výrobce během návštěvy podle poznámky 3b.
 b)
 Pokud je splněna norma ISO 9002:2000: provádí výrobce, postup se ověří během návštěvy podle poznámky 3b.
 (3)
 Návštěva u výrobce za účelem inspekce a náhodného odběru vzorků daným orgánem či technickou zkušebnou.
 a)
 Pokud není splněna norma ISO 9002:2000: dvakrát ročně.
 b)
 Pokud je splněna norma ISO 9002:2000: jednou ročně.
 PŘÍLOHA 15
 Vysvětlivky
 Vysvětlivky


text:
v této příloze jsou určeny k vyjasnění potíží při interpretaci některých bodů tohoto předpisu. Jsou míněny jako vodítko pro technické zkušebny provádějící zkoušky.
 Bod 2.10.1
 Rychloseřizovacím zařízením může být také zařízení s otočným čepem a pružinou, podobné navíječi s ručním uvolňováním. Zařízení by se mělo zkoušet podle požadavků bodů 7.2.2.5 a 7.2.3.1.3.
 Bod 2.19.2
 Polouniverzální zádržný systém určený k montáži na zadní sedadla u vozidel typu sedan i kombi, u kterých je celá soustava pásů totožná, se považuje za jediný „typ“.
 Bod 2.19.3
 Při rozhodování, zda byl vytvořen nový typ, je třeba brát v úvahu významnost změn v rozměrech a/nebo hmotnosti sedadla, čalounění nebo nárazového štítu a vlastností pohlcování energie nebo barvy materiálů.
 Body 2.19.4 a 2.19.5
 Tyto body se nevztahují na žádný bezpečnostní pás schvalovaný samostatně podle předpisu OSN č. 16, který je nutný k ukotvení dětského zádržného systému k vozidlu nebo k zadržení dítěte.
 Bod 6.1.2
 U dětských zádržných systémů směřujících dozadu se zajišťuje správná poloha vrcholu zádržného systému vzhledem k hlavě figuríny instalací největší figuríny, pro kterou je zádržné zařízení určeno, a to v co nejvíce skloněné poloze, přičemž je nutno zajistit, aby vodorovná čára ve výšce očí procházela pod vrcholem sedadla.
 Bod 6.1.8
 Požadovaná hodnota 150 mm platí také pro brašny na přenášení dítěte.
 Bod 6.2.4
 Mezní hodnota přijatelného pohybu ramenního pásu je taková, kdy spodní okraj ramenní části normalizovaného bezpečnostního pásu není níže než loket figuríny ve stavu maximálního vychýlení figuríny.
 Bod 6.2.9
 Všeobecně se rozumí, že toto ustanovení platí také pro zařízení, která mají takové aretační zařízení, i když není vyžadováno pro tuto hmotnostní skupinu. Zkouška by se tedy provedla jen na zařízení hmotnostní skupiny 2, avšak s předepsanou silou, tj. silou odpovídající dvojnásobku hmotnosti figuríny hmotnostní skupiny I.
 Bod 7.1.3
 Zkouška převrácením se vykoná se stejným postupem instalace a se stejnými parametry, jaké jsou stanoveny pro dynamickou zkoušku.
 Bod 7.1.3.1
 Není přípustné zastavit zkušební sestavu v průběhu převracení.
 Bod 7.1.4.1.4
 Účelem tohoto bodu je zajistit, aby dětský zádržný systém odolal veškerému zatížení působícímu při dynamické zkoušce a udržel dítě ve správné poloze tím, že se neposune ze své původní polohy a zachová si původní konfiguraci. Jakákoli změna oproti původní konfiguraci, mj. např. změna nakloněné polohy nebo délky podpěry, se považuje za selhání. Za selhání se rovněž považuje jakékoli selhání částí či konstrukčních částí, které přenášejí zatížení, jako jsou místa styku bezpečnostních pásů pro dospělé (označená jako dráha pásu), antirotační zařízení nebo skořepina sedačky dětského zádržného systému, s výjimkou případů, kdy je takové chování jasně označeno jako funkce omezovače zatížení.
 Bod 7.1.4.1.10.1.2
 Pojmem „zcela zasunutý“ se rozumí stav, kdy je podpěra v zatažené poloze a žádná její část nepřesahuje přes okraj povrchu základy nebo skořepiny, takže nemá žádný vliv na polohu dětského zádržného systému na zkušebním stavu. Objasňující příklady jsou znázorněny na následujících obrázcích.
 Bod 7.1.4.2.2
 Znění tohoto bodu se vztahuje na zrychlení, která představují tahová zatížení páteře figuríny.
 Bod 7.1.4.3.1
 Viditelnými znaky průniku se rozumí průnik do modelovací hmoty v břišní vložce (pod tlakem vyvolaným zádržným zařízením), nikoliv však ohyb modelovací hmoty bez


text:
stlačení ve vodorovném směru, jaký je například vytvořen jednoduchým ohybem páteře. Viz rovněž výklad bodu 6.2.4.
 Bod 7.2.1.5
 První věta je splněna, pokud ruka figuríny dosáhne na sponu.
 Bod 7.2.2.1
 Použije se k zajištění toho, aby bylo možné snadno připojit a odpojit samostatně schvalované vodicí pásy.
 Bod 7.2.4.1.1
 Jsou zapotřebí dva popruhy. Změřte zatížení, při kterém dojde k přetržení prvního popruhu. Změřte šířku druhého popruhu při 75 % tohoto zatížení.
 Bod 7.2.4.4
 Nejsou přípustné části, které lze odmontovat nebo odšroubovat a které by nezkušený uživatel pravděpodobně namontoval zpět nesprávně, v důsledku čehož by se zařízení mohlo stát nebezpečným.
 Bod 8.1.2.2
 „Připevní k sedadlu“ znamená ke zkušebnímu sedadlu podle přílohy 6. „Zařízení určená k používání v určitých vozidlech“ znamená, že zádržné zařízení kategorie „určité vozidlo“ by se běžně zkoušelo na převrácení, když je nainstalováno na zkušební sedadlo, avšak zkouška na sedadle vozidla je přípustná.
 Bod 8.1.3.6.3.2
 Účelem sklápěcí desky nebo podobného ohebného zařízení je simulovat svlečení dítěte a selhání při opětovném seřízení systému postroje. Sklápěcí desku není nutné použít v případě, kdy je dítě zadrženo systémem přizpůsobujícím se tělesným rozměrům dítěte bez vnějšího zásahu (je-li použit pás pro dospělé nebo je-li součástí postroje navíječ s automatickým nebo s nouzovým blokováním). Použití sklápěcí desky je vyžadováno v případě dětských zádržných systémů, u nichž lze délku popruhů nastavit napevno (například postroje bez navíječů nebo je-li použit pás pro dospělé s aretací). Použití sklápěcí desky je povinné u sestav dětského zádržného systému, kdy jsou použity nárazové štíty vybavené pásy.
 Bod 8.2.2.1.1
 „Při zachování obvyklých podmínek používání“ znamená, že tato zkouška by se měla provádět se zádržným zařízením nainstalovaným na zkušebním sedadle nebo na sedadle vozidla, avšak bez figuríny.
 Figurína musí být použita pouze pro umístění seřizovacího zařízení. Nejprve mají být popruhy nastaveny podle bodu 8.1.3.6.3.2 nebo 8.1.3.6.3.3 (podle toho, který je vhodný). Zkouška se pak provede po vyjmutí figuríny.
 Bod 8.2.5.2.6
 Tento bod se nevztahuje na vodicí pásy, které jsou schvalovány podle tohoto předpisu samostatně.
 Bod 10.1.3
 10.1.3
 V případě rozšíření, kdy se změny týkají pouze jedné skupiny dětských zádržných systémů, se zkouška pro účely rozšíření provede pouze pro tuto skupinu a je-li výsledek vychýlení horší než v předchozím nejhorším případě u daného dětského zádržného systému (z kterékoli skupiny z původního schválení nebo předchozích rozšíření), proveďte nové zkoušky kvalifikace výroby. Pokud vychýlení hlavy není horší než u kterýchkoli předchozích zkoušek pro účely schválení nebo rozšíření (vyjma zkoušek kvalifikace výroby), nejsou další zkoušky kvalifikace výroby vyžadovány.
 V případech, kdy se změny v rámci rozšíření týkají více než jedné skupiny, např. se jedná o rozšíření skupiny dětského zádržného systému 2/3 o skupinu 1, avšak změna může mít vliv na skupinu 2/3 (např. zesílení), proveďte zkoušky pro skupinu 1 a nejhorší případ skupiny 2/3 (původní schválení). Je-li kterýkoli výsledek horší než původní schválení nebo předchozí rozšíření (vyjma zkoušek kvalifikace výroby), proveďte zkoušky kvalifikace výroby na novém nejhorším případě.
 Pro srovnání použijte vždy nejhorší případ ze všech zkoušek pro účely schválení a rozšíření (vyjma případných zkoušek kvalifikace výroby).
 PŘÍLOHA 16
 Kontrola shodnosti výroby
 1. Zkoušky
 U dětských zádržných


text:
systémů se požaduje prokázání shody s požadavky, na nichž jsou založeny následující zkoušky:
 1.1 Ověření prahu blokování a životnosti navíječů s nouzovým blokováním
 Podle ustanovení bodu 8.2.4.3 v nejnepříznivějším směru, jak je vhodné, po provedení zkoušek životnosti podle bodů 8.2.4.2, 8.2.4.4 a 8.2.4.5, jak stanoví požadavek bodu 7.2.3.2.6.
 1.2 Ověření životnosti navíječů s automatickým blokováním
 Podle ustanovení bodu 8.2.4.2 doplněných zkouškami podle bodů 8.2.4.4 a 8.2.4.5, jak stanoví požadavek bodu 7.2.3.1.3.
 1.3 Zkouška pevnosti popruhů po stabilizaci
 Podle postupu popsaného v bodě 7.2.4.2, po stabilizaci podle požadavků bodů 8.2.5.2.1 až 8.2.5.2.5.
 1.3.1
 Zkouška pevnosti popruhů po odírání
 Podle postupu popsaného v bodě 7.2.4.2, po stabilizaci podle požadavků popsaných v bodě 8.2.5.2.6.
 1.4 Zkouška mikroprokluzu
 Podle postupu popsaného v bodě 8.2.3 tohoto předpisu.
 1.5 Pohlcování energie
 Podle ustanovení bodu 7.1.2 tohoto předpisu.
 1.6 Ověření splnění požadavků na vlastnosti dětských zádržných systémů příslušnou dynamickou zkouškou
 Podle ustanovení bodu 8.1.3 se sponou, která byla předtím stabilizována podle požadavků bodu 7.2.1.7 tak, aby byly splněny příslušné požadavky bodu 7.1.4 (všeobecné požadavky na dětské zádržné systémy) a bodu 7.2.1.8.1 (požadavky na spony pod zatížením). Zkouška tepelné odolnosti
 1.7 Zkouška tepelné odolnosti
 Podle ustanovení bodu 7.1.5 tohoto předpisu.
 2. Četnost zkoušek a výsledky
 2.1
 Četnost zkoušení podle požadavků bodů 1.1 až 1.5 a 1.7 výše musí být stanovena na základě statisticky řízeného náhodného výběru podle jednoho z postupů pravidelné kontroly jakosti a musí se provádět alespoň jednou ročně.
 2.2
 Minimální podmínky pro kontrolu shodnosti dětských zádržných systémů kategorií „univerzální“, „polouniverzální“ a „omezené“ ve vztahu k dynamickým zkouškám podle bodu 1.6 výše.
 V souladu s požadavky příslušných orgánů provádí držitel schválení dozor nad kontrolou shodnosti výroby pomocí metody pro kontrolu šarže (bod 2.2.1) nebo metody průběžné kontroly (bod 2.2.2).
 2.2.1
 Dětské zádržné systémy – kontrola šarže
 2.2.1.1
 Držitel schválení musí rozdělit dětské zádržné systémy do šarží, které jsou co nejjednotnější z hlediska surovin nebo meziproduktů (odlišná barva skořápky, různé zpracování postroje) a z hlediska výrobních podmínek. Počet v šarži nesmí přesáhnout 5 000 jednotek.
 Po dohodě s příslušnými orgány může zkoušky provádět technická zkušebna nebo je lze provádět na zodpovědnost držitele schválení.
 2.2.1.2
 Z každé šarže se musí v souladu s bodem 2.2.1.4 odebrat vzorek, a to alespoň ze 20 % množství v šarži, které má být z dané šarže vyrobeno.
 2.2.1.3
 Vlastnosti dětských zádržných systémů a počet dynamických zkoušek, které mají být provedeny, jsou uvedeny v bodě 2.2.1.4.
 2.2.1.4
 Aby byla přijata, musí šarže dětských zádržných systémů splňovat tyto podmínky:
 Počet v šarži
 Počet vzorků / vlastnosti dětských zádržných systémů
 Kombinovaný počet vzorků
 Kritéria přijatelnosti
 Kritéria zamítnutí
 Stupeň přísnosti kontroly
 N < 500
 1. = 1MH
 2. = 1MH
 1
 2
 0
 1
 -
 2
 běžná
 500 < N < 5 000
 1. = 1MH + 1LH
 2. = 1MH + 1LH
 2
 4
 0
 1
 2
 2
 běžná
 N < 500
 1. = 2MH
 2. = 2MH
 2
 4
 0
 1
 2
 2
 zesílená
 500 < N < 5 000
 1. = 2MH + 2LH
 2. = 2MH + 2LH
 4
 8
 0
 1
 2


text:
2
 zesílená
 Poznámka:
 MH označuje tvrdší konfiguraci (nejnepříznivější výsledky získané při schválení či při rozšíření schválení).
 N < 500
 Tento plán dvojího odběru vzorků funguje takto:
 Pokud u běžné kontroly první vzorek neobsahuje žádné vadné jednotky, šarže se přijme, aniž by se zkoušel další vzorek. Pokud obsahuje dvě vadné jednotky, šarže se odmítne. Pokud obsahuje jednu vadnou jednotku, odebere se druhý vzorek a kumulativní počet musí splňovat podmínku ve sloupci 5 ve výše uvedené tabulce.
 Běžná kontrola se zesílí, pokud jsou z pěti po sobě jdoucích šarží dvě šarže zamítnuty. Běžná kontrola se obnoví, je-li přijato pět po sobě jdoucích šarží.
 Pokud je některá šarže zamítnuta, výroba je považována za neodpovídající požadavkům a šarže se neuvolní do oběhu.
 Pokud jsou dvě po sobě jdoucí šarže, které byly podrobeny zesílené kontrole, zamítnuty, použijí se ustanovení bodu 13.
 2.2.1.5
 Kontrola shodnosti dětských zádržných systémů se provádí počínaje šarží vyrobenou po první šarži, která byla podrobena kvalifikaci výroby.
 2.2.1.6
 Výsledky zkoušek popsané v bodě 2.2.1.4 nesmí překročit hodnotu L, přičemž L je mezní hodnota předepsaná pro každou zkoušku pro schválení typu.
 2.2.2
 Průběžná kontrola
 2.2.2.1
 Držitel schválení je povinen provádět průběžnou kontrolu kvality svého výrobního procesu, a to na základě statistických údajů a odběru vzorků. Po dohodě s příslušnými orgány může zkoušky provádět technická zkušebna nebo je lze provádět na zodpovědnost držitele schválení, který odpovídá za sledovatelnost daného výrobku.
 2.2.2.2
 Vzorky se odeberou v souladu s bodem 2.2.2.4 níže.
 2.2.2.3
 Vlastnosti dětských zádržných systémů se posuzují namátkově a zkoušky, které se mají provést, jsou popsány v bodě 2.2.2.4.
 2.2.2.4
 Kontrola musí splňovat tyto požadavky:
 Odebrané dětské zádržné systémy
 Stupeň přísnosti kontroly
 0,02 % znamená, že z každých 5 000 vyrobených dětských zádržných systémů je odebrán jeden systém.
 běžná
 0,05 % znamená, že z každých 2 000 vyrobených dětských zádržných systémů je odebrán jeden systém.
 zesílená
 Tento plán dvojího odběru vzorků funguje takto:
 Pokud se má za to, že dětský zádržný systém odpovídá požadavkům, výroba rovněž odpovídá požadavkům.
 Pokud dětský zádržný systém požadavky nesplňuje, odebere se druhý dětský zádržný systém.
 Pokud druhý dětský zádržný systém odpovídá požadavkům, výroba rovněž odpovídá požadavkům.
 Pokud ani jeden (první ani druhý) dětský zádržný systém neodpovídá požadavkům, pak ani výroba neodpovídá požadavkům, a dětské zádržné systémy, které pravděpodobně obsahují tutéž závadu, se stáhnou a učiní se nezbytné kroky nutné k opětovnému nastolení shodnosti výroby.
 Zesílená kontrola se místo běžné kontroly zavede tehdy, pokud z 10 000 po sobě vyrobených dětských zádržných systémů musí být dané výrobky dvakrát staženy.
 Běžná kontrola je znovu zavedena tehdy, pokud je 10 000 po sobě vyrobených dětských zádržných systémů považováno za odpovídající požadavkům.
 Pokud byly výrobky podrobené zesílené kontrole při dvou po sobě jdoucích příležitostech staženy, použijí se ustanovení bodu 13.
 2.2.2.5
 Průběžná kontrola dětských zádržných systémů se provádí, jakmile proběhne kvalifikace výroby.
 2.2.2.6
 Výsledky zkoušek popsané v bodě 2.2.2.4 nesmí překročit hodnotu L, přičemž L je mezní hodnota předepsaná pro každou zkoušku pro schválení typu.
 2.3
 U zařízení kategorie „zabudovaných“ zařízení pro určitá vozidla se provádějí zkoušky s následující četností:
 Dětská zádržná zařízení,