text:
plátce DPH v případě, že odesílatel nemá číslo SEED, nebo odkaz na číslo WSB.
 (1) Odkazy na zachované právo Unie uvedené v tomto seznamu se považují za odkazy na tyto právní předpisy ve znění pozměněném Spojeným královstvím tak, aby se vztahovaly na Spojené království.
 (2) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (Úř. věst. EU L 347, 20.12.2013, s. 671).
 (3) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/33 ze dne 17. října 2018, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o žádosti o ochranu označení původu, zeměpisných označení a tradičních výrazů v odvětví vína, řízení o námitce, omezení použití, změny specifikace výrobku, zrušení ochrany a označování a obchodní úpravu (Úř. věst. L 9, 11.1.2019, s. 2).
 (4) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 ze dne 25. října 2011 o poskytování informací o potravinách spotřebitelům, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 a (ES) č. 1925/2006 a o zrušení směrnice Komise 87/250/EHS, směrnice Rady 90/496/EHS, směrnice Komise 1999/10/ES, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES, směrnice Komise 2002/67/ES a 2008/5/ES a nařízení Komise (ES) č. 608/2004 (Úř. věst. EU L 304, 22.11.2011, s. 18).
 (5) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2019/934 ze dne 12. března 2019, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o vinařské oblasti, kde lze zvýšit obsah alkoholu, povolené enologické postupy a omezení týkající se výroby a ošetření výrobků z révy vinné, minimální procentní podíl alkoholu pro vedlejší výrobky a jejich likvidaci a zveřejnění složek OIV (Úř. věst. EU L 149, 7.6.2019, s. 1).
 (6) Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2018/273 ze dne 11. prosince 2017, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013, pokud jde o systém povolení pro výsadbu révy, registr vinic, průvodní doklady a certifikaci, evidenční knihu vstupů a výstupů, povinná prohlášení, oznámení a zveřejňování oznamovaných informací, doplňuje se nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o příslušné kontroly a sankce, mění se nařízení Komise (ES) č. 555/2008, (ES) č. 606/2009 a (ES) č. 607/2009 a zrušuje se nařízení Komise (ES) č. 436/2009 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/560 (Úř. věst. EU L 58, 28.2.2018, s. 1).
 PŘÍLOHA 16
 USTANOVENÍ PODLE ČL. 996 ODST. 4 PRO PRAVIDELNOU VÝMĚNU INFORMACÍ O BEZPEČNOSTI NEPOTRAVINÁŘSKÝCH VÝROBKŮ A SOUVISEJÍCÍCH PREVENTIVNÍCH, OMEZUJÍCÍCH A NÁPRAVNÝCH OPATŘENÍCH
 Tato příloha zavádí ustanovení o pravidelné výměně informací mezi systémem Unie pro včasnou výměnu informací o nepotravinářských výrobcích určených spotřebitelům (RAPEX) nebo jeho nástupcem a databází Spojeného království týkající se dozoru nad trhem a bezpečnosti výrobků zřízenou podle nařízení o obecné bezpečnosti výrobků z roku 2005 nebo jejím nástupcem.
 V souladu s čl. 96 odst. 8 této dohody tato ustanovení upravují, jaký druh informací se má vyměňovat, způsoby výměny a uplatňování pravidel na ochranu důvěrnosti a osobních


text:
údajů.
 PŘÍLOHA 17
 USTANOVENÍ PODLE ČL. 96 ODST. 5 O PRAVIDELNÉ VÝMĚNĚ INFORMACÍ O OPATŘENÍCH PŘIJATÝCH U NEVYHOVUJÍCÍCH NEPOTRAVINÁŘSKÝCH VÝROBKŮ, NA NĚŽ SE NEVZTAHUJE ČL. 96 ODST. 4
 Tato příloha zavádí ustanovení o pravidelné výměně informací, včetně výměny informací elektronickými prostředky, o opatřeních přijatých u nevyhovujících nepotravinářských výrobků, na něž se nevztahuje čl. 96 odst. 4 této dohody.
 V souladu s čl. 96 odst. 8 této dohody tato ustanovení upravují, jaký druh informací se má vyměňovat, způsoby výměny a uplatňování pravidel ochrany důvěrnosti a osobních údajů.
 PŘÍLOHA 18
 OPRÁVNĚNÉ HOSPODÁŘSKÉ SUBJEKTY
 Článek 1
 Kritéria pro oprávněné hospodářské subjekty a zacházení s nimi
 1. Kritéria stanovená pro uznání subjektu za oprávněný hospodářský subjekt uvedená v článku 110 této dohody určí právní předpisy nebo postupy stran. Stanovená kritéria, která se zveřejní, zahrnují tato kritéria:
 a)
 žadatel se nedopustil žádného vážného nebo opakovaného porušení celních nebo daňových předpisů a nemá žádný záznam, pokud jde o závažné trestné činy související s jeho hospodářskou činností;
 b)
 žadatel prokáže vysokou úroveň kontroly svých operací a toku zboží prostřednictvím systému správy obchodních a případně dopravních záznamů, umožňující přiměřenou kontrolu ze strany celních úřadů;
 c)
 finanční solventnost, jež je považována za prokázanou, pokud je žadatel v dobré finanční situaci, která mu umožňuje plnit své závazky s řádným ohledem na charakteristiky druhu dané podnikatelské činnosti; a
 d)
 odpovídající normy bezpečnosti a zabezpečení, které se považují za splněné, pokud žadatel prokáže, že uplatňuje odpovídající opatření s cílem zajistit bezpečnost a zabezpečení mezinárodního dodavatelského řetězce, včetně oblastí kontroly fyzické integrity a kontroly přístupu, logistických procesů a nakládání se zvláštními druhy zboží, personálu a identifikace obchodních partnerů.
 2. Kritéria stanovená pro uznání subjektu za oprávněný hospodářský subjekt nesmí být navržena ani uplatňována tak, aby umožňovala nebo vytvářela svévolnou nebo neodůvodněnou diskriminaci mezi subjekty tam, kde existují stejné podmínky. Uvedená kritéria umožní, aby za oprávněné hospodářské subjekty byly uznány malé a střední podniky.
 3. Program obchodního partnerství uvedený v článku 110 této dohody zahrnuje následující zacházení:
 a)
 při posuzování rizika příznivé zohlednění statusu oprávněného hospodářského subjektu uděleného druhou stranou ke snížení inspekcí nebo kontrol a při jiných opatřeních souvisejících s bezpečností;
 b)
 jestliže se celní orgán rozhodne pro kontrolu zásilky, pak se přednostně zabývá zásilkami, na něž se vztahují vstupní nebo výstupní souhrnná celní prohlášení podaná oprávněným hospodářským subjektem;
 c)
 zohlednění statusu oprávněného hospodářského subjektu uděleného druhou stranou s cílem zacházet s daným oprávněným hospodářským subjektem jako s bezpečným a zabezpečeným partnerem při posuzování požadavků na obchodní partnery platných pro žadatele v rámci vlastního programu; a
 d)
 snahy o zavedení společného mechanismu pro zajištění kontinuity obchodní činnosti umožňujícího reagovat na přerušení obchodování z důvodu zvýšení úrovně varovných systémů, uzavření hranic a/nebo přírodních katastrof, nebezpečných havárií nebo jiných významných mimořádných událostí, kdy by celní orgány stran mohly expedici přednostních zásilek oprávněných hospodářských subjektů v co největším možném rozsahu usnadnit a urychlit.
 Článek 2
 Vzájemné uznávání a odpovědnost za provádění
 1. Status oprávněného hospodářského subjektu v rámci programů obchodního partnerství Unie a Spojeného království se uznává jako slučitelný a s držiteli statusu oprávněného hospodářského subjektu

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
uděleného v rámci každého programu se zachází v souladu s článkem 4.
 2. Příslušnými programy obchodního partnerství jsou:
 a)
 oprávněné hospodářské subjekty Evropské unie (bezpečnost a zabezpečení) (ustanovení čl. 38 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 952/2013;
 b)
 program oprávněných hospodářských subjektů Spojeného království (bezpečnost a zabezpečení) (čl. 38 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 952/2013, jak je zachován ve vnitrostátním právu Spojeného království).
 3. Za provádění ustanovení této přílohy odpovídají celní orgány vymezené v článku 512 písm. a) této dohody (dále jen „celní orgány“).
 Článek 3
 Slučitelnost
 1. Strany spolupracují na zachování slučitelnosti norem uplatňovaných na každý ze svých programů obchodního partnerství, pokud jde o tyto záležitosti:
 a)
 postup podávání žádostí o udělení statusu oprávněného hospodářského subjektu;
 b)
 posuzování žádostí o status oprávněného hospodářského subjektu;
 c)
 udělování statusu oprávněného hospodářského subjektu; a
 d)
 správa, monitorování, pozastavení a opětovné posouzení, odejmutí statusu oprávněného hospodářského subjektu.
 Strany zajistí, aby jejich celní orgány monitorovaly soulad oprávněných hospodářských subjektů s příslušnými podmínkami a kritérii.
 2. Strany dokončí společný pracovní program stanovící minimální počet společných potvrzení držitelů statusu oprávněného hospodářského subjektu uděleného v rámci každého programu obchodního partnerství, která musí být dokončena nejpozději do konce roku 2021.
 3. Strany zajistí, aby jejich programy obchodního partnerství fungovaly v souladu s příslušnými normami rámce SAFE.
 Článek 4
 Zacházení s držiteli statusu
 1. Každá ze stran poskytne zacházení srovnatelné se zacházením, jakému se dostane oprávněným hospodářským subjektům v rámci programu obchodního partnerství druhé strany. Toto zacházení zahrnuje zejména zacházení stanovené v čl. 1 odst. 3.
 2. Každá ze stran může pozastavit zacházení uvedené v čl. 1 odst. 3 oprávněnému hospodářskému subjektu v rámci programu obchodního partnerství druhé strany podle této dohody, jestliže uvedený oprávněný hospodářský subjekt přestane splňovat právní požadavky. Uvedené pozastavení se neprodleně sdělí druhému celnímu orgánu spolu s případnými doplňujícími informacemi o důvodech pozastavení.
 3. Každá ze stran neprodleně informuje druhou stranu v případě, že zjistí nesrovnalost, které se dopustil oprávněný hospodářský subjekt, který získal oprávnění od celního orgánu druhé strany, aby jí umožnil přijmout podložené rozhodnutí o možném zrušení nebo pozastavení členství dotyčného subjektu.
 Článek 5
 Výměna informací a komunikace
 1. Strany usilují při provádění této dohody o účinnou vzájemnou komunikaci. Vyměňují si informace a podporují komunikaci v souvislosti se svými programy obchodního partnerství zejména:
 a)
 včasným poskytováním aktuálních informací o fungování a vývoji svých programů obchodního partnerství;
 b)
 podílením se na vzájemně prospěšných výměnách informací týkajících se bezpečnosti dodavatelského řetězce;
 c)
 určením kontaktních míst svých příslušných programů obchodního partnerství a poskytnutím kontaktních údajů těchto míst druhé straně; a
 d)
 usnadněním efektivní vzájemné komunikace mezi Generálním ředitelstvím pro daně a celní unii Evropské komise a daňovou a celní správou Spojeného království s cílem posílit postupy řízení rizik v rámci svých příslušných programů obchodního partnerství, pokud jde o bezpečnost dodavatelského řetězce na straně oprávněných hospodářských subjektů.
 2. Informace a související údaje se vyměňují systematicky a s využitím elektronických prostředků.
 3. Údaje, které mají být vyměňovány v souvislosti s oprávněnými hospodářskými subjekty, zahrnují:
 a)
 název;
 b)
 adresu;
 c)
 status členství;
 d)
 datum potvrzení nebo


text:
povolení;
 e)
 pozastavení a zrušení;
 f)
 jedinečné číslo povolení nebo identifikační číslo (ve formě, kterou vzájemně určí celní orgány); a
 g)
 další údaje, které mohou být vzájemně určeny mezi celními orgány, případně za použití nezbytných ochranných opatření.
 Výměna údajů začíná vstupem této dohody v platnost.
 4. Strany vynaloží veškeré úsilí, aby do šesti měsíců od vstupu této dohody v platnost zavedly ujednání pro plně automatizovanou výměnu údajů uvedených v odstavci 3, a v každém případě provedou takové ujednání nejpozději jeden rok po vstupu této dohody v platnost.
 Článek 6
 Zpracování údajů
 Na veškerou výměnu informací mezi stranami podle této přílohy se obdobně vztahuje důvěrnost a ochrana informací stanovená v článku 12 Protokolu o vzájemné správní pomoci v celních otázkách.
 Článek 7
 Konzultace a přezkum
 Provádění ustanovení této přílohy pravidelně přezkoumává specializovaný obchodní výbor pro celní spolupráci a pravidla původu. Uvedený přezkum zahrnuje:
 a)
 společná potvrzení statusu oprávněných hospodářských subjektů uděleného každou ze stran s cílem identifikovat slabé a silné stránky při provádění této přílohy;
 b)
 výměny názorů na údaje, které mají být sdíleny, a zacházení se subjekty.
 Článek 8
 Pozastavení a ukončení
 1. Kterákoli ze stran může přistoupit k postupu stanovenému v odstavci 2 v případě, že nastane některá z těchto okolností:
 a)
 Před vstupem této dohody v platnost nebo do tří měsíců od jejího vstupu v platnost učinila druhá strana podstatné změny právních ustanovení uvedených v čl. 2 odst. 2, které byly posouzeny s cílem zjistit, zda jsou programy obchodního partnerství slučitelné, přičemž slučitelnost vyžadovaná pro uznání podle čl. 2 odst. 1 přestala existovat.
 b)
 Ustanovení čl. 5 odst. 2 nejsou použitelná.
 2. V případě, že nastane některá z okolností uvedených v odst. 1 písm. a) nebo b), může kterákoli ze stran 60 dní poté, co druhé straně oznámila svůj záměr, pozastavit uznání uvedené v čl. 2 odst. 1.
 3. Pokud některá ze stran oznámí svůj záměr pozastavit uznání uvedené v čl. 2 odst. 1 v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, může druhá strana požádat o konzultace ve specializovaném obchodním výboru pro celní spolupráci a pravidla původu. Tyto konzultace se uskuteční do 60 dnů od podání žádosti.
 4. Kterákoli ze stran může přistoupit k postupu stanovenému v odstavci 5 v případě, že nastane některá z těchto okolností:
 a)
 druhá strana změní svůj program oprávněných hospodářských subjektů nebo provádění tohoto programu tak, že slučitelnost vyžadovaná pro uznání podle čl. 2 odst. 1 přestala existovat;
 b)
 společná potvrzení stanovená v čl. 3 odst. 2 nestvrzují slučitelnost příslušných programů oprávněných hospodářských subjektů stran.
 5. V případě, že nastane některá z okolností uvedených v odst. 4 písm. a) nebo b), může kterákoli ze stran požádat o konzultace s druhou stranou v rámci specializovaného obchodního výboru pro celní spolupráci a pravidla původu. Tyto konzultace se uskuteční do 60 dnů od podání žádosti. Pokud se některá ze stran 90 dnů po podání žádosti stále domnívá, že slučitelnost požadovaná pro uznání podle čl. 2 odst. 1 přestala existovat, může druhé straně oznámit svůj záměr pozastavit uznání svého programu. Pozastavení nabývá účinku 30 dnů po oznámení.


text:
PŘÍLOHA 19
 STÁVAJÍCÍ OPATŘENÍ
 Úvodní poznámky
 1.
 Listiny závazků Spojeného království a Unie stanoví podle článků 133, 139 a 195 této dohody výhrady, jež Spojené království a Unie přijaly s ohledem na opatření, jež nejsou v souladu s povinnostmi uloženými podle:
 a)
 článku 128 nebo 135 této dohody;
 b)
 článku 136 této dohody;
 c)
 článku 129 nebo 137 této dohody;
 d)
 článku 130 nebo 138 této dohody;
 e)
 článku 131 této dohody;
 f)
 článku 132 této dohody nebo
 g)
 článku 194 této dohody.
 2.
 Výhradami některé ze stran nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle GATS.
 3.
 Každá výhrada obsahuje následující části:
 a)
 v části „Odvětví“ se uvádí obecně odvětví, jehož se výhrada týká;
 b)
 v části „Pododvětví“ se uvádí konkrétní pododvětví, jehož se výhrada týká;
 c)
 v části „Klasifikace průmyslového odvětví“ se případně uvádí činnost, jíž se výhrada týká, podle Centrální klasifikace produkce (CPC) Mezinárodní standardní klasifikace ekonomických činností (ISIC) Rev. 3.1, nebo jak je jinak výslovně popsána v této výhradě;
 d)
 v části „Druh výhrady“ se upřesňuje povinnost podle bodu 1, jíž se výhrada týká;
 e)
 v části „Úroveň státní správy“ se uvádí úroveň státní správy, na niž se uplatňuje opatření, jehož se výhrada týká;
 f)
 v části „Opatření“ se uvádějí právní předpisy či jiná opatření, jichž se výhrada týká, které jsou případně upřesněny v části „Popis“. Opatření uvedené v části „Opatření“:
 i)
 je opatření, jak bylo k datu vstupu této dohody v platnost změněno, zachováno nebo opětovně zavedeno,
 ii)
 zahrnuje podřízené opatření přijaté či zachované na základě nadřazeného opatření a v souladu s ním a
 iii)
 v případě listiny závazků Unie zahrnuje právní předpisy či jiná opatření, jimiž se na úrovni členského státu provádí směrnice, a
 g)
 v části „Popis“ se upřesňují nesouladné aspekty stávajícího opatření, jehož se výhrada týká.
 4.
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že pokud některá ze stran přijme nové opatření na úrovni státní správy odlišné od úrovně, na které byla výhrada původně přijata, a toto nové opatření fakticky nahrazuje – na území, na které se vztahuje, – nesouladný aspekt původního opatření uvedeného v části „Opatření“, nové opatření se považuje za „změnu“ původního opatření ve smyslu čl. 133 odst. 1 písm. c), čl. 139 odst. 1 písm. c), čl. 144 písm. c) a čl. 195 odst. 1 písm. c) této dohody.
 5.
 Při výkladu výhrady musí být zohledněny všechny její části. Výhrada je vysvětlena na základě příslušných povinností podle kapitol, k nimž se vztahuje. Část „Opatření“ má přednost před všemi ostatními částmi.
 6.
 Pro účely listin závazků Spojeného království a Unie se rozumí:
 a)
 výrazem „ISIC Rev. 3.1“ Mezinárodní standardní klasifikace ekonomických činností Statistického oddělení OSN (International Standard Industrial Classification of All Economic Activities), Statistical Papers, řada M, č. 4, ISIC Rev. 3.1, 2002;
 b)
 „CPC“ prozatímní Centrální klasifikace produkce (Statistical Papers, řada M, č. 77, Odbor pro ekonomické a sociální otázky, Statistické oddělení OSN, New York, 1991).
 7.
 Pro účely listin závazků Spojeného království a Unie se výhrada týkající se požadavku na místní přítomnost na území Unie nebo Spojeného království týká


text:
článku 136 této dohody, nikoli však článků 135 nebo 137 této dohody. Takový požadavek navíc není výhradou, která by se týkala článku 129 této dohody.
 8.
 Výhrada přijatá na úrovni Unie se týká opatření Unie, opatření členského státu na úrovni ústředních orgánů státní správy nebo opatření státní správy v rámci členského státu, pokud není některý členský stát z výhrady vyloučen. Výhrada přijatá členským státem se týká opatření státní správy na ústřední, regionální nebo místní úrovni dotčeného členského státu. Pro účely výhrad Belgie zahrnuje ústřední úroveň státní správy federální vládu a vlády regionů a společenství, neboť každá z nich disponuje rovnocennou legislativní pravomocí. Pro účely výhrad Unie a jejích členských států se regionální úrovní státní správy ve Finsku rozumí Ålandské ostrovy. Výhrada přijatá na úrovni Spojeného království se týká opatření státní správy na ústřední, regionální nebo místní úrovni.
 9.
 Níže uvedený seznam výhrad nezahrnuje opatření týkající se kvalifikačních požadavků a postupů, technických norem a licenčních požadavků a postupů, pokud tato opatření nepředstavují omezení ve smyslu článků 128, 129, 135, 136, 137 nebo 194 této dohody. Mezi tato opatření může patřit zejména potřeba získat licenci, splnit povinnosti univerzální služby, mít uznány kvalifikace v regulovaných odvětvích, absolvovat určité zkoušky včetně jazykového přezkoušení, splnit požadavek na členství v souvislosti s určitou profesí, například členství v určité profesní organizaci, mít místního zástupce pro službu nebo udržovat místní adresu, nebo jakékoli jiné nediskriminační požadavky, že některé činnosti nesmějí být vykonávány v chráněných zónách nebo oblastech. I když tato opatření nejsou uvedena, platí i nadále.
 10.
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že v případě Unie platí, že povinnost udělit národní zacházení nezahrnuje požadavek rozšířit na fyzické nebo právnické osoby Spojeného království zacházení udílené v členském státě podle Smlouvy o fungování Evropské unie nebo podle jakéhokoli opatření přijatého podle uvedené smlouvy, včetně provádění v členských státech:
 i)
 fyzickým osobám nebo rezidentům jiného členského státu nebo
 ii)
 právnickým osobám založeným nebo organizovaným podle práva jiného členského státu nebo Unie, jež mají sídlo, správní ústředí nebo hlavní místo podnikání v Unii.
 11.
 Zacházením udíleným usazeným právnickým osobám zřízeným investory jedné strany v souladu s právem druhé strany (v případě Unie včetně práva některého členského státu), jež mají sídlo, správní ústředí nebo hlavní místo podnikání v této druhé straně, nejsou dotčeny podmínky či povinnosti, které mohly být takové právnické osobě v souladu s částí druhou dílem prvním hlavou II kapitolou 2 této dohody uloženy, když se v této druhé straně usazovala, a jež nadále platí.
 12.
 Listiny závazků se vztahují pouze na území Spojeného království a Unie v souladu s čl. 520 odst. 2 a článkem 774 této dohody a jsou relevantní pouze v kontextu obchodních vztahů Unie a jejích členských států se Spojeným královstvím. Nejsou jimi dotčena práva a povinnosti členských států podle práva Unie.
 13.
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že nediskriminační opatření nepředstavují omezení přístupu na trh ve smyslu článku 128, 135 nebo 194 této dohody, pokud jde o jakékoli opatření:
 a)
 vyžadující oddělení vlastnictví infrastruktury od vlastnictví zboží nebo služeb poskytovaných prostřednictvím této


text:
infrastruktury v zájmu spravedlivé hospodářské soutěže, například v oblasti energetiky, dopravy a telekomunikací;
 b)
 omezující koncentraci vlastnictví v zájmu spravedlivé hospodářské soutěže;
 c)
 usilující o ochranu a zachování přírodních zdrojů a životního prostředí, včetně omezení dostupnosti, počtu a rozsahu udělovaných koncesí a uložení moratoria či zákazu;
 d)
 omezující počet udělených povolení z důvodu technických či fyzikálních překážek, například telekomunikačního spektra a frekvencí, nebo
 e)
 vyžadující, aby určité procento akcionářů, vlastníků, partnerů nebo vedoucích pracovníků podniku mělo kvalifikaci pro výkon určité profese, jako je právník nebo účetní, nebo tuto profesi vykonávalo.
 14.
 Pokud jde o finanční služby: Na rozdíl od zahraničních dceřiných společností nepodléhají pobočky, až na některé omezené výjimky, které finanční instituce nepocházející z Evropské unie zřídí přímo v členském státě, nařízením souvisejícím s obezřetností, která jsou harmonizována na úrovni Unie, což takovým dceřiným společnostem poskytuje větší prostor k zřizování nových podniků a poskytování přeshraničních služeb po celém území Unie. Takové pobočky tedy mají povolení působit na území členského státu za podmínek, které jsou rovnocenné podmínkám, jež platí pro domácí finanční instituce daného členského státu, a může od nich být vyžadováno splnění řady konkrétních požadavků souvisejících s obezřetností, například v případě bankovnictví a služeb týkajících se cenných papírů se může jednat o oddělenou kapitalizaci a další požadavky na platební schopnost a požadavky na ohlašování nebo zveřejňování účetnictví, v případě pojištění se může jednat o zvláštní požadavky na záruky a vklady, oddělenou kapitalizaci, umístění aktiv představujících technickou rezervu v dotyčném členském státě a alespoň třetinové míry solventnosti.
 V níže uvedeném seznamu výhrad jsou použity tyto zkratky:
 UK
 Spojené království
 EU
 Evropská unie včetně všech členských států
 AT
 Rakousko
 BE
 Belgie
 BG
 Bulharsko
 CY
 Kypr
 CZ
 Česko
 DE
 Německo
 DK
 Dánsko
 EE
 Estonsko
 EL
 Řecko
 ES
 Španělsko
 FI
 Finsko
 FR
 Francie
 HR
 Chorvatsko
 HU
 Maďarsko
 IE
 Irsko
 IT
 Itálie
 LT
 Litva
 LU
 Lucembursko
 LV
 Lotyšsko
 MT
 Malta
 NL
 Nizozemsko
 PL
 Polsko
 PT
 Portugalsko
 RO
 Rumunsko
 SE
 Švédsko
 SI
 Slovinsko
 SK
 Slovenská republika
 Listina závazků Unie
 Výhrada č. 1 – Všechna odvětví
 Výhrada č. 2 – Odborné služby (kromě zdravotnických profesí)
 Výhrada č. 3 – Odborné služby (zdravotní péče a maloobchodní prodej léčivých přípravků)
 Výhrada č. 4 – Služby v oblasti výzkumu a vývoje
 Výhrada č. 5 – Služby v oblasti nemovitostí
 Výhrada č. 6 – Podnikatelské služby
 Výhrada č. 7 – Komunikační služby
 Výhrada č. 8 – Stavební služby
 Výhrada č. 9 – Distribuční služby
 Výhrada č. 10 – Služby v oblasti vzdělávání
 Výhrada č. 11 – Environmentální služby
 Výhrada č. 12 – Finanční služby
 Výhrada č. 13 – Zdravotní služby a sociální péče
 Výhrada č. 14 – Cestovní ruch a související služby
 Výhrada č. 15 – Rekreační, kulturní a sportovní služby
 Výhrada č. 16 – Služby v dopravě a pomocné služby v dopravě
 Výhrada č. 17 – Činnosti v oblasti energetiky
 Výhrada č. 18 – Zemědělství, rybářství a výroba
 Výhrada č. 1 – Všechna odvětví
 Odvětví:
 Všechna odvětví
 Druh výhrady:
 Přístup na trh
 Národní zacházení
 Zacházení podle nejvyšších výhod
 Výkonnostní požadavky
 Vrcholné vedení a správní rady
 Povinnosti pro právní služby
 Kapitola


text:
/ oddíl:
 Liberalizace investic; přeshraniční obchod službami a regulační rámec pro právní služby
 Úroveň státní správy:
 EU / členský stát (není-li uvedeno jinak)
 Popis:
 a) Druh usazení
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení a regulační rámec pro právní služby – povinnosti:
 EU: zacházení přiznané podle Smlouvy o fungování EU právnickým osobám založeným podle práva Unie nebo členského státu, které mají sídlo, správní ústředí nebo hlavní místo podnikání v Unii, včetně těch, které jsou v Unii založeny investory ze Spojeného království, se neposkytuje právnickým osobám usazeným mimo Unii, ani pobočkám nebo zastoupením těchto právnických osob, včetně poboček nebo zastoupení právnických osob Spojeného království.
 Právnickým osobám založeným podle práva Unie nebo členského státu, které mají v Unii pouze sídlo, může být poskytnuto méně příznivé zacházení, ledaže lze prokázat, že mají skutečnou a trvalou vazbu s hospodářstvím některého z členských států.
 Opatření:
 EU: Smlouva o fungování Evropské unie.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení, vrcholné vedení a správní rady:
 Tato výhrada se vztahuje pouze na zdravotní či sociální péči nebo služby v oblasti vzdělávání:
 EU (týká se též regionální úrovně státní správy): kterýkoli členský stát může při prodeji či převodu svých majetkových podílů ve stávajícím státním podniku nebo vládním subjektu poskytujícím zdravotní či sociální péči nebo služby v oblasti vzdělávání (CPC 93, 92) nebo aktiv takového podniku či subjektu zakázat či uložit omezení vlastnictví takových podílů nebo aktiv nebo omezit možnost vlastníků takových podílů nebo aktiv kontrolovat výsledný podnik, pokud jde o investory ze Spojeného království nebo jejich podniky. Pokud jde o takový prodej nebo jiný převod, jakýkoli členský stát může přijmout či zachovat jakékoli opatření, jež se týká státní příslušnosti vrcholného vedení nebo členů správních rad, a také jakékoli opatření omezující počet poskytovatelů.
 Pro účely této výhrady:
 i)
 se jakékoli opatření zachované nebo přijaté po datu vstupu této dohody v platnost, které v době prodeje nebo jiného převodu zakazuje nebo ukládá omezení ohledně vlastnictví majetkových podílů nebo aktiv nebo ukládá podmínku státní příslušnosti nebo ukládá omezení počtu poskytovatelů, jak je popsáno v této výhradě, považuje za stávající opatření a
 ii)
 „státním podnikem“ se rozumí podnik ve vlastnictví členského státu nebo jím kontrolovaný prostřednictvím vlastnických podílů a zahrnuje také podniky založené po dni vstupu této dohody v platnost výhradně pro účely prodeje nebo převodu majetkových podílů nebo aktiv stávajícího státního podniku nebo vládního subjektu.
 Opatření:
 EU: stanoveno ve výše uvedené části „Popis“.
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení a regulační rámec pro právní služby – povinnosti:
 V AT: k provozování pobočky musí korporace z jiných zemí než z Evropského hospodářského prostoru (EHP) jmenovat alespoň jednu osobu odpovědnou za její zastupování, která je rakouským rezidentem.
 Vedoucí pracovníci (generální ředitelé, fyzické osoby) odpovědní za dodržování rakouského živnostenského zákona (Gewerbeordnung) musí mít bydliště v Rakousku.
 V BG: zahraniční právnické osoby, nejsou-li usazeny podle právních předpisů členského státu Evropského hospodářského prostoru (EHP), smí podnikat a vykonávat činnosti, jsou-li v Bulharské republice usazeny ve formě společnosti zapsané v obchodním rejstříku. Ke zřízení poboček je nutné povolení.
 Zastoupení zahraničních podniků


text:
musí být registrována v bulharské obchodní a průmyslové komoře a nesmí provozovat hospodářskou činnost; mohou pouze propagovat svého vlastníka a jednat jako zástupce či agent.
 V EE: pokud alespoň polovina členů řídícího managementu společnosti s ručením omezeným, akciové společnosti nebo pobočky není rezidentem Estonska, jiného členského státu EHP nebo Švýcarské konfederace, určí společnost s ručením omezeným, akciová společnost nebo zahraniční společnost kontaktní místo, jehož estonskou adresu lze použít pro doručování procesních písemností podniku a prohlášení o záměru adresovaných podniku (tj. pobočce zahraniční společnosti).
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení; přeshraniční obchod službami – přístup na trh a regulační rámec pro právní služby – povinnosti:
 Ve FI: alespoň jeden ze společníků ve veřejné obchodní společnosti nebo jeden ze společníků v komanditní společnosti musí mít pobyt v zemi EHP nebo, je-li společníkem právnická osoba, musí být usazena v zemi EHP (pobočky nejsou povoleny). Registrační orgán může udělit výjimku.
 Soukromé subjekty mohou provozovat obchodní činnost, pokud mají pobyt v zemi EHP.
 Pokud zahraniční organizace ze země mimo EHP hodlá podnikat či obchodovat zřízením pobočky ve Finsku, potřebuje povolení k obchodu.
 Podmínku pobytu v zemi EHP musí splňovat alespoň jeden z řádných a jeden ze zastupujících členů správní rady a výkonný ředitel. Registrační orgán může udělit jednotlivým společnostem výjimku.
 Ve SE: zahraniční společnost, která se ve Švédsku neusadila jako právnická osoba nebo která podniká prostřednictvím obchodního zástupce, musí provádět své obchodní operace prostřednictvím pobočky zřízené ve Švédsku s nezávislým vedením a odděleným účetnictvím. Výkonný ředitel pobočky a jeho náměstek, pokud je jmenován, musí být rezidenty EHP. Fyzická osoba, která není rezidentem EHP a která provozuje obchodní činnost ve Švédsku, jmenuje a zapíše do obchodního rejstříku zástupce, který je rezidentem, odpovědného za provádění obchodní činnosti ve Švédsku. Pro operace ve Švédsku se vedou oddělené účty. Příslušný orgán může v jednotlivých případech udělit výjimku z požadavků týkajících se zřízení pobočky a pobytu. Stavební projekty, které trvají méně než jeden rok, prováděné společností usazenou mimo EHP nebo fyzickou osobou s pobytem mimo EHP, jsou osvobozeny od požadavků na zřízení pobočky nebo jmenování zástupce s pobytem.
 V případě společností s ručením omezeným a kooperativních hospodářských sdružení musí být alespoň 50 % členů správní rady, alespoň 50 % zástupců členů správní rady, výkonný ředitel, náměstek výkonného ředitele a alespoň jedna z případných osob s podpisovým právem za společnost rezidenty EHP. Příslušný orgán může povolit výjimky z tohoto požadavku. Pokud žádný ze zástupců společnosti nebo sdružení není rezidentem ve Švédsku, musí správní rada jmenovat a registrovat osobu s pobytem ve Švédsku, která byla zmocněna k převzetí úředních dodání jménem společnosti nebo sdružení.
 Obdobné podmínky platí pro zakládání všech dalších typů právnických osob.
 Na SK: zahraniční fyzická osoba, jež má být zapsána v příslušném rejstříku (obchodním rejstříku, rejstříku podnikatelů nebo jiném profesním rejstříku) jako osoba oprávněná jednat jménem podnikatele, musí předložit povolení k pobytu na Slovensku.
 Opatření:
 AT: Aktiengesetz, BGBL. Nr. 98/1965, § 254 (2)
 GmbH-Gesetz, RGBL. Nr. 58/1906, § 107 (2) a Gewerbeordnung, BGBL. Nr. 194/1994, § 39 (2a).
 BG: obchodní zákoník, článek 17a, a
 zákon o podpoře


text:
investic, článek 24.
 EE: Äriseadustik (obchodní zákoník) § 1 (1, 2 a 4).
 FI: Laki elinkeinon harjoittamisen oikeudesta (zákon o právu na provádění obchodní činnosti) (122/1919), s. 1;
 Osuuskuntalaki (zákon o družstvech) 1488/2001;
 Osakeyhtiölaki (zákon o společnostech s ručením omezeným) (624/2006) a
 Laki luottolaitostoiminnasta (zákon o úvěrových institucích) (121/2007).
 SE: Lag om utländska filialer m.m (zákon o kancelářích zahraničních poboček) (1992:160);
 Aktiebolagslagen (zákon o obchodních společnostech) (2005:551);
 zákon o kooperativních hospodářských sdruženích (2018:672) a zákon o evropských uskupeních hospodářského zájmu (1994:1927).
 SK: Zákon č. 513/1991 Zb. obchodní zákoník (§ 21); zákon č. 455/1991 Zb. o živnostenském podnikání a
 zákon č. 404/2011 Z. z. o pobytu cizinců (§ 22 a 32).
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení, výkonnostní požadavky a regulační rámec pro právní služby – povinnosti:
 V BG: usazené podniky mohou státní příslušníky třetích zemí zaměstnávat pouze na pozicích, pro které není vyžadována bulharská státní příslušnost. Celkový počet státních příslušníků třetích zemí zaměstnaných usazeným podnikem za posledních 12 měsíců nesmí překročit 20 % (35 % v případě malých a středních podniků) průměrného počtu bulharských státních příslušníků, státních příslušníků jiných členských států, států, které jsou stranami Dohody o EHP, nebo Švýcarské konfederace najatých na základě pracovní smlouvy. Kromě toho musí zaměstnavatel prokázat, že na danou pozici neexistuje vhodný pracovník z Bulharska, EU, EHP nebo Švýcarska, a to tak, že dříve, než státního příslušníka třetí země zaměstná, provede test trhu práce.
 V případě vysoce kvalifikovaných, sezónních a vyslaných pracovníků, jakož i osob převedených v rámci společnosti, výzkumných pracovníků a studentů není počet státních příslušníků třetích zemí pracujících pro jeden podnik omezen. Pro zaměstnávání státních příslušníků třetích zemí v těchto kategoriích se test trhu práce nevyžaduje.
 Opatření:
 BG: zákon o migraci a mobilitě pracovních sil.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení:
 V PL: v působnosti zastoupení může být zahrnuta pouze reklama a propagace zahraniční mateřské společnosti, kterou kancelář zastupuje. Ve všech odvětvích kromě právních služeb se mohou investoři ze zemí mimo Evropskou unii a jejich podniky usadit pouze ve formě komanditní společnosti, komanditní společnosti na akcie, společnosti s ručením omezeným a akciové společnosti, zatímco domácí investoři a podniky mají přístup také k formám neobchodních komanditních společností (veřejná obchodní společnost a osobní společnost s ručením neomezeným).
 Opatření:
 PL: zákon ze dne 6. března 2018 o pravidlech týkajících se hospodářské činnosti zahraničních podnikatelů a jiných zahraničních osob na území Polské republiky.
 b) Nabývání nemovitostí
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení:
 V AT (týká se regionální úrovně státní správy): nabývání, nákup a pronájem nebo leasing nemovitostí fyzickými osobami a podniky, které nejsou z Evropské unie, vyžaduje povolení příslušných regionálních orgánů (Länder). Povolení je uděleno, pouze pokud se má za to, že je nabytí ve veřejném (zejména hospodářském, sociálním a kulturním) zájmu.
 Na CY: Kypřané nebo osoby kyperského původu a také státní příslušníci členského státu mohou na Kypru neomezeně nabývat jakýkoli majetek. Pokud cizinci nemají povolení Rady ministrů, nemohou nemovitosti nabývat jinak než prostřednictvím mortis causa. Pokud nabytí nemovitosti cizincem přesahuje rozsah nezbytný k postavení


text:
domu nebo provozovny nebo jinak přesahuje rozlohu dvou donumů (2 676 metrů čtverečních), podléhají veškerá povolení udělená Radou ministrů podmínkám, omezením a kritériím stanoveným v nařízeních Rady ministrů a schválení Sněmovny reprezentantů. Za cizince se považuje každá osoba, která není občanem Kyperské republiky, včetně společnosti se zahraniční kontrolou. Pojem nezahrnuje cizince kyperského původu ani zahraniční manžele či manželky občanů Kyperské republiky.
 V CZ: zvláštní úprava se týká zemědělských pozemků ve vlastnictví státu. Nabyvateli státních zemědělských pozemků mohou být pouze občané České republiky, jiného členského státu, států, které jsou smluvní stranou Dohody o EHP, nebo Švýcarské konfederace. Právnické osoby mohou nabývat státní zemědělské pozemky od státu, pouze jsou-li zemědělskými podnikateli v České republice nebo osobami majícími obdobné postavení v jiném členském státě Evropské unie, ve státě, který je smluvní stranou Dohody o EHP, nebo ve Švýcarské konfederaci.
 V DK: fyzické osoby, které nejsou ani dříve nebyly dánskými rezidenty po celkovou dobu pěti let, musí podle dánského zákona o nabývání nemovitostí k nabytí vlastnického práva k nemovitostem v Dánsku získat povolení Ministerstva spravedlnosti. To platí i pro právnické osoby, které nejsou v Dánsku registrovány. V případě fyzických osob bude nabytí nemovitosti povoleno, pokud bude žadatel nemovitost využívat jako své trvalé bydliště.
 V případě právnických osob, které nejsou v Dánsku registrovány, bude nabytí nemovitosti obecně povoleno, pokud je nabytí podmínkou pro podnikatelské činnosti kupujícího subjektu. Povolení se rovněž vyžaduje, pokud žadatel bude nemovitost využívat jako druhé bydlení. Takové povolení bude vydáno, pouze pokud je žadatel na základě celkového a konkrétního posouzení považován za osobu se zvláště silnými vazbami na Dánsko.
 Povolení podle zákona o nabývání nemovitostí je udělováno pouze k nabytí konkrétní nemovitosti. Nabývání zemědělské půdy fyzickými či právnickými osobami navíc reguluje dánský zákon o zemědělských podnicích, který v případě nabývání zemědělského nemovitého majetku ukládá omezení pro všechny osoby, ať už Dány nebo cizince. Jakákoli fyzická či právnická osoba, která si přeje nabýt zemědělskou nemovitost, musí tudíž splňovat požadavky tohoto zákona. Obecně zde platí omezený požadavek trvalého pobytu v místě zemědělského podniku. Požadavek trvalého pobytu není osobní. Právnické osoby musí být typu uvedeného v § 20 a § 21 zákona a musí být registrovány v Unii (nebo EHP).
 V EE: právnická osoba z členského státu OECD má právo nabýt nemovitost, která zahrnuje:
 i)
 méně než deset hektarů zemědělských pozemků, lesních pozemků nebo součtu zemědělských a lesních pozemků, a to bez omezení;
 ii)
 deset nebo více hektarů zemědělských pozemků, pokud právnická osoba působila po dobu tří let bezprostředně předcházejících roku pořízení nemovitosti v produkci zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie, s výjimkou produktů rybolovu a bavlny (dále jen „zemědělský produkt“);
 iii)
 deset nebo více hektarů lesních pozemků, pokud právnická osoba působila po dobu tří let bezprostředně předcházejících roku pořízení nemovitosti v obhospodařování lesů ve smyslu lesního zákona (dále jen „obhospodařování lesů“) nebo v produkci zemědělských produktů;
 iv)
 méně než deset hektarů zemědělských pozemků a méně než deset hektarů lesních pozemků, ovšem v součtu deset nebo více hektarů zemědělských a lesních pozemků, pokud právnická osoba působila po dobu tří let


text:
bezprostředně předcházejících roku pořízení nemovitosti v produkci zemědělských produktů nebo obhospodařování lesů.
 Nesplňuje-li právnická osoba požadavky stanovené v písmenech ii) až iv), může právnická osoba nabýt nemovitost, která zahrnuje deset nebo více hektarů zemědělských pozemků, lesních pozemků nebo součtu zemědělských a lesních pozemků, pouze se souhlasem rady místní samosprávy místa, kde se nemovitost, která má být nabyta, nachází.
 V určitých zeměpisných oblastech je omezeno nabývání nemovitostí státními příslušníky zemí mimo EHP.
 V EL: nabývání nebo nájem nemovitostí v příhraničních oblastech je zakázáno fyzickým nebo právnickým osobám, které mají státní příslušnost nebo působiště mimo členské státy a státy Evropského sdružení volného obchodu. Zákaz může být zrušen diskrečním rozhodnutím výboru příslušného decentralizovaného administrativního celku (nebo ministra národní obrany v případě, že nemovitosti, které mají být využívány, patří řeckému privatizačnímu fondu TAIPED).
 V HR: zahraniční společnosti mohou nabývat nemovitosti k poskytování služeb, pouze pokud jsou usazeny v Chorvatsku a zapsány v obchodním rejstříku jako právnické osoby. K nabývání nemovitostí nezbytných pro poskytování služeb pobočkami je nutné povolení Ministerstva spravedlnosti. Cizinci nesmí nabývat zemědělskou půdu.
 Na MT: státní příslušníci jiných zemí než členských států nemohou nabývat nemovitý majetek ke komerčním účelům. Společnosti, jejichž akcie jsou z 25 % (či více) v držení subjektů mimo Evropskou unii, musí získat povolení příslušného orgánu (ministra odpovědného za finance) k nákupu nemovitého majetku ke komerčním nebo podnikatelským účelům. Příslušný orgán stanoví, zda je navrhovaná akvizice prospěšná pro maltské hospodářství.
 V PL: k přímému i nepřímému nabytí nemovitostí cizinci je nezbytné povolení. Povolení se vydává na základě správního rozhodnutí ministra odpovědného za vnitřní záležitosti se souhlasem ministra národní obrany a v případě zemědělských nemovitostí také se souhlasem ministra pro zemědělství a rozvoj venkova.
 Opatření:
 AT: Burgenländisches Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 25/2007;
 Kärntner Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 9/2004;
 NÖ- Grundverkehrsgesetz, LGBL. 6800;
 OÖ- Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 88/1994;
 Salzburger Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 9/2002;
 Steiermärkisches Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 134/1993;
 Tiroler Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 61/1996; Voralberger Grundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 42/2004; a
 Wiener Ausländergrundverkehrsgesetz, LGBL. Nr. 11/1998.
 CY: zákon o nabývání nemovitostí (cizinci) (kapitola 109), ve znění pozdějších předpisů.
 CZ: zákon č. 503/2012 Sb., o Státním pozemkovém úřadu, ve znění pozdějších předpisů.
 DK: dánský zákon o nabývání nemovitostí (zákon č. 265 ze dne 21. března 2014 o nabývání nemovitostí, v konsolidovaném znění);
 prováděcí nařízení pro oblast nabývání (prováděcí nařízení č. 764 ze dne 18. září 1995) a zákon o zemědělských podnicích (zákon č. 27 ze dne 4. ledna 2017, v konsolidovaném znění).
 EE: Kinnisasja omandamise kitsendamise seadus (Zákon o omezeních pro nabývání nemovitostí), kapitola 2 § 4, kapitola 3 § 10, 2017.
 EL: zákon 1892/1990, ve svém současném znění, ve spojení, pokud jde o použití, s rozhodnutím ministrů národní obrany a civilní ochrany F.110/3/330340/S.120/7-4-14.
 HR: zákon o majetkových a jiných vlastnických právech (Úřední věstník Chorvatské republiky 91/96, 68/98, 137/99, 22/00, 73/00, 129/00, 114/01, 79/06, 141/06, 146/08, 38/09, 143/12, 152/14), články 354 až 358.b; zákon o zemědělské půdě (Úřední věstník Chorvatské republiky 20/18, 115/18, 98/19) článek 2; všeobecný zákon o správním řízení.
 MT: Immovable Property (Acquisition by Non-Residents) Act (zákon o nemovitém majetku (jeho nabývání nerezidenty)) (kapitola


text:
246) a Protokol č. 6 o nabývání objektů vedlejšího bydlení na Maltě, připojený ke smlouvě o přistoupení k EU.
 PL: zákon ze dne 24. března 1920 o nabývání nemovitostí cizinci (sbírka zákonů z roku 2016, bod 1061, ve znění pozdějších předpisů).
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení:
 V HU: nerezidenti mohou nakupovat nemovitosti, pokud získají povolení příslušného správního orgánu odpovědného za zeměpisnou oblast, v níž se nemovitost nachází.
 Opatření:
 HU: nařízení vlády č. 251/2014 (X. 2.) o nabývání nemovitého majetku, jiného než zemědělské půdy nebo lesů, cizími státními příslušníky a zákon LXXVIII z roku 1993 (odstavec 1/A).
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení, zacházení podle nejvyšších výhod:
 V LV: státní příslušníci Spojeného království mohou nabývat pozemky ve městech prostřednictvím společností zapsaných v obchodním rejstříku v Lotyšsku nebo v jiných členských státech:
 i)
 pokud více než 50 % jejich základního kapitálu vlastní státní příslušníci členských států, lotyšská vláda nebo obec, a to zvlášť či dohromady;
 ii)
 pokud více než 50 % jejich základního kapitálu vlastní fyzické osoby a společnosti ze třetích zemí, s nimiž Lotyšsko uzavřelo dvoustranné dohody o podpoře a reciproční ochraně investic schválené lotyšským parlamentem před 31. prosincem 1996;
 iii)
 pokud více než 50 % jejich základního kapitálu vlastní fyzické osoby a společnosti ze třetích zemí, s nimiž Lotyšsko uzavřelo dvoustranné dohody o podpoře a reciproční ochraně investic po 31. prosinci 1996, pokud jsou v takových dohodách stanovena práva lotyšských fyzických osob a společností na nabývání pozemků v příslušné třetí zemi;
 iv)
 pokud více než 50 % jejich základního kapitálu vlastní společně osoby uvedené v bodech i) až iii) nebo
 v)
 pokud se jedná o veřejné akciové společnosti a jejich akcie jsou kótovány na burze.
 Umožní-li Spojené království lotyšským státním příslušníkům a podnikům nákup nemovitostí ve městech na jeho území, umožní Lotyšsko státním příslušníkům a podnikům Spojeného království nakupovat nemovitosti v lotyšských městech za stejných podmínek, jaké platí pro lotyšské státní příslušníky.
 Opatření:
 LV: zákon o pozemkové reformě ve městech Lotyšské republiky, oddíly 20 a 21.
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení, zacházení podle nejvyšších výhod:
 V DE: nabývání nemovitostí může podléhat určitým podmínkám vzájemnosti.
 Ve ES: zahraniční investice do činností přímo souvisejících s investicemi do nemovitostí v souvislosti s diplomatickými misemi států, které nejsou členskými státy, musí být administrativně schváleny španělskou Radou ministrů, není-li v platnosti reciproční dohoda o liberalizaci.
 V RO: cizí státní příslušníci, osoby bez státní příslušnosti a právnické osoby (kromě státních příslušníků a právnických osob členského státu EHP) mohou nabývat vlastnických práv k pozemkům za podmínek regulovaných mezinárodními dohodami, a to na základě vzájemnosti. Cizí státní příslušníci, osoby bez státní příslušnosti a právnické osoby nesmějí nabývat vlastnických práv k pozemkům za příznivějších podmínek, než jaké se vztahují na fyzické nebo právnické osoby Evropské unie.
 Opatření:
 DE: Einführungsgesetz zum Bürgerlichen Gesetzbuche (EGBGB; uvozovací zákon k občanskému zákoníku).
 ES: královský dekret 664/1999 ze dne 23. dubna 1999 týkající se zahraničních investic.
 RO: zákon 17/2014 o některých opatřeních, která upravují nákup a prodej zemědělských pozemků mimo


text:
město, a
 zákon č. 268/2001 o privatizaci společností vlastnících veřejně nebo soukromě vlastněné pozemky státu určené k zemědělskému využití a o zřízení státního pozemkového úřadu, ve znění pozdějších změn.
 Výhrada č. 2 – Odborné služby (kromě zdravotnických profesí)
 Odvětví – pododvětví:
 Odborné služby – právní služby; služby patentových zástupců, zástupců v oblasti průmyslového vlastnictví, advokátů v oblasti duševního vlastnictví; účetnické služby; auditorské služby, služby daňového poradenství; architektonické služby a služby územního plánování, inženýrské a integrované inženýrské služby
 Klasifikace ekonomických činností:
 CPC 861, 862, 863, 8671, 8672, 8673, 8674, část 879
 Druh výhrady:
 Přístup na trh
 Národní zacházení
 Zacházení podle nejvyšších výhod
 Vrcholné vedení a správní rady
 Místní přítomnost
 Povinnosti pro právní služby
 Kapitola / oddíl:
 Liberalizace investic, přeshraniční obchod službami a regulační rámec pro právní služby
 Úroveň státní správy:
 EU / členský stát (není-li uvedeno jinak)
 Popis:
 a) Právní služby (část CPC 861) (1)
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh a regulační rámec pro právní služby – povinnosti:
 V EU: v každém členském státě platí zvláštní nediskriminační požadavky na právní formu.
 i)
 Určené právní služby poskytované na základě domácího profesního titulu (část CPC 861 – služby právního poradenství a právní rozhodčí, smírčí a mediační služby, pokud jde o domovskou jurisdikci a mezinárodní právo, upravené částí druhou dílem prvním hlavou II kapitolou 5 oddílem 7 této dohody.
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že podle úvodních poznámek, konkrétně podle bodu 9, mohou požadavky týkající se registrace v právnické komoře zahrnovat požadavek mít ukončenou určitou stáž pod dohledem právníka s licencí nebo mít kancelář nebo poštovní adresu v jurisdikci určité právnické komory, aby bylo možné požádat o členství v ní. Některé členské státy mohou uplatnit požadavek aby fyzické osoby mající oprávnění vykonávat praxi v oblasti práva hostitelské jurisdikce zastávaly určité funkce v advokátní kanceláři/společnosti/podniku nebo byli jejich podílníky.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení a přeshraniční obchod službami – národní zacházení, přístup na trh a regulační rámec pro právní služby – povinnosti:
 V AT: k poskytování právních služeb, pokud jde o právo hostitelské jurisdikce (Unie a členského státu), včetně zastupování před soudy, se vyžaduje státní příslušnost a pobyt (komerční přítomnost) v zemi EHP nebo ve Švýcarsku. Poskytování právních služeb prostřednictvím komerční přítomnosti je povoleno pouze právníkům se státní příslušností v EHP nebo ve Švýcarsku. Poskytování právních služeb, pokud jde o mezinárodní právo veřejné a právo domácí jurisdikce, je možné pouze na přeshraničním základě.
 Zahraničním právníkům (kteří musí být plně kvalifikovaní ve své domácí jurisdikci) se povoluje kapitálová účast a podíl na provozních výsledcích kterékoli právní kanceláře do výše 25 %; zbytek musí být v držení plně kvalifikovaných právníků z EHP nebo právníků ze Švýcarské konfederace a pouze tito mohou uplatňovat rozhodující vliv při rozhodování právní kanceláře.
 V BE (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod) Zahraniční právníci mohou působit jako právní poradci. Právníci, kteří jsou členy zahraničních (neunijních) advokátních komor a chtějí se usadit v Belgii, ale nesplňují podmínky pro zápis do seznamu plně kvalifikovaných právníků, do seznamu pro EU nebo do


text:
seznamu právních čekatelů, mohou požádat o zápis do tzv. seznamu B. Takovýto seznam B je veden pouze u bruselské advokátní komory. Právník na seznamu B může poskytovat určené právní služby.
 V BG (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): pro právní mediační služby se požaduje trvalý pobyt. Mediátorem může být pouze osoba, která byla zapsána do jednotného rejstříku mediátorů vedeného ministrem spravedlnosti.
 V Bulharsku může být úplné národní zacházení týkající se usazování a provozování společností, stejně jako poskytování služeb, rozšířeno pouze na společnosti, které jsou usazeny v zemích, s nimiž byly nebo budou uzavřeny bilaterální dohody o vzájemné právní pomoci, a na státní příslušníky těchto zemí.
 Na CY: Požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost). Společníky nebo držiteli podílů nebo členy vedení právní společnosti na Kypru se mohou stát pouze advokáti zapsaní u advokátní komory.
 V CZ: u zahraničních právníků se vyžaduje pobyt (komerční přítomnost).
 V DE: v případě zahraničních právníků (kvalifikovaných v jiném státě než v zemi EHP a ve Švýcarsku) mohou existovat omezení týkající se držení podílu v právní kanceláři, která poskytuje právní služby v oblasti práva hostitelské jurisdikce.
 V DK: Aniž je dotčena výše uvedená výhrada EU, podíly v právní firmě mohou vlastnit pouze advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi ve firmě, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti, jiní zaměstnanci firmy nebo jiná právní firma registrovaná v Dánsku. Jiní zaměstnanci kanceláře smějí dohromady vlastnit pouze méně než 10 % podílů a hlasovacích práv, a aby se mohli stát společníky, musí složit zkoušku z pravidel, která jsou zvláště důležitá pro právní praxi.
 Členy vedení smějí být pouze advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi v rámci firmy, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti, jiní držitelé podílů a zástupci zaměstnanců. Většinu členů vedení musí tvořit advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi v rámci firmy, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti. Řídit právní firmu smějí pouze advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi v rámci firmy, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti, a jiní držitelé podílů, kteří složili výše uvedenou zkoušku.
 Ve ES: k poskytování určených právních služeb je nutná adresa výkonu povolání.
 Ve FR: pro trvalý výkon povolání je vyžadován pobyt nebo usazení v zemi EHP. Aniž je dotčena výše uvedená výhrada EU: u všech právníků musí společnost mít některou z těchto právních forem, které jsou na nediskriminačním základě povoleny podle francouzského práva: SCP (société civile professionnelle), SEL (société d’exercice libéral), SEP (société en participation), SARL (société à responsabilité limitée), SAS (société par actions simplifiée), SA (société anonyme), SPE (société pluriprofessionnelle d'exercice) a za určitých podmínek „association“. Na držitele podílů, ředitele a společníky se mohou vztahovat zvláštní omezení související s jejich profesní činností.
 V HR: Právní firmu může založit pouze právník, který získal chorvatský titul právníka (společnosti ze Spojeného království mohou zřizovat pobočky, ty však nesmějí zaměstnávat chorvatské právníky).
 V HU: vyžaduje se smlouva o spolupráci uzavřená s maďarským advokátem (ügyvéd) nebo advokátní kanceláří (ügyvédi iroda). Zahraniční právní poradce nemůže být členem maďarské advokátní kanceláře. Zahraniční právník není oprávněn vypracovávat listiny,


text:
které mají být předloženy rozhodci, smírci nebo mediátorovi v jakémkoli sporu, nebo vystupovat jako právní zástupce klienta před rozhodcem, smírcem nebo mediátorem.
 V PT (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): cizinci, kteří jsou držiteli diplomu z jakékoli právnické fakulty v Portugalsku, se mohou v portugalské advokátní komoře (Ordem dos Advogados) registrovat za stejných podmínek jako portugalští státní příslušníci, pokud jejich vlastní země poskytuje portugalským státním příslušníkům na základě vzájemnosti stejné zacházení.
 Ostatní cizinci, kteří jsou držiteli diplomu v oboru právo, který uznala portugalská právnická fakulta, se mohou v advokátní komoře registrovat, pokud absolvují požadovanou odbornou přípravu a složí závěrečnou a přijímací zkoušku.
 Právníci smějí poskytovat právní konzultace za předpokladu, že mají v Portugalsku místo podnikání („domiciliação“), složí vstupní zkoušku a jsou zapsáni v advokátní komoře.
 V RO: zahraniční právník nesmí vystupovat ústně ani písemně před soudem a jinými soudními orgány, kromě případů mezinárodních arbitráží.
 Ve SE (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): aniž je dotčena výše uvedená výhrada EU: člen Švédské advokátní komory nesmí být zaměstnán jinou osobou než členem advokátní komory nebo společností člena advokátní komory. Člena advokátní komory však může zaměstnat zahraniční advokátní společnost, pokud má dotčená společnost sídlo v zemi v rámci Unie, EHP nebo Švýcarské konfederace. Na základě výjimky udělené předsednictvem Švédské advokátní komory může člena Švédské advokátní komory zaměstnat i právní kancelář mimo Evropskou unii.
 Členové advokátní komory provádějící svou praxi ve formě společnosti nebo partnerství nemohou mít jiný cíl ani nemohou provozovat jiné podnikání než advokátní praxi. Spolupráce s jinými advokátními podniky je povolena, avšak spolupráci se zahraničními podniky lze provozovat pouze na základě povolení předsednictva Švédské advokátní komory. Pouze člen advokátní komory smí přímo či nepřímo či prostřednictvím společnosti vykonávat advokátní praxi, vlastnit podíly ve společnosti nebo se stát partnerem. Pouze člen může být členem či zastupujícím členem vedení nebo zástupcem výkonného ředitele či oprávněným jednatelem nebo sekretářem společnosti či partnerství.
 Ve SI (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): zahraniční právník, který má právo provozovatprávo domácí jurisdikce, může poskytovat právní služby nebo provozovat právní praxi za podmínek stanovených v článku 34a zákona o advokacii, pokud je splněna podmínka faktické vzájemnosti. Aniž je dotčena výhrada EU týkající se nediskriminačních požadavků na právní formu, komerční přítomnost pro advokáty jmenované Slovinskou advokátní komorou je omezena pouze na výlučné vlastnictví s ručením omezeným, právní firmu s ručením omezeným nebo právní firmu s ručením neomezeným. Činnosti právní firmy se omezují na poskytování právních služeb. Partnery v právní firmě mohou být pouze advokáti.
 Na SK: V případě právníků ze zemí mimo EU je vyžadována faktická vzájemnost.
 ii)
 Ostatní právní služby (právo hostitelské jurisdikce včetně služeb právního poradenství, právních rozhodčích, smírčích a mediačních služeb a služeb právního zastupování).
 V zájmu větší jistoty je třeba uvést, že podle úvodních poznámek, konkrétně podle bodu 9, mohou požadavky týkající se registrace v právnické komoře zahrnovat požadavek získat v hostitelské jurisdikci diplom v oboru právo nebo odpovídající diplom, mít ukončenou určitou stáž pod dohledem právníka s licencí nebo mít kancelář nebo poštovní adresu v jurisdikci určité právnické komory,


text:
aby bylo možné požádat o členství v ní.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení a přeshraniční obchod službami – národní zacházení, místní přítomnost:
 V EU: zastupovat fyzické nebo právnické osoby před Úřadem Evropské unie pro duševní vlastnictví (EUIPO) může pouze praktikující právník, který je oprávněn vykonávat činnost na území některého členského státu EHP a má na území EHP sídlo, v rozsahu, v jakém může jednat v uvedeném členském státě jako zástupce ve věcech ochranných známek nebo ve věcech průmyslového vlastnictví, a kvalifikovaní zástupci zapsaní na seznamu, který za tímto účelem EUIPO vede. (část CPC 861)
 V AT: k poskytování právních služeb, pokud jde o právo hostitelské jurisdikce (Unie a členského státu), včetně zastupování před soudy, se vyžaduje státní příslušnost a pobyt (komerční přítomnost) v zemi EHP nebo ve Švýcarsku. Poskytování právních služeb prostřednictvím komerční přítomnosti je povoleno pouze právníkům se státní příslušností v EHP nebo ve Švýcarsku. Poskytování právních služeb, pokud jde o mezinárodní právo veřejné a právo domácí jurisdikce, je možné pouze na přeshraničním základě.
 Zahraničním právníkům (kteří musí být plně kvalifikovaní ve své domácí jurisdikci) se povoluje kapitálová účast a podíl na provozních výsledcích kterékoli právní firmy do výše 25 %; zbytek musí být v držení plně kvalifikovaných právníků z EHP nebo právníků ze Švýcarské konfederace a pouze tito mohou uplatňovat rozhodující vliv při rozhodování právní firmy.
 V BE (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): k plnoprávnému členství v komoře, včetně zastupování před soudy, se vyžaduje pobyt. Zahraniční právník se může stát plnoprávným členem komory, splní-li požadavek na pobyt po dobu nejméně šesti let od data podání žádosti o registraci, za určitých podmínek tří let. Musí mít osvědčení vydané belgickým ministrem zahraničních věcí, v jehož rámci vnitrostátní právo nebo mezinárodní dohoda umožňuje vzájemnost (podmínka vzájemnosti).
 Zahraniční právníci mohou působit jako právní poradci. Advokáti, kteří jsou členy zahraničních (neunijních) advokátních komor a chtějí se usadit v Belgii, ale nesplňují podmínky pro zápis do seznamu plně kvalifikovaných advokátů, do seznamu pro EU nebo do seznamu advokátních koncipientů, mohou požádat o zápis do tzv. seznamu B. Takovýto seznam B je veden pouze u bruselské advokátní komory. Advokát na seznamu B může poskytovat poradenství. Zastupovat před „Cour de Cassation“ smějí pouze osoby zapsané do zvláštního seznamu.
 V BG (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): vyhrazeno státním příslušníkům členského státu, jiného státu, který je smluvní stranou Dohody o EHP, nebo Švýcarské konfederace, kterým bylo uděleno oprávnění k výkonu povolání advokáta v souladu s právními předpisy kterékoli z výše uvedených zemí. Cizí státní příslušník (s výjimkou výše uvedených), který byl oprávněn vykonávat povolání advokáta v souladu s právními předpisy své země, může vystupovat před soudními orgány Bulharské republiky jako obhájce nebo mandatář státního příslušníka své země, kdy jedná v konkrétním případě, a to spolu s bulharským advokátem, je-li tato možnost stanovena v dohodě mezi Bulharskem a příslušným cizím státem, nebo na základě vzájemnosti, přičemž za tímto účelem je potřeba podat předběžnou žádost předsedovi Nejvyšší advokátní rady. Země, ve vztahu k nimž platí vzájemnost, určí ministr


text:
spravedlnosti na žádost předsedy Nejvyšší advokátní rady. Aby cizí státní příslušník mohl poskytovat právní mediační služby, musí mít povolení k dlouhodobému nebo trvalému pobytu v Bulharské republice a být zapsán do jednotného rejstříku mediátorů vedeného ministrem spravedlnosti.
 Na CY: požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost). Společníky nebo držiteli podílů nebo členy vedení advokátní kanceláře na Kypru se mohou stát pouze advokáti zapsaní u advokátní komory.
 V CZ: v případě zahraničních advokátů se vyžaduje plnoprávné členství v České advokátní komoře a pobyt (komerční přítomnost).
 V DE: do komory mohou být přijati a právní služby mohou poskytovat pouze právníci kvalifikovaní v zemi EHP nebo Švýcarsku. K získání plnoprávného členství v komoře se vyžaduje komerční přítomnost. Příslušné komory mohou udělit výjimky. V případě zahraničních právníků (kvalifikovaných v jiném státě než v zemi EHP a ve Švýcarsku) mohou existovat omezení týkající se držení podílu v právní kanceláři, která poskytuje právní služby v oblasti vnitrostátního práva.
 V DK: poskytování právních služeb na základě profesního označení „advokat“ (advokát) nebo jakéhokoli podobného označení a rovněž zastupování před soudy jsou vyhrazeny advokátům s dánskou licencí k výkonu praxe. Advokáti z EU, EHP a Švýcarska mohou vykonávat praxi pod profesním označením ze své země původu.
 Aniž je dotčena výhrada EU týkající se nediskriminačních požadavků na právní formu, podíly v právní firmě mohou vlastnit pouze advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi v právní firmě, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti, jiní zaměstnanci firmy nebo jiná právní firma registrovaná v Dánsku. Jiní zaměstnanci firmy smějí dohromady vlastnit pouze méně než 10 % podílů a hlasovacích práv, a aby mohli podíl držet, musí složit zkoušku z pravidel, která jsou zvláště důležitá pro právní praxi.
 Členy vedení smějí být pouze advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi v právní firmě, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti, jiní držitelé podílů a zástupci zaměstnanců. Většinu členů vedení musí tvořit advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi v právní firmě, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti. Řídit právní firmu smějí pouze advokáti, kteří aktivně vykonávají právní praxi ve firmě, její mateřské společnosti nebo její dceřiné společnosti, a jiní držitelé podílů, kteří složili výše uvedenou zkoušku.
 V EE: požaduje se pobyt (komerční přítomnost).
 V EL: požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost).
 Ve ES: požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska. příslušné orgány mohou udělit výjimky týkající se státní příslušnosti.
 Ve FI: pro používání profesního označení „advokát“ (finsky „asianajaja“ nebo švédsky „advokat“) se vyžaduje pobyt v zemi EHP nebo ve Švýcarsku a členství v advokátní komoře. Právní služby mohou poskytovat i osoby, jež nejsou členy komory.
 Ve FR: aniž je dotčena výhrada EU týkající se nediskriminačních požadavků na právní formu, k získání plnoprávného členství v komoře, které je nezbytnou podmínkou pro poskytování právních služeb, je vyžadován pobyt nebo usazení v zemi EHP. V případě právní kanceláře mohou být uplatněna kvantitativní omezení týkající se držení podílů a hlasovacích práv v souvislosti s profesní činností společníků. Zastupování před „Cour de Cassation“ a „Conseil d'Etat“ podléhá kvótě


text:
a je vyhrazeno státním příslušníkům Francie a EU.
 U všech právníků musí společnost mít některou z těchto právních forem, které jsou na nediskriminačním základě povoleny podle francouzského práva: SCP (société civile professionnelle), SEL (société d’exercice libéral), SEP (société en participation), SARL (société à responsabilité limitée), SAS (société par actions simplifiée), SA (société anonyme), SPE (société pluriprofessionnelle d'exercice) a za určitých podmínek „association“. Pro trvalý výkon povolání je vyžadován pobyt nebo usazení v zemi EHP.
 V HR: požaduje se státní příslušnost státu Evropské unie.
 V HU: požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost).
 V LT (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost).
 Právníci z cizích zemí mohou vystupovat jako právní zástupci u soudu pouze v souladu s mezinárodními dohodami, včetně zvláštních ustanovení o zastupování před soudy. Vyžaduje se plnoprávné členství v advokátní komoře.
 V LU (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost). Rada advokátní komory může na základě vzájemnosti upustit od podmínky státní příslušnosti pro cizí státní příslušníky.
 V LV (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska. Právníci z cizích zemí mohou vystupovat jako právní zástupci u soudu pouze v souladu s dvoustrannými dohodami o vzájemné právní pomoci.
 Pro advokáty z Evropské unie nebo zahraniční advokáty jsou v platnosti zvláštní požadavky. Účast v soudním řízení v trestních věcech je například povolena pouze ve spojení s advokátem z Lotyšské společnosti autorizovaných advokátů.
 Na MT: požaduje se státní příslušnost země EHP nebo Švýcarska a pobyt (komerční přítomnost).
 V NL: označení „advocate“ mohou používat pouze právníci s místní licencí zapsaní v nizozemském rejstříku. Namísto používání plného označení „advocate“ musí (neregistrovaní) zahraniční právníci pro účely provádění své činnosti v Nizozemsku uvést profesní organizaci své domácí jurisdikce.
 V PT (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): požaduje se pobyt (komerční přítomnost). Podmínkou zastupování před soudy je plnoprávné členství v advokátní komoře. Cizinci, kteří jsou držiteli diplomu z jakékoli právnické fakulty v Portugalsku, se mohou v portugalské advokátní komoře (Ordem dos Advogados) registrovat za stejných podmínek jako portugalští státní příslušníci, pokud jejich vlastní země poskytuje portugalským státním příslušníkům na základě vzájemnosti stejné zacházení.
 Ostatní cizinci, kteří jsou držiteli diplomu v oboru právo, který uznala portugalská právnická fakulta, se mohou v advokátní komoře registrovat, pokud absolvují požadovanou odbornou přípravu a složí závěrečnou a přijímací zkoušku. V Portugalsku mohou poskytovat právní služby pouze právní kanceláře, jejichž podíly patří výhradně právníkům, kteří jsou členy portugalské advokátní komory.
 V RO: zahraniční právník nesmí vystupovat ústně ani písemně před soudem a jinými soudními orgány, kromě případů mezinárodních arbitráží.
 Ve SE (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): k přijetí do advokátní komory a používání označení „advokat“ je požadován pobyt v zemi EHP nebo Švýcarsku. Předsednictvo Švédské advokátní komory může udělit výjimku. K praktikování švédského práva není přijetí do advokátní komory nezbytné.
 Aniž je dotčena výhrada EU týkající se nediskriminačních požadavků


text:
na právní formu, člen Švédské advokátní komory nesmí být zaměstnán jinou osobou než členem advokátní komory nebo společností člena advokátní komory. Člena advokátní komory však může zaměstnat zahraniční advokátní společnost, pokud má dotčená společnost sídlo v zemi v rámci EHP nebo Švýcarska. Na základě výjimky udělené předsednictvem Švédské advokátní komory může člena Švédské advokátní komory zaměstnat i právní kancelář mimo Evropskou unii.
 Členové provádějící svou praxi ve formě společnosti nebo partnerství nemohou mít jiný cíl ani nemohou provozovat jiné podnikání než advokátní praxi. Spolupráce s jinými advokátními podniky je povolena, avšak spolupráci se zahraničními podniky lze provozovat pouze na základě povolení předsednictva Švédské advokátní komory. Pouze člen advokátní komory smí přímo či nepřímo či prostřednictvím společnosti vykonávat advokátní praxi, vlastnit podíly ve společnosti nebo se stát partnerem. Členem či zastupujícím členem předsednictva nebo zástupcem výkonného ředitele či oprávněným signatářem nebo tajemníkem společnosti či partnerství se může stát pouze člen advokátní komory.
 Ve SI (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): zastupování klientů před soudem za úplatu je podmíněno komerční přítomností v Republice Slovinsko. Zahraniční právník, který má právo provozovat praxi v oblasti práva domácí jurisdikce, může poskytovat právní služby nebo provozovat právní praxi za podmínek stanovených v článku 34a zákona o advokacii, pokud je splněna podmínka faktické vzájemnosti.
 Aniž je dotčena výhrada EU týkající se nediskriminačních požadavků na právní formu, komerční přítomnost pro advokáty jmenované Slovinskou advokátní komorou je vyhrazena pouze výlučnému vlastnictví s ručením omezeným, právním kancelářím s ručením omezeným nebo právním kancelářím s ručením neomezeným. Činnosti právní kanceláře se omezují na poskytování právních služeb. Partnery v právní kanceláři mohou být pouze advokáti.
 Na SK (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): k poskytování právních služeb, pokud jde o právo hostitelské jurisdikce, včetně zastupování před soudy, se vyžaduje státní příslušnost země EHP a pobyt (komerční přítomnost). V případě právníků ze zemí mimo EU je vyžadována faktická vzájemnost.
 Opatření:
 EU: Článek 120 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2017/1001 (2); článek 78 nařízení Rady (ES) č. 6/2002 (3).
 AT: Rechtsanwaltsordnung (advokátní řád) – RAO, RGBl. Nr. 96/1868, článek 1 a § 21c.
 BE: belgický soudní řád (články 428–508); královský výnos ze dne 24. srpna 1970.
 BG: zákon o advokacii; zákon o mediaci a zákon o notářích a notářské činnosti.
 CY: zákon o advokacii (kapitola 2), ve znění pozdějších předpisů.
 CZ: zákon č. 85/1996 Sb., o advokacii.
 DE: § 59e, § 59f, § 206 Bundesrechtsanwaltsordnung (BRAO; spolkový advokátní řád);
 Gesetz über die Tätigkeit europäischer Rechtsanwälte in Deutschland (EuRAG) a § 10 Rechtsdienstleistungsgesetz (RDG).
 DK: Retsplejeloven (zákon o organizaci soudnictví), kapitoly 12 a 13 (zákon č. 1284 ze dne 14. listopadu 2018, v konsolidovaném znění).
 EE: Advokatuuriseadus (zákon o advokátní komoře);
 Tsiviilkohtumenetluse seadustik (občanský soudní řád); halduskohtumenetluse seadustik (jednací řád správního soudu); kriminaalmenetluse seadustik (zákon o trestním řízení soudním) a väärteomenetluse seadustik (zákon o přestupkovém řízení).
 EL: nový advokátní kodex č. 4194/2013.
 ES: Estatuto General de la Abogacía Española, aprobado por Real Decreto 658/2001, článek 13.1a.
 FI: Laki asianajajista (zákon o advokátech) (496/1958), § 1 a 3 a Oikeudenkäymiskaari (4/1734)


text:
(Občanský soudní řád).
 FR: Loi 71-1130 du 31 décembre 1971, Loi 90- 1259 du 31 décembre 1990, décret 91-1197 du 27 novembre 1991 a Ordonnance du 10 septembre 1817 modifiée.
 HR: zákon o advokacii (Úřední věstník Chorvatské republiky 9/94, 117/08, 75/09, 18/11).
 HU: zákon LXXVIII z roku 2017 o výkonu advokacie.
 LT: zákon o advokátní komoře Litevské republiky ze dne 18. března 2004 č. IX-2066, naposledy pozměněný dne 12. prosince 2017 zákonem č. XIII-571.
 LU: Loi du 16 décembre 2011 modifiant la loi du 10 août 1991 sur la profession d'avocat.
 LV: trestní řád, paragraf 79, a zákon o advokacii Lotyšské republiky, paragraf 4.
 MT: Code of Organisation and Civil Procedure (zákoník o organizaci soudů a civilním řízení) (kapitola 12).
 NL: Advocatenwet (zákon o advokátech).
 PT: zákon 145/2015, 9 set., alterada p/ Lei 23/2020, 6 jul. (art.o 194 substituído p/ art.o 201.o; e art.o 203.o substituído p/ art.o 213.o);
 stanovy portugalské advokátní komory (Estatuto da Ordem dos Advogados) a legislativní nařízení 229/2004, články 5, 7–9;
 legislativní nařízení 88/2003, články 77 a 102;
 stanovy profesního sdružení veřejných právních poradců (Estatuto da Câmara dos Solicitadores), ve znění zákona 49/2004, mas alterada p/ Lei 154/2015, 14 set; zákona 14/2006 a legislativního nařízení č. 226/2008 alterado p/ Lei 41/2013, 26 jun;
 zákon 78/2001, články 31, 4 Alterada p/ Lei 54/2013, 31 jul.;
 nařízení o mediaci v oblasti rodinného a pracovního práva (nařízení 282/2010), alterada p/ Portaria 283/2018, 19 out;
 zákon 21/2007 o mediaci v trestním právu, článek 12;
 zákon 22/2013, 26 fev., alterada p/ Lei 17/2017, 16 maio, alterada pelo Decreto-Lei 52/2019, 17 abril.
 RO: zákon o advokacii;
 zákon o mediaci a
 zákon o notářích a notářské činnosti.
 SE: Rättegångsbalken (švédský občanský soudní řád) (1942:740) a kodex chování Švédské advokátní komory přijatý dne 29. srpna 2008.
 SI: Zakon o odvetništvu (Neuradno prečiščeno besedilo-ZOdv-NPB8 Državnega Zbora RS z dne 7. junij. 2019 (zákon o advokacii), neoficiální konsolidované znění připravené Slovinským parlamentem, ze dne 7. června. 2019).
 SK: zákon č. 586/2003 Z. z. o advokacii, § 2 a 12.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení:
 V PL: zahraniční právníci se mohou usazovat pouze ve formě veřejné obchodní společnosti, komanditní společnosti nebo komanditní společnosti na akcie.
 Opatření:
 PL: zákon ze dne 5. července 2002 o poskytování právní pomoci zahraničními právníky v Polské republice, článek 19.
 Pokud jde o přeshraniční obchod službami – přístup na trh:
 V IE, IT: k poskytování právních služeb, pokud jde o právo hostitelské jurisdikce, včetně zastupování před soudy, se vyžaduje pobyt (komerční přítomnost).
 Opatření:
 IE: Solicitors Acts 1954–2011.
 IT: královský dekret 1578/1933, článek 17 zákona o právní profesi.
 b) Patentoví zástupci, zástupci v oblasti průmyslového vlastnictví, advokáti v oblasti duševního vlastnictví (část CPC 879, 861, 8613).
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení a přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 V AT: k poskytování služeb patentových zástupců je vyžadována státní příslušnost státu EHP nebo Švýcarska, vyžaduje se pobyt v AT.
 V BG a CY: k poskytování služeb patentových zástupců je vyžadována státní příslušnost státu


text:
EHP nebo Švýcarska. Na CY se vyžaduje pobyt.
 V DE: do komory mohou být přijati, a služby patentových zástupců v Německu v oblasti vnitrostátního práva mohou tudíž poskytovat pouze patentoví zástupci kvalifikovaní v Německu. Zahraniční patentoví zástupci mohou nabízet právní služby týkající se zahraničního práva, pokud prokáží odborné znalosti; pro poskytování právních služeb je v Německu požadována registrace. Zahraniční patentoví zástupci (s jinou kvalifikací než z EHP a Švýcarska) nemohou zakládat společnosti společně se vnitrostátními patentovými zástupci.
 Zahraniční patentoví zástupci (jiní než z EHP a Švýcarska) mohou mít komerční přítomnost pouze ve formě Patentanwalts-GmbH nebo Patentanwalts-AG a mohou držet pouze menšinový podíl.
 V EE: k poskytování služeb patentových zástupců se vyžaduje státní příslušnost Estonska nebo členského státu EU a trvalý pobyt.
 Ve ES a PT: k poskytování služeb zástupců v oblasti průmyslového vlastnictví je vyžadována státní příslušnost státu EHP.
 Ve FR: k zápisu do seznamu služeb poskytovaných zástupci v oblasti průmyslového vlastnictví se vyžaduje usazení nebo pobyt v zemi EHP. U fyzických osob se požaduje státní příslušnost státu EHP. K zastupování klienta před vnitrostátním úřadem pro duševní vlastnictví se vyžaduje usazení v EHP. Služby lze poskytovat pouze prostřednictvím SCP (société civile professionnelle), SEL (société d’exercice libéral) nebo za určitých podmínek i jakékoli jiné právní formy. Bez ohledu na právní formu musí více než polovinu podílů a hlasovacích práv držet odborníci z EHP. Služby zástupců v oblasti průmyslového vlastnictví mohou být oprávněny poskytovat také právní kanceláře (viz výhrada týkající se právních služeb).
 Pokud jde o přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 Ve FI a HU: k poskytování služeb patentových zástupců se vyžaduje pobyt v zemi EHP.
 Ve SI: majitel/přihlašovatel zapsaných práv (patentů, ochranných známek, ochrany (průmyslového) vzoru) musí mít pobyt ve Slovinsku. Alternativně je pro hlavní účel doručování písemností, oznamování atd. zapotřebí mít patentového zástupce nebo zástupce pro věci ochranné známky a ochrany (průmyslového) vzoru registrovaného ve Slovinsku.
 Opatření:
 AT: Zákon o patentových zástupcích (§§ 2 and 16a).
 BG: článek 4 nařízení o zástupcích v oblasti duševní vlastnictví.
 CY: zákon o advokacii (kapitola 2), ve znění pozdějších předpisů.
 DE: Patentanwaltsordnung (PAO).
 EE: Patendivoliniku seadus (zákon o patentových zástupcích) § 2, § 14.
 ES: Ley 11/1986, de 20 de marzo, de Patentes de Invención y Modelos de utilidad, články 155–157.
 FI: Tavaramerkkilaki (zákon o ochranných známkách) (7/1964);
 Laki auktorisoiduista teollisoikeusasiamiehistä (zákon o schválených advokátech v oblasti průmyslového vlastnictví) (22/2014) a
 Laki kasvinjalostajanoikeudesta (zákon o právech šlechtitelů rostlin) 1279/2009 a Mallioikeuslaki (zákon o zapsaných průmyslových vzorech) 221/1971.
 FR: Code de la propriété intellectuelle
 HU: zákon XXXII z roku 1995 o patentových zástupcích.
 PT: legislativní nařízení 15/95, ve znění zákona 17/2010, Portaria 1200/2010, článek 5, a Portaria 239/2013 a zákon 9/2009.
 SI: Zakon o industrijski lastnini (zákon o průmyslovém vlastnictví), Uradni list RS, št. 51/06 – uradno prečiščeno besedilo in 100/13 a 23/20 (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 51/06 – úřední konsolidované znění 100/13 a 23/20).
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení a přeshraniční obchod službami – národní zacházení, místní přítomnost:
 V IE: pro účely usazení se požaduje, aby alespoň jeden z


text:
ředitelů, partnerů, manažerů nebo zaměstnanců společnosti byl v Irsku registrován jako patentový zástupce nebo advokát v oblasti duševního vlastnictví. Pokud jde o přeshraniční základ, požaduje se státní příslušnost EHP a komerční přítomnost v zemi EHP, hlavní místo podnikání v členském státě EHP a kvalifikace podle právních předpisů některého členského státu EHP.
 Opatření:
 IE: Trade Marks Act 1996, ve znění pozdějších předpisů, paragrafy 85 a 86;
 Trade Marks Rules 1996, ve znění pozdějších předpisů, pravidla 51, 51A a 51B; Patent Act 1992, ve znění pozdějších předpisů, paragrafy 106 a 107, a Register of Patent Agent Rules S.I. 580 of 2015.
 c) Účetnické služby (CPC 8621 jiné než auditorské služby, 86213, 86219, 86220)
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení a přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 V AT: kapitálové podíly a hlasovací práva zahraničních účetních kvalifikovaných podle práva své domovské země nesmí v rakouském podniku přesáhnout 25 %. Poskytovatel služby musí mít v zemi EHP kancelář nebo sídlo (CPC 862).
 Ve FR: vyžaduje se usazení nebo pobyt. Poskytování služeb je možné prostřednictvím jakékoli právní formy společnosti kromě SNC (Société en nom collectif) a SCS (Société en commandite simple). Na SEL (sociétés d’exercice libéral), AGC (Association de gestion et comptabilité) a SPE (Société pluri-professionnelle d’exercice) se vztahují zvláštní podmínky (CPC 86213, 86219, 86220).
 V IT: do profesního rejstříku se mohou zapsat pouze osoby, jež jsou italskými rezidenty, nebo společnosti se sídlem v Itálii; zápis do rejstříku je podmínkou k poskytování účetnických služeb (CPC 86213, 86219, 86220).
 V PT (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): Pro zápis do profesního rejstříku u komory certifikovaných účetních (Ordem dos Contabilistas Certificados), který je nezbytný pro poskytování účetních služeb, se vyžaduje pobyt nebo sídlo, a to za podmínky, že platí reciproční zacházení s portugalskými státními příslušníky.
 Opatření:
 AT: Wirtschaftstreuhandberufsgesetz (zákon o profesi účetních a auditorů, BGBl.
 I Nr. 58/1999), § 12, § 65, § 67, § 68 (1) 4, a
 Bilanzbuchhaltungsgesetz (BibuG), BGBL. I Nr. 191/2013, §§ 7, 11, 28.
 FR: Ordonnance 45-2138 du 19 septembre 1945.
 IT: legislativní nařízení 139/2005 a zákon 248/2006.
 PT: legislativní nařízení č. 452/99, pozměněné zákonem č. 139/2015 ze 7. září.
 Pokud jde o přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 Ve SI: k poskytování účetnických služeb je požadováno usazení v Evropské unii (CPC 86213, 86219, 86220).
 Opatření:
 SI: zákon o službách na vnitřním trhu, Úřední věstník RS č. 21/10.
 d) Auditorské služby (CPC 86211, 86212, jiné než účetnické služby)
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení, zacházení podle nejvyšších výhod a přeshraniční obchod službami – národní zacházení, zacházení podle nejvyšších výhod:
 V EU: podmínkou poskytování služeb povinného auditu je schválení příslušnými orgány členského státu, které mohou uznat rovnocennost kvalifikace auditora, který je státním příslušníkem Spojeného království nebo jakékoli třetí země, ovšem za předpokladu vzájemnosti (CPC 8621).
 Opatření:
 EU: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (4); směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES (5).
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh:
 V BG: mohou platit nediskriminační požadavky na právní formu.
 Opatření:
 BG: zákon o nezávislém


text:
finančním auditu.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení a přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 V AT: kapitálové podíly a hlasovací práva zahraničních auditorů kvalifikovaných podle práva své domovské země nesmí v rakouském podniku přesáhnout 25 %. Poskytovatel služby musí mít v zemi EHP kancelář nebo sídlo.
 Opatření:
 AT: Wirtschaftstreuhandberufsgesetz (zákon o profesi účetních a auditorů, BGBl.
 I Nr. 58/1999), § 12, § 65, § 67, § 68 (1) 4.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh a přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 V DK: poskytovat služby povinného auditu mohou pouze auditoři s dánským povolením. Povolení vyžaduje pobyt v členském státě EHP. Hlasovací práva ve schválených auditorských společnostech auditorů a auditorských společnostech, které nejsou schválené v souladu s předpisem provádějícím směrnici 2006/43/ES, založenou na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o povinném auditu, nesmí přesahovat 10 % hlasovacích práv.
 Ve FR (též pokud jde o zacházení podle nejvyšších výhod): pro účely povinných auditů: vyžaduje se usazení nebo pobyt. Britští státní příslušníci mohou ve Francii poskytovat služby povinného auditu, ovšem za podmínky vzájemnosti. Poskytování služeb je možné prostřednictvím jakékoli právní formy společnosti kromě těch, v nichž jsou společníci považováni za obchodníky („commerçants“), jako jsou SNC (Société en nom collectif) a SCS (Société en commandite simple).
 V PL: k poskytování auditorských služeb se vyžaduje usazení v Evropské unii.
 Platí požadavky na právní formu.
 Opatření:
 DK: Revisorloven (dánský zákon o schválených auditorech a auditorských společnostech), zákon č. 1287 ze dne 20. 11. 2018.
 FR: Code de commerce
 PL: zákon ze dne 11. května 2017 o povinných auditech, auditorských společnostech a veřejném dohledu – sbírka zákonů z roku 2017, položka 1089.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení a přeshraniční obchod službami – přístup na trh, národní zacházení:
 Na CY: je požadováno povolení, na které se vztahuje test ekonomické potřebnosti. Hlavní kritéria: zaměstnanost v daném pododvětví. Profesní sdružení (partnerství) fyzických osob jsou povolena.
 Na SK: audit může ve Slovenské republice vykonávat pouze podnik, v němž je alespoň 60 % kapitálových podílů či hlasovacích práv vyhrazeno státním příslušníkům Slovenské republiky nebo členského státu.
 Opatření:
 CY: zákon o auditorech z roku 2017 (zákon 53(I)/2017).
 SK: zákon č. 423/2015 Sb. o statutárním auditu.
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh a přeshraniční obchod službami – národní zacházení, místní přítomnost:
 V DE: auditorské společnosti („Wirtschaftsprüfungsgesellschaften“) mohou existovat pouze v právních formách, které jsou přípustné v EHP. Veřejné obchodní společnosti a obchodní společnosti s ručením omezeným mohou být uznány jako „Wirtschaftsprüfungsgesellschaften“, pokud jsou uvedeny na seznamu obchodních partnerství v obchodním rejstříku na základě jejich svěřenských činností, článek 27 WPO. Auditoři ze třetích zemí registrovaní v souladu s článkem 134 WPO však mohou provádět povinný audit roční účetní závěrky či poskytovat konsolidované účetní závěrky ve společnosti, jejíž ústředí se nachází mimo Unii a jejíž převoditelné cenné papíry jsou nabízeny k obchodování na regulovaném trhu.
 Opatření:
 DE: Handelsgesetzbuch (HGB; obchodní zákoník);
 Gesetz über eine Berufsordnung der Wirtschaftsprüfer (Wirtschaftsprüferordnung – WPO; auditorský řád).
 Pokud jde o liberalizaci


text:
investic – národní zacházení a přeshraniční obchod službami – národní zacházení:
 Ve ES: statutární auditoři musí být státními příslušníky členského státu. Tato výhrada se nevztahuje na audit společností ze zemí, které nejsou členy Evropské unie, kótovaných na španělském regulovaném trhu.
 Opatření:
 ES: Ley 22/2015, de 20 de julio, de Auditoría de Cuentas (nový zákon o auditu: zákon 22/2015 o finančním auditu).
 Pokud jde o liberalizaci investic – přístup na trh, národní zacházení:
 V EE: platí požadavky na právní formu. Většina hlasů představovaných podíly v auditorské společnosti musí náležet autorizovaným auditorům podléhajícím dohledu příslušného orgánu členského státu EHP, kteří získali kvalifikaci v členském státě EHP, nebo auditorským společnostem. Nejméně tři čtvrtiny osob zastupujících auditorskou společnost na základě práva musí mít kvalifikace získané v členském státě EHP.
 Opatření:
 EE: zákon o činnosti auditorů (Audiitortegevuse seadus) § 76–77.
 Pokud jde o liberalizaci investic – národní zacházení, zacházení podle nejvyšších výhod a přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 Ve SI: požaduje se komerční přítomnost. Auditorský subjekt ze třetí země může vlastnit podíly nebo být společníkem ve slovinské auditorské společnosti, pokud podle práva země, v níž je auditorský subjekt ze třetí země zapsán v obchodním rejstříku, smí slovinské auditorské společnosti vlastnit podíly nebo být společníky v auditorské společnosti v dané zemi (požadavek vzájemnosti).
 Opatření:
 SI: zákon o auditu (ZRev-2), Úřední věstník RS č. 65/2008 (poslední změna: č. 84/18), a zákon o obchodních společnostech (ZGD-1), Úřední věstník RS č. 42/2006 (poslední změna: č. 22/19 – ZPosS).
 Pokud jde o přeshraniční obchod službami – místní přítomnost:
 V BE: je vyžadována stálá provozovna v Belgii, kde bude odborná činnost prováděna a kde budou uchovány písemnosti, dokumenty a korespondence s ní související, a alespoň jeden správce nebo vedoucí pracovník této provozovny musí být schválený auditor.
 Ve FI: alespoň jeden auditor finské společnosti s ručením omezeným a společností, jež mají povinnost provádět audit, musí mít pobyt v zemi EHP. Auditor musí být osoba nebo auditorská společnost s místní licencí.
 V HR: poskytovat služby auditu mohou pouze právnické osoby usazené v Chorvatsku nebo fyzické osoby, jež jsou chorvatskými rezidenty.
 V IT: poskytování auditorských služeb fyzickými osobami je podmíněno pobytem.
 V LT: k poskytování auditorských služeb se vyžaduje usazení v EHP.
 Ve SE: povinný audit mohou provádět pouze auditoři schválení ve Švédsku a auditorské společnosti registrované ve Švédsku. Vyžaduje se pobyt v zemi EHP. Označení „schválený auditor“ a „oprávněný auditor“ mohou užívat pouze auditoři, kterým bylo uděleno schválení nebo oprávnění ve Švédsku. Auditoři kooperativních hospodářských sdružení a některých jiných podniků, kteří nejsou certifikovanými nebo schválenými účetními, musí být rezidenty v zemi EHP, pokud vláda nebo orgán státní správy jmenovaný vládou v konkrétním případě nestanoví jinak.
 Opatření:
 BE: zákon ze dne 7. prosince 2016 o organizaci povolání auditorů a veřejném dohledu nad nimi (Zákon o veřejném auditu).
 FI: Tilintarkastuslaki (zákon o auditu) (459/2007), odvětvové předpisy požadující zapojení auditorů s místní licencí.
 HR: zákon o auditu (Úřední věstník Chorvatské republiky 146/05, 139/08, 144/12), článek 3.
 IT: legislativní nařízení 58/1998, články 155, 158 a 161;
 dekret prezidenta republiky 99/1998 a legislativní nařízení 39/2010, článek 2.