text:
7.7.5.3.
 7.7.5.8. U vozidel, pro která platí bod 7.7.1.9 této přílohy, není ulička nutná za předpokladu, že jsou dodrženy přístupové rozměry stanovené v uvedeném bodu.
 7.7.5.9. Povrch uliček musí mít protiskluzové vlastnosti.
 7.7.6. Sklon uličky
 Sklon uličky nesmí přesahovat:
 7.7.6.1.
 v podélném směru:
 7.7.6.1.1.
 8 % u vozidla třídy I, II nebo A, nebo
 7.7.6.1.2.
 12,5 % u vozidel třídy III a B, a
 7.7.6.2.
 v příčném směru 5 % u všech tříd.
 7.7.7. Schody (viz příloha 4 obrázek 8)
 7.7.7.1. Maximální a minimální výška a minimální hloubka schodů pro cestující u provozních a nouzových dveří a uvnitř vozidla je uvedena v příloze 4 na obrázku 8.
 7.7.7.1.1. Jakýkoli přechod ze snížené uličky do prostoru k sezení se nepovažuje za schod. Svislá vzdálenost mezi povrchem uličky a podlahou prostoru k sezení však nesmí být větší než 350 mm.
 7.7.7.2. Výška schodu se měří ve středu jeho šířky u vnějšího okraje, vybavení pneumatikami a jejich tlak musí odpovídat údaji stanovenému výrobcem pro maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla (M).
 7.7.7.3. Výška prvního schodu od země se měří u vozidla stojícího na rovné ploše v jeho pohotovostní hmotnosti, jak je uvedena v bodě 2.18 tohoto předpisu, a vybaveného pneumatikami, jejichž tlak musí odpovídat tlaku stanovenému výrobcem pro maximální technicky přípustnou hmotnost naloženého vozidla (M) uvedenou v bodě 2.19 tohoto předpisu.
 7.7.7.4. Pokud je více než jeden schod, smí každý schod zasahovat až 100 mm do oblasti svislého průmětu dalšího schodu a průmět horní hrany na plochu schodu pod ním musí být vzdálen od jeho hrany alespoň 200 mm (viz příloha 4 obrázek 8), přičemž náběhy schodů musí být zkonstruovány tak, aby se minimalizovalo nebezpečí klopýtnutí. Všechny náběhy schodů musí být v barvě kontrastní vůči jejich okolí.
 7.7.7.5. Šířka a tvar každého schodu musí být takové, aby na dotyčný schod bylo možno umístit obdélník podle níže uvedené tabulky s tím, že maximálně 5 % plochy příslušného obdélníku smí schod přesahovat. U dvojdílných dveří musí tento požadavek splňovat každá jejich polovina.
 Počet cestujících
 > 22
 ≤ 22
 Plocha
 První schod (mm)
 400 × 300
 400 × 200
 Další schody (mm)
 400 × 200
 400 × 200
 7.7.7.6. Všechny schody musí mít protiskluzový povrch.
 7.7.7.7. Maximální sklon schodu v kterémkoli směru nesmí být větší než 5 %.
 7.7.8. Sedadla pro cestující (včetně sklápěcích sedadel) a prostor pro sedící cestující
 7.7.8.1. Minimální šířka sedadla (viz příloha 4 obrázek 9)
 7.7.8.1.1. Minimální šířka sedáku, rozměr „F“ (příloha 4 obrázek 9), měřená od svislé roviny procházející středem tohoto místa k sezení musí být:
 7.7.8.1.1.1.
 200 mm u třídy I, II, A nebo B; nebo
 7.7.8.1.1.2.
 225 mm u třídy III.
 7.7.8.1.2. Minimální šířka prostoru, který má být k dispozici pro každé místo k sezení, rozměr „G“ (příloha 4 obrázek 9), měřená od svislé roviny procházející středem tohoto místa k sezení ve výšce 270 mm až 650 mm nad nestlačeným sedákem nesmí být menší než:
 7.7.8.1.2.1.
 250 mm u samostatných sedadel; nebo
 7.7.8.1.2.2.
 225 mm u řady sedadel pro dva nebo více cestujících.
 7.7.8.1.3. U vozidel o šířce nepřesahující


text:
2,35 m:
 7.7.8.1.3.1.
 šířka prostoru, který má být k dispozici pro každé místo k sezení, měřená od svislé roviny procházející středem tohoto místa k sezení ve výšce 270 mm až 650 mm nad nestlačeným sedákem, musí být 200 mm (viz příloha 4 obrázek 9A). V případě dodržení tohoto bodu se nepoužijí požadavky bodu 7.7.8.1.2; a
 7.7.8.1.3.2.
 u vozidel třídy III musí minimální šířka sedáku, rozměr „F“ (příloha 4 obrázek 9A), měřená od svislé roviny procházející středem tohoto místa k sezení, činit 200 mm. V případě souladu s tímto bodem se nepoužijí požadavky bodu 7.7.8.1.1.2 výše.
 7.7.8.1.4. U vozidel s kapacitou nepřesahující 22 cestujících se u sedadel přilehlých ke stěně vozidla do prostoru, který má být k dispozici, v jeho horní části nezahrnuje trojúhelníková plocha o šířce 20 mm a výšce 100 mm (viz příloha 4 obrázek 10). Za vyjmutý by se měl považovat i prostor pro bezpečnostní pásy a jejich ukotvení, jakož i prostor pro sluneční clony.
 7.7.8.1.5. Při měření šířky uličky se nebere v úvahu, zda výše uvedený prostor, který má být k dispozici, zasahuje do uličky, či nikoli.
 7.7.8.2. Minimální hloubka sedáku (rozměr K, viz příloha 4 obrázek 11)
 Minimální hloubka sedáku musí být:
 7.7.8.2.1.
 350 mm u vozidel třídy I, A nebo B, a
 7.7.8.2.2.
 400 mm u vozidel třídy II nebo III.
 7.7.8.3. Výška sedáku (rozměr H, viz příloha 4 obrázek 11a)
 Výška nestlačeného sedáku nad podlahou musí být taková, aby vzdálenost od podlahy k vodorovné rovině tečné k přednímu hornímu povrchu sedáku byla mezi 400 mm a 500 mm; tato výška se však může snížit na minimálně 350 mm u podběhů kol (přičemž se berou v úvahu odchylky povolené podle bodu 7.7.8.5.2) a u prostoru motoru/převodovky.
 7.7.8.4. Vzdálenost mezi sedadly (viz příloha 4 obrázek 12)
 7.7.8.4.1. U sedadel směřujících stejným směrem nesmí být vzdálenost mezi přední stranou opěradla sedadla a zadní stranou opěradla sedadla před ním (rozměr H), měřená vodorovně a ve všech výškách nad podlahou mezi úrovní horního povrchu sedáku a bodem, který je 620 mm nad podlahou, menší než:
 H
 Třídy I, A a B
 650 mm
 Třídy II a III
 680 mm
 7.7.8.4.2. Veškerá měření se provádějí s nestlačeným sedákem a opěradlem sedadla, ve svislé rovině procházející osou samostatného místa k sezení.
 7.7.8.4.3. Pokud příčná sedadla směřují proti sobě, nesmí být minimální vzdálenost mezi předními stranami opěradel sedadel, měřená v úrovni nejvyšších bodů sedáků, menší než 1 300 mm.
 7.7.8.4.4. Měření u sklápěcích sedadel pro cestující a nastavitelného sedadla řidiče se provádí tehdy, když se opěradla a ostatní nastavení sedadel nachází v obvyklé poloze používání určené výrobcem.
 7.7.8.4.5. Při měření musí být případný sklápěcí stolek namontovaný na opěradle sedadla ve sklopené (složené) poloze.
 7.7.8.4.6. Sedadla, která jsou namontována na kolejnice, nebo jiný systém, který umožňuje obsluze nebo uživateli snadno měnit uspořádání vnitřního prostoru vozidla, se měří v obvyklé poloze používání uvedené výrobcem v žádosti o schválení.
 7.7.8.5. Prostor pro sedící cestující (viz příloha 4 obrázek 13)
 7.7.8.5.1. U sedadla za přepážkou nebo za tuhou konstrukcí jinou než sedadlo musí minimální volný prostor

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
před každým sedadlem pro cestující (podle definice v bodě 7.7.8.6) odpovídat hodnotám uvedeným v příloze 4 na obrázku 13. Přepážka, jejíž obrys odpovídá přibližně obrysu skloněné zadní části sedadla, může zasahovat do tohoto prostoru. U sedadel vedle sedadla řidiče ve vozidlech třídy A nebo B jsou přípustné výčnělky palubní desky, přístrojového panelu, řadicí páky, čelního skla, slunečních clon, bezpečnostních pásů a jejich ukotvení.
 7.7.8.5.2. U sedadla za jiným sedadlem a/nebo u sedadla směřujícího do uličky musí být zajištěn volný prostor pro nohy o hloubce minimálně 300 mm a o šířce podle bodu 7.7.8.1.1 této přílohy, jak je uvedeno v příloze 4 na obrázku 11b. V tomto prostoru mohou být umístěny nohy sedadla, nožní opěry pro cestujícího a výčnělky podle bodu 7.7.8.6 za předpokladu, že zbývá přiměřený prostor pro nohy cestujícího. Tento prostor pro nohy může být částečně umístěn v uličce a/nebo nad uličkou, ale nesmí tvořit žádnou překážku při měření minimální šířky uličky podle bodu 7.7.5. U sedadel vedle sedadla řidiče ve vozidlech třídy A nebo B jsou přípustné výčnělky bezpečnostních pásů a jejich ukotvení.
 7.7.8.5.3. Minimálním počtem vyhrazených sedadel splňujících požadavky přílohy 8 bodu 3.2 se rozumí čtyři sedadla ve třídě I, dvě sedadla ve třídě II a jedno sedadlo ve třídě A. V případě vozidel třídy III nebo B s výhradou požadavků přílohy 8 se minimálním počtem vyhrazených sedadel rozumí dvě sedadla ve třídě III a jedno sedadlo ve třídě B.
 Sedadlo, které se sklápí, když není používáno, nesmí být označeno jako vyhrazené sedadlo.
 7.7.8.6. Volný prostor nad místy k sezení
 7.7.8.6.1. U jednopodlažních vozidel nad každým místem k sezení, s výjimkou sedadla (sedadel) vedle řidiče u vozidla třídy A nebo B, a jeho příslušným prostorem pro nohy se musí naměřit volný prostor o výšce alespoň 900 mm, měřeno od nejvyššího bodu nestlačeného sedáku, a alespoň 1 350 mm od střední úrovně podlahy v prostoru pro nohy. U vozidel, na něž se vztahuje bod 7.7.1.10 této přílohy, a u sedadla (sedadel) vedle řidiče u vozidla třídy A nebo B mohou být tyto rozměry zmenšeny na 1 200 mm, měřeno od podlahy, a na 800 mm, měřeno od nejvyššího bodu nestlačeného sedáku.
 U dvoupodlažních vozidel musí mít každé místo k sezení nad sebou volnou výšku nejméně 900 mm, měřeno od nejvyššího bodu nestlačeného sedáku. V případě horního podlaží se tato volná výška může snížit na 850 mm.
 7.7.8.6.2. Tento volný prostor se rozšíří do oblasti vymezené:
 7.7.8.6.2.1.
 podélnými svislými rovinami vzdálenými 200 mm na obě strany od střední svislé roviny místa k sezení, a
 7.7.8.6.2.2.
 příčnou svislou rovinou procházející nejzadnějším horním bodem opěradla sedadla a příčnou svislou rovinou 280 mm před nejpřednějším bodem nestlačeného sedáku, měřeno vždy ve svislé střední rovině místa k sezení.
 7.7.8.6.3. Z okrajů volného prostoru vymezeného v bodech 7.7.8.6.1 a 7.7.8.6.2 lze vyjmout tyto plochy:
 7.7.8.6.3.1.
 u horní části krajních sedadel přiléhajících ke stěně vozidla plocha s pravoúhlým průřezem o výšce 150 mm a šířce 100 m (viz příloha 4 obrázek 14);
 7.7.8.6.3.2.
 u horní části krajních sedadel plocha s trojúhelníkovým průřezem, jehož vrchol je


text:
umístěn 700 mm od horní části a jehož základna je 100 mm široká (viz příloha 4 obrázek 15). Prostor pro bezpečnostní pásy, jejich ukotvení a sluneční clony je rovněž vyňat;
 7.7.8.6.3.3.
 u prostoru pro nohy u krajních sedadel plocha o průřezu nepřesahujícím 0,02 m2 (0,03 m2 u nízkopodlažních vozidel) a s maximální šířkou 100 mm (150 mm u nízkopodlažních vozidel) (viz příloha 4 obrázek 16).
 7.7.8.6.3.4.
 U vozidla s kapacitou do 22 cestujících, u míst k sezení nejbližších k zadním rohům karoserie může mít vnější zadní okraj volného prostoru, viděno v půdorysu, zaoblení o poloměru maximálně 150 mm (viz příloha 4 obrázek 17).
 7.7.8.6.4. Ve volném prostoru vymezeném v bodech 7.7.8.6.1, 7.7.8.6.2 a 7.7.8.6.3 jsou povoleny tyto další výčnělky:
 7.7.8.6.4.1.
 výčnělek opěradla dalšího sedadla, jeho opor a přídavných prvků (např. sklápěcího stolku);
 7.7.8.6.4.2.
 u vozidla s kapacitou do 22 cestujících výčnělek podběhu kola za předpokladu, že je splněna jedna z těchto dvou podmínek:
 7.7.8.6.4.2.1.
 uvedený výčnělek nepřesahuje za střední svislou rovinu místa k sezení (viz příloha 4 obrázek 18); nebo
 7.7.8.6.4.2.2.
 nejbližší okraj plochy o hloubce 300 mm pro nohy sedícího cestujícího je vysunut maximálně 200 mm od okraje nestlačeného sedáku a maximálně 600 mm před opěradlo sedadla, měřeno ve střední svislé rovině místa k sezení (viz příloha 4 obrázek 19). U dvou sedadel směřujících proti sobě platí toto ustanovení jen pro jedno ze sedadel a zbývající prostor pro nohy sedících cestujících musí mít rozměr alespoň 400 mm;
 7.7.8.6.4.3.
 u sedadel vedle sedadla řidiče ve vozidlech s kapacitou do 22 cestujících výčnělek palubní desky/přístrojového panelu, čelního skla, slunečních clon, bezpečnostních pásů, jejich ukotvení a přední kapoty;
 7.7.8.6.4.4.
 výčnělek otevřeného výklopného okna a jeho úchytů.
 7.7.9. Dorozumívání se s řidičem
 7.7.9.1. U vozidel třídy I, II a A musí být zajištěny prostředky umožňující cestujícím signalizovat řidiči, že je třeba vozidlo zastavit. Ovladače všech těchto dorozumívacích zařízení musí být možné uvést v činnost dlaní jedné ruky. Vhodná dorozumívací zařízení musí být rozmístěna v přiměřeném počtu a rovnoměrně v celém vozidle a maximálně ve výšce 1 500 mm od podlahy; tím se nevylučuje možnost instalace dalších dorozumívacích zařízení ve větší výšce. Ovladače musí být v barvě kontrastní vůči jejich okolí. Na uvedení ovladačů v činnost musí být upozorněni také cestující, a to jednou nebo několika světelnými značkami. Tato značka musí zobrazovat slova „zastavení autobusu“ nebo podobná slova a/nebo vhodný piktogram a musí zůstat rozsvícena, dokud se provozní dveře neotevřou. Kloubová vozidla musí mít takové značky v každé tuhé části vozidla. Dvoupodlažní vozidla je musí mít na každém podlaží. Na jakákoli textová označení se použijí ustanovení bodu 7.6.11.4.
 7.7.9.2. Dorozumívání se s prostorem pro posádku
 Pokud není v prostoru pro posádku přístup do prostoru pro řidiče nebo do prostoru pro cestující, musí být zajištěny prostředky pro dorozumívání se mezi řidičem a prostorem pro posádku.
 7.7.9.3. Dorozumívání se s prostorem toalety
 V prostoru toalety musí být k dispozici prostředek pro přivolání pomoci v případě nouze.
 7.7.10. Zařízení pro výrobu horkých nápojů a kuchyňské zařízení
 7.7.10.1. Zařízení pro výrobu horkých nápojů a kuchyňské zařízení musí být


text:
namontováno nebo zajištěno tak, aby se při prudkém brzdění nebo při odstředivých silách v zatáčkách nemohl na žádného cestujícího vylít žádný horký pokrm nebo nápoj.
 7.7.10.2. U vozidel vybavených zařízením pro výrobu horkých nápojů nebo kuchyňským zařízením musí mít všechna sedadla pro cestující příslušné vybavení pro odložení horkého pokrmu nebo nápoje za jízdy vozidla.
 7.7.11. Dveře do vnitřních prostorů
 Každé dveře na toaletu nebo do jiného vnitřního prostoru:
 7.7.11.1.
 se musí samy zavírat a pokud by mohly překážet cestujícím v případě nouze, jsou-li otevřené, nesmějí být vybaveny žádným zařízením, které by je aretovalo v otevřené poloze;
 7.7.11.2.
 nesmějí v otevřené poloze zakrývat žádnou kliku, ovládací zařízení pro otevírání nebo povinné značení jakýchkoli provozních dveří, nouzových dveří, únikových východů, hasicích přístrojů nebo skříněk první pomoci;
 7.7.11.3.
 musí být opatřeny prostředky umožňujícími otevření dveří zvnějšku prostoru v případě nouze;
 7.7.11.4.
 nesmí být možné uzamknout je zvnějšku, aniž by bylo možné je vždy otevřít zevnitř.
 7.7.12. Spojovací schodiště dvoupodlažního vozidla (viz příloha 4 obrázek 1)
 7.7.12.1. Minimální šířka každého spojovacího schodiště musí být řešena tak, aby umožňovala volný průchod šablony přístupu k jednodílným dveřím, jak je znázorněno na obrázku 1 přílohy 4. Panel musí být posouván od uličky dolního podlaží až k poslednímu schodu ve směru pravděpodobného pohybu osoby používající schodiště.
 7.7.12.2. Spojovací schodiště musí být konstruována tak, aby při prudkém brzdění vozidla pohybujícího se směrem dopředu nenastalo nebezpečí, že cestující budou svrženi dolů.
 Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže je splněna alespoň jedna z těchto podmínek:
 7.7.12.2.1.
 žádná část schodiště neklesá dopředu;
 7.7.12.2.2.
 schodiště je vybaveno madlem nebo podobným zařízením;
 7.7.12.2.3.
 v horní části schodiště je automatické zařízení, které zabraňuje použití schodiště v době, kdy je vozidlo v pohybu; toto zařízení musí být v případě nouze snadno obsluhovatelné.
 7.7.12.3. Pomocí válce podle bodu 7.7.5.1 této přílohy se musí ověřit, zda podmínky přístupu z uličky (horní i dolní) na schodiště jsou přiměřené.
 7.7.13. Prostor pro řidiče
 7.7.13.1. Řidič musí být chráněn před stojícími cestujícími a cestujícími sedícími přímo za prostorem pro řidiče, kteří by mohli být během brzdění nebo zatáčení vrženi do prostoru pro řidiče. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže:
 7.7.13.1.1.
 zadní část prostoru pro řidiče je uzavřena přepážkou; nebo
 7.7.13.1.2
 sedadla pro cestující, která se nacházejí přímo za prostorem pro řidiče, jsou opatřena zábranou nebo, v případě vozidel třídy A nebo B, bezpečnostním pásem. U vozidel, kde je přímo za prostorem pro řidiče prostor pro stojící cestující, se nepoužije varianta bezpečnostního pásu. Pokud je namontována zábrana, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 7.7.13.1.2.1 až 7.7.13.1.2.3 (viz příloha 4 obrázek 30).
 7.7.13.1.2.1. Minimální výška zábrany, měřeno od podlahy, na které spočívají nohy cestujícího, je 800 mm.
 7.7.13.1.2.2. Šířka zábrany musí zasahovat od stěny vozidla dovnitř alespoň 100 mm za podélnou osu příslušného nejvnitřnějšího sedadla pro cestující, ale v každém případě musí zasahovat alespoň k nejvnitřnějšímu bodu sedadla řidiče.
 7.7.13.1.2.3. Vzdálenost mezi horním okrajem plochy určené k udržení jakéhokoli předmětu (např. stůl) a horním okrajem zábrany musí být alespoň 90 mm.
 7.7.13.2. Prostor pro řidiče musí být chráněn proti předmětům, které


text:
by se mohly v případě prudkého brzdění skutálet z prostoru pro cestující, který se nachází přímo za prostorem pro řidiče. Tento požadavek se považuje za splněný, pokud se do prostoru pro řidiče z prostoru pro cestující, který se nachází přímo za prostorem pro řidiče, nemůže skutálet míč o průměru 50 mm.
 7.7.13.3. Řidič musí být chráněn před sluncem, oslněním a před odrazy umělého vnitřního osvětlení. Jakékoli osvětlení, které by mohlo mít nepříznivý a zásadní vliv na výhled řidiče, musí být možné uvést v činnost pouze tehdy, když je vozidlo v klidu.
 7.7.13.4. Vozidlo musí být vybaveno zařízením pro odmrazování a odmlžování čelního skla.
 7.7.14. Sedadlo řidiče
 7.7.14.1. Sedadlo řidiče musí být nezávislé na ostatních sedadlech.
 7.7.14.2. Opěradlo musí být buď zakřivené, nebo musí být v prostoru pro řidiče loketní opěrky umístěné tak, aby řidič nebyl během manévrování s vozidlem omezován, ani neztratil rovnováhu při příčných zrychleních, ke kterým může během jízdy dojít.
 7.7.14.3. Minimální šířka sedáku (rozměr F, viz příloha 4 obrázek 9), měřená od svislé roviny procházející středem sedadla, je:
 7.7.14.3.1.
 200 mm u třídy A nebo B;
 7.7.14.3.2.
 225 mm u třídy I, II, nebo III.
 7.7.14.4. Minimální hloubka sedáku (rozměr K, viz příloha 4 obrázek 11a), měřená od svislé roviny procházející středem sedadla, je:
 7.7.14.4.1.
 350 mm u třídy A nebo B;
 7.7.14.4.2.
 400 mm u třídy I, II, nebo III.
 7.7.14.5. Minimální celková šířka opěradla, měřeno do výšky 250 mm nad vodorovnou rovinou tečnou k hornímu povrchu nestlačeného sedáku, je 450 mm.
 7.7.14.6. Vzdálenost mezi loketními opěrkami musí zajistit volný prostor pro řidiče, jak je stanoveno v bodě 7.7.14.2, o velikosti alespoň 450 mm.
 7.7.14.7. Sedadlo musí být nastavitelné, pokud jde o vodorovnou a svislou polohu i sklon opěradla. Musí se automaticky zablokovat v určené poloze a, pokud je vybaveno otočným mechanismem, musí se automaticky zablokovat v poloze pro řízení. Sedadlo musí být vybaveno systémem odpružení.
 7.7.14.7.1. Systém odpružení a nastavení svislé polohy nejsou povinné u vozidel třídy A nebo B.
 7.8. Umělé vnitřní osvětlení
 7.8.1. Vnitřní elektrické osvětlení musí být zajišťovat osvětlení:
 7.8.1.1.
 všech prostorů pro cestující, prostorů pro posádku, prostorů toalety a kloubové části kloubového vozidla;
 7.8.1.2.
 každého schodu nebo schodů;
 7.8.1.3.
 přístupu ke každému východu a prostor bezprostředně u provozních dveří, včetně pomocného zařízení pro nastupování, když je v provozu;
 7.8.1.4.
 vnitřních označení a vnitřních ovladačů všech východů;
 7.8.1.5.
 všech míst, kde jsou překážky.
 7.8.1.6.
 U dvoupodlažních vozidel bez střechy musí být co nejblíže horní části každého schodiště vedoucího na horní podlaží alespoň jedno osvětlovací zařízení.
 7.8.2. Musí být zavedeny alespoň dva okruhy vnitřního osvětlení tak, aby případný výpadek jednoho okruhu neovlivnil druhý. Okruh obsluhující jen trvalé osvětlení vstupu a výstupu se považuje za jeden z těchto okruhů.
 7.8.3. Vozidla třídy II, III a B musí být vybavena systémem nouzového osvětlení:
 7.8.3.1.
 Řidič musí mít možnost aktivovat systém nouzového osvětlení ze sedadla řidiče.
 7.8.3.2.
 Chodem nouzového ovládání jakýchkoli provozních nebo nouzových dveří se musí aktivovat systém nouzového osvětlení.
 7.8.3.3.
 Jakmile je systém nouzového osvětlení aktivován, musí zůstat v činnosti nejméně po dobu 30


text:
minut, není-li dříve deaktivován řidičem.
 7.8.3.4.
 Napájení nouzového osvětlení musí být ve vozidle vhodně umístěno tak, aby se minimalizovalo riziko jeho poškození v důsledku nehody.
 7.8.3.5.
 Všechny jednotky poskytující nouzové osvětlení musí vydávat bílé světlo.
 7.8.3.6.
 Jednotnost osvětlení se posuzuje na základě těchto veličin:
 7.8.3.7.
 Systém nouzového osvětlení musí poskytovat osvětlení minimálně 10 luxů přímo pod každou světelnou jednotkou v prostoru pro cestující ve výšce 750 mm nad osou všech přístupových průchodů a uliček.
 7.8.3.8.
 Jednotnost osvětlení podél celého prostoru pro cestující ve výšce 750 mm nad všemi přístupovými průchody a uličkami se musí pohybovat v rozmezí 0,15 a 2.
 7.8.3.9.
 Systém nouzového osvětlení musí poskytovat osvětlení minimálně 1 lux v úrovni podlahy podél osy všech přístupových průchodů a uliček a v úrovni schodů ve středu každého schodu.
 7.8.3.10.
 Splnění požadavků na jednotnost osvětlení se ověří měřením ve vzdálenosti nepřesahující 2 metry po dobu alespoň 30 minut od okamžiku aktivace nouzového osvětlení.
 7.8.4. Nevyžadují se jednotlivá svítidla pro každý prvek v bodě 7.8.1, pokud je za běžného provozu zajištěno odpovídající osvětlení.
 7.8.5. Ovladačem povinného vnitřního osvětlení musí být ruční spínač ovládaný řidičem nebo ovládaný automaticky.
 7.9. Kloubová část kloubových vozidel
 7.9.1. Kloubová část, která spojuje tuhé části vozidla, musí být konstruována a vyrobena tak, aby umožňovala otáčivý pohyb kolem alespoň jedné vodorovné osy a alespoň jedné svislé osy.
 7.9.2. Pokud kloubové vozidlo v pohotovostní hmotnosti stojí na vodorovném rovném povrchu, nesmí být mezi podlahou žádné tuhé části a podlahou točnice nebo prvku, který ji nahrazuje, nekrytá mezera o šířce přesahující:
 7.9.2.1.
 10 mm, jestliže jsou všechna kola vozidla ve stejné rovině; nebo
 7.9.2.2.
 20 mm, jestliže kola nápravy sousedící s kloubovou částí spočívají na ploše, která je o 150 mm výše než plocha, na které spočívají kola ostatních náprav.
 7.9.3. Výškový rozdíl mezi úrovní podlahy tuhých částí a podlahou točnice, měřeno ve spoji, nesmí přesahovat:
 7.9.3.1.
 20 mm za podmínek popsaných v bodě 7.9.2.1; nebo
 7.9.3.2.
 30 mm za podmínek popsaných v bodě 7.9.2.2; nebo
 7.9.4. U kloubových vozidel musí být fyzicky zabráněno přístupu cestujících do kteréhokoli místa kloubové části, v níž:
 7.9.4.1.
 je v podlaze nezakrytá mezera, která není v souladu s požadavky bodu 7.9.2;
 7.9.4.2.
 podlaha neunese hmotnost cestujících;
 7.9.4.3.
 pohyby stěn představují nebezpečí pro cestující.
 7.10. Řiditelnost kloubových vozidel
 Pokud se kloubové vozidlo pohybuje v přímém směru, musí se střední podélné roviny jeho tuhé části shodovat a tvořit souvislou rovinu bez jakéhokoli odklonu.
 7.11. Madla a držadla
 7.11.1. Obecné požadavky
 7.11.1.1. Madla a držadla musí být dostatečně pevná.
 7.11.1.2. Musí být konstruována a namontována tak, aby nepředstavovala žádné nebezpečí zranění pro cestující.
 7.11.1.3. Madla a držadla musí mít průřez umožňující cestujícím uchopit je snadno a pevně. Každé madlo musí mít délku alespoň 100 mm, aby mohlo být uchopeno rukou. Žádný rozměr průřezu nesmí být menší než 20 mm, ani větší než 45 mm, s výjimkou madel na dveřích a sedadlech a, u vozidel třídy II, III nebo B, v přístupových průchodech. V těchto případech jsou přípustná madla s minimálním rozměrem 15 mm za předpokladu, že další rozměr


text:
je alespoň 25 mm. Madla nesmějí mít ostré ohyby.
 7.11.1.4. Mezera mezi madlem nebo držadlem po většině jeho délky a přiléhající částí karoserie nebo stěn vozidla musí být široká alespoň 40 mm. V případě madla na dveřích a na sedadle nebo v přístupovém průchodu vozidla třídy II, III nebo B se však připouští mezera o šířce alespoň 35 mm.
 7.11.1.5. Povrch každého madla, držadla nebo tyče musí být v barvě kontrastní vůči okolí a nesmí být kluzký.
 7.11.2. Doplňující požadavky na madla a držadla u vozidel, která jsou určena pro dopravu stojících cestujících
 7.11.2.1. Madla a/nebo držadla musí být zajištěna v dostatečném počtu pro každé místo určené pro stojící cestující podle bodu 7.2.2 této přílohy. Pro tento účel mohou být závěsná držadla, jsou-li namontována, považována za držadla za předpokladu, že jsou držena ve své poloze odpovídajícími prostředky. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže ze všech možných poloh zkušebního zařízení zobrazeného na obrázku 20 v příloze 4 tohoto předpisu lze pohyblivým ramenem zařízení dosáhnout alespoň dvou madel nebo držadel. Zkušební zařízení se může volně otáčet kolem své svislé osy.
 7.11.2.2. Při uplatnění postupu uvedeného v bodě 7.11.2.1 lze uvažovat jen taková madla a držadla, která nejsou níže než 800 mm a výše než 1 950 mm nad podlahou.
 7.11.2.3. Pro každou polohu, kterou může stojící cestující obsadit, nesmí být v této poloze alespoň jedno ze dvou požadovaných madel nebo držadel výše než 1 500 mm nad úrovní podlahy. To neplatí pro plochu u dveří, kde by dveře nebo jejich mechanismus v otevřené poloze zabraňoval použití tohoto držadla. Výjimku lze připustit také ve středu velké plošiny, ale součet těchto výjimek nesmí přesáhnout 20 % celkové plochy pro stojící cestující.
 7.11.2.4. Plochy, které lze obsadit stojícími cestujícími a které nejsou odděleny sedadly od bočních stěn nebo od zadní stěny vozidla, musí být opatřeny vodorovnými madly rovnoběžnými se stěnami a namontovanými ve výšce mezi 800 mm a 1 500 mm nad podlahou.
 7.11.3. Madla a držadla u provozních dveří
 7.11.3.1. Dveřní otvory musí být po obou stranách opatřeny madly a/nebo držadly. U dvojdílných dveří lze tento požadavek splnit montáží jedné středové tyče nebo jednoho středového madla.
 7.11.3.2. Madla a/nebo držadla u provozních dveří musí být taková, aby je mohly uchopit osoby stojící na zemi u provozních dveří nebo na kterémkoli z následujících schodů. Tato místa pro uchopení musí být umístěna ve svislém směru ve výšce mezi 800 mm a 1 100 mm nad zemí nebo povrchem každého schodu a ve vodorovném směru:
 7.11.3.2.1.
 pro polohu osoby stojící na zemi v místě ležícím maximálně 400 mm směrem dovnitř od vnější hrany prvního schodu; a
 7.11.3.2.2.
 pro polohu určitého jednotlivého schodu v místě, jež neleží vně od vnější hrany dotyčného schodu a je vzdáleno maximálně 600 mm směrem dovnitř od téže hrany tohoto schodu.
 7.11.4. (Vyhrazeno)
 7.11.5. Madla a držadla u spojovacích schodišť ve dvoupodlažních vozidlech
 7.11.5.1. Na každé straně všech spojovacích schodišť musí být vhodná madla nebo držadla. Ta musí být umístěna mezi 800 mm a 1 100 mm nad nášlapnou hranou každého schodu.


text:
7.11.5.2. Madla a/nebo držadla musí být umístěna tak, aby je mohla uchopit osoba stojící na dolním nebo horním podlaží vedle spojovacího schodiště a na kterémkoli z následujících schodů. Tato místa pro uchopení musí být umístěna ve svislém směru ve výšce mezi 800 mm a 1 100 mm nad dolním podlažím nebo nad povrchem každého schodu, a
 7.11.5.2.1.
 pro polohu osoby stojící na dolním podlaží maximálně 400 mm směrem dovnitř od vnější hrany prvního schodu, a
 7.11.5.2.2.
 pro polohu určitého jednotlivého schodu v místě, jež neleží vně od vnější hrany dotyčného schodu a je vzdáleno maximálně 600 mm směrem dovnitř od téže hrany tohoto schodu.
 7.12. Zabezpečení v šachtě schodiště a ochrana nechráněných sedadel
 7.12.1. Pokud by mohl být kterýkoli cestující při prudkém brzdění vržen dopředu, musí být namontována zábrana nebo, v případě vozidla třídy A nebo B, bezpečnostní pás. Pokud je namontována zábrana, musí být v minimální výšce 800 mm od podlahy, na které spočívají nohy cestujícího, a musí zasahovat od stěny vozidla dovnitř alespoň 100 mm za podélnou osu jakéhokoli sedadla, na němž je cestující tomuto nebezpečí vystaven, nebo k podstupnici nejvnitřnějšího schodu, přičemž se volí menší z obou možných rozměrů.
 7.12.2. V horním podlaží dvoupodlažního vozidla musí být šachta spojovacího schodiště chráněna uzavřenou zábranou o minimální výšce 800 mm, měřeno od podlahy. Spodní okraj zábrany musí být ve výšce maximálně 100 mm od podlahy.
 7.12.3. Čelní sklo před cestujícími na předních sedadlech horního podlaží dvoupodlažního vozidla musí být opatřeno čalouněnou zábranou. Horní okraj této ochrany musí být umístěn svisle ve výšce mezi 800 mm a 900 mm nad podlahou, na níž spočívají nohy cestujícího.
 7.12.4. Podstupnice každého schodu spojovacího schodiště u dvoupodlažního vozidla musí být uzavřena.
 7.13. Přihrádky pro zavazadla a ochrana cestujících
 Cestující musí být ve vozidle chráněni před předměty, které mohou při brzdění nebo zatáčení spadnout z přihrádek pro zavazadla. Pokud je vozidlo vybaveno prostory pro zavazadla, musí být konstruovány tak, aby nemohlo při prudkém zabrzdění dojít k vypadnutí zavazadel.
 7.14. Poklopy v podlaze, jsou-li namontovány
 7.14.1. Všechny poklopy v podlaze vozidla, které nejsou únikovým poklopem, musí být upevněny a zajištěny tak, aby se nemohly vychýlit ze své polohy nebo otevřít bez použití nářadí nebo klíčů, a žádné zdvihací nebo zajišťovací zařízení nesmí vyčnívat více než 8 mm nad úroveň podlahy. Hrany výčnělků musí být zaobleny.
 7.15. Vizuální zábava
 7.15.1. Prostředky vizuální zábavy pro cestující, například televizní monitory nebo video, musí být umístěny mimo zorné pole řidiče, jenž sedí v obvyklé poloze pro řízení. To se nevztahuje na žádný televizní monitor nebo podobné zařízení používané řidičem k řízení nebo provozu vozidla, například na zařízení pro sledování provozních dveří.
 7.16. Trolejbusy
 7.16.1. Trolejbusy musí splňovat ustanovení přílohy 12.
 7.17. Ochrana cestujících ve vozidlech bez střechy
 Každé vozidlo bez střechy musí mít:
 7.17.1.
 spojitý čelní panel přes celou šířku té části vozidla, která nemá střechu, o výšce nejméně 1 400 mm od úrovně podlahy přiléhající k čelnímu panelu;
 7.17.2.
 spojitou ochranu podél stran a na zadní straně té části vozidla, která nemá střechu, o výšce nejméně 1 100


text:
mm po stranách a 1 200 mm na zadní straně vozidla, měřeno od úrovně podlahy přiléhající k těmto panelům. Tato ochrana musí být tvořena spojitými bočními panely a zadním panelem o výšce nejméně 700 mm od úrovně podlahy přiléhající k těmto panelům a musí být kombinována s jedním nebo několika spojitými madly, která musí mít tyto vlastnosti:
 a)
 žádný rozměr řezu nesmí být menší než 20 mm a větší než 45 mm;
 b)
 rozměr jakékoli mezery mezi madlem a jakýmkoli sousedním madlem nebo panelem nesmí být větší než 200 mm;
 c)
 musí být pevně připojena ke konstrukci vozidla;
 d)
 dveře východů se považují za součást této ochrany.
 7.18. Prostředky pro výhled a komunikaci
 U vozidel bez střechy musí mít řidič k dispozici vizuální prostředky, například zrcadlo, periskop nebo videokameru/monitor, které mu umožní pozorovat chování cestujících v prostoru bez střechy. Kromě toho musí být k dispozici systém pro komunikaci, který řidiči umožňuje komunikovat s cestujícími.
 Dodatek
 Ověření mezí statického náklonu výpočtem
 1. Vozidlo může prokázat splnění požadavku uvedeného v příloze 3 bodu 7.4 výpočetní metodou schválenou technickou zkušebnou provádějící zkoušky pro schválení typu.
 2. Technická zkušebna odpovědná za provádění zkoušek pro schválení typu může vyžadovat, aby byly na částech vozidla provedeny zkoušky, které by ověřily předpoklady učiněné ve výpočtu.
 3. Přípravy pro výpočet
 3.1. Vozidlo je znázorněno prostorovou soustavou.
 3.2. S ohledem na polohu těžiště karoserie vozidla a různé tuhosti pružin pérování vozidla a pneumatik se nápravy na jedné straně vozidla v důsledku příčné akcelerace obecně nepohybují současně. Proto musí být stanoven příčný náklon karoserie nad každou nápravou za předpokladu, že kola druhé nápravy/druhých náprav zůstávají na zemi.
 3.3. Pro zjednodušení se předpokládá, že těžiště neodpružených hmot leží v podélné rovině vozidla na přímce procházející osou otáčení kol. Malé posuny středu otáčení z důvodu vychýlení nápravy lze zanedbat. Nemusí se přihlížet k ovládání vzduchového odpružení.
 3.4. V úvahu by se musí vzít alespoň tyto parametry:
 údaje o vozidle, např. rozvor náprav, rozchod kol a odpružené/neodpružené hmoty, poloha těžiště vozidla, stlačování a uvolňování a tuhost pružin odpružení vozidla, přičemž je třeba přihlédnout i k nelinearitám, vodorovné a svislé tuhosti pneumatik, krutu nástavby a poloze středu otáčení náprav.
 4. Platnost výpočetní metody
 4.1. Platnost výpočetní metody musí být prokázána ke spokojenosti technické zkušebny, např. na základě srovnatelné zkoušky s podobným vozidlem.
 PŘÍLOHA 4
 VYSVĚTLUJÍCÍ SCHÉMATA
 Obrázek 1
 Přístup k provozním dveřím
 (viz příloha 3 bod 7.7.1)
 Zkušební kalibr 1
 Zkušební kalibr 2
 Třída vozidla
 Výška horního panelu (mm)
 (Rozměr „A“ na obrázku 1)
 Zkušební kalibr 1
 Zkušební kalibr 2
 Třída A
 950 (1)
 950
 Třída B
 700 (1)
 950
 Třída I
 1 100
 1 100
 Třída II
 950
 1 100
 Třída III
 850
 1 100
 Obrázek 2
 Přístup k provozním dveřím
 (viz příloha 3 bod 7.7.1.4)
 Obrázek 3
 Určení volného přístupu ke dveřím (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.1.9.1)
 Obrázek 4
 Určení volného přístupu ke dveřím (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.1.9.2)
 Obrázek 5
 Přístup k nouzovým dveřím
 (viz příloha 3 bod 7.7.2)
 Obrázek 6
 Figurína pro uličky
 Jednopodlažní


text:
Třída
 B (mm)
 C (mm)
 D (mm)
 E (mm)
 F (mm)
 A
 550
 350
 500 (2)
 1 900 (2)
 900
 B
 450
 300
 300
 1 500
 900
 I
 550
 450 (3)
 500 (2)
 1 900 (2)
 900
 II
 550
 350
 500 (2)
 1 900 (2)
 900
 III
 450
 300 (4)
 500 (2)
 1 900 (2)
 (5)
 900 (5)
 Dvoupodlažní
 I
 DP
 550
 450 (3)
 500
 1 800 (6)
 1 020 (6)
 HP
 550
 450 (3)
 500
 1 680
 900
 II
 DP
 550
 350
 500
 1 800 (6)
 1 020 (2)
 HP
 550
 350
 500
 1 680
 900
 III
 DP
 450
 300 (4)
 500
 1 800 (6)
 1 020 (6)
 HP
 450
 300 (4)
 500
 1 680
 900
 Obrázek 7
 Vymezení předního prostoru uličky (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.5.1.1.1)
 Obrázek 8
 Schody pro cestující (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.7)
 Třídy
 I a A
 II, III a B
 První schod od
 podlahy „D“
 Max. výška (mm)
 340 (8)
 380 (8)
 (9)
 (10)
 Min. hloubka (mm)
 300 (7)
 Ostatní schody „E“
 Max. výška (mm)
 250 (11)
 350 (12)
 Min. výška (mm)
 120
 Min. hloubka (mm)
 200
 Poznámky:
 1.
 U dvoudílných dveří se schody v každé polovině přístupového průchodu posuzují samostatně.
 2.
 Rozměr „E“ nemusí být pro každý schod tentýž.
 Obrázek 9
 Šířka sedadel pro cestující (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.1)
 G (mm) minimum
 F (mm) min.
 Spojená sedadla
 Samostatná sedadla
 200 (13)
 225
 250
 Obrázek 9A
 Šířka sedadel pro cestující (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.1.3)
 G (mm) min.
 F (mm) min.
 Spojená sedadla
 Samostatná sedadla
 200
 200
 200
 Obrázek 10
 Přípustný výčnělek ve výšce ramen (rozměry v mm)
 Příčný průřez minimálního volného prostoru ve výšce ramen pro sedadlo při stěně vozidla
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.1.4)
 Obrázek 11a
 Hloubka a výška sedáku
 (viz příloha 3 body 7.7.8.2 a 7.7.8.3)
 Obrázek 11b
 Prostor pro nohy cestujících sedících za sedadlem směřujícím do uličky nebo na něm
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.5.2)
 Obrázek 12
 Vzdálenost mezi sedadly
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.4)
 H
 Třídy I, A a B
 650 mm
 Třídy II a III
 680 mm
 Obrázek 13
 Prostor pro cestující sedící za přepážkou nebo za tuhou konstrukcí jinou než sedadlo
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.5.1)
 Obrázek 14
 Přípustný výčnělek do prostoru nad sedadlem (rozměry v mm)
 Příčný průřez minimálního volného prostoru nad sedadlem při stěně vozidla
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.6.3.1)
 Obrázek 15
 Přípustný výčnělek nad místem k sezení
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.6.3.2)
 I (mm)
 400 až 500
 (pro třídy A, B, I a II minimálně 350 mm u podběhů kol a prostoru motoru)
 Obrázek 16
 Přípustný výčnělek v dolní části prostoru pro cestujícího (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.6.3.3)
 (*)
 150 mm u nízkopodlažních vozidel.
 (**)
 0,03 m2 u nízkopodlažních vozidel.
 Obrázek 17
 Přípustný výčnělek u zadních rohových sedadel
 Půdorys předepsané plochy sedadla (dvě postranní sedadla v zadní části)
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.6.3.4)
 Obrázek 18
 Přípustný výčnělek podběhu kola nepřesahujícího svislou osu postranního sedadla
 (viz příloha 3 bod


text:
7.7.8.6.4.2.1)
 Obrázek 19
 Přípustný výčnělek podběhu kola přesahujícího svislou osu postranního sedadla (rozměry v mm)
 (viz příloha 3 bod 7.7.8.6.4.2.2)
 Obrázek 20
 Zkušební zařízení pro umístění držadel
 (viz příloha 3 bod 7.11.2.1)
 Obrázek 21
 Referenční invalidní vozík
 (viz příloha 8 bod 3.6.4)
 Poznámka: Uživatel invalidního vozíku sedící v invalidním vozíku přidává 50 mm k celkové délce a vytváří výšku 1 350 mm nad zemí.
 Obrázek 22
 Minimální volný prostor pro uživatele invalidního vozíku v prostoru pro invalidní vozík (rozměry v mm)
 (viz příloha 8 bod 3.6.1)
 Obrázek 23
 Symboly přístupnosti
 ((viz příloha 8 body 3.2.8, 3.6.6 a 3.10.4)
 Obrázek 23 A
 Piktogram pro uživatele invalidních vozíků
 nebo
 Barva: modré pozadí s bílým symbolem
 Rozměr: průměr alespoň 130 mm
 Reference pro zásady vytváření bezpečnostních symbolů: ISO 3864-1:2002
 Obrázek 23 B
 Piktogram pro cestující se sníženou pohyblivostí, jiné než uživatele invalidních vozíků
 Barva: modré pozadí s bílým symbolem
 Rozměr: průměr alespoň 130 mm
 Reference pro zásady vytváření bezpečnostních symbolů: ISO 3864-1:2002
 Obrázek 23 C
 Piktogram pro prostor pro kočárek a golfový kočárek
 Barva: modré pozadí s bílým symbolem
 Rozměr: průměr alespoň 130 mm
 Reference pro zásady vytváření bezpečnostních symbolů: ISO 3864-1:2011
 Obrázek 24
 (Vyhrazeno)
 Obrázek 25
 Prostor pro nohy cestujících
 (viz příloha 3 bod 7.7.1.6)
 Obrázek 26
 Vyhrazeno
 Obrázek 27
 Přístup ke dveřím řidiče
 (viz příloha 3 bod 7.6.1.7.2)
 Obrázek 28
 Přístup ke dveřím řidiče
 (viz příloha 3 bod 7.6.1.9.3)
 Obrázek 29
 Příklad opěradla pro invalidní vozík směřující dozadu
 (viz příloha 8 bod 3.8.6)
 Obrázek 30
 (1) U vozidel třídy A nebo B může být dolní panel vodorovně posunut vůči hornímu panelu za předpokladu, že posun je ve stejném směru.
 (2) Výšku horního válce, a tím i celkovou výšku, lze snížit o 100 mm v kterékoli části uličky za:
 a)
 příčnou rovinou umístěnou ve vzdálenosti 1,5 m před osou zadní nápravy (nejpřednější zadní nápravy u vozidel, která mají více než jednu zadní nápravu); a
 b)
 příčnou svislou rovinou umístěnou u zadního okraje provozních dveří nebo nejzadnějších provozních dveří, jestliže existuje více provozních dveří.
 (3) Průměr spodního válce lze snížit z 450 mm na 400 mm v kterékoli části uličky za přednější z těchto dvou rovin:
 a)
 příčná svislá rovina umístěná ve vzdálenosti 1,5 m před osou zadní nápravy (nejpřednější zadní nápravy u vozidel, která mají více než jednu zadní nápravu); a
 b)
 příčná svislá rovina umístěná u zadního okraje nejzadnějších provozních dveří mezi nápravami.
 Pro účely výše uvedeného se každá tuhá část kloubového vozidla považuje za samostatnou část.
 (4) 220 mm u sedadel pohyblivých do stran (viz bod 7.7.5.3 přílohy 3).
 (5) V případě vozidla, u něhož se část podlaží nachází přímo nad prostorem pro řidiče, může být celková výška měřicího zařízení snížena (snížením výšky spodního válce) z 1 900 mm na 1 680 mm před příčnou svislou rovinou, která se kryje s osou přední nápravy.
 (6) Celková výška kalibru může být snížena (snížením výšky spodního válce):
 a)
 z 1 800 mm na 1 680 mm v kterékoli části uličky dolního podlaží za příčnou svislou rovinou umístěnou 1 500 mm před středem


text:
zadní nápravy (nejpřednější zadní nápravy u vozidel, která mají více než jednu zadní nápravu);
 b)
 z 1 800 mm na 1 770 mm u provozních dveří, které jsou umístěny před přední nápravou v kterékoli části uličky mezi dvěma příčnými svislými rovinami umístěnými 800 mm před a za osou přední nápravy.
 (7) 230 mm u vozidel s kapacitou do 22 cestujících.
 (8) 700 mm u nouzových dveří.
 1 500 mm u nouzových dveří v horním podlaží dvoupodlažního vozidla.
 850 mm maximálně u nouzových dveří v dolním podlaží dvoupodlažního vozidla.
 (9) 430 mm u vozidla s výhradně mechanickým zavěšením náprav.
 (10) U alespoň jedněch provozních dveří; 400 mm u ostatních provozních dveří.
 (11) 300 mm u schodů u dveří za nejzadnější nápravou.
 (12) 250 mm v uličkách u vozidel s kapacitou do 22 cestujících.
 (13) 225 pro třídu III.
 (14) 350 mm u podběhů kol a prostoru motoru.
 (15) 400 mm u vozidel třídy II a III.
 PŘÍLOHA 5
 (Vyhrazeno)
 PŘÍLOHA 6
 Pokyny pro měření uzavíracích sil dveří ovládaných servomotorem (viz příloha 3 bod 7.6.5.6.1.1) a reakčních sil ramp ovládaných servomotorem (viz příloha 8 bod 3.11.4.3.3)
 1. OBECNĚ
 Uzavírání dveří ovládaných servomotorem a činnost ramp ovládaných servomotorem jsou dynamické procesy. Když pohybující se dveře nebo rampa narazí na překážku, výsledkem je dynamická reakční síla, jejíž průběh (v čase) závisí na několika faktorech (například hmotnost dveří nebo rampy, zrychlení, rozměry).
 2. DEFINICE
 2.1. Uzavírací nebo reakční síla F(t) je funkcí času, měřená u vnějších okrajů dveří nebo rampy (viz níže uvedený bod 3.2).
 2.2. Špičková síla FS je maximální hodnota uzavírací nebo reakční síly.
 2.3. Činná síla FE je průměrná hodnota uzavírací nebo reakční síly vztažená k délce impulsu:
 2.4. Délka impulsu T je časový úsek mezi t1 a t2:
 T = t2 – t1
 kde:
 t1
 =
 práh citlivosti, kde uzavírací nebo reakční síla přesahuje 50 N;
 t2
 =
 práh citlivosti, kde uzavírací nebo reakční síla klesá pod 50 N.
 2.5. Vztah mezi výše uvedenými parametry je znázorněn na obrázku 1 (jako příklad):
 Obrázek 1
 2.6. Síla sevření nebo průměrná reakční síla FC je aritmetická střední hodnota činných sil měřených ve stejném měřicím bodě několikrát po sobě:
 3. MĚŘENÍ
 3.1. Podmínky měření:
 3.1.1. Teplotní rozsah: 10 °C až 30°
 3.1.2. Vozidlo musí stát na vodorovném povrchu. U měření rampy musí být tento povrch vybaven pevně namontovaným blokem nebo podobným zařízením, proti jehož přední straně může rampa působit.
 3.2. Body měření jsou:
 3.2.1.
 U dveří:
 3.2.1.1.
 na hlavních uzavírajících se okrajích dveří:
 jeden bod ve středu dveří;
 jeden bod 150 mm nad dolním okrajem dveří.
 3.2.1.2.
 U dveří vybavených zařízením bránícím sevření při otvírání:
 na přilehlých uzavírajících se okrajích dveří v tom bodu, který se považuje za nejnebezpečnější místo sevření.
 3.2.2.
 U ramp:
 3.2.2.1.
 na vnějším okraji rampy umístěném kolmo ke směru jejího pohybu:
 jeden bod ve středu rampy;
 jeden bod 100 mm směrem dovnitř od okrajů rovnoběžných se směrem pohybu rampy.
 3.3. Aby se stanovila síla sevření nebo průměrná reakční síla podle bodu 2.6, musí se v každém bodě měření provést nejméně


text:
tři měření.
 3.4. Signál uzavírající síly nebo reakční síly se zaznamenává pomocí dolnopropustného filtru s mezní frekvencí 100 Hz. Práh citlivosti a práh poklesu, které omezují délku impulsu, se stanoví na 50 N.
 3.5. Odchylka uvedených údajů od jmenovité hodnoty nesmí být větší než ±3 %.
 4. MĚŘICÍ ZAŘÍZENÍ
 4.1. Měřicí zařízení sestává ze dvou částí: držadla a měřicí části, kterou je siloměr (viz obrázek 2).
 4.2. Siloměr musí mít tyto vlastnosti:
 4.2.1.
 Musí sestávat ze dvou po sobě posuvných pouzder s vnějším průměrem 100 mm a šířkou 115 mm. Uvnitř siloměru mezi oběma pouzdry je uchycená tlačná pružina tak, aby při působení příslušné síly mohl být siloměr stlačen.
 4.2.2.
 Tuhost siloměru musí být 10 ± 0,2 N/mm. Maximální stlačení pružiny je omezeno na 30 mm tak, aby se mohlo dosáhnout maximální špičkové síly 300 N.
 Obrázek 2
 PŘÍLOHA 7
 ALTERNATIVNÍ POŽADAVKY PRO VOZIDLA TŘÍDY A A B
 1. Vozidla třídy A a B musí splňovat požadavky přílohy 3 s těmito výjimkami:
 a)
 místo přílohy 3 bodu 7.6.3.1 může vozidlo splňovat bod 1.1 této přílohy;
 b)
 místo přílohy 3 bodu 7.6.2. může vozidlo splňovat bod 1.2 této přílohy.
 1.1. Minimální rozměry východů
 Jednotlivé druhy východů musí mít tyto minimální rozměry:
 Otvor
 Minimální rozměry
 Poznámky
 Provozní dveře
 Výška vstupu:
 Třída
 A
 1 650 mm
 B
 1 500 mm
 Výška vstupu u provozních dveří se měří jako svislá rovina vodorovných průmětů středního bodu otvoru dveří a horního povrchu nejnižšího schodu.
 Výška otvoru
 Svislá výška otvoru provozních dveří musí být taková, aby umožňovala volný průchod dvojdílného panelu uvedeného v příloze 3 bodě 7.7.1.1. Horní rohy mohou být zmenšeny zaoblením o poloměru maximálně 150 mm.
 Šířka:
 Jednodílné dveře: 650 mm
 Dvoudílné dveře: 1 200 mm
 U vozidel třídy B, kde výška otvoru provozních dveří leží mezi 1 400 mm a 1 500 mm, musí být minimální šířka dveřního otvoru jednodílných dveří 750 mm. U všech vozidel je možné šířku provozních dveří snížit o 100 mm, když se měření provádí v úrovni držadel, a o 250 mm v případech, kde to vyžaduje výčnělek podběhů kol nebo ovládací mechanismus automatických nebo dálkově ovládaných dveří nebo sklon čelního skla.
 Nouzové dveře
 Výška:1 250 mm
 Šířka: 550 mm
 Šířku lze zmenšit na 300 mm, pokud to vyžaduje výčnělek podběhů kol za předpokladu, že nad nejnižší částí dveřního otvoru se dodrží šířka 550 mm při minimální výšce 400 mm. Horní rohy mohou být zmenšeny zaoblením o poloměru maximálně 150 mm.
 Únikové okno
 Plocha otvoru:400 000 mm2
 Do této plochy musí být možné vepsat obdélník o rozměrech 500 mm × 700 mm.
 Únikový poklop
 Plocha otvoru:450 000 mm2
 Do této plochy musí být možné vepsat obdélník o rozměrech 600 mm × 700 mm.
 1.1.1. Vozidlo, pro které platí příloha 3 bod 7.7.1.10, musí splňovat požadavky přílohy 3 bodu 7.6.3.1 nebo bodu 1.1 této přílohy ohledně únikových oken a únikových poklopů a tyto minimální požadavky na provozní a nouzové dveře:
 Otvor
 Rozměry
 Poznámky
 Provozní dveře
 Výška otvoru: 1 100 mm
 Tento rozměr lze zmenšit o poloměr v rozích otvoru, nepřesahující 150


text:
mm.
 Šířka:
 Jednodílné dveře: 650 mm
 Dvoudílné dveře: 1 200 mm
 Tento rozměr lze zmenšit o poloměr v rozích otvoru nepřesahující 150 mm. Šířku lze zmenšit o 100 mm, pokud se měření provádí v úrovni držadel, a o 250 mm v případech, kde to vyžaduje výčnělek podběhů kol nebo ovládací mechanismus automatických nebo dálkově ovládaných dveří nebo sklon čelního skla.
 Nouzové dveře
 Výška: 1 100 mm
 Šířka: 550 mm
 Šířku lze zmenšit na 300 mm, pokud to vyžaduje výčnělek podběhů kol za předpokladu, že nad nejnižší částí dveřního otvoru se dodrží šířka 550 mm při minimální výšce 400 mm. Horní rohy mohou být zmenšeny zaoblením o poloměru maximálně 150 mm.
 PŘÍLOHA 8
 VHODNÁ ÚPRAVA A PŘÍSTUPNOST PRO CESTUJÍCÍ SE SNÍŽENOU POHYBLIVOSTÍ
 1. OBECNĚ
 Tato příloha obsahuje ustanovení, která se vztahují na vozidla konstruovaná pro snadný přístup cestujícím se sníženou pohyblivostí a uživatelům invalidních vozíků.
 2. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tyto požadavky platí pro vozidla umožňující snadnější přístup osobám se sníženou pohyblivostí.
 3. POŽADAVKY
 3.1. Schody
 Nejméně u jedněch provozních dveří nesmí výška prvního schodu od země přesahovat 250 mm u vozidel třídy I a A a 320 mm u vozidel třídy II, III a B. V případě, kdy tento požadavek splňují pouze jedny provozní dveře, nesmí na nich být překážka nebo označení, které by bránilo jejich užívání jak pro nástup, tak pro výstup.
 Další možností je, že u vozidel třídy I a A nesmí první schod od země být výše než 270 mm ve dvou dveřních otvorech, jednom vstupu a jenom výstupu.
 U nízkopodlažních vozidel smí být využit pouze systém snížení výšky podlahy, nikoli však zasouvatelný schod.
 U ostatních vozidel smí být využit systém snížení výšky podlahy a/nebo zasouvatelný schod.
 Výška schodů v přístupovém průchodu nesmí být u výše uvedených dveří a v uličce větší než 200 mm u vozidel třídy I a A a 250 mm u vozidel třídy II, III a B.
 Přechod ze snížené uličky do prostoru k sezení se nepovažuje za schod.
 3.2. Vyhrazená sedadla a prostor pro cestující se sníženou pohyblivostí
 3.2.1. Sedadla musí být směrovaná buď dopředu, nebo dozadu, musí být umístěna poblíž provozních dveří vhodných pro nástup a pro výstup a musí splňovat ustanovení bodu 3.1 výše.
 3.2.2. Pod alespoň jedním z vyhrazených sedadel nebo vedle něj musí být dostatečný prostor pro vodicího psa. Tento prostor netvoří součást uličky.
 3.2.3. Mezi místy k sezení a uličkou musí být u sedadel namontovány loketní opěrky a tyto opěrky musí být možné snadno odklonit, aby se umožnil snadný přístup k sedadlu. U sedadel umístěných proti sobě může být jedno ze sedadel u uličky vybaveno svislou tyčí. Tato tyč musí být umístěna tak, aby byl cestující bezpečně držen na sedadle a aby byl k sedadlu umožněn snadný přístup.
 3.2.4. Minimální šířka sedáku vyhrazeného sedadla, měřená od svislé roviny procházející středem tohoto místa k sezení, je 220 mm na každou stranu.
 3.2.5. Výška nestlačeného sedáku vzhledem k podlaze musí být taková, aby vzdálenost od podlahy k vodorovné rovině tečné k hornímu přednímu povrchu sedáku byla v rozmezí od 400 mm


text:
do 500 mm.
 3.2.6. Prostor pro nohy u vyhrazených sedadel se musí rozprostírat před sedadlem před svislou rovinou procházející předním okrajem sedáku. Prostor pro nohy nesmí mít v žádném směru sklon větší než 8 %. U vozidel třídy I a A nesmí svislá vzdálenost mezi podlahou prostoru k sezení a navazující uličkou být větší než 250 mm.
 3.2.7. Každé místo pro vyhrazené sedadlo musí mít volnou výšku nejméně 1 300 mm u vozidel třídy I a A a 900 mm u vozidel třídy II, měřeno od nejvyššího bodu nestlačeného sedáku. Tato volná výška se musí rozprostírat nad svislým průmětem sedadla o minimální požadované šířce 440 mm a příslušného prostoru pro nohy.
 Výčnělek opěradla sedadla nebo jiných předmětů do tohoto prostoru je přípustný za předpokladu, že se zachová minimální svislá výška rozprostírající se 230 mm před sedákem. Pokud je vyhrazené sedadlo umístěno proti přepážce o výšce větší než 1 200 mm, musí být tento prostor 300 mm. Od okrajů volného prostoru vymezeného výše jsou povoleny výčnělky v souladu s přílohou 3 body 7.7.8.6.3.1 až 7.7.8.6.3.4 tak, jako by odkaz na volný prostor v příloze 3 bodech 7.7.8.6.1 a 7.7.8.6.2 byl odkazem na volný prostor vymezený výše. Mohou se použít ustanovení přílohy 3 bodu 7.7.8.1.4. Výčnělky držadel nebo madel, jak je uvedeno v bodě 3.4.2, smí pronikat nejvýše 100 mm od boční stěny do volného prostoru nad svislým průmětem prostoru pro nohy.
 3.2.8. Vozidla, která jsou vybavena vyhrazeným sedadlem, musí být opatřena piktogramem/piktogramy podle přílohy 4 obrázku 23B, viditelným(i) zvnějšku, a to jak na přední straně vozidla u okraje vozovky, tak v blízkosti odpovídajících provozních dveří. Piktogram musí být umístěn rovněž uvnitř vozidla v blízkosti vyhrazeného sedadla.
 3.3. Dorozumívací zařízení
 3.3.1. V blízkosti každého vyhrazeného sedadla a v každém prostoru pro invalidní vozíky musí být umístěno dorozumívací zařízení, které musí být ve výšce mezi 700 mm a 1 200 mm nad podlahou.
 3.3.2. Dorozumívací zařízení v prostoru dolního podlaží musí být ve výšce mezi 800 mm a 1 500 mm tam, kde nejsou žádná sedadla.
 3.3.3. (Vyhrazeno)
 3.3.4. Je-li vozidlo vybaveno rampou nebo zdviží, musí být zařízení pro dorozumívání se s řidičem namontováno zvenčí v blízkosti dveří ve výšce 850 mm až 1 300 mm od země. Tento požadavek neplatí pro dveře v přímém zorném poli řidiče.
 3.4. Madla u vyhrazených sedadel
 3.4.1. Mezi vyhrazenými sedadly uvedenými v příloze 3 bodě 7.7.8.5.3 a nejméně jedněmi provozními dveřmi vhodnými pro nástup a výstup musí být k dispozici madlo ve výšce mezi 800 mm a 900 mm nad úrovní podlahy. Přerušení je přípustné tam, kde je nutné získat přístup k prostoru pro invalidní vozík, sedadlu umístěnému nad podběhem kola, schodišti, přístupovému průchodu nebo uličce. Žádné přerušení madla nesmí přesahovat 1 050 mm a alespoň na jedné straně přerušení musí být k dispozici svislé madlo.
 3.4.2. Madla nebo držadla musí být umístěna v blízkosti vyhrazených sedadel tak, aby usnadňovala usednutí na sedadlo a vstávání z něj, a musí být konstruována tak, aby je cestující mohl snadno uchopit.
 3.5. Sklon podlahy
 Sklon každé uličky, přístupového průchodu


text:
nebo plochy podlahy mezi jakýmkoli vyhrazeným sedadlem nebo prostorem pro invalidní vozík a alespoň jedním vstupem a výstupem nebo kombinovaným vstupem a výstupem nesmí překročit 8 %. Takové plochy se sklonem musí být opatřeny protiskluzovým povrchem.
 3.6. Ustanovení pro umístění invalidního vozíku
 3.6.1. Pro každého uživatele invalidního vozíku musí být v prostoru pro cestující zajištěna zvláštní plocha o šířce nejméně 750 mm a délce 1 300 mm. Podélná rovina této zvláštní plochy musí být rovnoběžná s podélnou rovinou vozidla, povrch podlahy této zvláštní plochy musí mít protiskluzové vlastnosti a maximální sklon nesmí v žádném směru přesahovat 5 %. U invalidního vozíku směřujícího dozadu, který splňuje požadavky bodu 3.8.4 této přílohy, nesmí sklon v podélném směru překročit 8 %, pokud se jedná o sklon směrem nahoru od přední části k zadní části zvláštní plochy.
 U prostoru pro invalidní vozík konstruovaného pro orientaci invalidního vozíku směrem vpřed smí do prostoru pro invalidní vozík zasahovat horní část opěradla sedadla umístěného před ním, jestliže je zajištěn volný prostor, jak je znázorněno v příloze 4 na obrázku 22.
 3.6.2. Musí být k dispozici alespoň jedny dveře, kterými mohou projet uživatelé invalidních vozíků. U vozidel třídy I musí být alespoň jedněmi dveřmi pro přístup invalidních vozíků provozní dveře. Dveře pro přístup invalidních vozíků musí být opatřeny zařízením pro nastupování podle ustanovení bodu 3.11.3 (zdviž) nebo 3.11.4 (rampa) této přílohy.
 3.6.3. Dveře pro přístup invalidních vozíků, které nejsou provozními dveřmi, musí mít minimální výšku 1 400 mm. Minimální šířka všech dveří, které umožňují přístup invalidních vozíků, je 900 mm, přičemž tuto šířku lze zmenšit o 100 mm, pokud se měření provádí v úrovni držadel.
 3.6.4. Do zvláštního prostoru/zvláštních prostorů musí být pro uživatele invalidního vozíku možné vjet bez překážek a snadno zvenku alespoň jedněmi dveřmi pro přístup invalidních vozíků na referenčním invalidním vozíku o rozměrech podle přílohy 4 obrázku 21.
 3.6.4.1. Výrazem „bez překážek a snadno“ se rozumí situace, kdy:
 a)
 uživatel invalidního vozíku má k dispozici dostatečný prostor k tomu, aby mohl manévrovat bez pomoci jiné osoby;
 b)
 v prostoru nejsou žádné schody, mezery ani tyče, které by mohly překážet volnému pohybu uživatele invalidního vozíku.
 3.6.4.2. Pro účely výše uvedených ustanovení se u vozidel třídy I a A vybavených více než jedním prostorem pro invalidní vozík provede zkouška, a to pro každý prostor pro invalidní vozíky, přičemž všechny ostatní prostory pro invalidní vozíky jsou obsazeny referenčním invalidním vozíkem.
 3.6.5. Ve vozidlech třídy I a A vybavených rampou pro přístup invalidních vozíků musí být možný nástup a výstup referenčního invalidního vozíku o rozměrech podle přílohy 4 obrázku 21, když se invalidní vozík pohybuje směrem dopředu.
 3.6.6. Vozidla, která jsou vybavena prostorem pro invalidní vozík, musí být opatřena piktogramem/piktogramy podle přílohy 4 obrázku 23A, viditelným(i) zvnějšku, a to jak na přední straně vozidla u okraje vozovky, tak v blízkosti odpovídajících provozních dveří.
 Jeden takový piktogram musí být umístěn uvnitř vozidla v blízkosti každého prostoru pro invalidní vozík a musí uvádět, zda má být invalidní vozík umístěn směrem dopředu nebo dozadu.
 3.7. Sedadla a stojící cestující v prostoru pro


text:
invalidní vozík
 3.7.1. V prostoru pro invalidní vozík smí být namontována sklápěcí sedadla. Taková sedadla, pokud jsou ve sklopené poloze a nejsou používána, však nesmějí zasahovat do prostoru pro invalidní vozík.
 3.7.2. Vozidlo lze v prostoru pro invalidní vozík vybavit snímatelnými sedadly, a to za předpokladu, že taková sedadla může řidič nebo člen posádky snadno odejmout.
 3.7.3. Pokud u vozidel třídy I, II a A prostor pro nohy u jakéhokoli sedadla nebo část sklápěcího sedadla při užívání zasahuje do prostoru pro invalidní vozík, musí být taková sedadla opatřena značkou nebo musí být tato značka připevněna v jejich blízkosti, přičemž značka obsahuje následující text, rovnocenný text nebo piktogram:
 „Prosím uvolněte tento prostor pro uživatele invalidního vozíku“.
 Na jakákoli textová označení se použijí ustanovení přílohy 3 bodu 7.6.11.4.
 3.7.4. U vozidel, ve kterých se nachází prostor pro invalidní vozík určený výhradně pro použití uživatelem invalidního vozíku podle přílohy 3 bodu 7.2.2.2.10, musí být tento prostor zřetelně označen následujícím textem, rovnocenným textem nebo piktogramem:
 „Prostor určený výhradně pro uživatele invalidního vozíku.“
 Na jakákoli textová označení se použijí ustanovení přílohy 3 bodu 7.6.11.4.
 3.8. Stabilita invalidních vozíků
 3.8.1. Ve vozidlech, u nichž se vyžaduje montáž zádržného systému pro cestující, musí být prostor pro invalidní vozík konstruován tak, aby uživatel invalidního vozíku cestoval v poloze směrem dopředu, a tento prostor musí být vybaven zádržnými systémy, které splňují buď požadavky bodu 3.8.2, nebo bodu 3.8.3 níže.
 Ve vozidlech, u nichž se nevyžaduje montáž zádržného systému pro cestující, musí být prostor pro invalidní vozík vybaven zádržnými systémy, které splňují buď požadavky bodu 3.8.2 nebo 3.8.3, nebo musí splňovat požadavky bodu 3.8.4.
 3.8.2. Invalidní vozík orientovaný směrem vpřed – požadavky statické zkoušky
 3.8.2.1. Každý prostor pro invalidní vozík musí být vybaven zádržným systémem schopným zadržet invalidní vozík a jeho uživatele.
 3.8.2.2. Tento zádržný systém a jeho ukotvení musí být konstruovány tak, aby odolaly silám rovnajícím se silám požadovaným pro sedadla pro cestující a pro zádržné systémy pro cestující.
 3.8.2.3. Statická zkouška se provede podle těchto požadavků:
 3.8.2.3.1.
 níže uvedené síly působí samostatně směrem dopředu a dozadu na vlastní zádržný systém;
 3.8.2.3.2.
 síla musí působit po dobu nejméně 0,2 s;
 3.8.2.3.3.
 zádržný systém musí tuto zkoušku vydržet. Trvalá deformace včetně dílčích prasklin nebo lomů v zádržném systému se nepovažuje za závadu, jestliže požadovaná síla působí po stanovenou dobu. Je-li použit zajišťovací systém umožňující invalidnímu vozíku opustit vozidlo, musí být po odstranění tažné síly ovladatelný ručně.
 3.8.2.4. Ve směru vpřed u samostatného zádržného systému pro invalidní vozík a samostatného zádržného systému pro uživatele invalidního vozíku
 3.8.2.4.1.
 Pro kategorii M2:
 3.8.2.4.1.1.
 u břišního pásu se působí silou 1 110 ± 20 daN. Jestliže zádržný systém není připevněn k podlaze vozidla, musí na zádržný systém uživatele invalidního vozíku působit síla ve vodorovné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla. Je-li zádržný systém připevněn k podlaze, síla působí pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla;
 3.8.2.4.1.2.
 u tříbodového pásu se působí silou 675 ± 20 daN ve vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na břišní


text:
část bezpečnostního pásu a silou 675 ± 20 daN ve vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na hrudní část bezpečnostního pásu;
 3.8.2.4.1.3.
 u zádržného systému invalidního vozíku se působí silou 1 715 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dopředu;
 3.8.2.4.1.4.
 síly musí působit současně.
 3.8.2.4.2.
 Pro kategorii M3:
 3.8.2.4.2.1.
 u břišního pásu se působí silou 740 ± 20 daN. Jestliže zádržný systém není připevněn k podlaze vozidla, musí na zádržný systém uživatele invalidního vozíku působit síla ve vodorovné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla. Je-li zádržný systém připevněn k podlaze, síla působí pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla;
 3.8.2.4.2.2.
 u tříbodového pásu se působí silou 450 ± 20 daN ve vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na břišní část bezpečnostního pásu a silou 450 ± 20 daN ve vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na hrudní část bezpečnostního pásu;
 3.8.2.4.2.3.
 u zádržného systému invalidního vozíku se působí silou 1 130 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dopředu;
 3.8.2.4.2.4.
 síly musí působit současně.
 3.8.2.5. Ve směru vpřed u kombinovaného zádržného systému pro invalidní vozík i pro jeho uživatele
 3.8.2.5.1.
 Pro kategorii M2:
 3.8.2.5.1.1.
 u břišního pásu se na zádržný systém pro uživatele invalidního vozíku působí silou 1 110 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla;
 3.8.2.5.1.2.
 u tříbodového pásu se působí silou 675 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na břišní část bezpečnostního pásu a silou 675 ± 20 daN ve vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na hrudní část bezpečnostního pásu;
 3.8.2.5.1.3.
 u zádržného systému invalidního vozíku se působí silou 1 715 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dopředu;
 3.8.2.5.1.4.
 síly musí působit současně.
 3.8.2.5.2.
 Pro kategorii M3:
 3.8.2.5.2.1.
 u břišního pásu se na zádržný systém pro uživatele invalidního vozíku působí silou 740 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla;
 3.8.2.5.2.2.
 u tříbodového pásu se působí silou 450 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na břišní část bezpečnostního pásu a silou 450 ± 20 daN ve vodorovné rovině vozidla směrem dopředu na hrudní část bezpečnostního pásu;
 3.8.2.5.2.3.
 u zádržného systému invalidního vozíku se působí silou 1 130 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dopředu;
 3.8.2.5.2.4.
 síly musí působit současně.
 3.8.2.6. Ve směru vzad:
 3.8.2.6.1.
 u zádržného systému invalidního vozíku se působí silou 810 ± 20 daN pod úhlem 45 ± 10° k vodorovné rovině vozidla směrem dozadu.
 3.8.2.7. V každém případě musí síly působit na zádržný systém pro uživatele invalidní vozíku prostřednictvím tažného zařízení vhodného pro typ pásu, jak je uvedeno v předpisu č. 14.
 3.8.3. Invalidní vozík orientovaný směrem vpřed – požadavky hybridní zkoušky
 3.8.3.1. Prostor pro invalidní vozík musí být vybaven zádržným systémem pro invalidní


text:
vozík vhodným k obecnému použití pro všechny invalidní vozíky a musí umožňovat přepravu invalidního vozíku a jeho uživatele směrem dopředu.
 3.8.3.2. Prostor pro invalidní vozík musí být vybaven zádržným systémem pro uživatele invalidního vozíku, který sestává nejméně ze dvou kotevních úchytů a břišního zádržného zařízení (břišní pás), konstruovaného a vyrobeného z částí určených k podobné funkci, jakou mají bezpečnostní pásy podle předpisu č. 16.
 3.8.3.3. Každý zádržný systém namontovaný v prostoru pro invalidní vozík musí být možné snadno rozpojit v případě nouze.
 3.8.3.4. Každý zádržný systém invalidního vozíku musí buď:
 3.8.3.4.1.
 splňovat požadavky dynamické zkoušky podle bodu 3.8.3.8 a být bezpečně připojen ke kotevním úchytům vozidla, které splňují požadavky statické zkoušky podle bodu 3.8.3.6; nebo
 3.8.3.4.2.
 být bezpečně připevněn ke kotevním úchytům vozidla tak, aby kombinace zádržného systému a kotevních úchytů splňovala požadavky bodu 3.8.3.8.
 3.8.3.5. Každý zádržný systém pro uživatele invalidního vozíku musí buď:
 3.8.3.5.1.
 splňovat požadavky dynamické zkoušky podle bodu 3.8.3.9 a být bezpečně připojen ke kotevním úchytům vozidla, které splňují požadavky statické zkoušky podle bodu 3.8.3.6; nebo
 3.8.3.5.2.
 být bezpečně připevněn ke kotevním úchytům vozidla tak, aby kombinace zádržného systému a kotevních úchytů splňovala požadavky dynamické zkoušky podle bodu 3.8.3.9, pokud jde o připevnění ke kotevním úchytům podle bodu 3.8.3.6.7.
 3.8.3.6. Statická zkouška se musí provést na kotevních úchytech jak pro zádržný systém invalidního vozíku, tak pro zádržný systém pro uživatele invalidního vozíku v souladu s těmito požadavky:
 3.8.3.6.1.
 síly uvedené v bodě 3.8.3.7 působí prostřednictvím zařízení, které napodobuje geometrii zádržného systému invalidního vozíku;
 3.8.3.6.2.
 síly uvedené v bodě 3.8.3.7.3 působí prostřednictvím zařízení, které napodobuje geometrii zádržného zařízení pro uživatele invalidního vozíku, a prostřednictvím tažného zařízení podle předpisu č. 14;
 3.8.3.6.3.
 síly uvedené v bodě 3.8.3.6.1 a v bodě 3.8.3.6.2 působí současně ve směru dopředu a pod úhlem 10 ± 5° k vodorovné rovině;
 3.8.3.6.4.
 síly uvedené v bodě 3.8.3.6.1 působí ve směru dozadu a pod úhlem 10 ± 5° k vodorovné rovině;
 3.8.3.6.5.
 síly musí působit co nejrychleji a ve střední svislé ose prostoru pro invalidní vozík; a
 3.8.3.6.6.
 síla musí působit po dobu nejméně 0,2 s;
 3.8.3.6.7.
 zkouška se musí provést na reprezentativní části konstrukce vozidla spolu s jakýmkoli vybavením vozidla, které může přispívat k pevnosti nebo tuhosti konstrukce.
 3.8.3.7. Silami uvedenými v bodě 3.8.3.6 jsou:
 3.8.3.7.1.
 u kotevních úchytů pro zádržný systém invalidního vozíku namontovaný ve vozidle kategorie M2:
 3.8.3.7.1.1.
 síla 1 110 ± 20 daN působící v podélné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla, ve výšce nejméně 200 mm a nejvíce 300 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík, a
 3.8.3.7.1.2.
 síla 550 ± 20 daN působící v podélné rovině vozidla a směrem k zadní části vozidla, ve výšce nejméně 200 mm a nejvíce 300 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík;
 3.8.3.7.2.
 u kotevních úchytů pro zádržný systém invalidního vozíku namontovaný ve vozidle kategorie M3:
 3.8.3.7.2.1.
 síla 740 ± 20 daN působící v podélné rovině vozidla a směrem k přední části vozidla, ve výšce nejméně 200 mm a nejvíce 300 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru


text:
pro invalidní vozík, a
 3.8.3.7.2.2.
 síla 370 ± 20 daN působící v podélné rovině vozidla a směrem k zadní části vozidla, ve výšce nejméně 200 mm a nejvíce 300 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík;
 3.8.3.7.3.
 u kotevních úchytů pro zádržný systém pro uživatele invalidního vozíku musí síly odpovídat požadavkům předpisu č. 14. Síly musí působit prostřednictvím tažného zařízení vhodného pro typ pásu, jak je uvedeno v předpisu č. 14.
 3.8.3.8. Zádržný systém invalidního vozíku musí být podroben dynamické zkoušce provedené v souladu s těmito požadavky:
 3.8.3.8.1.
 zkušební vozík, představující vozík invalidní, o hmotnosti 85 kg musí být podroben časovému impulsu zpomalení z rychlosti mezi 48 km/h až 50 km/h do klidu, který:
 3.8.3.8.1.1.
 přesahuje 20 g ve směru dopředu po celkovou dobu nejméně 0,015 s;
 3.8.3.8.1.2.
 přesahuje 15 g ve směru dopředu po celkovou dobu nejméně 0,04 s;
 3.8.3.8.1.3.
 přesahuje dobu trvání 0,075 s;
 3.8.3.8.1.4.
 nepřesahuje 28 g po dobu delší než 0,08 s;
 3.8.3.8.1.5.
 nepřesahuje dobu trvání 0,12 s; a
 3.8.3.8.2.
 zkušební vozík, představující vozík invalidní, o hmotnosti 85 kg musí být podroben časovému impulsu zpomalení z rychlosti mezi 48 km/h až 50 km/h do klidu, který:
 3.8.3.8.2.1.
 přesahuje 5 g ve směru dozadu po celkovou dobu nejméně 0,015 s;
 3.8.3.8.2.2.
 nepřesahuje 8 g ve směru dozadu a po dobu delší než 0,02 s.
 3.8.3.8.3.
 Zkouška podle bodu 3.8.3.8.2 se nepoužije, pokud se tentýž zádržný systém použije pro směr dopředu i dozadu nebo pokud se provede rovnocenná zkouška.
 3.8.3.8.4.
 Pro výše uvedenou zkoušku se zádržný systém invalidního vozíku musí připevnit buď:
 3.8.3.8.4.1.
 ke kotevním úchytům připevněným ke zkušebnímu zařízení, které představuje geometrii ukotvení ve vozidle, pro něž je zádržný systém určen, nebo
 3.8.3.8.4.2.
 ke kotevním úchytům, které tvoří součást reprezentativní části vozidla, pro něž je zádržný systém určen, a které jsou sestaveny podle popisu v bodě 3.8.3.6.7.
 3.8.3.9. Zádržný systém pro uživatele invalidního vozíku musí vyhovovat požadavkům na zkoušky uvedeným v předpisu č. 16, nebo rovnocenné zkoušce časovým impulsem zpomalení podle bodu 3.8.3.8.1. Za vyhovující se považuje bezpečnostní pás schválený podle předpisu č. 16, který je příslušným způsobem označen.
 3.8.3.10. Zkouška podle bodů 3.8.3.6, 3.8.3.8 nebo 3.8.3.9 se považuje za nevyhovující, pokud nejsou splněny tyto požadavky:
 3.8.3.10.1.
 žádná část systému se nesmí během zkoušky porušit nebo oddělit od svého kotevního úchytu nebo od vozidla;
 3.8.3.10.2.
 mechanismy uvolnění invalidního vozíku a jeho uživatele musí být po skončení zkoušky schopné uvolnění;
 3.8.3.10.3.
 při zkoušce podle bodu 3.8.3.8 se během zkoušky nesmí invalidní vozík posunout o více než 200 mm v podélné rovině vozidla;
 3.8.3.10.4.
 žádná část systému nesmí být po skončení zkoušky deformována v takovém rozsahu, aby svými ostrými hranami nebo jinými výčnělky mohla způsobit zranění.
 3.8.3.11. Provozní pokyny musí být zřetelně uvedeny v blízkosti zádržného systému.
 3.8.4. Invalidní vozík orientovaný směrem vzad – požadavky statické zkoušky
 3.8.4.1. Ve vozidlech, u nichž se nevyžaduje montáž zádržného systému pro cestující, může být jako alternativa k ustanovení bodu 3.8.2 nebo 3.8.3 k dispozici prostor pro invalidní vozík konstruovaný tak, aby se uživatel invalidního vozíku mohl přepravovat i bez použití


text:
zádržného systému, přičemž invalidní vozík je směrován dozadu proti opoře nebo opěradlu a jsou splněna tato ustanovení:
 3.8.4.1.1.
 jedna z podélných stran prostoru pro invalidní vozík musí být bokem nebo stěnou vozidla nebo přepážkou;
 3.8.4.1.2.
 v přední části prostoru pro invalidní vozík musí být kolmo na podélnou osu vozidla namontována opora nebo opěradlo;
 3.8.4.1.3.
 opora nebo opěradlo musí být konstruovány pro kola nebo zadní část invalidního vozíku tak, aby se vozík opřel o oporu nebo opěradlo, aby se tak zabránilo převržení invalidního vozíku, a musí splňovat ustanovení bodu 3.8.5;
 3.8.4.1.4.
 na boku nebo stěně vozidla nebo na přepážce musí být namontováno madlo nebo držadlo tak, aby ho uživatel invalidního vozíku mohl snadno uchopit. Toto madlo nesmí přesahovat svislý průmět prostoru pro invalidní vozík o více než 90 mm, a to pouze ve výšce alespoň 850 mm nad podlahou prostoru pro invalidní vozík;
 3.8.4.1.5.
 na opačné straně prostoru pro invalidní vozík musí být namontováno zasouvatelné madlo nebo rovnocenné pevné zařízení, aby se omezil jakýkoli boční posun invalidního vozíku a aby uživatel invalidního vozíku zároveň mohl toto zařízení snadno uchopit;
 3.8.4.1.6.
 v blízkosti prostoru pro invalidní vozík musí být umístěn nápis s tímto textem:
 „Tento prostor je vyhrazen pro invalidní vozík. Vozík musí být zabrzděn, musí být směrován vzad a musí se opírat o oporu nebo opěradlo.“
 Na jakákoli textová označení se použijí ustanovení přílohy 3 bodu 7.6.11.4.
 3.8.5. Požadavky na opěradlo a oporu
 3.8.5.1. Opěradlo upevněné v prostoru pro invalidní vozík podle bodu 3.8.4 musí být upevněno kolmo k podélné ose vozidla a musí být schopné unést zátěž 250 ± 20 daN, která působí na střed čalouněného povrchu opěradla ve výšce minimálně 600 mm a maximálně 800 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík, po dobu alespoň 1,5 sekundy s použitím bloku o rozměrech 200 mm × 200 mm ve vodorovné rovině vozidla směrem k přední části vozidla. Opěradlo se nesmí prohnout o více než 100 mm a nesmí utrpět trvalou deformaci nebo poškození.
 3.8.5.2. Opora upevněná v prostoru pro invalidní vozík podle bodu 3.8.4 musí být upevněna kolmo k podélné ose vozidla a musí být schopná odolat síle 250 ± 20 daN, která působí na střed opory po dobu alespoň 1,5 sekundy ve vodorovné rovině vozidla směrem k přední části vozidla. Opora se nesmí prohnout o více než 100 mm a nesmí utrpět trvalou deformaci nebo poškození.
 3.8.6. Příklad opěradla, které splňuje požadavky bodu 3.8.4.1.3 (viz příloha 4 obrázek 29).
 3.8.6.1. Spodní okraj opěradla musí být ve výšce minimálně 350 mm a maximálně 480 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík.
 3.8.6.2. Horní okraj opěradla musí být ve výšce minimálně 1 300 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík.
 3.8.6.3. Opěradlo musí mít šířku:
 3.8.6.3.1.
 minimálně 270 mm a maximálně 420 mm do výšky 830 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík; a
 3.8.6.3.2.
 minimálně 270 mm a maximálně 300 mm u výšky přesahující 830 mm, měřeno svisle od podlahy prostoru pro invalidní vozík.
 3.8.6.4. Opěradlo musí být namontováno v úhlu minimálně


text:
4 stupně a maximálně 8 stupňů ke svislé rovině, přičemž spodní okraj opěradla je umístěn blíž k zadní části vozidla než jeho horní okraj.
 3.8.6.5. Čalouněný povrch opěradla musí tvořit jedinou souvislou rovinu.
 3.8.6.6. Čalouněný povrch opěradla musí projít kterýmkoli bodem pomyslné svislé roviny umístěné od zadní části k přední části prostoru pro invalidní vozík, která se nachází ve vzdálenosti minimálně 100 mm a maximálně 120 mm od přední části prostoru pro invalidní vozík, měřeno vodorovně, a minimálně 830 mm a maximálně 870 mm od podlahy prostoru pro invalidní vozík, měřeno svisle.
 3.9. Ovladače dveří
 3.9.1. Pokud jsou dveře uvedené v bodě 3.6 vybaveny ovladači otevírání pro použití za běžných podmínek, pak tyto ovladače:
 3.9.1.1.
 pokud jde o vnější ovladače, musí být na dveřích nebo v jejich blízkosti ve výšce mezi 850 mm a 1 300 mm od země a ve vzdálenosti maximálně 900 mm od těchto dveří; a
 3.9.1.2.
 pokud jde o vnitřní ovladače ve vozidlech třídy I, II a III, musí být na dveřích nebo v jejich blízkosti ve výšce mezi 850 mm a 1 300 mm od povrchu podlahy nejblíže u ovladače a nesmí být dál než 900 mm v jakémkoli směru od otvoru dveří.
 3.10. Ustanovení týkající se umístění nesložených kočárků nebo golfových kočárků
 3.10.1. Vozidlo musí mít zvláštní prostor určený k umístění alespoň jednoho nesloženého kočárku nebo golfového kočárku.
 3.10.2. Prostor pro nesložený kočárek nebo golfový kočárek musí být nejméně 750 mm široký a 1 300 mm dlouhý. Jeho podélná rovina musí být rovnoběžná s podélnou rovinou vozidla a povrch podlahy musí mít protiskluzové vlastnosti.
 3.10.3. Přístup do prostoru pro kočárky nebo golfové kočárky musí být zajištěn v souladu s těmito ustanoveními:
 3.10.3.1.
 Nesložený kočárek nebo golfový kočárek musí být možné přemístit bez překážek a snadno zvenku do určeného prostoru (prostorů) vozidla alespoň jedněmi z provozních dveří.
 3.10.3.1.1.
 Výrazem „bez překážek a snadno“ se rozumí situace, kdy:
 a)
 existuje dostatečný prostor pro manévrování s kočárkem nebo golfovým kočárkem;
 b)
 v prostoru nejsou žádné schody, mezery ani tyče, které by mohly překážet volnému pohybu kočárku nebo golfového kočárku.
 3.10.4. Prostor musí být opatřen piktogramem znázorněným na obrázku 23 C v příloze 4.
 3.10.4.1.
 Tentýž piktogram musí být umístěn na přední straně vozidla u okraje vozovky i v blízkosti provozních dveří, jež umožňují přístup do prostoru pro kočárek nebo golfový kočárek.
 3.10.5. Pokud jde o stabilitu nesloženého kočárku nebo golfového kočárku, platí tyto požadavky:
 3.10.5.1.
 jedna z podélných stran prostoru pro kočárek nebo golfový kočárek musí být bokem nebo stěnou vozidla nebo přepážkou;
 3.10.5.2.
 v přední části prostoru pro kočárek nebo golfový kočárek musí být kolmo na podélnou osu vozidla namontována opora nebo opěradlo;
 3.10.5.3.
 opora nebo opěradlo musí být konstruovány tak, aby se kočárek nebo golfový kočárek nemohl převrátit, a musí splňovat ustanovení bodu 3.8.5 výše;
 3.10.5.4.
 na boku nebo stěně vozidla nebo na přepážce musí být namontováno madlo nebo držadlo tak, aby ho doprovázející osoba mohla snadno uchopit. Toto madlo nesmí přesahovat svislý průmět prostoru pro kočárek nebo golfový kočárek o více než 90 mm,


text:
a to pouze ve výšce alespoň 850 mm nad podlahou prostoru pro kočárek nebo golfový kočárek;
 3.10.5.5.
 na opačné straně prostoru pro kočárek nebo golfový kočárek musí být namontováno zasouvatelné madlo nebo rovnocenné pevné zařízení, aby se omezil jakýkoli boční posun kočárku nebo golfového kočárku.
 3.10.6. Tento prostor musí být vybaven zvláštním ovladačem, například tlačítkem, který cestujícím s nesloženým kočárkem nebo golfovým kočárkem umožní dát řidiči znamení, aby zastavil na příští zastávce. Použijí se obecné požadavky přílohy 3 bodu 7.7.9.1.
 3.10.7. Ovladače musí být opatřeny piktogramem popsaným na obrázku 23 C v příloze 4. Rozměry piktogramu mohou být zmenšeny podle potřeby.
 3.10.8. Prostor pro nesložený kočárek nebo golfový kočárek se může nacházet bezprostředně vedle prostoru pro invalidní vozík, a tvořit tak jeho rozšířenou část. Výčnělky tyčí fungující jako držadla pro stojící cestující smí být povoleny, je-li splněn požadavek bodu 3.10.3 této přílohy.
 3.10.9. Jsou-li splněny příslušné požadavky, mohou být s prostorem pro umístění nesloženého kočárku nebo golfového kočárku kombinovány další prostory pro invalidní vozík. V takovém případě musí být takový prostor opatřen značkou nebo musí být tato značka připevněna v jeho blízkosti, přičemž značka obsahuje následující text, rovnocenný text nebo piktogram:
 „Prosím uvolněte tento prostor pro uživatele invalidního vozíku“.
 3.11. Ustanovení týkající se zařízení pro nastupování
 3.11.1. Obecné požadavky:
 3.11.1.1.
 Ovladače, kterými jsou ovládána zařízení pro nastupování, musí být jako takové zřetelně označeny. Na vysunutou nebo spuštěnou polohu zařízení pro nastupování musí být řidič upozorněn sdělovačem.
 3.11.1.2.
 V případě selhání bezpečnostního zařízení nesmí být možné uvést zdviže, rampy a systémy snížení výšky podlahy v činnost, pokud je nelze bezpečně obsluhovat ručně. Typ a umístění nouzového ovládání mechanismu musí být zřetelně označeny. V případě výpadku proudu musí být možné zdviže a rampy obsluhovat ručně.
 3.11.1.3.
 Zařízení pro nastupování může bránit přístupu k jedněm z provozních nebo nouzových dveří vozidla za předpokladu, že jsou zevnitř i zvnějšku vozidla splněny dvě následující podmínky.
 3.11.1.3.1.
 Zařízení pro nastupování nezakrývá kliku nebo jiné zařízení pro otevírání dveří.
 3.11.1.3.2.
 Zařízení pro nastupování lze snadno odstranit, aby se mohl prostor dveří uvolnit pro použití v případě nouze.
 3.11.2. Systém snížení výšky podlahy
 3.11.2.1. K umožnění provozu systému snížení výšky podlahy se požaduje spínač.
 3.11.2.2. Jakýkoli ovladač, který způsobí snížení nebo zdvižení jakékoli části karoserie nebo celé karoserie vůči povrchu vozovky, musí být zřetelně označen a přímo ovládán řidičem.
 3.11.2.3. Snižování musí být možné zastavit a ihned zvrátit jak ovladačem v dosahu řidiče sedícího v kabině, tak i ovladačem v blízkosti jakýchkoli dalších ovládacích prvků pro činnost systému snížení výšky podlahy.
 3.11.2.4. Jakýkoli systém snížení výšky podlahy, kterým je vozidlo vybaveno, nesmí vozidlu umožnit jet rychlostí vyšší než 5 km/h, pokud je vozidlo níže, než je jeho obvyklá jízdní výška.
 3.11.3. Zdviž
 3.11.3.1. Obecná ustanovení
 3.11.3.1.1. Zdviže smí být možno uvést do provozu, pouze pokud vozidlo stojí. Musí být zabráněno jakémukoli pohybu plošiny, dokud nebylo uvedeno v činnost nebo dokud se samočinně nezapnulo zařízení, které brání invalidnímu vozíku, aby sjel z plošiny.
 3.11.3.1.2. Plošina zdviže musí být nejméně 800 mm široká a nejméně 1 200 mm dlouhá a


text:
musí ji být možné uvést v činnost při naložení hmotnosti nejméně 300 kg.
 3.11.3.2. Další technické požadavky na zdviže ovládané servomotorem
 3.11.3.2.1. Ovladač musí být konstruován tak, aby se při uvolnění automaticky vrátil do vypnuté polohy. Pokud k tomu dojde, pohyb zdviže se musí ihned zastavit a musí být možné zajistit pohyb v kterémkoli směru.
 3.11.3.2.2. Prostor, který obsluha nevidí a v němž může pohyb zdviže zachytit nebo rozdrtit předměty, musí být chráněn bezpečnostním zařízením (např. reverzním systémem).
 3.11.3.2.3. V případě uvedení některého z těchto bezpečnostních zařízení v činnost se musí pohyb zdviže ihned zastavit a musí se zahájit pohyb v opačném směru.
 3.11.3.3. Chod zdviží ovládaných servomotorem
 3.11.3.3.1. Pokud je zdviž u provozních dveří v přímém zorném poli řidiče vozidla, může být obsluhována řidičem sedícím na svém sedadle.
 3.11.3.3.2. Ve všech ostatních případech musí být ovladače v blízkosti zdviže. Jejich uvedení v činnost a vypnutí však musí být možné pouze ze sedadla řidiče.
 3.11.3.4. Ručně ovládaná zdviž
 3.11.3.4.1. Zdviž musí být konstruována pro ovládání z blízkosti zdviže.
 3.11.3.4.2. Zdviž musí být konstruována tak, aby její ovládání nevyžadovalo nadměrnou sílu.
 3.11.4. Rampa
 3.11.4.1. Obecná ustanovení
 3.11.4.1.1. Rampu smí být možno uvést do provozu, pouze pokud vozidlo stojí.
 3.11.4.1.2. Hrany musí být zvnějšku zaobleny poloměrem minimálně 2,5 mm. Rohy musí být zvnějšku zaobleny poloměrem minimálně 5 mm.
 3.11.4.1.3. Využitelná plocha rampy musí být široká minimálně 800 mm. Sklon rampy, rozložené nebo vysunuté na obrubník vysoký 150 mm, by neměl překročit 12 %. Sklon rampy, rozložené nebo vysunuté na vozovku, by neměl překročit 36 %. Pro splnění této zkoušky lze použít systém snížení výšky podlahy.
 3.11.4.1.4. Každá rampa delší než 1 200 mm ve stavu připraveném pro použití musí být opatřena zařízením, které brání vyjetí invalidního vozíku do strany.
 3.11.4.1.5. Každá rampa musí být schopná bezpečného provozu s naložením 300 kg.
 3.11.4.1.6. Vnější okraj povrchu rampy, který lze využít pro invalidní vozík, musí být zřetelně označen páskou o šířce 45 mm až 55 mm, jejíž barva je kontrastní vůči ostatnímu povrchu rampy. Barevná páska musí být umístěna podél vnějšího okraje a podél obou okrajů rovnoběžných se směrem pohybu invalidního vozíku.
 Označení upozorňující na nebezpečí převrácení nebo na místo, kde povrch rampy tvoří rovněž součást schodu, jsou přípustná.
 3.11.4.1.7. Přenosná rampa musí být v poloze pro použití zajištěna. U přenosné rampy musí být k dispozici vhodná poloha, ve které ji lze sklopit a je pohotově připravena k použití.
 3.11.4.2. Provozní režimy
 3.11.4.2.1. Vysunutí a zasunutí rampy může být zajišťováno buď ručně, nebo pomocí servomotoru.
 3.11.4.3. Další technické požadavky na rampy ovládané servomotorem
 3.11.4.3.1. Vysunutí a zasunutí rampy musí být oznamováno blikajícími žlutými kontrolkami a zvukovým signálem.
 3.11.4.3.2. Vysunutí a zasunutí rampy, při kterém hrozí riziko zranění, musí být chráněno bezpečnostním(i) zařízením(i).
 3.11.4.3.3. Tato bezpečnostní zařízení musí zastavit pohyb rampy, pokud je rampa vystavena průměrné reakční síle maximálně 150 N. Špičková síla může být po krátký časový úsek vyšší než 150 N za předpokladu, že nepřesáhne 300 N. Reakční sílu lze měřit jakoukoli metodou, kterou uzná schvalovací orgán. Pokyny pro měření reakčních sil jsou


text:
uvedeny v příloze 6 tohoto předpisu.
 3.11.4.3.4. Vodorovný pohyb rampy se musí přerušit, je-li zatížena hmotností 15 kg.
 3.11.4.4. Provoz ramp ovládaných servomotorem
 3.11.4.4.1. Pokud má řidič dostatečný výhled na rampu, aby mohl sledovat její vysouvání a použití a zajistit bezpečnost cestujících, může řidič rampu ovládat ze svého sedadla. Tento požadavek může být splněn vhodným(i) zařízením(i) pro nepřímý výhled.
 3.11.4.4.2. Ve všech ostatních případech musí být ovladače v blízkosti rampy. Jejich uvedení v činnost a vypnutí však musí být možné pouze ze sedadla řidiče.
 3.11.4.5. Provoz ručně ovládaných ramp
 3.11.4.5.1. Rampa musí být konstruována tak, aby k jejímu ovládání nebylo třeba nadměrné síly.
 PŘÍLOHA 9
 (Vyhrazeno)
 PŘÍLOHA 10
 Schválení typu samostatného technického celku a schválení typu vozidla s karoserií, která již byla schválena jako samostatný technický celek
 1. SCHVÁLENÍ TYPU SAMOSTATNÉHO TECHNICKÉHO CELKU
 1.1. Aby bylo možné udělit karoserii vozidla schválení typu samostatného technického celku podle tohoto předpisu, musí výrobce prokázat ke spokojenosti schvalovacího orgánu splnění podmínek, jež jako výrobce uvádí. Ostatní podmínky tohoto předpisu musí být splněny a prokázány podle bodu 2.
 1.2. Schválení může být uděleno při splnění podmínek u úplného vozidla (jako např. vlastnosti vhodného podvozku, omezení použití nebo instalace), přičemž tato omezení musí být uvedena na certifikátu schválení typu.
 1.3. Veškeré takové podmínky musí být náležitým způsobem sděleny kupujícímu karoserie vozidla nebo výrobci další konstrukční fáze vozidla.
 2. SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA S KAROSERIÍ, KTERÁ JIŽ BYLA SCHVÁLENA JAKO SAMOSTATNÝ TECHNICKÝ CELEK.
 2.1. Aby bylo podle tohoto předpisu možné udělit schválení typu vozidlu s karoserií, která již byla schválena jako samostatný technický celek, musí výrobce prokázat ke spokojenosti schvalovacího orgánu dodržení požadavků tohoto předpisu, které ještě nebyly splněny a prokázány podle bodu 1, přičemž se musí přihlédnout k jakémukoli předchozímu schválení typu pro neúplné vozidlo.
 2.2. Musí být splněny veškeré požadavky podle bodu 1.2 výše.
 PŘÍLOHA 11
 HMOTNOSTI A ROZMĚRY
 1. TATO PŘÍLOHA SE VZTAHUJE NA HMOTNOSTI A ROZMĚRY MOTOROVÝCH VOZIDEL KATEGORIÍ M2 A M3 V MÍŘE NEZBYTNÉ PRO SCHVALOVÁNÍ VOZIDLA Z HLEDISKA JEHO CELKOVÉ KONSTRUKCE.
 2. DEFINICE
 Pro účely této přílohy:
 2.1.
 „Skupinou náprav“ se rozumí nápravy, které jsou částí podvozku. Skupina dvou náprav se nazývá dvounápravový podvozek a skupina tří náprav třínápravový podvozek. Podle zvyklosti se jednotlivá náprava považuje za skupinu o jedné nápravě.
 2.2.
 „Rozměry vozidla“ se rozumí výrobcem uvedené rozměry vozidla dané jeho konstrukcí.
 2.2.1.
 „Délkou vozidla“ se rozumí rozměr, který se měří podle bodu 6.1 normy ISO 612-1978.
 Kromě ustanovení uvedené normy se při měření délky vozidla neberou v úvahu tato zařízení:
 a)
 stírače a ostřikovače;
 b)
 přední nebo zadní registrační tabulky;
 c)
 těsnicí zařízení pro celní účely a jejich ochrana;
 d)
 zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana;
 e)
 osvětlovací zařízení;
 f)
 zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled;
 g)
 pomocné prostředky pro výhled;
 h)
 trubky přívodu vzduchu;
 i)
 délkové dorazy pro snímatelné karoserie;
 j)
 přístupové schody a držadla;
 k)
 pryžové nárazníky a podobná zařízení;
 l)
 zdvihací plošiny, přístupové rampy a podobná zařízení v provozním stavu, jejichž rozměr nepřesahuje 300 mm za předpokladu, že není překročen ložný prostor vozidla;
 m)
 spojovací


text:
zařízení motorových vozidel;
 n)
 trolejové sběrače elektricky poháněných vozidel;
 o)
 vnější sluneční clony.
 2.2.2.
 „Šířkou vozidla“ se rozumí rozměr, který se měří podle bodu 6.2 normy ISO 612-1978.
 Kromě ustanovení uvedené normy se při měření šířky vozidla neberou v úvahu tato zařízení:
 a)
 těsnicí zařízení pro celní účely a jejich ochrana;
 b)
 zařízení pro připoutání plachty a jejich ochrana;
 c)
 zařízení indikující poškození pneumatiky;
 d)
 vyčnívající pružné části systému proti rozstřiku;
 e)
 osvětlovací zařízení;
 f)
 přístupové rampy v provozním stavu, zdvihací plošiny a podobná zařízení v provozním stavu za předpokladu, že nevyčnívají více než 10 mm od boku vozidla a dopředu nebo dozadu směřující rohy ramp jsou zaobleny poloměrem nejméně 5 mm; hrany musí být zaobleny poloměrem nejméně 2,5 mm;
 g)
 zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled;
 h)
 ukazatele tlaku v pneumatikách;
 i)
 zasouvatelné schody;
 j)
 vyboulená část boku pneumatiky bezprostředně nad místem styku se zemí;
 k)
 pomocné prostředky pro výhled;
 l)
 boční zasouvatelná vodicí zařízení u autobusů a autokarů určená k použití u systémů navádění autobusů, nejsou-li zatažena;
 m)
 zařízení pro osvětlení provozních dveří.
 2.2.3.
 „Výškou vozidla“ se rozumí rozměr, který se měří podle bodu 6.3 normy ISO 612-1978.
 Kromě ustanovení uvedené normy se při měření výšky vozidla neberou v úvahu tato zařízení:
 a)
 antény;
 b)
 pantografy nebo trolejové sběrače ve zdvižené poloze.
 U vozidel se zařízením pro zdvihání náprav je nutno brát v úvahu účinek tohoto zařízení.
 2.3.
 „Maximální technicky přípustnou hmotností na nápravu (m)“ se rozumí hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení působícímu nápravou na povrch vozovky, danému konstrukcí vozidla a nápravy a uvedenému výrobcem vozidla.
 2.4.
 „Maximální technicky přípustnou hmotností na skupinu náprav (μ)“ se rozumí hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení působícímu skupinou náprav na povrch vozovky, danému konstrukcí vozidla a skupiny náprav a uvedenému výrobcem vozidla.
 2.5.
 „Přípojnou hmotností“ se rozumí celkové zatížení působící na povrch vozovky nápravou/nápravami taženého vozidla/tažných vozidel.
 2.6.
 „Maximální technicky přípustnou přípojnou hmotností (TM)“ se rozumí maximální přípojná hmotnost uvedená výrobcem.
 2.7.
 „Maximální technicky přípustnou hmotností působící v bodě spojení na vozidlo“ se rozumí hmotnost odpovídající maximálnímu přípustnému statickému svislému zatížení v bodě spojení, danému konstrukcí vozidla a/nebo spojovacího zařízení a uvedenému výrobcem. Podle definice tato hmotnost nezahrnuje hmotnost spojovacího zařízení vozidla.
 2.8.
 „Maximální technicky přípustnou hmotností naložené jízdní soupravy (MC)“ se rozumí celková hmotnost soupravy vozidla a přívěsu/přívěsů uvedená výrobcem.
 2.9.
 „Zařízením pro zdvihání nápravy“ se rozumí zařízení trvale připevněné k vozidlu za účelem snižování nebo zvyšování zatížení na nápravu/nápravy podle podmínek zatížení vozidla:
 a)
 buď zvedáním kol nad zem/jejich spouštěním na zem;
 b)
 nebo bez zvedání kol nad zem (např. u systému vzduchového odpružení či jiných systémů);
 za účelem snížení opotřebení pneumatik, když vozidlo není plně naloženo, a/nebo pro snadnější rozjezd motorového vozidla nebo soupravy vozidel na kluzké vozovce zvýšením zatížení hnací nápravy.
 3. POŽADAVKY
 3.1. Měření pohotovostní hmotnosti vozidla a jejího rozložení na nápravy
 Pohotovostní hmotnost vozidla a její rozložení na nápravy se měří na vozidle/vozidlech předaném/předaných podle bodu 3.4 tohoto předpisu, stojícím/stojícími s koly nastavenými v přímém směru. Jestliže se naměřené hmotnosti liší