text: souladu s běžnými mezinárodními zvyklostmi a nezahrnující ujednání, která ve své podstatě představují spojení běžné platby a kapitálové transakce, jako jsou odklady plateb a platby předem, jejichž cílem je obcházet v této oblasti právní předpisy omezující strany.4. K čl. 14 odst. 2Aniž jsou dotčeny požadavky článku 14 a jiných mezinárodních závazků Rumunska, bude Rumunsko v období přechodu na plnou směnitelnost své národní měny usilovat o přijetí vhodných opatření na zlepšení účinnosti svých postupů pro převod investičních výnosů, a v každém případě zaručí takové převody ve volně směnitelné měně bez omezení nebo zdržení přesahujícího šest měsíců. Rumunsko na svém území zajistí, že se investicím investorů všech ostatních smluvních stran poskytne zacházení, které je nejméně tak příznivé, jako je nejlepší ze zacházení, poskytovaného investicím investorů kterékoli jiné smluvní strany nebo kteréhokoli třetího státu, přičemž se vychází z nejpříznivějšího zacházení.5. K čl. 24 odst. 4 písm. a) a článku 25Investice investora podle čl. 1 odst. 7 písm. a) bodu ii) nebo smluvní strany, která není stranou dohody o hospodářské integraci ani členem oblasti volného obchodu nebo celní unie, má nárok na zacházení poskytované podle této dohody o hospodářské integraci, oblasti volného obchodu nebo celní unie, pokud investora) má své sídlo, ústředí nebo hlavní provozovnu na území strany takové dohody o hospodářské integraci nebo člena dané oblasti volného obchodu nebo celní unie, nebob) je-li v takové oblasti pouze usazen, má skutečnou a trvalou vazbu s hospodářstvím jedné ze stran dohody o hospodářské integraci nebo člena dané oblasti volného obchodu nebo celní unie.[1] Toto rozhodnutí bylo vypracováno za předpokladu, že smluvní strany, které ho hodlají využít a které také uzavřely dohody o partnerství a spolupráci s Evropskými společenstvími a jejich členskými státy, v nichž je obsažen článek, podle něhož má smlouva přednost před uvedenými dohodami, si vymění dopisy, jejichž právní účinek zajistí, že článek 16 smlouvy bude mezi nimi ve vztahu k tomuto rozhodnutí použitelný. Výměny dopisů se provedou včas před podpisem.--------------------------------------------------


text:
 22.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 304/54
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 70/2007
 ze dne 29. června 2007,
 kterým se mění Protokol 31 Dohody o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Protokol 31 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 135/2005 ze dne 21. října 2005 (1).
 (2)
 Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody, aby zahrnovala nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1692/2006 ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí druhý program „Marco Polo“ pro poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí („Marco Polo II“) (2).
 (3)
 Protokol 31 k Dohodě by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2007.
 (4)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1382/2003 ze dne 22. července 2003 o poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Program Marco Polo) (3) je v současné době začleněno do článku 3 (Životní prostředí) protokolu 31 k Dohodě.
 (5)
 Je správnější odkazovat na nařízení (ES) č. 1382/2003 v části „Doprava a mobilita“, a proto by se nařízení (ES) č. 1382/2003 mělo přesunout do článku 12 protokolu 31 k Dohodě,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 1. Článek 12 protokolu 31 k Dohodě se mění takto:
 i)
 dosavadní odstavec 2 se označuje jako odstavec 4 a nahrazuje se tímto:
 „Státy ESVO finančně přispívají na akce a programy uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 v souladu s čl. 82 odst. 1 písm. a) Dohody.“,
 ii)
 vkládají se nové odstavce, které znějí:
 1.„2. Státy ESVO se s účinkem od 1. ledna 2004 účastní tohoto programu:
 —
 32003 R 1382: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1382/2003 ze dne 22. července 2003 o poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Program Marco Polo) (Úř. věst. L 196, 2.8.2003, s. 1), ve znění:
 —
 32004 R 0788: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 788/2004 ze dne 21. dubna 2004 (Úř. věst. L 138, 30.4.2004, s. 17).
 1.3. Státy ESVO se s účinkem od 1. ledna 2007 účastní tohoto programu:
 —
 32006 R 1692: nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1692/2006 ze dne 24. října 2006, kterým se zavádí druhý program Marco Polo pro poskytování finanční pomoci Společenství za účelem zlepšení vlivu systému nákladní dopravy na životní prostředí (Marco Polo II) a kterým se zrušuje nařízení (ES) č. 1382/2003 (Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 1), ve znění opravy v Úř. věst. L 65, 3.3.2007, s. 12.“,
 iii)
 doplňuje se nový odstavec, který zní:
 „5. Státy ESVO se plně účastní práce ve výborech ES, které jsou nápomocny Komisi ES při řízení, rozvoji a provádění programů Společenství uvedených v odstavcích 2 a 3.“
 2. V čl. 3 odst.

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
7 protokolu 31 k Dohodě se zrušuje písmeno c).
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co je Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Použije se ode dne 1. ledna 2007.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. června 2007.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Alan SEATTER
 (1) Úř. věst. L 14, 19.1.2006, s. 24.
 (2) Úř. věst. L 328, 24.11.2006, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 196, 2.8.2003, s. 1.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 14.3.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 75/29
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 104 – Jednotná ustanovení pro schvalování reflexních značení pro vozidla kategorií M, N a O
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 dodatek 7 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 26. července 2012
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Obchodní názvy a jiné značky
 5.
 Schválení
 6.
 Všeobecné specifikace
 7.
 Zvláštní specifikace
 8.
 Změny a rozšíření schválení materiálů pro reflexní značení
 9.
 Shodnost výroby
 10.
 Postihy za neshodnost výroby
 11.
 Definitivní ukončení výroby
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů
 PŘÍLOHY
 Příloha 1
 Soustava souřadnic CIE; goniometrický mechanismus úhlové soustavy souřadnic CIE
 Příloha 2
 Oznámení o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby reflexních značení pro těžká a dlouhá vozidla a jejich přípojná vozidla podle předpisu č. 104
 Příloha 3
 Uspořádání značky schválení
 Příloha 4
 Zkušební postup
 Příloha 5
 Specifikace rozměrů značení
 Příloha 6
 Kolorimetrické specifikace
 Příloha 7
 Fotometrické specifikace
 Příloha 8
 Odolnost vůči vnějším vlivům
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se týká reflexních značení pro vozidla kategorií M2, M3, N, O2, O3 a O4
 (1).
 2. DEFINICE
 2.1. Pro účely těchto ustanovení se použijí následující definice:
 2.1.1
 „vzorkem“ se rozumí část reflexního materiálu, jenž je určen ke značení podle definice bodu 2.1.2, nebo celý takový materiál;
 2.1.2
 „výrazným značením, grafikou“ se rozumí barevné značení, jehož koeficient zpětného odrazu vyhovuje definici uvedené v bodech 7.2.1 a 7.2.2 níže.
 2.1.3
 Pro tento předpis se použijí definice uvedené v předpise č. 48 a v sérii jeho změn platných v době podání žádosti o schválení typu.
 2.2 „Zpětným odrazem (reflexí)“ se rozumí odraz, kterým se světelný tok vrací ve směrech blízkých směru, odkud tok přišel, přičemž tato vlastnost se nemění ani při značných rozdílech ve směru dopadajícího světelného toku;
 2.2.1
 „materiálem pro reflexní značení“ se rozumí povrch nebo prostředek, od něhož se po směrovém osvětlení odrazí relativně velký podíl dopadajícího záření.
 2.3 Geometrické definice (viz obrázek 1 v příloze 1)
 2.3.1
 „Vztažným středem“ se rozumí bod na reflexním povrchu nebo v jeho blízkosti, který je středem prostředku pro účely stanovení jeho výkonnosti;
 2.3.2
 „osou osvětlení (symbol I)“ se rozumí úsečka vedoucí od vztažného středu ke zdroji světla;
 2.3.3
 „osou pozorování (symbol O)“ se rozumí úsečka vedoucí od vztažného středu k fotometrické hlavě;
 2.3.4
 „úhlem pozorování (symbol α)“ se rozumí úhel mezi osou osvětlení a osou pozorování. Úhel pozorování je vždy kladný a v případě zpětného odrazu je omezen na malé úhly;
 2.3.5
 „polorovinou pozorování“ se rozumí polorovina, která vychází z osy pozorování a která obsahuje osu pozorování;
 2.3.6
 „vztažnou osou (symbol R)“ se rozumí úsečka, která vychází ze vztažného středu a která se použije k popisu


text:
úhlové polohy reflexního prostředku;
 2.3.7
 „vstupním úhlem (symbol β)“ se rozumí úhel mezi osou osvětlení a vztažnou osou. Vstupní úhel obvykle nebývá větší než 90°, avšak pro úplnost je jeho plný rozsah definován jako 0° < β < 180°. Aby bylo možné orientaci specifikovat úplně, je tento úhel charakterizován dvěma složkami, β1 a β2;
 2.3.8
 „úhlem natočení (symbol ε)“ se rozumí úhel, který označuje orientaci reflexního materiálu příslušným symbolem s ohledem na natočení okolo vztažné osy;
 2.3.9
 „první osou (symbol 1)“ se rozumí osa, která prochází vztažným středem a je kolmá k polorovině pozorování;
 2.3.10
 „první složkou vstupního úhlu (symbol β1)“ se rozumí úhel od osy osvětlení k rovině, ve které leží vztažná osa a první osa; rozsah – 180° < β1 < 180°;
 2.3.11
 „druhou složkou vstupního úhlu (symbol β2)“ se rozumí úhel od roviny, ve které leží polorovina pozorování, ke vztažné ose; rozsah – 90° < β2 < 90°;
 2.3.12
 „druhou osou (symbol 2)“ se rozumí osa, která prochází vztažným středem a je kolmá jak vůči první ose, tak vůči vztažné ose. Kladný směr druhé osy leží v polorovině pozorování, pokud – 90° < β1 < 90°, jak je uvedeno na obrázku 1 v příloze 1.
 2.4 Definice fotometrických termínů
 2.4.1
 „Koeficientem zpětného odrazu (symbol R’)“ se rozumí podíl koeficientu svítivosti R roviny reflexní plochy a její plochy A.
 Koeficient zpětného odrazu R’ je vyjádřen v kandelách na m2 na lux (cd.m–2.lx–1).
 (jas/osvětlení);
 2.4.2
 „úhlovou velikostí reflexního vzorku (symbol η1)“ se rozumí úhel protilehlý největšímu rozměru reflexního vzorku buď ve středu zdroje osvětlení nebo ve středu přijímače (ß1 = ß2 = 0°);
 2.4.3
 „úhlovou velikostí přijímače (symbol η2)“ se rozumí úhel protilehlý největšímu rozměru přijímače sledovaný ze vztažného středu (β1 = β2 = 0°);
 2.4.4
 „faktorem jasu (symbol ß)“ se rozumí poměr jasu tělesa k jasu dokonalého difuzoru za shodných podmínek osvětlení a pozorování;
 2.4.5
 „barva odraženého světla prostředku“. Definice barvy odraženého světla jsou uvedeny v bodě 2.30 předpisu č. 48.
 2.5 Popis goniometru
 Goniometr, který lze použít k měření zpětného odrazu v geometrii CIE, je znázorněn na obrázku 2 v příloze 1. Na tomto obrázku je hlava fotometru (O) náhodně zobrazena vertikálně nad zdrojem (I). První osa je zobrazena jako pevná a horizontální a je vedena kolmo k polorovině pozorování. Použít lze jakékoliv uspořádání součástí, které odpovídá zobrazenému uspořádání.
 2.6 Definice „typu“
 Různými typy materiálů pro značení se rozumí materiály, které se liší v takových základních ohledech, jako jsou:
 2.6.1
 obchodní název nebo obchodní značka;
 2.6.2
 vlastnosti reflexního materiálu;
 2.6.3
 části ovlivňující vlastnosti reflexních materiálů nebo prostředků.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení materiálů pro reflexní značení předkládá držitel obchodního názvu nebo obchodní značky, nebo v případě nutnosti jeho řádně zmocněný zástupce, a k této žádosti musí být připojeno následující:
 3.1.1
 výkresy v dostatečně podrobném provedení, aby umožňovaly identifikaci typu, ve trojím vyhotovení. Na výkresech musí být geometricky znázorněna orientace montáže materiálů pro značení na vozidlo. Dále na nich musí být znázorněno umístění čísla a identifikačního symbolu ve vztahu ke kružnici značky schválení;
 3.1.2
 stručný


text:
popis technických specifikací materiálů pro reflexní značení;
 3.1.3
 vzorky materiálů pro reflexní značení v souladu s přílohou 4.
 4. OBCHODNÍ NÁZVY A JINÉ ZNAČKY
 4.1
 Každý materiál pro značení předložený ke schválení musí nést:
 4.1.1
 obchodní název nebo obchodní značku žadatele;
 4.1.2
 orientační značku „TOP“, která musí být vyznačena na jakémkoliv materiálu pro značení, jehož reflexní systém není všesměrový, a to alespoň:
 a)
 na proužcích ve vzdálenosti 0,5 m,
 b)
 na plochách v rozestupu 100 × 100 mm2.
 4.2
 Značky musí být jasně čitelné na vnější straně materiálu pro značení a musí být nesmazatelné.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1
 Pokud materiál pro reflexní značení předložený ke schválení podle bodu 4 splňuje požadavky tohoto předpisu, je schválení pro tento typ materiálu pro značení uděleno.
 5.2
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho prvé dvě číslice (momentálně 00 pro předpis v jeho původním znění) označují sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Stejná smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu materiálu pro reflexní značení.
 5.3
 Oznámení o schválení nebo o odmítnutí nebo rozšíření schválení typu materiálu pro značení podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím oznamovacího formuláře podle vzoru uvedeného v příloze 2 tohoto předpisu.
 5.4
 Každý materiál pro značení odpovídající typu, který byl schválen podle tohoto předpisu, musí být kromě značek předepsaných v bodě 4.1 opatřen jasně čitelnou a nesmazatelnou mezinárodní značkou schválení, která se skládá z:
 5.4.1
 písmene „E“ uzavřeného v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která udělila schválení (2);
 5.4.2
 čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem schválení podle bodu 5.2;
 5.4.3
 níže vyjmenovaných dodatečných symbolů označujících třídu materiálu:
 5.4.3.1
 „C“ pro materiál určený pro obrysové/páskové značení;
 5.4.3.2
 „D“ pro materiál určený pro výrazná značení/grafiku na malé ploše;
 5.4.3.3
 „E“ pro materiál určený pro výrazná značení/grafiku na rozsáhlé ploše;
 5.4.3.4
 „D/E“ pro materiály určené pro výrazná značení nebo grafiku jako podkladový materiál pro tisk plnobarevných log a značení třídy „E“
 5.5
 Značka schválení musí být viditelná a jasně čitelná na vnější straně materiálu pro značení, musí být nesmazatelná a umístěna alespoň jednou
 a)
 každého 0,5 m na proužcích,
 b)
 na ploše 100 × 100 mm2.
 5.6
 Příklad uspořádání značky schválení je uveden v příloze 3 tohoto předpisu.
 6. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 6.1
 Materiály pro reflexní značení musí být konstruovány tak, aby uspokojivě fungovaly při běžném použití. Kromě toho nesmí mít žádné konstrukční ani výrobní vady, které by bránily jejich účinné funkci nebo zachování v dobrém stavu.
 6.2
 Materiály pro reflexní značení nebo jejich části nesmí být snadno odstranitelné.
 6.3
 Materiály pro reflexní značení musí být připevněny trvalým a stabilním způsobem.
 6.4
 Vnější povrch materiálů pro reflexní značení musí být snadno čistitelný. Povrch tedy nesmí být hrubý a případné výčnělky, které se na něm mohou vyskytovat, nesmí znemožnit snadné čištění.
 7. ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE
 7.1
 Materiály pro reflexní značení musí také splňovat podmínky týkající se tvaru a rozměrů a kolorimetrické, fotometrické, fyzikální a mechanické požadavky stanovené v přílohách 5 až 8


text:
tohoto předpisu.
 7.2
 Reklama ve formě reflexních log, výrazných značení nebo písmen/znaků nesmí být vulgárního charakteru.
 Je-li celková reflexní plocha menší než 2 m2, může být vyvedena v materiálu pro značení třídy „D“; je-li celková reflexní plocha velikosti alespoň 2 m2, použije se materiál třídy „E“ (3).
 7.2.1
 U materiálů pro značení třídy „D“ jsou maximální hodnoty koeficientu zpětného odrazu nižší nebo rovny hodnotě uvedené v příloze 7 tabulce 2 a jsou určeny k použití u výrazných značení a grafiky.
 7.2.2
 U materiálů pro značení třídy „D“ jsou maximální hodnoty koeficientu zpětného odrazu nižší nebo rovny 33 % hodnot uvedených v příloze 7 tabulce 2.
 7.2.3
 Bílé materiály pro reflexní značení, používané jako podklad či pozadí pro tisk plnobarevných log a značení třídy „E“ bez nepotištěných bílých ploch, mohou podle přílohy 7 tabulky 2 splňovat požadavky pro materiály třídy „D“ a musí být označeny jako třída „D/E“.
 7.3
 V závislosti na vlastnostech materiálu pro reflexní značení mohou příslušné orgány povolit laboratořím, aby některé nadbytečné zkoušky vynechaly s tím, že se tato skutečnost uvede v oddíle „Poznámky“ ve formuláři o oznámení schválení.
 8. ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ MATERIÁLŮ PRO REFLEXNÍ ZNAČENÍ
 8.1
 Jakákoli změna materiálu pro reflexní značení musí být oznámena správnímu orgánu, který udělil schválení typu. Tento orgán poté může:
 8.1.1
 buď shledat, že provedené změny nejspíše nemají významný negativní dopad a že v každém případě typ zařízení i nadále splňuje požadavky;
 8.1.2
 nebo si od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek vyžádat další zkušební protokol.
 8.2
 Potvrzení nebo zamítnutí schválení typu s uvedením změn se stranám dohody, které používají tento předpis, sdělí postupem stanoveným v bodě 5.3.
 8.3
 Příslušný orgán, který vydal rozšíření schválení, přidělí každému oznamovacímu formuláři vypracovanému v souvislosti s tímto rozšířením pořadové číslo.
 9. SHODNOST VÝROBY
 Postupy shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), s následujícími požadavky:
 9.1
 každý materiál pro reflexní značení schválený podle tohoto předpisu musí být vyroben tak, aby byl ve shodě se schváleným typem, a to tak, že splňuje požadavky stanovené v bodech 6 a 7 výše;
 9.2
 shodnost výroby se nezpochybní, pokud se průměrná hodnota fotometrických měření u pěti náhodně vybraných vzorků nepříznivě odchýlí o nejvýše 20 % od hodnot předepsaných v příloze 7 tohoto předpisu.
 9.3
 shodnost výroby se nezpochybní, pokud průměrná hodnota kolorimetrických vlastností pěti náhodně vybraných vzorků splňuje specifikace podle přílohy 6 tohoto předpisu, což se posuzuje vizuální kontrolou.
 9.4
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1
 Schválení typu materiálu pro reflexní značení udělené podle tohoto předpisu může být odňato, nejsou-li splněny požadavky stanovené výše nebo pokud materiál pro reflexní značení opatřený značkou schválení typu neodpovídá schválenému typu.
 10.2
 Jestliže některá smluvní strana dohody uplatňující tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, uvědomí o tom neprodleně ostatní smluvní strany uplatňující tento předpis, a to prostřednictvím oznamovacího formuláře podle vzoru uvedeného v příloze 2 tohoto předpisu.
 11. DEFINITIVNÍ


text:
UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu materiálu pro reflexní značení schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného oznámení tento orgán o něm informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím oznamovacího formuláře podle vzoru uvedeného v příloze 2 tohoto předpisu.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody uplatňující tento předpis sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení a formuláře o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 (1) Podle definice v příloze 7 konsolidovaného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 ve znění změny Amend.4).
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran Dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 konsolidovaného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (3) Tento předpis nebrání vnitrostátním orgánům zakázat použití reflexních reklam, log, výrazného značení a písmen/znaků podle definice v bodě 2.1.2 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 1
 Obrázek 1
 Soustava souřadnic CIE
 1
 :
 první osa
 2
 :
 druhá osa
 I
 :
 osa osvětlení
 O
 :
 osa pozorování
 R
 :
 vztažná osa
 α
 :
 úhel pozorování
 ß1, ß2
 :
 vstupní úhly
 ε
 :
 úhel natočení
 Úhlový systém CIE pro specifikaci a měření materiálů pro reflexní značení. První osa je kolmá k rovině, ve které leží osa pozorování a osa osvětlení. Druhá osa je kolmá k první ose i ke vztažné ose. Všechny osy, úhly a směry rotace jsou zobrazeny jako kladné.
 Poznámky:
 a)
 Základní pevnou osou je osa osvětlení.
 b)
 První osa je stanovena jako kolmice k rovině obsahující osu pozorování a osu osvětlení.
 c)
 Vztažná osa prochází reflexním materiálem a pohybuje se v rozsahu definovaném úhly ß1 a ß2.
 Obrázek 2
 Goniometrický mechanismus úhlové soustavy souřadnic CIE
 1
 :
 první osa
 2
 :
 druhá osa
 I
 :
 osa osvětlení
 O
 :
 osa pozorování
 R
 :
 vztažná osa
 P
 :
 reflexní materiál
 α
 :
 úhel pozorování
 ß1, ß2
 :
 vstupní úhly
 ε
 :
 úhel natočení
 Znázornění goniometrického mechanismu, který používá úhlovou soustavu souřadnic CIE pro specifikaci a měření reflexních materiálů. Veškeré úhly a směry rotace jsou zobrazeny jako kladné.
 PŘÍLOHA 2
 OZNÁMENÍ
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 3
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU
 a= min. 12 mm
 Materiál pro reflexní značení nesoucí výše znázorněnou značku schválení typu byl schválen v Německu (E1) pod číslem schválení typu 0001148. První dvě číslice čísla schválení znamenají, že schválení bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 104 v jeho původním znění. Symbol „C“ udává třídu reflexního materiálu, který je určen pro obrysové/páskové značení. Symbol „D“ by znamenal materiál určený pro výrazná značení/grafiku na malé ploše a symbol „E“ materiál pro výrazná značení/grafiku na velké ploše.
 Pozn.:
 Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být umístěny blízko kružnice, a to buď nad, nebo pod písmenem „E“, nebo vlevo, nebo vpravo od tohoto písmene. Číslice čísla


text:
schválení typu musí být na stejné straně písmene „E“ a ve stejném směru. Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být umístěny protilehle. Číslo schválení by nemělo obsahovat římské číslice, aby nedocházelo k záměně s jinými symboly.
 PŘÍLOHA 4
 ZKUŠEBNÍ POSTUP
 ZKUŠEBNÍ VZORKY
 1.
 Zkušební laboratoři musí být dodáno pět zkušebních vzorků pásků nebo ploch reflexního materiálu. Vzorky pásků musí být dlouhé nejméně 3 metry; vzorky ploch musí mít povrch nejméně 500 mm × 500 mm.
 2.
 Zkušební vzorky musí pocházet z běžné výroby a být vyrobeny v souladu s doporučením výrobce/výrobců materiálů pro reflexní značení (1).
 3.
 Po ověření všeobecných specifikací (bod 6 tohoto předpisu) a specifikací tvaru a rozměrů (příloha 5) se vzorky před zkouškami podle příloh 6 a 7 podrobí zkoušce odolnosti vůči žáru podle přílohy 8 tohoto předpisu.
 4.
 Na pěti vzorcích mohou být provedena fotometrická a kolorimetrická měření. Zaznamenány by měly být průměrné hodnoty.
 5.
 Pro ostatní zkoušky by měly být použity vzorky, které nebyly použity pro žádné jiné zkoušky.
 (1) Zkušební vzorky materiálů pro reflexní značení se umístí na olemované a odmaštěné hliníkové panely o tloušťce 2 mm a před zkoušením se stabilizují po dobu 24 hodin při teplotě 23 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 50 % ± 5 %.
 PŘÍLOHA 5
 SPECIFIKACE ROZMĚRŮ ZNAČENÍ
 1. Boční a zadní značení z pásků
 1.1 Obecně
 Značení musí být provedeno z pásků reflexního materiálu.
 1.2 Rozměry
 1.2.1
 Šířka materiálu pro boční a/nebo zadní značení musí být 50 mm + 10/– 0 mm.
 1.2.2
 Minimální délka jednoho dílu materiálu pro reflexní značení musí být taková, aby byla vidět nejméně jedna značka schválení.
 PŘÍLOHA 6
 KOLORIMETRICKÉ SPECIFIKACE
 1.
 Materiály pro reflexní značení (třída C) musí být bílé, žluté, nebo červené barvy. Výrazná značení a/nebo grafika (třídy D a E) mohou být jakékoli barvy.
 2.
 Při osvětlení standardním svítidlem CIE A pod vstupním úhlem β1 = β2 = 0°, nebo vzniká-li takto bezbarvý povrchový odraz, pod úhlem β1 = ± 5°, β2 = 0°, který je měřen pod úhlem pozorování 20’, musí být barva nového, nepoužívaného materiálu v mezích uvedených v bodě 2.30 předpisu č. 48.
 Chromatické souřadnice
 Barva
 1
 2
 3
 4
 x [1]
 0,585
 0,610
 0,520
 0,505
 žlutá
 y [1]
 0,385
 0,390
 0,480
 0,465
 x [1]
 0,373
 0,417
 0,450
 0,548
 bílá
 y [1]
 0,402
 0,359
 0,513
 0,414
 x [1]
 0,720
 0,735
 0,665
 0,643
 červená
 y [1]
 0,258
 0,265
 0,335
 0,335
 Pozn.:
 Poněvadž technický výbor 2.19 Mezinárodní komise pro osvětlování (CIE TC 2.19) se v současné době teprve zabývá otázkou nočních barev reflexních materiálů, výše stanovené meze jsou pouze provizorní a budou zrevidovány, až výbor dospěje k závěru.
 PŘÍLOHA 7
 FOTOMETRICKÉ SPECIFIKACE
 1. Při osvětlení standardním svítidlem CIE A a při měření podle doporučení publikace Mezinárodní komise pro osvětlování (CIE) č. 54 z roku 1982 musí být koeficient vratného odrazu R’ v kandelách na m2 na lux (cd/m2/lux) nových, nepoužívaných reflexních ploch nejméně roven hodnotám uvedeným v tabulce 1 pro materiály žluté, bílé a červené barvy.
 1.1 Minimální hodnoty koeficientu zpětného odrazu
 Fotometrické specifikace pro reflexní


text:
značení třídy C:
 Tabulka 1
 Minimální hodnoty koeficientu zpětného odrazu R’ [cd.m–2.lx–1]
 Úhel pozorování α [°]
 Vstupní úhel β [°]
 α = 0,33(20’)
 β1
 0
 0
 0
 0
 0
 β2
 5
 20
 30
 40
 60
 Barva
 Žlutá
 300
 —
 130
 75
 10
 Bílá
 450
 —
 200
 95
 16
 Červená
 120
 60
 30
 10
 —
 1.2 Maximální hodnoty koeficientu zpětného odrazu
 Fotometrické specifikace pro výrazná značení nebo grafiku třídy D:
 Tabulka 2
 Maximální hodnoty koeficientu zpětného odrazu R’ [cd.m–2.lx–1]
 Úhel pozorování α [°]
 Vstupní úhel β [°]
 β1
 0
 0
 0
 0
 α = 0,33° (20’)
 β2
 5
 30
 40
 60
 Jakákoli barva
 150
 65
 37
 5
 Pozn.:
 Je-li vzorek opatřen orientační značkou, jsou sledovány hodnoty pouze pro danou orientaci. Není-li zkušební vzorek opatřen orientační značkou, sledují se také hodnoty při orientaci 0° a 90°.
 PŘÍLOHA 8
 ODOLNOST VŮČI VNĚJŠÍM ČINITELŮM
 1. ODOLNOST VŮČI POVĚTRNOSTNÍM VLIVŮM
 1.1 Postup – Pro každou zkoušku se použijí dva exempláře vzorku (viz bod 2.1.1 tohoto předpisu). Jeden exemplář, který bude později použit jako „referenční neexponovaný exemplář“, se uloží do tmavé a suché nádoby.
 Druhý exemplář reflexního materiálu se osvítí zdrojem osvětlení podle normy ISO 105-B02 (1978), část 4.3.1, tak dlouho, než modrý standard č. 7 vybledne na č. 4 šedé stupnice. Po zkoušce se exemplář umyje ve zředěném neutrálním roztoku čistícího prostředku, osuší se a ověří se, zda vyhovuje požadavkům stanoveným v bodech 1.2 až 1.4.
 1.2 Vzhled
 Žádná část exponovaného exempláře nesmí vykazovat známky popraskání, šupinatění, drolení, odlupování, delaminace, křídovatění, vzniku skvrn nebo koroze.
 1.3 Stálost barvy – Barvy exponovaného exempláře musí vždy splňovat požadavky podle přílohy 6.
 1.4 Vliv na koeficient zpětného odrazu reflexního materiálu
 1.4.1
 U této kontroly se provádí měření pouze pod úhlem pozorování α = 20′ a vstupním úhlem ß2 = 5° metodou popsanou v příloze 7.
 1.4.2
 Koeficient zpětného odrazu suchého exponovaného exempláře nesmí být nižší než 80 % hodnoty uvedené v příloze 7 tabulkách 1 a 2.
 2. ODOLNOST VŮČI KOROZI
 2.1 Jeden exemplář vzorku se po dobu 48 hodin vystaví vlivu slané mlhy, přičemž tato doba je rozdělena na 24hodinové úseky oddělené dvouhodinovou přestávkou, během které se exemplář nechá oschnout.
 Slaná mlha se vytvoří rozprašováním solného roztoku při teplotě 35 ± 2 °C získaného rozpuštěním pěti hmotnostních dílů chloridu sodného v 95 dílech destilované vody, která neobsahuje více než 0,02 % nečistot.
 2.2 Vzorek nesmí bezprostředně po provedení zkoušky vykazovat žádné známky koroze, která by mohla poškodit účinnost značení.
 2.2.1 Po 48hodinové přestávce podle bodu 1 přílohy 7 nesmí být hodnota koeficientu zpětného odrazu R′ reflexních ploch měřeného pod vstupním úhlem ß2 = 5° a úhlem pozorování α = 20′ nižší než hodnota podle přílohy 7 tabulky 1, ani vyšší než hodnota podle tabulky 2. Před měřením se povrch zbaví usazenin soli ze slané mlhy.
 3. ODOLNOST VŮČI PALIVŮM
 Část vzorku nejméně 300 mm dlouhá se na jednu minutu ponoří do směsi n-heptanu a toluenu v objemovém poměru 70 % ku 30 %.
 Po vyjmutí se povrch vzorku vytře do sucha měkkým hadříkem a nesmí vykazovat žádné


text:
viditelné změny, které by snižovaly jeho funkčnost.
 4. ODOLNOST VŮČI TEPLU
 4.1 Část vzorku nejméně 300 mm dlouhá se po dobu 12 hodin (v případě reflexních plastových výlisků po dobu 48 hodin) ponechá v suchém prostředí o teplotě 65 ± 2 °C, načež se vzorek po dobu jedné hodiny zchladí při teplotě 23 ± 2 °C. Poté se vzorek na dobu 12 hodin ponechá při teplotě – 20 ± 2 °C.
 4.2 Po čtyřhodinové přestávce se vzorek v běžných laboratorních podmínkách prohlédne.
 4.3 Po této zkoušce nesmí být na povrchu patrné žádné praskliny nebo zjevná poškození, zejména u optických jednotek.
 5. ODOLNOST VŮČI ČIŠTĚNÍ
 5.1 Ruční čištění
 5.1.1 Zkušební vzorek zašpiněný směsí detergentního mazacího oleje a grafitu musí být možné snadno vyčistit slabým alifatickým rozpouštědlem, např. n-heptanem, s následným opláchnutím neutrálním čistícím prostředkem, aniž dojde k poškození reflexního povrchu.
 5.2 Tlakové mytí
 5.2.1 Zkušební vzorek připevněný obvyklým způsobem na zkušební konstrukční části a podrobený nepřetržitému ostřikování po dobu 60 sekund nesmí vykazovat žádné poškození reflexního povrchu ani odlupování od základní vrstvy ani oddělování od montážního povrchu, a to za těchto zkušebních podmínek:
 a)
 tlak mycího vodního roztoku 8 ± 0,2 MPa;
 b)
 teplota mycího vodního roztoku 60° –5 °C;
 c)
 průtok mycího vodního roztoku 7 ± 1 l/min;
 d)
 ústí čisticí trysky je ve vzdálenosti 600 ± 20 mm od reflexního povrchu;
 e)
 čisticí tryska svírá s kolmicí na reflexní povrch úhel maximálně 45°;
 f)
 tryska s rozstřikem 40°.
 6. STABILITA FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ
 6.1 Orgán, který udělil schválení, má právo ověřit stabilitu optických vlastností použitého reflexního materiálu (je-li použit pro značení nebo pro výrazná značení/grafiku).
 6.2 Stejné zkoušky mohou provádět správní orgány smluvních stran, ve kterých bylo schválení uděleno. Pokud u typu reflexního materiálu dochází k „systematickým provozním vadám“, vzorky zkoušeného materiálu se zašlou k posouzení orgánu, který udělil schválení.
 6.3 Nejsou-li k dispozici jiná kritéria, význam spojení „systematické provozní vady“ u typu reflexního materiálu se prokazuje podle bodu 6 tohoto předpisu.
 7. ODOLNOST VŮČI PRONIKÁNÍ VODY
 7.1 Vzorek reflexního značení se na dobu 10 minut ponoří do vody o teplotě 50 ± 5 °C, přičemž nejvyšší bod svrchní části reflexního povrchu se nachází 20 mm pod hladinou vody. Tato zkouška se zopakuje po otočení vzorku o 180° tak, aby se reflexní plocha nacházela při dně a zadní strana zhruba 20 mm pod hladinou vody. Vzorek se bezprostředně poté stejným postupem ponoří do vody o teplotě 25 ± 5 °C.
 7.2 K reflexnímu povrchu vzorku se nesmí dostat voda. Pokud je vizuální prohlídkou shledána přítomnost vody, zkoušené reflexní značení zkoušce nevyhovělo.
 7.3 Pokud vizuální prohlídkou není shledána přítomnost vody, anebo v případě pochybností, změří se v souladu s přílohou 7 koeficient zpětného odrazu R′; nejprve se však lehkým zatřepáním setřese se vzorku voda.
 8. PEVNOST LEPENÉHO SPOJE (U LEPICÍCH MATERIÁLŮ TŘÍDY C)
 8.1 Přilnavost reflexních materiálů se stanoví po 24 hodinách vytvrzování pomocí devadesátistupňového odlupování na stroji pro zkoušku tahem.
 8.2 Reflexní materiály nesmí být snadno odstranitelné bez jejich poškození.
 8.3 Pro odstranění reflexních materiálů z podkladu při konstantní rychlosti


text:
300 mm za minutu musí být vyvinuta minimální síla 10 N na 25 mm šířky.
 9. OHEBNOST
 9.1 Pro vzorky, které mají být přilepeny na ohebný podklad, např. plachtu vozidla, platí následující podmínky:
 9.1.1
 Exemplář zkušebního vzorku o rozměrech 50 mm × 300 mm se jednou podélně ohne kolem 3,2 mm upínacího trnu tak, aby lepicí vrstva byla s trnem v kontaktu po dobu 1 sekundy. Zkouška se provádí při teplotě 23 °C ± 2 °C.
 Pozn.:
 Aby se lepicí vrstva nepřilepila k trnu, lze ji posypat pudrem.
 9.1.2
 Po této zkoušce nesmí povrch exempláře vykazovat trhliny ani jiné viditelné změny, které by snížily jeho účinek.


text:
 5.12.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 321/72
 ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU-GRUZIE č. 3/2014
 ze dne 17. listopadu 2014
 o přenesení některých pravomocí Radou přidružení na Výbor pro přidružení ve složení pro obchod [2015/2263]
 RADA PŘIDRUŽENÍ EU-GRUZIE,
 s ohledem na Dohodu o přidružení mezi Evropskou unií a Evropským společenstvím pro atomovou energii a jejich členskými státy na jedné straně a Gruzií na straně druhé (1) (dále jen „dohoda“), a zejména na čl. 406 odst. 3 a čl. 408 odst. 2 dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 V souladu s článkem 431 dohody se části dohody provádějí prozatímně ode dne 1. září 2014
 (2)
 Podle čl. 404 odst. 1 dohody dohlíží Rada přidružení na uplatňování a provádění dohody a sleduje je.
 (3)
 Podle čl. 408 odst. 2 dohody může Rada přidružení na Výbor pro přidružení přenést kteroukoli ze svých pravomocí, včetně pravomoci přijímat závazná rozhodnutí.
 (4)
 Podle čl. 408 odst. 4 dohody se má Výbor pro přidružení scházet ve zvláštním složení, aby se zabýval řešením veškerých otázek týkajících se hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti) dohody.
 (5)
 Aby bylo zajištěno bezproblémové a včasné provedení části dohody týkající se prohloubené a komplexní zóny volného obchodu, měla by Rada přidružení přenést na Výbor pro přidružení ve složení pro obchod, jak ho upravuje čl. 408 odst. 4 dohody, pravomoc aktualizovat nebo měnit přílohy dohody, jež se týkají kapitol 1, 3, 5, 6 a 8 hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti) dohody, pokud uvedené kapitoly neobsahují zvláštní ustanovení o aktualizaci nebo změně zmíněných příloh,
 PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Rada přidružení přenáší na Výbor pro přidružení ve složení pro obchod, jak ho upravuje čl. 408 odst. 4 dohody, pravomoc aktualizovat nebo měnit přílohy, jež se týkají kapitol 1, 3, 5, 6 (příloha XV-C dohody) a 8 hlavy IV (Obchod a obchodní záležitosti) dohody, pokud uvedené kapitoly neobsahují zvláštní ustanovení o aktualizaci nebo změně zmíněných příloh.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne 17. listopadu 2014.
 Za Radu přidružení
 předsedkyně
 F. MOGHERINI
 (1) Úř. věst. L 261, 30.8.2014, s. 4.


text:
 23.2.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 53/56
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 154/2005
 ze dne 2. prosince 2005,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 128/2005 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2005/366/ES ze dne 4. března 2005, kterým se provádí směrnice Rady 95/64/ES o statistickém vykazování přepravy zboží a cestujících po moři a kterou se mění její přílohy (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutím 2005/366/ES se zrušuje rozhodnutí Komise 2000/363/ES (3), které je začleněno do Dohody a které by se proto mělo v Dohodě zrušit,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XXI Dohody se mění takto:
 1.
 Znění druhé odrážky (rozhodnutí Komise 2000/363/ES) bodu 7b (směrnice Rady 95/64/ES) se zrušuje.
 2.
 Za bod 7b (směrnice Rady 95/64/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „7ba.
 32005 D 0366: rozhodnutí Komise 2005/366/ES ze dne 4. března 2005, kterým se provádí směrnice Rady 95/64/ES o statistickém vykazování přepravy zboží a cestujících po moři a kterou se mění její přílohy (Úř. věst. L 123, 17.5.2005, s. 1).“
 3.
 V první odrážce (rozhodnutí Komise 98/385/ES) bodu 7b (směrnice Rady 95/64/ES) se doplňují slova:
 „, ve znění:
 —
 32005 D 0366: rozhodnutí Komise 2005/366/ES ze dne 4. března 2005 (Úř. věst. L 123, 17.5.2005, s. 1).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2005/366/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2005 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 2. prosince 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 J. K. J. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 339, 22.12.2005, s. 53.
 (2) Úř. věst. L 123, 17.5.2005, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 132, 5.6.2000, s. 1.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 10.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 177/211
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 46 – Jednotná ustanovení pro schvalování zařízení pro nepřímý výhled a motorových vozidel z hlediska montáže těchto zařízení
 Zahrnující veškerá platná znění až po:
 doplněk 4 k sérii změn 02 – datum vstupu v platnost: 22. července 2009
 opravu 1 doplňku 4 – datum vstupu v platnost: 11. listopadu 2009
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 I. ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Značení
 5.
 Schválení
 6.
 Požadavky
 6.1
 Zrcátka
 6.2
 Zařízení pro nepřímý výhled jiná než zrcátka
 7.
 Změna typu zařízení pro nepřímý výhled a rozšíření schválení
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Definitivní ukončení výroby
 11.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů
 II. MONTÁŽ ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 12.
 Definice
 13.
 Žádost o schválení
 14.
 Schválení
 15.
 Požadavky
 16.
 Změny typu vozidla a rozšíření schválení
 17.
 Shodnost výroby
 18.
 Postihy za neshodnost výroby
 19.
 Definitivní ukončení výroby
 20.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů
 21.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Vzor informačního dokumentu pro schválení typu zařízení pro nepřímý výhled
 Příloha 2 –
 Vzor informačního dokumentu pro schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled
 Příloha 3 –
 podle předpisu č. 46
 Příloha 4 –
 Sdělení o udělení nebo zamítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled podle předpisu č. 46
 Příloha 5 –
 Uspořádání značky schválení typu pro zařízení pro nepřímý výhled
 Příloha 6 –
 Zkušební metoda stanovení odrazivosti
 Příloha 7 –
 Postup stanovení poloměru křivosti „r“ odrazného povrchu zrcátka
 Příloha 8 –
 Postup stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle
 Dodatek 1 –
 Popis trojrozměrného zařízení pro stanovení bodu „H“
 Dodatek 2 –
 Trojrozměrná vztažná soustava
 Dodatek 3 –
 Vztažné údaje týkající se míst k sezení
 Příloha 9 –
 (vyhrazeno)
 Příloha 10 –
 Výpočet detekční vzdálenosti
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 a)
 povinná a nepovinná zařízení pro nepřímý výhled, uvedená v tabulce v bodě 15.2.1.1.1 pro vozidla kategorie M a N (1), a povinná nebo volitelná zařízení pro nepřímý výhled uvedená v bodech 15.2.1.1.3 a 15.2.1.1.4 pro vozidla kategorie L (1) s karoserií, jež alespoň zčásti obklopuje řidiče;
 b)
 montáž zařízení pro nepřímý výhled na vozidla kategorie M a N a na vozidla kategorie L (1) s karoserií, jež alespoň zčásti obklopuje řidiče.
 I. ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 „zařízeními pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení pro sledování dopravního prostoru v blízkosti vozidla, který nemůže být sledován přímým výhledem. Mohou to být běžná


text:
zrcátka, zařízení kamera-monitor nebo jiná zařízení schopná předávat řidiči informace o poli nepřímého výhledu;
 „zrcátkem“ se rozumí jakékoli zařízení, kromě zařízení, jako jsou periskopy, jehož účelem je poskytovat jasný pohled směrem dozadu, do strany nebo před vozidlo v polích výhledu podle bodu 15.2.4;
 2.1.1.1 „vnitřním zrcátkem“ se rozumí zařízení podle bodu 2.1, které může být namontováno v prostoru pro cestující ve vozidle;
 2.1.1.2 „vnějším zrcátkem“ se rozumí zařízení podle bodu 2.1, které může být namontováno na vnějším povrchu vozidla;
 2.1.1.3 „kontrolním zrcátkem“ se rozumí zrcátko jiné než zrcátko podle bodu 2.1.1, které může být namontováno uvnitř nebo vně vozidla za účelem poskytnutí jiných polí výhledu, než které jsou definovány v bodě 15.2.4;
 2.1.1.4 „systémem pro podporu výhledu“ se rozumí systém, který řidiči umožňuje zpozorovat a/nebo vidět předměty v prostoru v blízkosti vozidla;
 2.1.1.5 poloměrem „r“ se rozumí střední hodnota poloměrů křivosti měřených na odrazném povrchu metodou popsanou v příloze 7;
 2.1.1.6 „hlavními poloměry křivosti v jednom bodě na odrazném povrchu (r
 i
 )“ se rozumí hodnoty získané pomocí přístroje definovaného v příloze 7, naměřené na oblouku odrazného povrchu procházejícím středem tohoto povrchu rovnoběžně s úsečkou b, definovanou v bodě 6.1.2.1.2.1, a na oblouku kolmém k této úsečce;
 2.1.1.7 „poloměrem křivosti v jednom bodě na odrazném povrchu (rp)“ se rozumí aritmetický průměr hlavních poloměrů křivosti r
 i
 a r'
 i
 , tj.:
 2.1.1.8 „sférickým povrchem“ se rozumí povrch, který má konstantní a stejný poloměr ve všech směrech;
 2.1.1.9 „asférickým povrchem“ se rozumí povrch, který má konstantní poloměr pouze v jedné rovině;
 2.1.1.10 „asférickým zrcátkem“ se rozumí zrcátko složené ze sférické a asférické části, přičemž přechod odrazného povrchu ze sférické do asférické části musí na něm být vyznačen. Křivost hlavní osy zrcátka je v soustavě souřadnic x/y určena poloměrem primární sférické kaloty:
 R
 :
 jmenovitý poloměr zakřivení sférické části
 k
 :
 konstanta změny křivosti
 a
 :
 konstanta velikosti sféry primární sférické kaloty;
 2.1.1.11 „středem odrazného povrchu“ se rozumí střed viditelné plochy odrazného povrchu;
 2.1.1.12 „poloměrem křivosti základních součástí zrcátka“ se rozumí poloměr „c“ oblouku kružnice, který se nejvíce přibližuje zakřivenému tvaru dotyčné součásti;
 2.1.1.13 „třídou zrcátka“ se rozumí všechna zařízení, která mají jednu nebo více společných vlastností nebo funkcí. Jsou klasifikována takto:
 —
 třída I: „vnitřní zpětné zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.1,
 —
 třída II a III: „Hlavní vnější zpětné zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodech 15.2.4.2 a 15.2.4.3,
 —
 třída IV: „širokoúhlé vnější zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.4,
 —
 třída V: „blízkopohledové vnější zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.5,
 —
 třída VI: „přední zrcátko“ poskytující pole výhledu definované v bodě 15.2.4.6,
 —
 třída VII: zrcátka určená pro vozidla kategorie L s karoserií.
 „zařízením kamera-monitor pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení vymezené v bodě 2.1, kterým je pole výhledu získáno kombinací kamery a monitoru definovaných v bodech 2.1.2.1 a 2.1.2.2;
 2.1.2.1 „kamerou“ se rozumí zařízení, které poskytuje obraz vnějšího prostoru a které posléze převádí tento obraz na signál (např. obrazový signál);
 2.1.2.2 „monitorem“ se rozumí zařízení, kterým se převádí signál na obrazy znázorněné


text:
ve viditelné části spektra;
 2.1.2.3 „detekcí“ se rozumí schopnost rozlišit v určité vzdálenosti objekt od jeho pozadí/okolí;
 2.1.2.4 „kontrastem osvětlení“ se rozumí poměr jasu mezi objektem a jeho bezprostředním pozadím/okolím, který umožňuje rozlišení objektu od jeho pozadí/okolí;
 2.1.2.5 „rozlišovací schopností“ se rozumí nejmenší detail, který může být systémem vnímání rozlišitelný, tj. vnímaný odděleně od většího celku. Rozlišovací schopnost lidských očí se označuje jako „ostrost vidění“;
 2.1.2.6 „kritickým objektem“ se rozumí válcový předmět o průměru D0 = 0,8 m (2).
 2.1.2.7 „kritickým vnímáním“ se rozumí hladina vnímání, které jsou lidské oči obecně schopné dosáhnout za různých podmínek. V podmínkách silničního provozu je mezní hodnotou pro kritické vnímání osm úhlových minut zorného úhlu;
 2.1.2.8 „polem výhledu“ se rozumí část trojrozměrného prostoru sledovaného pomocí zařízení pro nepřímý výhled. Není-li uvedeno jinak, je toto pole určeno výhledem na úrovni vozovky poskytovaným zařízením a/nebo zařízeními jinými než zrcátka. Pole může být omezeno příslušnou detekční vzdáleností odpovídající kritickému objektu.
 2.1.2.9 „detekční vzdáleností“ se rozumí vzdálenost měřená na vozovce ze vztažného zorného bodu k nejzazšímu bodu, ve kterém může být kritický objekt ještě vnímán (mezní hodnota kritického vnímání);
 2.1.2.10 „kritickým polem výhledu“ se rozumí prostor, ve kterém musí být kritický objekt s pomocí zařízení pro nepřímý výhled rozeznán a který je definován úhlem a jednou nebo více detekčními vzdálenostmi;
 2.1.2.11 „vztažným zorným bodem“ se rozumí bod spojený s vozidlem, ke kterému je vztaženo požadované pole výhledu. Tímto bodem je průmět průsečnice svislé roviny procházející zornými body řidiče s rovinou rovnoběžnou se střední podélnou rovinou vozidla ve vzdálenosti 20 cm vně vozidla na vozovku;
 2.1.2.12 „viditelnou částí spektra“ se rozumí světlo o vlnové délce v rozmezí vnímání lidského oka, tj. 380–780 nm;
 2.1.2.13 „sledovacím zařízením kamera-monitor-záznamové zařízení“ se rozumí kamera a buď monitor, nebo záznamové zařízení jiné než zařízení kamera-monitor podle definice v bodě 2.1.2, které může být namontováno uvnitř nebo vně vozidla k tomu, aby zajistilo pole výhledu jiná než podle specifikace v bodě 15.2.4 nebo aby zajistilo bezpečnostní systém ve vozidle nebo v jeho okolí;
 2.1.3 „jinými zařízeními pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení podle bodu 2.1, u nichž není dosaženo pole výhledu pomocí zrcátka nebo zařízením typu kamera-monitor pro nepřímý výhled;
 2.1.4 „typem zařízení pro nepřímý výhled“ se rozumí zařízení, která se neliší v následujících základních vlastnostech:
 —
 konstrukce zařízení, popřípadě včetně jeho připevnění ke karoserii,
 —
 v případě zrcátek: třída, tvar, rozměry a poloměr křivosti odrazného povrchu zrcátka,
 —
 v případě zařízení kamera-monitor: detekční vzdálenost a rozsah výhledu.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1 Žádost o schválení typu zařízení pro nepřímý výhled podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 1.
 Pro každý typ zařízení pro nepřímý výhled je nutno k žádosti přiložit:
 3.3.1 v případě zrcátek čtyři vzorky: tři vzorky pro zkoušky a jeden k uchování v technické zkušebně pro další zkoušky, které se mohou později ukázat nezbytné. Technická zkušebna může požadovat další vzorky;
 3.3.2 v případě jiných zařízení pro nepřímý výhled: jeden vzorek všech částí.
 4. ZNAČENÍ
 4.1 Vzorky zařízení pro nepřímý


text:
výhled předkládané ke schválení musí být opatřeny obchodním názvem nebo značkou výrobce; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 4.2 Každé zařízení musí mít dostatečné místo pro umístění značky schválení typu, která musí být čitelná i po namontování tohoto zařízení na vozidlo; toto místo musí být vyznačeno na výkresech zmíněných v příloze 1.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1 Vyhovují-li vzorky předložené ke schválení požadavkům bodu 6 tohoto předpisu, udělí se schválení pro dotyčný typ zařízení pro nepřímý výhled.
 5.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (v současné době 02) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější významné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu zařízení pro nepřímý výhled.
 5.3 Oznámení o udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu zařízení pro nepřímý výhled podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 3 tohoto předpisu.
 Na každé zařízení pro nepřímý výhled shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu se kromě značky předepsané v bodě 4.1 viditelně a na místě zmíněném v bodě 4.2 umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:
 5.4.1 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);
 5.4.2 čísla schválení typu;
 5.4.3 doplňkového symbolu I nebo II nebo III nebo IV nebo V nebo VI nebo VII udávajícího třídu, do které typ zrcátka patří, nebo symbolu S v případě zařízení pro nepřímý výhled jiného než zrcátko. Tento doplňkový symbol se umístí na jakékoli vhodné místo poblíž kružnice s vepsaným písmenem „E“.
 5.5 Číslo schválení typu a doplňkový symbol musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 5.6 V příloze 5 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání zmíněné značky schválení typu a doplňkového symbolu.
 6. POŽADAVKY
 6.1 ZRCÁTKA
 6.1.1 VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 6.1.1.1 Všechna zrcátka musí být seřiditelná.
 6.1.1.2 Okraj odrazného povrchu musí být zachycen v ochranném pouzdře (držáku apod.), které musí mít na svém obvodu ve všech bodech a ve všech směrech hodnotu poloměru křivosti „c“ rovnou 2,5 mm nebo větší. Vyčnívá-li odrazný povrch z ochranného pouzdra, nesmí být poloměr křivosti „c“ okraje vyčnívající části menší než 2,5 mm a odrazný povrch musí být možno zasunout do ochranného pouzdra silou 50 N, kterou se působí v místě největšího vyčnívání z ochranného pouzdra ve vodorovném směru přibližně rovnoběžném se střední podélnou rovinou vozidla.
 6.1.1.3 Je-li zrcátko namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části, kterých se může ve statickém stavu dotknout koule o průměru 165 mm u vnitřních zrcátek nebo o průměru 100 mm u vnějších zrcátek, bez ohledu na polohu seřízení zařízení, včetně částí, které po zkoušce podle bodu 6.1.3.2 zůstanou spojeny s podpěrou, poloměr křivosti „c“ nejméně 2,5 mm.
 6.1.1.4 Ustanovení o poloměru podle bodu 6.1.1.3 se nevztahují na okraje upevňovacích otvorů nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou zaobleny.
 6.1.1.5 Zařízení pro připevnění zrcátek k vozidlu musí být navrženo tak, aby válec o poloměru 70


text:
mm (50 mm v případě vozidla kategorie L), jehož osu tvoří osa nebo některá z os otáčení zajišťující vychýlení zrcátka ve směru možného nárazu, protínal alespoň část povrchu, k němuž je zařízení připevněno.
 6.1.1.6 Na části vnějších zrcátek uvedené v bodech 6.1.1.2 a 6.1.1.3 se odpovídající ustanovení nevztahují, jsou-li zhotoveny z materiálu, jehož tvrdost není větší než 60 podle Shoreho stupnice A.
 6.1.1.7 U těch částí vnitřních zrcátek, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 50 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhé podpěře, se požadavky bodů 6.1.1.2 a 6.1.1.3 vztahují jen na podpěru.
 6.1.2 ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE
 6.1.2.1 ROZMĚRY
 6.1.2.1.1 Vnitřní zpětná zrcátka (třída I)
 Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat obdélník o délce jedné strany 40 mm a délce druhé strany „a“, přičemž platí:
 kde „r“ je poloměr křivosti.
 6.1.2.1.2 Hlavní vnější zpětná zrcátka (třídy II a III)
 6.1.2.1.2.1 Rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby bylo možné do něj vepsat:
 —
 obdélník o výšce 40 mm a délce základny, která, měřená v milimetrech, má hodnotu „a“,
 —
 úsečku, která je rovnoběžná s výškou obdélníku a jejíž délka vyjádřená v milimetrech má hodnotu „b“.
 6.1.2.1.2.2 Minimální hodnoty „a“ a „b“ jsou uvedeny v následující tabulce:
 Třída zpětného zrcátka
 a
 (mm)
 b
 (mm)
 II
 200
 III
 70
 6.1.2.1.3 „Širokoúhlá“ vnější zrcátka (třída IV)
 Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo, v případě nutnosti ve spojení s vnějším zrcátkem třídy II, pole výhledu podle bodu 15.2.4.4.
 6.1.2.1.4 „Blízkopohledová“ vnější zrcátka (třída V)
 Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 15.2.4.5.
 6.1.2.1.5 Přední zrcátka (třída VI)
 Obrysy odrazného povrchu musí být jednoduchého geometrického tvaru a jeho rozměry musí být takové, aby zrcátko poskytovalo pole výhledu podle bodu 15.2.4.6.
 6.1.2.1.6 Zrcátka pro vozidla kategorie L s karoserií (třída VII)
 6.1.2.1.6.1 „Hlavní“ vnější zrcátka (třída VII)
 Minimální rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby byly splněny tyto podmínky:
 a)
 jeho plocha není menší než 6 900 mm2;
 b)
 v případě kruhových zrcátek není průměr menší než 94 mm;
 c)
 v případě nekruhových zpětných zrcátek jejich rozměry umožňují vepsání kružnice o průměru 78 mm na odraznou plochu.
 Maximální rozměry odrazného povrchu musí být takové, aby byly splněny tyto podmínky:
 a)
 v případě kruhových zpětných zrcátek není průměr větší než 150 mm;
 b)
 v případě nekruhových zpětných zrcátek se odrazná plocha vejde do obdélníku o rozměru 120 × 200 mm.
 6.1.2.2 Odrazný povrch a součinitele odrazivosti
 6.1.2.2.1 Odrazný povrch zrcátka musí být buď rovinný, nebo sféricky vypuklý. Vnější zrcátka mohou být vybavena dodatečnou asférickou částí za předpokladu, že hlavní zrcátko vyhovuje požadavkům pro nepřímé pole výhledu.
 6.1.2.2.2 Rozdíly mezi poloměry křivosti zrcátek
 6.1.2.2.2.1 Rozdíl mezi ri nebo r'i, a rp v kterémkoli vztažném bodu nesmí být větší než 0,15 r.
 6.1.2.2.2.2 Rozdíl mezi kterýmkoli z poloměrů křivosti (rp1, rp2, a rp3) a r nesmí být větší než 0,15 r.
 6.1.2.2.2.3 Není-li


text:
„r“ menší než 3 000 mm, nahradí se hodnota 0,15 r uvedená v bodech 6.1.2.2.2.1 a 6.1.2.2.2.2 hodnotou 0,25 r.
 6.1.2.2.3 Požadavky na asférické části zrcátek
 6.1.2.2.3.1 Asférická zrcátka musí mít dostatečnou velikost a tvar, aby poskytla řidiči užitečné informace. To zpravidla znamená nejmenší šířku 30 mm v určitém bodu.
 6.1.2.2.3.2 Poloměr zakřivení „ri“ asférické části nesmí být menší než 150 mm.
 Hodnota „r“ u sféricky vypuklých zrcátek nesmí být menší než:
 6.1.2.2.4.1 1 200 mm u vnitřních zpětných zrcátek (třída I);
 6.1.2.2.4.2 1 200 mm u hlavních vnějších zpětných zrcátek třídy II a III;
 6.1.2.2.4.3 300 mm u „širokoúhlých“ vnějších zrcátek (třída IV) a „blízkopohledových“ vnějších zrcátek (třída V);
 6.1.2.2.4.4 200 mm u předních zrcátek (třída VI).
 6.1.2.2.4.5 1 000 mm nebo větší než 1 500 mm u zrcátek třídy VII.
 6.1.2.2.5 Hodnota normálového součinitele odrazivosti stanoveného metodou popsanou v příloze 6 nesmí být menší než 40 %.
 V případě odrazného povrchu s proměnnou odrazivostí musí „denní“ nastavení dovolovat rozeznávání barev signálů používaných v silničním provozu. Hodnota normálového součinitele odrazivosti při „nočním“ nastavení nesmí být menší než 4 %.
 6.1.2.2.6 Při běžném používání si musí odrazný povrch zachovat vlastnosti uvedené v bodě 6.1.2.2.5 i po delším vystavení nepříznivým povětrnostním podmínkám.
 6.1.3 Zkoušky
 Zrcátka tříd I až VI a třídy VII (se stejnou montáží jako zrcátka třídy III) se zkouší podle bodů 6.1.3.2.1 a 6.1.3.2.2. Zrcátka třídy VII upevněná na stopce se zkouší podle bodu 6.1.3.2.3.
 6.1.3.1.1 Zkouška podle bodu 6.1.3.2 se nevyžaduje u vnějších zrcátek, jejichž žádná část není, nezávisle na poloze seřízení, níže než 2 m nad vozovkou, jestliže zatížení vozidla odpovídá maximální technicky přípustné hmotnosti.
 Tato výjimka se vztahuje též na upevňovací části zrcátek (připevňovací desky, raménka, otočné klouby atd.), které se nacházejí níže než 2 m nad vozovkou a které nepřesahují celkovou šířku vozidla měřenou v příčné svislé rovině procházející nejnižším místem upevnění zrcátka nebo kterýmkoli bodem před touto rovinou, jestliže v této konfiguraci je celková šířka větší.
 V těchto případech musí být dodán popis stanovující, že zrcátko musí být namontováno tak, aby splňovalo výše uvedené podmínky polohy jeho upevňovacích částí na vozidle.
 Jestliže se tato výjimka použije, musí být držák nesmazatelně označen značkou
 a tato skutečnost musí být zaznamenána v certifikátu schválení typu.
 6.1.3.2 Rázová zkouška
 Zkouška podle tohoto bodu se neprovádí u zařízení zabudovaných do karoserie vozidla, pokud úhel, který svírá čelní odrazná plocha s podélnou střední rovinou vozidla, není větší než 45°, nebo u zařízení, která podle předpisu č. 26 nepřečnívají více než 100 mm přes vnější okraj karoserie vozidla.
 6.1.3.2.1 Popis zkušebního zařízení
 Zkušební zařízení se skládá z kyvadla, které se může kývat kolem dvou vodorovných vzájemně kolmých os, z nichž jedna je kolmá k rovině dráhy spuštěného kyvadla.
 Na konci kyvadla je kladivo tvořené tuhou koulí o průměru (165 ± 1) mm potaženou pryží o tloušťce 5 mm a tvrdosti 50 podle Shoreho stupnice A.
 Kyvadlo je opatřeno zařízením umožňujícím stanovit maximální úhel vychýlení ramena v rovině spouštění.
 V souladu s požadavky na rázovou zkoušku stanovenými v bodě 6.1.3.2.2.6 slouží k


text:
přidržování vzorků podpěra pevně spojená s konstrukcí kyvadla.
 Na obrázku 1 jsou uvedeny rozměry zkušebního zařízení (v mm) a zvláštní konstrukční údaje:
 Obrázek 1
 6.1.3.2.1.2 Střed úderu kyvadla se shoduje se středem koule tvořící kladivo. Jeho vzdálenost „l“ od osy kývání v rovině spouštění je rovna 1 m ± 5 mm. Redukovaná hmotnost kyvadla je mo = (6,8 ±0,05) kg. Vztah „mo“ k celkové hmotnosti „m“ kyvadla a ke vzdálenosti „d“ mezi těžištěm kyvadla a jeho osou otáčení je vyjádřen rovnicí:
 6.1.3.2.2 Popis zkoušky
 6.1.3.2.2.1 Zrcátko se připevní k podpěře postupem doporučeným výrobcem zařízení, popřípadě výrobcem vozidla.
 Umístění zrcátka pro zkoušku:
 6.1.3.2.2.2.1 zrcátka se na kyvadlovém zařízení pro rázovou zkoušku umístí tak, aby jejich osy byly v podobné vodorovné a svislé poloze, v jaké jsou po namontování na vozidlo podle montážního návodu žadatele;
 6.1.3.2.2.2.2 je-li zrcátko seřiditelné vzhledem ke své základně, musí být zkušební poloha taková, aby natáčecí zařízení bylo v nejnepříznivější poloze v mezích seřízení stanovených žadatelem;
 6.1.3.2.2.2.3 má-li zrcátko zařízení k seřizování vzdálenosti od základny, nastaví se toto zařízení do polohy, při níž je vzdálenost mezi ochranným pouzdrem a základnou nejkratší;
 6.1.3.2.2.2.4 je-li odrazný povrch v ochranném pouzdře pohyblivý, seřídí se tak, aby jeho horní roh, který je nejdále od vozidla, byl v poloze největšího vyčnívání z ochranného pouzdra.
 6.1.3.2.2.3 S výjimkou zkoušky 2 pro vnitřní zrcátka (viz bod 6.1.3.2.2.6.1) musí vodorovná rovina a podélná svislá rovina procházející středem kladiva, když je kyvadlo ve svislé poloze, procházet středem odrazného povrchu definovaným v bodě 2.1.1.11. Podélný směr kývání kyvadla musí být rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla.
 6.1.3.2.2.4 Jestliže za podmínek seřízení podle bodů 6.1.3.2.2.1 a 6.1.3.2.2.2 omezují části zrcátka zpětný kyv kladiva, musí být bod nárazu posunut ve směru kolmém k příslušné ose otáčení.
 Toto posunutí nesmí být větší, než je bezpodmínečně nutné k provedení zkoušky; musí se omezit tak,
 —
 aby byla koule ohraničující kladivo alespoň tečná k válci definovanému v bodě 6.1.1.5,
 —
 nebo aby bod dotyku kladiva byl ve vzdálenosti nejméně 10 mm od obvodu odrazného povrchu.
 6.1.3.2.2.5 Zkouška se provede tak, že se kladivo nechá spadnout z výšky odpovídající úhlu kyvadla 60° od svislice tak, aby narazilo na zrcátko v okamžiku, kdy kyvadlo dosáhne svislé polohy.
 Zrcátka se podrobí rázu za těchto různých podmínek:
 6.1.3.2.2.6.1 Vnitřní zrcátka
 —
 Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zpětné zrcátko na straně s odrazným povrchem.
 —
 Zkouška 2: Bod nárazu je na okraji ochranného pouzdra; k nárazu dochází pod úhlem 45° k rovině odrazného povrchu a ve vodorovné rovině procházející středem tohoto povrchu. Náraz musí směřovat na stranu s odrazným povrchem.
 6.1.3.2.2.6.2 Vnější zrcátka
 —
 Zkouška 1: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3 nebo 6.1.3.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně s odrazným povrchem.
 —
 Zkouška 2: Bod nárazu je bod definovaný v bodě 6.1.3.2.2.3 nebo 6.1.3.2.2.4. Při nárazu musí kladivo zasáhnout zrcátko na straně protilehlé odraznému povrchu.
 Jsou-li zpětná zrcátka třídy II nebo III připevněna k témuž držáku jako zpětná zrcátka třídy IV, provedou


text:
se výše uvedené zkoušky na dolním zrcátku. Technická zkušebna odpovědná za zkoušky však může opakovat jednu nebo obě tyto zkoušky na horním zrcátku, pokud je zrcátko níže než 2 m nad vozovkou.
 6.1.3.2.3 Zkouška ohybem ochranného pouzdra upevněného na stopce (třída VII)
 6.1.3.2.3.1 Popis zkoušky
 Ochranné pouzdro se vodorovně uloží do zkušebního zařízení tak, aby nastavitelné části upevnění mohly být bezpečně upnuty. Konec ochranného pouzdra, který je ve směru největšího rozměru pouzdra nejblíže k bodu upevnění na nastavitelnou část, se znehybní pevnou zarážkou šířky 15 mm překrývající celou šířku pouzdra.
 Na druhý konec pouzdra se umístí stejná zarážka tak, aby se na ni mohlo působit stanoveným zkušebním zatížením (obrázek 2).
 Konec pouzdra protilehlý konci, na který se působí silou, se může upnout a nemusí se udržovat v poloze vyznačené na obrázku 2.
 Obrázek 2
 Příklad zkušebního zařízení pro zkoušku zpětného zrcátka ohybem
 6.1.3.2.3.2 Zkušební zatížení 25 kg působí po dobu jedné minuty.
 6.1.3.3 Výsledky zkoušek
 Při zkouškách podle bodu 6.1.3.2 musí kyvadlo po nárazu pokračovat v pohybu tak, aby průmět polohy zaujímané ramenem na spouštěcí rovinu svíral se svislicí úhel nejméně 20°. Přesnost měření úhlu musí být v rozmezí ± 1°.
 6.1.3.3.1.1 Tento požadavek se nevztahuje na zrcátka přilepená na čelní sklo, na která se po zkoušce vztahuje požadavek stanovený v bodě 6.1.3.3.2.
 6.1.3.3.1.2 U všech zpětných zrcátek třídy II a třídy IV a u zpětných zrcátek třídy III, která jsou připevněna k témuž držáku jako zrcátka třídy IV, se požadovaný úhel zpětného kyvu kyvadla vzhledem k svislici snižuje ze 20° na 10°.
 6.1.3.3.2 Jestliže se u zrcátek přilepených na čelní sklo při zkouškách podle bodu 6.1.3.2 ulomí držák zrcátka, nesmí zbývající část přečnívat od základny více než o 10 mm a konfigurace zbytku po zkoušce musí vyhovovat podmínkám stanoveným v bodě 6.1.1.3.
 Při zkouškách podle bodu 6.1.3.2 se odrazný povrch zrcátka nesmí rozbít. Rozbití odrazného povrchu je však přípustné, je-li splněna některá z těchto podmínek:
 6.1.3.3.3.1 úlomky skla nadále lnou k zadní části ochranného pouzdra nebo k povrchu pevně spojenému s ochranným pouzdrem; částečné oddělení skla je přípustné, pokud jeho rozměr na obou stranách praskliny není větší než 2,5 mm. Je přípustné, aby se v místě nárazu od povrchu skla oddělily drobné střepiny;
 6.1.3.3.3.2 odrazný povrch je zhotoven z bezpečnostního skla.
 6.2 ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED JINÁ NEŽ ZRCÁTKA
 6.2.1 OBECNÉ POŽADAVKY
 6.2.1.1 V případě potřeby musí být zařízení pro nepřímý výhled seřiditelné uživatelem bez použití nářadí.
 6.2.1.2 Jestliže zařízení pro nepřímý výhled může zachytit celkové předepsané pole výhledu pouze snímáním pole výhledu, nesmí celkový proces snímání, zobrazení a uvedení do výchozí polohy trvat déle než dvě sekundy.
 6.2.2 ZAŘÍZENÍ KAMERA-MONITOR PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 6.2.2.1 Obecné požadavky
 6.2.2.1.1 Je-li zařízení kamera-monitor pro nepřímý výhled namontováno na rovinném povrchu, musí mít všechny jeho části, kterých se může za statického stavu dotknout koule o průměru 165 mm u monitoru nebo o průměru 100 mm u kamery, poloměr křivosti „c“ nejméně 2,5 mm bez ohledu na polohu seřízení zařízení.
 6.2.2.1.2 Ustanovení o poloměru podle bodu 6.2.2.1.1 se nevztahují na okraje upevňovacích otvorů


text:
nebo vybrání, jejichž průměr nebo nejdelší úhlopříčka je menší než 12 mm, jestliže jsou zaobleny.
 6.2.2.1.3 U částí kamery a monitoru, které jsou zhotoveny z materiálu o tvrdosti menší než 60 podle Shoreho stupnice A a které jsou namontovány na tuhé podpěře, se požadavky bodu 6.2.2.1.1 vztahují jen na podpěru.
 6.2.2.2 Funkční požadavky
 6.2.2.2.1 Kamera musí být schopna dobře fungovat za podmínek slabého slunečního světla. Musí poskytovat kontrast jasu nejméně 1:3 za podmínek slabého slunečního světla v oblasti vně části obrazu, kde je zobrazen světelný zdroj (podmínky podle EN 12368:8.4). Světelný zdroj musí ozářit kameru 40 000 luxy. Úhel mezi kolmicí k rovině snímače a přímkou spojující střed snímače a světelný zdroj musí být 10°.
 6.2.2.2.2 Monitor musí poskytovat minimální kontrast při různých světelných podmínkách podle ustanovení normy ISO 15008:2003.
 6.2.2.2.3 Průměrný jas monitoru musí být možné ručně nebo automaticky seřizovat podle okolních podmínek.
 6.2.2.2.4 Měření kontrastu jasu se provádí podle normy ISO 15008:2003.
 6.2.3 OSTATNÍ ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 Musí být prokázáno, že zařízení vyhovují následujícím požadavkům:
 6.2.3.1 zařízení musí vnímat viditelnou část spektra a musí tento obraz vždy poskytovat ve viditelné části spektra bez potřeby interpretace;
 6.2.3.2 funkčnost systému musí být zaručena za podmínek používání, za kterých je systém uveden do provozu. V závislosti na použité technologii získávání obrazů a jejich prezentace se bod 6.2.2.2 použije zcela nebo částečně. V ostatních případech je možno za tím účelem prokázat pomocí citlivosti systému obdobného bodu 6.2.2.2, že citlivost zařízení je zajištěna funkcí přinejmenším srovnatelnou s požadovanou, a prokázat, že je zaručena funkčnost přinejmenším rovnocenná funkčnosti zařízení pro nepřímý výhled se zrcátky nebo zařízení kamera-monitor.
 7. ZMĚNA TYPU ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 Každá změna typu zařízení pro nepřímý výhled, včetně jeho spojení s karoserií, se musí oznámit správnímu orgánu, který tento typ zařízení pro nepřímý výhled schválil. Tento orgán potom může buď:
 7.1.1 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že zařízení pro nepřímý výhled v každém případě stále splňuje požadavky, nebo
 7.1.2 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek nový zkušební protokol.
 7.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením jednotlivých úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to postupem stanoveným v bodě 5.3.
 7.3 Rozšíření schválení se oznámí všem smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to postupem stanoveným v bodě 5.3.
 7.4 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí pořadové číslo každému formuláři sdělení vypracovanému pro takové rozšíření.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1 Postup pro zajištění shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 (E/EHK/324-E/EHK/TRANS/505/Rev.2) dohody.
 8.2 Každé zařízení pro nepřímý výhled schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodě 6.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1 Schválení udělené typu zařízení pro nepřímý výhled podle tohoto předpisu je možno odejmout, pokud není dodržen požadavek stanovený v bodě 8.1 nebo jestliže typ zařízení pro nepřímý výhled nevyhovuje požadavkům předepsaným v bodě 8.2.
 9.2 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme


text:
schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím kopie formuláře sdělení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „SCHVÁLENÍ ODEJMUTO“.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu zařízení pro nepřímý výhled schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím kopie formuláře schválení opatřené na konci velkými písmeny napsanou, podepsanou a datovanou poznámkou „VÝROBA UKONČENA“.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy správních orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení vydané v jiných zemích.
 II. MONTÁŽ ZAŘÍZENÍ PRO NEPŘÍMÝ VÝHLED
 12. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se použijí tyto definice:
 12.1 „zornými body řidiče“ se rozumí dva body vzdálené od sebe 65 mm a 635 mm svisle nad bodem „R“ sedadla řidiče definovaným v příloze 8. Přímka spojující tyto body je kolmá ke střední podélné svislé rovině vozidla. Střed úsečky spojující oba zorné body leží v podélné svislé rovině, která musí procházet středem určeného místa sezení řidiče podle údajů výrobce vozidla;
 „ambinokulárním viděním“ se rozumí celkové pole výhledu získané složením monokulárních polí výhledu pravého a levého oka (viz obrázek 3 níže);
 Obrázek 3
 „typem vozidla z hlediska nepřímého výhledu“ se rozumí motorová vozidla, která se neliší v těchto základních vlastnostech:
 12.3.1 typ zařízení pro nepřímý výhled;
 12.3.2 vlastnosti karoserie, které omezují pole výhledu;
 12.3.3 souřadnice bodu „R“ (jsou-li použitelné);
 12.3.4 předepsané umístění a značky schválení typu povinných a (jsou-li namontována) nepovinných zařízení pro nepřímý výhled;
 12.4 „vozidly kategorií L2, L5, M1, M2, M3, N1, N2 a N3“ se rozumí vozidla v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2);
 12.5 „bezkapotovou kabinou“ se rozumí uspořádání, kdy je více než polovina délky motoru za nejpřednějším bodem základny čelního skla a hlavice volantu je v přední čtvrtině délky vozidla.
 13. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 13.1 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska montáže zařízení pro nepřímý výhled předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 13.2 Vzor informačního dokumentu je uveden v příloze 2.
 13.3 Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek.
 13.4 Před udělením schválení typu ověří příslušný orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
 14. SCHVÁLENÍ
 14.1 Pokud typ vozidla předaný ke schválení podle bodu 13 splňuje požadavky bodu 15 tohoto předpisu, udělí se schválení.
 14.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (v současné době 02) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější nebo technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu vozidla.
 14.3 Oznámení o


text:
udělení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odejmutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 4 tohoto předpisu.
 15. POŽADAVKY
 15.1 OBECNĚ
 15.1.1 Povinná a nepovinná zařízení pro nepřímý výhled uvedená v tabulce v bodě 15.2.1.1.1 a namontovaná na vozidlo musí být typu schváleného podle tohoto předpisu.
 15.1.2 Zrcátka a jiná zařízení pro nepřímý výhled musí být namontována takovým způsobem, aby zrcátko nebo jiné zařízení významně svým pohybem neměnilo změřené pole výhledu nebo aby se nechvělo takovou měrou, že by mohlo být příčinou nesprávné interpretace obrazu vnímaného řidičem.
 15.1.3 Podmínky uvedené v bodě 15.1.2 musí být dodrženy při pohybu vozidla rychlostí do 80 % jeho maximální konstrukční rychlosti, avšak nejvýše 150 km/h.
 15.1.4 Níže definovaná pole výhledu se získají při ambinokulárním vidění, přičemž oči jsou v poloze „zorných bodů řidiče“ definovaných v bodě 12.1. Pole výhledu se stanoví u vozidla v provozním stavu podle definice v dokumentu TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, příloha 7, bod 2.5.4, u vozidel kategorií M1 a N1 plus jeden cestující na předním sedadle (75 kg). Pole výhledu se stanoví průhledem oken, jejichž celkový součinitel průchodu světla odpovídá příloze 21 předpisu č. 43.
 15.2 ZRCÁTKA
 15.2.1 Počet
 15.2.1.1 Minimální počet povinných zrcátek
 15.2.1.1.1 Pole výhledu stanovená v bodě 15.2.4 musí být zajištěna minimálním počtem povinných zrcátek podle následující tabulky. Jestliže určité zrcátko není požadováno jako povinné, nejsou požadovány ani jiné systémy nepřímého výhledu.
 Kategorie vozidla
 Vnitřní zrcátko
 Vnější zrcátka
 Vnitřní zrcátko
 třídy I
 Hlavní zrcátko (velké)
 třídy II
 Hlavní zrcátko (malé)
 třídy III
 Širokoúhlé zrcátko
 třídy IV
 Blízkopohledové zrcátko
 třídy V
 Přední zrcátko
 třídy VI
 M1
 Povinné
 není-li vozidlo vybaveno čímkoli jiným než materiálem bezpečnostního zasklení v poli výhledu předepsaném v bodě 15.2.4.1
 Nepovinné
 pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu
 Nepovinné
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně mohou být namontována zrcátka třídy II
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)
 Nepovinné
 (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 M2
 Nepovinné
 (žádné požadavky na pole výhledu)
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Není dovoleno
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)
 Nepovinné
 (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 M3
 Nepovinné
 (žádné požadavky na pole výhledu)
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Není dovoleno
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)
 Nepovinné
 (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 N1
 Povinné
 není-li vozidlo vybaveno čímkoli jiným než materiálem bezpečnostního zasklení v poli výhledu předepsaném v bodě 15.2.4.1
 Nepovinné
 pokud zrcátko nezajišťuje výhled směrem dozadu
 Nepovinné
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce; alternativně


text:
mohou být namontována zrcátka třídy II
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a/nebo jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)
 Nepovinné
 (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 N2 ≤ 7,5 t
 Nepovinné
 (žádné požadavky na pole výhledu)
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Není dovoleno
 Povinné
 pro obě strany, lze-li namontovat zrcátko třídy V
 Nepovinné
 pro obě strany zároveň, není-li to možné
 Povinné
 (viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)
 jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku); je povolená odchylka +10 cm
 Nepovinné
 jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 N2 > 7,5 t
 Nepovinné
 (žádné požadavky na pole výhledu)
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Není dovoleno
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Povinné
 (viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)
 jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)
 Povinné
 (viz bod 15.2.1.1.2)
 jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 N3
 Nepovinné
 (žádné požadavky na pole výhledu)
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Není dovoleno
 Povinné
 jedno na straně řidiče a jedno na straně spolujezdce
 Povinné
 (viz body 15.2.2.7 a 15.2.4.5.5)
 jedno na straně spolujezdce
 Nepovinné
 jedno na straně řidiče (obě musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku)
 Povinné
 (viz bod 15.2.1.1.2)
 jedno přední zrcátko (musí být namontováno nejméně 2 m nad vozovku)
 15.2.1.1.2 V případě, že pole výhledu předepsané pro přední zrcátko podle bodu 15.2.4.6 a/nebo pro blízkopohledové zrcátko podle bodu 15.2.4.5 může být dosaženo jiným zařízením pro nepřímý výhled schváleným podle bodu 6.2 a namontovaným podle bodu 15, může být toto zařízení použito místo příslušného zrcátka nebo zrcátek.
 V případě použití zařízení kamera-monitor musí monitor poskytovat výhradně:
 a)
 pole výhledu předepsané podle bodu 15.2.4.5, pokud je nahrazováno blízkopohledové zrcátko;
 b)
 pole výhledu předepsané podle bodu 15.2.4.6 při pohybu vozidla dopředu rychlostí do 10 km/h, pokud je nahrazováno přední zrcátko, nebo
 c)
 současně pole výhledu předepsaná podle bodů 15.2.4.5 a 15.2.4.6, pokud je nahrazováno blízkopohledové zrcátko i přední zrcátko. Pokud se vozidlo pohybuje dopředu rychlostí vyšší než 10 km/h nebo couvá, lze monitor využít pro jiné informace za předpokladu, že je trvale zobrazováno pole výhledu podle bodu 15.2.4.5.
 15.2.1.1.3 Zpětná zrcátka požadovaná pro vozidla kategorie L s karoserií
 Kategorie vozidla
 Vnitřní zrcátko
 (třída I)
 Hlavní vnější zrcátko (zrcátka)
 (třídy III a VII)
 Motorová vozidla kategorie L opatřená karoserií, jež zčásti nebo zcela obklopuje řidiče
 1 (4)
 1, je-li vnitřní zrcátko
 2, není-li vnitřní zrcátko
 Je-li namontováno pouze jedno vnější zpětné zrcátko, musí být umístěno na levé straně vozidla v těch zemích, kde je pravostranný provoz, a na pravé straně vozidla v těch zemích, kde je levostranný provoz.
 15.2.1.1.4 Nepovinná zpětná zrcátka pro vozidla kategorie L
 Vnější zpětné zrcátko lze montovat na opačnou stranu vozidla, než na kterou je montováno


text:
povinně podle bodu 15.2.1.1.3. Takové zpětné zrcátko musí splňovat požadavky tohoto předpisu.
 15.2.1.2 Ustanovení tohoto předpisu se nevztahují na kontrolní zrcátka definovaná v bodě 2.1.1.3. Vnější kontrolní zrcátka však musí být namontována nejméně 2 m nad vozovku při zatížení vozidla odpovídajícím jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.
 15.2.2 Umístění
 15.2.2.1 Zrcátka musí být umístěna tak, aby řidič sedící na sedadle v normální jízdní poloze měl jasný výhled na silnici za vozidlem, po straně (stranách) vozidla nebo před vozidlem.
 15.2.2.2 Vnější zrcátka musí být viditelná bočními okny nebo částí čelního skla stíranou stíračem. Z konstrukčních důvodů se však toto ustanovení (tj. ustanovení pro stíranou část čelního okna) nevztahuje na:
 a)
 vnější zrcátka na straně spolujezdce a nepovinná vnější zrcátka na straně řidiče u vozidel kategorií M2 a M3;
 b)
 zrcátka třídy VI.
 15.2.2.3 Pro každé vozidlo v provedení podvozek s kabinou, u kterého se měří pole výhledu, musí být výrobcem uvedena maximální a minimální šířka karoserie a v případě potřeby jsou tyto šířky simulovány maketou čelního panelu. Veškeré konfigurace vozidla a zpětných zrcátek uvažované při zkouškách musí být uvedeny v certifikátu schválení typu vozidla z hlediska montáže zrcátek (viz příloha 4).
 15.2.2.4 Předepsané vnější zrcátko na straně řidiče musí být umístěno tak, aby úhel mezi střední podélnou svislou rovinou vozidla a svislou rovinou procházející středem zrcátka a středem úsečky dlouhé 65 mm, která spojuje oba zorné body řidiče, nebyl větší než 55°.
 15.2.2.5 Zrcátka nesmí přečnívat přes vnější obrys karoserie vozidla podstatně více, než je nezbytné ke splnění požadavků na pole výhledu stanovených v bodě 15.2.4.
 15.2.2.6 Je-li spodní okraj vnějšího zrcátka při zatížení vozidla odpovídajícím maximální technicky přípustné hmotnosti níže než 2 m nad vozovkou, nesmí toto zrcátko přečnívat přes celkovou šířku vozidla měřenou bez zrcátek více než 250 mm.
 15.2.2.7 Zrcátka třídy V a třídy VI musí být na vozidlech namontována tak, aby bez ohledu na jejich polohu po seřízení žádná část těchto zrcátek nebo jejich držáků nebyla níže než 2 m nad vozovkou, když zatížení vozidla odpovídá jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.
 Tato zrcátka však nesmí být namontována na vozidlech, u nichž je výška kabiny taková, že tento požadavek nemůže být splněn. V takovém případě není vyžadováno jiné zařízení pro nepřímý výhled.
 15.2.2.8 Za podmínek stanovených v bodech 15.2.2.5, 15.2.2.6 a 15.2.2.7 mohou zrcátka přečnívat přes maximální přípustnou šířku vozidla.
 15.2.2.9 Všechna zrcátka třídy VII musí být namontována takovým způsobem, aby zůstávala ve stabilní poloze při normálních podmínkách jízdy vozidla.
 15.2.3 Seřizování
 15.2.3.1 Řidič musí mít možnost seřizovat vnitřní zrcátko ze své jízdní polohy.
 15.2.3.2 Vnější zrcátko umístěné na straně řidiče musí být možno seřizovat zevnitř vozidla při zavřených dveřích, okno však může být otevřené. Poloha zrcátka se však může aretovat zvenčí.
 15.2.3.3 Požadavky bodu 15.2.3.2 se nevztahují na vnější zrcátka, která po vychýlení nárazem mohou být bez seřizování vrácena do původní polohy.
 15.2.4 Pole výhledu
 15.2.4.1 Vnitřní zpětné zrcátko (třída I)
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 20 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která má střed ve střední podélné svislé rovině vozidla a


text:
sahá od místa vzdáleného 60 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 4).
 Obrázek 4
 Pole výhledu zrcátek třídy I
 15.2.4.2 Hlavní vnější zpětná zrcátka třídy II
 15.2.4.2.1 Vnější zpětné zrcátko na straně řidiče
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče k obzoru.
 Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 5).
 15.2.4.2.2 Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdce
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 5 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena na straně spolujezdce rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá od místa vzdáleného 30 m za zornými body řidiče k obzoru.
 Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 5).
 Obrázek 5
 Pole výhledu zrcátek třídy II
 15.2.4.3 Hlavní vnější zpětná zrcátka třídy III
 15.2.4.3.1 Vnější zpětné zrcátko na straně řidiče
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 6).
 Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče.
 15.2.4.3.2 Vnější zpětné zrcátko na straně spolujezdce
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 4 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá od místa vzdáleného 20 m za zornými body řidiče k obzoru (viz obrázek 6).
 Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 1 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 4 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče.
 Obrázek 6
 Pole výhledu zrcátek třídy III
 15.2.4.4 „Širokoúhlé“ vnější zrcátko (třída IV)
 15.2.4.4.1 „Širokoúhlé“ vnější zrcátko na straně řidiče
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 15 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a která


text:
sahá přinejmenším od vzdálenosti 10 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče.
 Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 4,5 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 1,5 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 7).
 15.2.4.4.2 „Širokoúhlé“ vnější zrcátko na straně spolujezdce
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším 15 m širokou rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla na straně spolujezdce a která sahá přinejmenším od vzdálenosti 10 m do vzdálenosti 25 m za zornými body řidiče.
 Kromě toho musí řidič vidět pás vozovky o šíři 4,5 m, který je ohraničen rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla a procházející krajním bodem vozidla a který začíná 1,5 m za svislou rovinou procházející zornými body řidiče (viz obrázek 7).
 Obrázek 7
 Pole výhledu širokoúhlých zrcátek třídy IV
 15.2.4.5 „Blízkopohledové“ vnější zrcátko (třída V)
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl rovinnou a vodorovnou část vozovky podél boku vozidla ohraničenou následujícími svislými rovinami (viz obrázky 8a a 8b):
 15.2.4.5.1 rovinou rovnoběžnou se střední svislou podélnou rovinou vozidla, která prochází krajním bodem kabiny vozidla na straně spolujezdce;
 15.2.4.5.2 v příčném směru rovinou rovnoběžnou s rovinou podle bodu 15.2.4.5.1 a vzdálenou od ní 2 m;
 15.2.4.5.3 vzadu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1,75 m za touto rovinou;
 15.2.4.5.4 vpředu rovinou rovnoběžnou se svislou rovinou procházející zornými body řidiče a ležící 1 m před touto rovinou. Je-li svislá příčná rovina procházející přední hranou nárazníku vozidla méně než 1 m před svislou rovinou procházející zornými body řidiče, omezí se pole výhledu touto rovinou.
 Montáž blízkopohledového zrcátka třídy V není povinná v případě, že pole výhledu znázorněné na obrázcích 8a a 8b může být zprostředkováno kombinací polí výhledu širokoúhlého zrcátka třídy IV a předního zrcátka třídy VI.
 Obrázky 8a a 8b
 Pole výhledu blízkopohledových zrcátek třídy V
 15.2.4.6 Přední zrcátko (třída VI)
 Pole výhledu musí být takové, aby řidič viděl přinejmenším rovinnou a vodorovnou část vozovky, která je ohraničena
 a)
 příčnou svislou rovinou procházející krajním bodem přední části vozidla;
 b)
 příčnou svislou rovinou ve vzdálenosti 2 000 mm před rovinou definovanou v písmeni a);
 c)
 podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla procházející krajním bodem vozidla na straně řidiče a
 d)
 podélnou svislou rovinou rovnoběžnou se střední podélnou svislou rovinou vozidla ve vzdálenosti 2 000 mm vně od krajního bodu vozidla na opačné straně, než je strana řidiče.
 Přední část tohoto pole výhledu na opačné straně, než je strana řidiče, může být zaoblena poloměrem 2 000 mm (viz obrázek 9).
 Pro definované pole výhledu viz rovněž bod 15.2.4.9.2.
 Ustanovení pro přední zrcátka jsou povinná pro bezkapotové kabiny vozidel kategorií N2 > 7,5 t a N3 (podle definice v bodě 12.5).
 Jestliže vozidla těchto kategorií nemohou splnit požadavky užitím předního zrcátka a/nebo zařízením kamera/monitor, musí být použit systém pro