text:
směřuje k předku vozidla. Svislá šipka, která vychází z vodorovné úsečky a směřuje dolů, ukazuje, že povolená montážní výška tohoto zařízení je nejvýše 750 mm od povrchu vozovky.
 Číslo uvedené v blízkosti symbolu „4D“ udává, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 6 ve znění série změn 01.
 Směry, do kterých ukazují šipky značky schválení typu podle kategorie zařízení, jsou uvedeny zde:
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkové symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice čísla schválení typu leží na stejné straně písmene „E“ a směřují stejným směrem. U čísla schválení je třeba se vyhnout používání římských číslic, aby se předešlo možnosti záměny s jinými symboly.
 Obrázek 2
 Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen, jestliže jsou dvě nebo více svítilen součástí jedné soustavy
 Svislé a vodorovné čáry vyznačují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Čáry nejsou součástí značky schválení typu.
 VZOR A
 VZOR B
 VZOR C
 Poznámka: Výše uvedené tři příklady značek schválení typu (vzory A, B a C) představují tři možné varianty značení světelného zařízení v případě, že dvě nebo více svítilen jsou součástí jedné soustavy skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen.
 Tyto značky udávají, že zařízení bylo schváleno v Nizozemsku (E4) pod schvalovacím číslem 3333 a že sestává z/ze:
 zadní směrové svítilny s proměnnou svítivostí (kategorie 2b) schválené podle série změn 01 předpisu č. 6;
 červené zadní obrysové svítilny s proměnnou svítivostí (R2) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7;
 zadní mlhové svítilny s proměnnou svítivostí (F2) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění;
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění;
 brzdové svítilny s proměnnou svítivostí (S2) schválené podle série změn 01 předpisu č. 7.
 Poznámka: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení typu, která zahrnuje:
 přední obrysovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 7;
 světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 kandelami schválený podle série změn 02 předpisu č. 20;
 přední mlhovou svítilnu schválenou podle série změn 01 předpisu č. 19;
 přední směrovou svítilnu kategorie 1a schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6.
 Obrázek 3
 Svítilna sloučená se světlometem
 Tento příklad se vztahuje na označení rozptylového skla určeného k užití na různých druzích světlometů, kterými jsou:
 zaprvé
 :
 světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem s maximální svítivostí mezi 86 250 a 101 250 kandelami schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 8 ve znění série změn 04; Světlomet je sloučen s přední směrovou svítilnou schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6;
 nebo
 :
 světlomet s potkávacím světlem pro pravostranný i levostranný provoz a dálkovým světlem schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky předpisu č. 1 ve znění série změn 01, který je sloučen s přední směrovou svítilnou schválenou podle série změn 01 předpisu č. 6;
 nebo také
 :
 kterýkoli výše uvedený světlomet schválený jako jednotlivá svítilna.


text:
Pouzdro světlometu musí být označeno pouze platným číslem schválení typu, jako například:
 Obrázek 4
 Značení samostatných svítilen
 Výše uvedený příklad odpovídá označení rozptylového skla určeného k užití na různých typech svítilen. Tato značka schválení typu udává, že zařízení bylo schváleno ve Španělsku (E9) pod číslem schválení typu 1432 a že sestává z/ze:
 zadní mlhové svítilny (F) schválené podle předpisu č. 38 v původním znění;
 zadní směrové svítilny kategorie 2a schválené podle série změn 01 předpisu č. 6;
 zpětného světlometu (AR) schváleného podle předpisu č. 23 v původním znění;
 červené zadní obrysové svítilny (R) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7;
 brzdové svítilny s jednou úrovní svítivosti (S1) schválené podle série změn 02 předpisu č. 7.
 Moduly zdroje světla
 Modul zdroje světla opatřený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod číslem schválení typu 17325.
 PŘÍLOHA 4
 FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ
 1. Metody měření
 1.1 Při fotometrických měřeních se musí vhodným maskováním zabránit rozptýleným odrazům.
 Aby byly výsledky nezpochybnitelné, musí se měřit tak, aby byly splněny následující požadavky:
 1.2.1 vzdálenost musí být při měření taková, aby platilo pravidlo nepřímé úměrnosti vůči druhé mocnině vzdálenosti;
 1.2.2 měřicí zařízení musí být takové, aby úhlový otvor měřiče pozorovaný ze vztažného středu světla byl v rozsahu od 10' do 1°;
 1.2.3 požadavek na svítivost v daném směru pozorování se považuje za splněný, je-li tento požadavek dosažen ve směru, který se neodchyluje o více než o jednu čtvrtinu stupně od směru pozorování.
 1.3 V případě, kdy může být zařízení namontováno na vozidlo ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí se fotometrická měření zopakovat pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažných os podle údaje výrobce.
 2. Tabulka standardního prostorového rozložení světla pro směrové svítilny kategorií 1, 1a, 1b, 2a a 2b
 Pro směrové svítilny kategorie 6
 Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je vodorovný, rovnoběžný se střední podélnou rovinou vozidla a orientovaný v požadovaném směru viditelnosti). Prochází vztažným středem. V tabulce jsou pro různé směry měření uvedeny hodnoty minimální svítivosti jako procentuální část minima svítivosti požadované v tabulce v bodě 6.1:
 2.1.1 ve směru H = 0° a V = 0° pro kategorie 1, 1a, 1b, 2a, 2b a v případě kategorie 5 uvnitř úhlu ve směru A, jak je uvedeno v příloze 1;
 2.1.2 ve směru H = 5° a V = 0° pro kategorii 6;
 2.1.3 u zařízení určených k montáži ve výšce nejvýše 750 mm nad povrchem vozovky se však fotometrická svítivost ověřuje pouze do úhlu 5° pod horizontálou.
 2.2 Uvnitř pole rozložení světla podle bodu 2, schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, tj. aby svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahovala alespoň minimální procentuální hodnoty uvedené na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr.
 3. Fotometrická měření svítilen
 Fotometrické vlastnosti se ověřují:
 3.1 u nevýměnných zdrojů světla (žárovky a jiné zdroje):
 se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s příslušným pododstavcem bodu 7.1 tohoto předpisu.
 3.2 U

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
výměnných žárovek:
 při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Korekční faktor je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při užitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než ±5 %. Alternativně lze použít postupně v každé jednotlivé poloze standardní žárovku svítící vztažným světelným tokem, přičemž jednotlivá měření z každé polohy se sčítají.
 3.3 U všech směrových svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu v přerušovaném režimu svícení (f = 1,5 Hz, činitel využití = 50 %) splňovat požadavky na minimální i maximální svítivost. Rozložení svítivosti po jedné minutě svícení lze spočítat za použití poměru hodnot svítivosti naměřených v HV po jedné minutě a po třiceti minutách výše uvedeného provozu.
 PŘÍLOHA 5
 BARVA ORANŽOVÝCH SVĚTEL: CHROMATICKÉ SOUŘADNICE
 Kolorimetrické vlastnosti se ověřují zkušebním postupem popsaným v bodě 7 tohoto předpisu.
 U svítilen vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovky a jiné zdroje) by se však kolorimetrické vlastnosti měly ověřovat podle příslušného pododstavce bodu 7.1 tohoto předpisu se zdroji světla namontovanými ve svítilně.
 PŘÍLOHA 6
 Minimální požadavky na kontrolní postupy shodnosti výroby
 1. OBECNÁ USTANOVENÍ
 1.1 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu.
 Shodnost sériově vyráběných svítilen není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud se při zkoušce fotometrických vlastností jakékoli namátkově vybrané svítilny podle bodu 7 tohoto předpisu:
 1.2.1 žádná naměřená hodnota neodchýlí nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.
 1.2.2 Pokud v případě směrové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, testy na směrových svítilnách se opakují s použitím jiné standardní žárovky.
 1.3 Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 U každého typu směrové svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle ustanovení tohoto předpisu.
 Pokud jakýkoliv vzorek vykazuje pro příslušný typ zkoušky neshodu, vyberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1 Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.
 2.2 Použité zkušební metody
 2.2.1 Zkoušky se v zásadě provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2 Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky shodnosti použít rovnocenné metody. Výrobce odpovídá za prokázání, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise.
 2.2.3 Použití bodů 2.2.1 a 2.2.2 vyžaduje pravidelnou kalibraci zkušebního zařízení a jeho korelaci s měřeními, která provádí příslušný orgán.
 2.2.4 Ve všech případech jsou referenčními metodami metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely úředního ověřování a výběru vzorků.
 2.3 Povaha výběru vzorků
 Vzorky směrových svítilen se vybírají namátkou z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor směrových svítilen téhož typu, vymezeného podle


text:
výrobních metod výrobce.
 Hodnocení se obecně provádí pro sériovou výrobu jednotlivých výrobních závodů. Výrobce však může pro tentýž typ spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňuje stejný systém jakosti a řízení jakosti.
 2.4 Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti
 U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 4 a požadovaných chromatických souřadnic.
 2.5 Kritéria přípustnosti
 Výrobce je odpovědný za statistický rozbor výsledků zkoušek a v součinnosti s příslušným orgánem za definici kritérií přijatelnosti svých výrobků tak, aby byly splněny specifikace pro ověřování shodnosti výrobků stanovené v bodě 10.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.
 PŘÍLOHA 7
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA VÝBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNÁ USTANOVENÍ
 1.1 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci případných požadavků tohoto předpisu.
 Shodnost sériově vyráběných svítilen není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud se při zkoušce fotometrických vlastností jakékoli namátkově vybrané svítilny podle bodu 7 tohoto předpisu:
 1.2.1 žádná naměřená hodnota neodchýlí nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných tímto předpisem.
 1.2.2 Pokud v případě směrové svítilny vybavené výměnným zdrojem světla výsledky výše popsané zkoušky neodpovídají požadavkům, testy na směrových svítilnách se opakují s použitím jiné standardní žárovky.
 1.2.3 Směrové svítilny se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 1.3 Chromatické souřadnice musí být při zkoušce dodrženy za podmínek podle bodu 7 tohoto předpisu.
 2. PRVNÍ VÝBĚR VZORKŮ
 Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři směrové svítilny. První vzorek dvou svítilen se označí písmenem A, druhý vzorek dvou svítilen se označí písmenem B.
 2.1 Shodnost není zpochybněna
 Shodnost sériově vyráběných směrových svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u směrových svítilen v nepříznivých směrech činí:
 2.1.1.1 vzorek A
 A1:
 jedna směrová svítilna
 0 %
 druhá směrová svítilna nejvýše
 20 %
 A2:
 obě směrové svítilny více než
 0 %
 ale nikoli více než
 20 %
 přejít ke vzorku B
 2.1.1.2 vzorek B
 B1:
 obě směrové svítilny
 0 %
 2.1.2 nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.2 Shodnost je zpochybněna
 Po provedení postupu výběru vzorku podle diagramu 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných směrových svítilen zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot směrových svítilen následující:
 2.2.1.1 vzorek A
 A3:
 jedna směrová svítilna nejvýše
 20 %
 druhá směrová svítilna více než
 20 %
 ale nikoli více než
 30 %
 2.2.1.2 vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jedna směrová svítilna více než
 0 %
 ale nikoli více než
 20 %
 druhá směrová svítilna nejvýše
 20 %
 B3:
 v případě A2
 jedna směrová svítilna
 0 %
 druhá směrová svítilna více než
 20 %
 ale nikoli více než
 30 %
 2.2.2 nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky bodu 1.2.2.
 2.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna


text:
a použije se bod 11, pokud jsou po výběru vzorků podle diagramu 1 této přílohy odchylky naměřených hodnot u směrových svítilen následující:
 2.3.1 vzorek A
 A4:
 jedna směrová svítilna nejvýše
 20 %
 druhá směrová svítilna více než
 30 %
 A5:
 obě směrové svítilny více než
 20 %
 2.3.2 vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jedna směrová svítilna více než
 0 %
 ale nikoli více než
 20 %
 druhá směrová svítilna více než
 20 %
 B5:
 v případě A2
 obě směrové svítilny více než
 20 %
 B6:
 v případě A2
 jedna směrová svítilna
 0 %
 druhá směrová svítilna více než
 30 %
 2.3.3 nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3. OPAKOVANÝ VÝBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný výběr vzorků. Třetí vzorek C dvou směrových svítilen a čtvrtý vzorek D dvou směrových svítilen, které jsou vybrány ze zásob svítilen vyrobených po opravném opatření, je nutné vybrat do dvou měsíců od oznámení.
 3.1 Shodnost není zpochybněna
 Shodnost hromadně vyráběných směrových svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u směrových svítilen činí:
 3.1.1.1 vzorek C
 C1:
 jedna směrová svítilna
 0 %
 druhá směrová svítilna nejvýše
 20 %
 C2:
 obě směrové svítilny více než
 0 %
 ale nikoli více než
 20 %
 přejít ke vzorku D
 3.1.1.2 vzorek D
 D1:
 v případě C2
 obě směrové svítilny
 0 %
 3.1.2 nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.2 Shodnost je zpochybněna
 Po provedení postupu výběru vzorku podle diagramu 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných směrových svítilen zpochybněna a výrobce je požádán, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (opravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot směrových svítilen následující:
 3.2.1.1 vzorek D
 D2:
 v případě C2
 jedna směrová svítilna více než
 0 %
 ale nikoli více než
 20 %
 druhá směrová svítilna nejvýše
 20 %
 3.2.1.2 nebo pokud nejsou u vzorku C splněny podmínky bodu 1.2.2.
 3.3 Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, pokud jsou po výběru vzorků podle diagramu 1 této přílohy odchylky naměřených hodnot u směrových svítilen následující:
 3.3.1 vzorek C
 C3:
 jedna směrová svítilna nejvýše
 20 %
 druhá směrová svítilna více než
 20 %
 C4:
 obě směrové svítilny více než
 20 %
 3.3.2 vzorek D
 D3:
 v případě C2
 jedna směrová svítilna 0 % nebo více než
 0 %
 druhá směrová svítilna více než
 20 %
 3.3.3 nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky bodu 1.2.2.
 Obrázek 1


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22004D0039
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 39/2004 ze dne 23. dubna 2004, kterým se mění příloha XI (telekomunikační služby) k Dohodě o EHP – rozhodnutí Komise 2003/548/ES (minimální skladba pronajatých linek)
 Úřední věstník L 277 , 26/08/2004 S. 0008 - 0008
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 39/2004ze dne 23. dubna 2004,kterým se mění příloha XI (Telekomunikační služby) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha XI Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 11/2004 ze dne 6. února 2004 [1].(2) Rozhodnutí Komise 2003/548/ES ze dne 24. července 2003 o minimálním souboru pronajatých okruhů s harmonizovanými vlastnostmi a o souvisejících normách podle článku 18 směrnice o univerzální službě [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XI Dohody se za bod 5cm (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES) vkládá nový bod, který zní:"5cn. 32003 D 0548: Rozhodnutí Komise 2003/548/ES ze dne 24. července 2003 o minimálním souboru pronajatých okruhů s harmonizovanými vlastnostmi a o souvisejících normách podle článku 18 směrnice o univerzální službě (Úř. věst. L 186, 25.7.2003, s. 43)."Článek 2Znění rozhodnutí 2003/548/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. dubna 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníkuEvropských společenství.V Bruselu dne 23. dubna 2004.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 116, 22.4.2004, s. 60.[2] Úř. věst. L 186, 25.7.2003, s. 43.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000A1109(01)
 Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé
 Úřední věstník L 283 , 09/11/2000 S. 0018 - 0026 Úřední věstník L 283 , 09/11/2000 S. 0019 - 0025 zvláštní vydání v českém jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v českém jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání v estonském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v estonském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání v maďarském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v maďarském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání v litevském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v litevském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání v lotyšském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v lotyšském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání v maltském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v maltském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání v polském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání v polském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání ve slovenském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání ve slovenském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160 zvláštní vydání ve slovinském jazyce Kapitola 11 Svazek 34 S. 215 - 215 zvláštní vydání ve slovinském jazyce Kapitola 11 Svazek 56 S. 154 - 160
 Protokol k Dohodě o partnerství a spolupráci,kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé [1]BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,ŘECKÁ REPUBLIKA,ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,IRSKO,ITALSKÁ REPUBLIKA,LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,RAKOUSKÁ REPUBLIKA,PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,FINSKÁ REPUBLIKA,ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,smluvní strany Smlouvy o založení Evropského společenství, Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,(dále jen "členské státy") aEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ, EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ UHLÍ A OCELI A EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII(dále jen "Společenství")na jedné straně aRUSKÁ FEDERACEna straně druhé,S OHLEDEM NA přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Evropské unii, a tím ke Společenstvím, dne 1. ledna 1995,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Rakouská republika, Finská republika a Švédské království jsou smluvními stranami Dohody o partnerství a spolupráci, kterou se zakládá partnerství mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Ruskou federací na straně druhé, podepsané na Korfu dne 24. června 1994 (dále jen "dohoda"), a stejným způsobem jako ostatní členské státy Společenství přijímají a berou na vědomí znění dohody, společných prohlášení, výměny dopisů a prohlášení Ruské federace, připojených k závěrečnému aktu podepsanému téhož dne.Článek 2Znění dohody, závěrečného aktu a všech dokumentů k němu připojených jsou vypracována v jazyce finském a švédském. Připojují se k tomuto


text: protokolu [2] a mají stejnou platnost jako znění v ostatních jazycích, ve kterých byla sepsána dohoda, závěrečný akt a dokumenty k němu připojené.Článek 3Tento protokol byl sepsán ve dvojím vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském, švédském a ruském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Článek 4Tento protokol schválí strany v souladu se svými postupy.Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí, že postupy uvedené v prvním pododstavci byly dokončeny.+++++ TIFF +++++Hecho en Bruselas, el veintiuno de mayo de mil novecientos noventa y siete.Udfærdiget i Bruxelles den enogtyvende maj nitten hundrede og syvoghalvfems.Geschehen zu Brüssel am einundzwanzigsten Mai neunzehnhundertsiebenundneunzig.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις είκοσι μία Μαΐου χίλια εννιακόσια ενενήντα επτά.Done at Brussels on the twenty-first day of May in the year one thousand nine hundred and ninety-seven.Fait à Bruxelles, le vingt et un mai mil neuf cent quatre-vingt-dix-sept.Fatto a Bruxelles, addì ventuno maggio millenovecentonovantasette.Gedaan te Brussel, de eenentwintigste mei negentienhonderdzevenennegentig.Feito em Bruxelas, em vinte e um de Maio de mil novecentos e noventa e sete.Tehty Brysselissä kahdentenakymmenentenäensimmäisenä päivänä toukokuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäseitsemän.Som skedde i Bryssel den tjugoförsta maj nittonhundranittiosju.Pour le Royaume de BelgiqueVoor het Koninkrijk BelgiëFür das Königreich Belgien+++++ TIFF +++++Cette signature engage également la Communauté française, la Communauté flamande, la Communauté germanophone, la Région wallonne, la Région flamande et la Région de Bruxelles-Capitale.Deze handtekening verbindt eveneens de Vlaamse Gemeenschap, de Franstalige Gemeenschap, de Duitstalige Gemeenschap, het Vlaamse Gewest, het Waalse Gewest en het Brusselse Hoofdstedelijke Gewest.Diese Unterschrift bindet zugleich die Deutschsprachige Gemeinschaft, die Flämische Gemeinschaft, die Französische Gemeinschaft, die Wallonische Region, die Flämische Region und die Region Brüssel-Hauptstadt.På Kongeriget Danmarks vegne+++++ TIFF +++++Für die Bundesrepublik Deutschland+++++ TIFF +++++Για την Ελληνική Δημοκρατία+++++ TIFF +++++Por el Reino de España+++++ TIFF +++++Pour la République française+++++ TIFF +++++Thar ceann na hÉireannFor Ireland+++++ TIFF +++++Per la Repubblica italiana+++++ TIFF +++++Pour le Grand-Duché de Luxembourg+++++ TIFF +++++Voor het Koninkrijk der Nederlanden+++++ TIFF +++++Für die Republik Österreich+++++ TIFF +++++Pela República Portuguesa+++++ TIFF +++++Suomen tasavallan puolestaFör Republiken Finland+++++ TIFF +++++För Republiken Finland+++++ TIFF +++++For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland+++++ TIFF +++++Por las Comunidades EuropeasFor De Europæiske FællesskaberFür die Europäischen GemeinschaftenΓια τις Ευρωπαϊκές ΚοινότητεςFor the European CommunitiesPour les Communautés européennesPer le Comunità europeeVoor de Europese GemeenschappenPelas Comunidades EuropeiasEuroopan yhteisöjen puolestaFör Europeiska gemenskaperna+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Dohoda vypracovaná v jedenácti úředních jazycích Evropské unie (v jazyce španělském, dánském, německém, řeckém, anglickém, francouzském, italském, nizozemském, portugalském, finském, švédském) byla zveřejněna v Úředním věstníku L 283, 09.11.2000, s. 19.Jazyková znění v jazyce českém, estonském, lotyšském, litevském, maďarském, maltském, polském, slovenském a slovinském se zveřejňují v tomto svazku zvláštního vydání z roku 2004.[2] Úř. věst. L 327, 28.11.1997, s. 3.--------------------------------------------------


text:
 25.2.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 67/27
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 138/2018
 ze dne 6. července 2018,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2021/200]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2469 ze dne 20. prosince 2017, kterým se stanoví administrativní a vědecké požadavky na žádosti uvedené v článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 o nových potravinách, (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 ze dne 20. prosince 2017, kterým se zřizuje seznam Unie pro nové potraviny v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 o nových potravinách (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (4)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 124 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se vkládají nové body, které znějí:
 „124a.
 32017 R 2469: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2469 ze dne 20. prosince 2017, kterým se stanoví administrativní a vědecké požadavky na žádosti uvedené v článku 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 o nových potravinách (Úř. věst. L 351, 30.12.2017, s. 64.)
 124b.
 32017 R 2470: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 ze dne 20. prosince 2017, kterým se zřizuje seznam Unie pro nové potraviny v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 o nových potravinách (Úř. věst. L 351, 30.12.2017, s. 72).“
 Článek 2
 Znění prováděcích nařízení (EU) 2017/2469 a (EU) 2017/2470 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 7. července 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 6. července 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 351, 30.12.2017, s. 64.
 (2) Úř. věst. L 351, 30.12.2017, s. 72.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 13.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 9/33
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 138 – Jednotná ustanovení pro schvalování tichých silničních vozidel z hlediska jejich snížené slyšitelnosti [2017/71]
 Datum vstupu v platnost: 5. října 2016
 OBSAH
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Označení
 5.
 Schválení
 6.
 Specifikace
 7.
 Změna a rozšíření schválení typu vozidla
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Definitivní ukončení výroby
 11.
 Přechodná ustanovení
 12.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 PŘÍLOHY
 1
 Sdělení
 Dodatek k formuláři sdělení (dokument s technickými informacemi)
 2
 Uspořádání značky schválení
 3
 Metody a zařízení na měření hluku motorových vozidel
 Dodatek:
 Obrázky a schémata postupu
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na elektrifikovaná vozidla kategorií M a N, která jsou schopna jet v normálním režimu, zpět nebo vpřed s alespoň jedním rychlostním stupněm, bez motoru s vnitřním spalováním v činnosti (1), z hlediska jejich slyšitelnosti.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 2.1
 „schválením vozidla“ se rozumí schválení typu vozidla z hlediska zvuku;
 2.2
 „akustickým varovným systémem vozidla“ (AVAS) se rozumí konstrukční část, která je namontována ve vozidle a jejíž hlavním účelem je splnit požadavky tohoto předpisu, případně soubor takovýchto konstrukčních částí;
 2.3
 „typem vozidla“ se rozumí kategorie motorových vozidel, která se podstatně neliší v těchto ohledech:
 2.3.1
 tvar nebo materiály karoserie vozidla, které ovlivňují hladinu vyvíjeného akustického tlaku.
 2.3.2
 Princip hnacího ústrojí (od baterií po kola). Aniž je dotčeno ustanovení bodu 2.3.2, vozidla, jež se odlišují, pokud jde o celkový převodový poměr, typ baterie nebo vybavení prodlužovačem dojezdu, lze považovat za tentýž typ;
 2.3.3
 případně počet a typ(y) zařízení vydávajícího zvuk (hardware) systému AVAS nainstalovaného ve vozidle;
 2.3.4
 případně umístění systému AVAS ve vozidle.
 2.4
 „změnou frekvence“ se rozumí kolísání frekvence zvuku systému AVAS v závislosti na rychlosti vozidla;
 2.5
 „elektrifikovaným vozidlem“ se rozumí vozidlo s hnacím ústrojím obsahujícím alespoň jeden elektromotor nebo elektromotor-generátor;
 2.5.1 „výhradně elektrickým vozidlem“ (PEV) se rozumí motorové vozidlo s elektromotorem jako jediným prostředkem pohonu;
 2.5.2 „hybridním elektrickým vozidlem“ (HEV) se rozumí vozidlo s hnacím ústrojím obsahujícím jako měniče energie pohonu alespoň jeden elektromotor nebo elektromotor-generátor a alespoň jeden motor s vnitřním spalováním;
 2.5.3 „vozidlem s palivovými články“ (FCV) se rozumí vozidlo, které má jako měniče energie pohonu palivový článek a elektrický stroj;
 2.5.4 „hybridním vozidlem s palivovými články“ (FCHV) se rozumí vozidlo, které má jako systém uchovávání energie pohonu nejméně jeden systém uchovávání paliva a nejméně jeden dobíjecí systém pro uchovávání elektrické energie (REESS);
 2.6
 „hmotností v provozním stavu“ se rozumí hmotnost vozidla s palivovou nádrží (palivovými nádržemi) naplněnou (naplněnými) alespoň na 90 % jejího (jejich) objemu, včetně hmotnosti řidiče (75 kg), paliva a kapalin, vybaveného standardním vybavením podle specifikací výrobce, a jsou-li namontovány, i


text:
včetně hmotnosti karoserie, kabiny, spojovacího zařízení a náhradního kola (náhradních kol) a nářadí;
 2.7
 „funkcí pozastavení“ se rozumí mechanismus, kterým se dočasně zastavuje provoz systému AVAS;
 2.8
 „přední rovinou vozidla“ se rozumí svislá rovina tečná k přednímu okraji vozidla;
 2.9
 „zadní rovinou vozidla“ se rozumí svislá rovina tečná k zadnímu okraji vozidla.
 2.10
 Symboly a zkratky a bod, v němž jsou poprvé použity.
 Tabulka 1
 Symboly a zkratky
 Symbol
 Jednotka
 Bod
 Vysvětlení
 ICE
 —
 6.2
 Motor s vnitřním spalováním
 AA′
 —
 Příloha 3 bod 3
 Přímka kolmá k pojezdu vozidla, která označuje začátek zóny záznamu hladiny akustického tlaku během zkoušky
 BB′
 —
 Příloha 3 bod 3
 Přímka kolmá k pojezdu vozidla, která označuje konec zóny záznamu hladiny akustického tlaku během zkoušky
 PP′
 —
 Příloha 3 bod 3
 Přímka kolmá k pojezdu vozidla, která označuje umístění mikrofonů
 CC′
 —
 Příloha 3 bod 3
 Střednice pojezdu vozidla
 v
 test
 km/h
 Příloha 3 bod 3
 Cílová zkušební rychlost vozidla
 j
 —
 Příloha 3 bod 3
 Index pro jednotlivé zkoušky v klidu nebo za ustálené rychlosti
 Lreverse
 dB(A)
 Příloha 3 bod 3
 Hladina akustického tlaku A vozidla pro zkoušku jízdy vzad
 L
 crs,10
 dB(A)
 Příloha 3 bod 3
 Hladina akustického tlaku A vozidla pro zkoušku ustálené rychlosti při 10 km/h
 L
 crs,20
 dB(A)
 Příloha 3 bod 3
 Hladina akustického tlaku A vozidla pro zkoušku ustálené rychlosti při 20 km/h
 L
 corr
 dB(A)
 Příloha 3 bod 2.3.2
 Korekce hluku pozadí
 L
 test,
 j
 dB(A)
 Příloha 3 bod 2.3.2
 Hladina akustického tlaku A, která je výsledkem zkoušky j-té zkoušky
 L
 testcorr,
 j
 dB(A)
 Příloha 3 bod 2.3.2
 Hladina akustického tlaku A, která je výsledkem j-té zkoušky, korigovaná o hluk pozadí
 L
 bgn
 dB(A)
 Příloha 3 bod 2.3.1
 Hladina akustického tlaku A pozadí
 ΔL
 bgn, p-p
 dB(A)
 Příloha 3 bod 2.3.2
 Rozsah maximální a minimální hodnoty reprezentativní hladiny akustického tlaku A hluku pozadí za stanovenou dobu
 ΔL
 dB(A)
 Příloha 3 bod 2.3.2
 Hladina akustického tlaku A výsledku j-té zkoušky minus hladina akustického tlaku A hluku pozadí (ΔL = L
 test,j – L
 bgn)
 v
 ref
 km/h
 Příloha 3 bod 4
 Referenční rychlost vozidla použitá pro výpočet procentního podílu změny frekvence
 fj, speed
 Hz
 Příloha 3 bod 4
 Jediná frekvenční složka při dané rychlosti vozidla pro každý segment vzorku, např. f1,
 5
 fref
 Hz
 Příloha 3 bod 4
 Jediná frekvenční složka při referenční rychlosti vozidla
 fspeed
 Hz
 Příloha 3 bod 4
 Jediná frekvenční složka při dané rychlosti vozidla, např. f5
 lveh
 m
 Dodatek k příloze 3
 Délka vozidla
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska snížené slyšitelnosti podává výrobce vozidla nebo řádně pověřený zástupce.
 3.2 K žádosti se připojí tyto doklady a uvedou se tyto údaje:
 3.2.1
 popis typu vozidla, pokud jde o položky uvedené v bodě 2.3 výše;
 3.2.2
 popis motoru (motorů), jak je uvedeno v dodatku k příloze 1;
 3.2.3
 případně seznam konstrukčních částí, z nichž se skládá systém AVAS;
 3.2.4
 případně výkres smontovaného systému AVAS s vyznačením jeho umístění ve vozidle.
 3.3 V případě bodu 2.3 vybere vozidlo, které představuje


text:
schvalovaný typ, technická zkušebna provádějící schvalovací zkoušky po dohodě s výrobcem vozidla.
 3.4 Před udělením schválení typu ověří schvalovací orgán existenci vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby.
 4. OZNAČENÍ
 4.1 Na konstrukčních částech (případného) systému AVAS se uvede:
 4.1.1
 obchodní název nebo značka výrobce (výrobců) konstrukčních částí systému AVAS;
 4.1.2
 určené identifikační číslo (čísla).
 4.2 Tato označení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1 Schválení typu se udělí pouze tehdy, jestliže vozidlo splňuje požadavky bodů 6 a 7 níže.
 5.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (v současné době 00, které odpovídají sérii změn 00) označují sérii změn, která zahrnuje poslední významné technické změny provedené v předpisu v době udělení schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit stejné číslo jinému typu vozidla.
 5.3 Oznámení o schválení nebo rozšíření, zamítnutí nebo odejmutí schválení typu nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 5.4 Na každé vozidlo, které je shodné s typem vozidla schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 5.4.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila;
 5.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v bodě 5.4.1.
 5.5 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 5.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení a další symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení v zemi, která schválení podle tohoto předpisu udělila, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu uvedeného v bodě 5.4.1.
 5.6 Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 5.7 Značka schválení se umístí v blízkosti štítku nebo přímo na štítek s údaji o vozidle, kterým vozidlo opatřil výrobce.
 5.8 V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 6. SPECIFIKACE
 6.1 Obecné specifikace
 Pro účely tohoto předpisu musí vozidlo splňovat tyto požadavky:
 6.2 Akustické vlastnosti
 Zvuk vydávaný typem vozidla předaného ke schválení se měří metodami popsanými v příloze 3 tohoto předpisu.
 Rozsah rychlosti pro činnost je od rychlosti vyšší než 0 km/h do 20 km/h včetně.
 Pokud vozidlo nevybavené systémem AVAS splňuje celkové hladiny uvedené v tabulce 2 níže s přípustnou odchylkou + 3 dB(A), specifikace pro třetinooktávová pásma a změnu frekvence se nepoužijí.
 6.2.1 Zkoušky při ustálené rychlosti
 6.2.1.1 Rychlosti zkoušky pro schválení jsou 10 km/h a 20 km/h.
 6.2.1.2 Při zkoušce podle přílohy 3 bodu 3.3.2 vozidlo vydává zvuk
 a)
 který má minimální celkovou hladinu akustického tlaku pro příslušnou zkušební rychlost podle tabulky 2 v bodě 6.2.8;
 b)
 který má alespoň dvě z třetinooktávových pásem podle tabulky 2 v bodě 6.2.8. Alespoň jedno z těchto pásem musí být pod třetinooktávovým pásmem 1 600 Hz nebo v


text:
tomto pásmu;
 c)
 s minimální hladinou akustického tlaku ve zvolených pásmech pro příslušnou zkušební rychlost podle tabulky 2 v bodě 6.2.8 sloupci 3 nebo sloupci 4.
 6.2.1.3 Jestliže poté, co bylo vozidlo zkoušeno podle přílohy 3 bodu 3.3.2, desetkrát po sobě v sérii měření bez záznamu platného měření, protože jeho motor s vnitřním spalováním (ICE) zůstává aktivní nebo se znovu nastartuje a narušuje měření, je vozidlo z této zkoušky vyňato.
 6.2.2 Zkouška jízdy vzad
 6.2.2.1 Při zkoušce podle přílohy 3 bodu 3.3.3 musí vozidlo vydávat zvuk, který má minimální celkovou hladinu akustického tlaku podle tabulky 2 v bodě 6.2.8 sloupci 5.
 6.2.2.2 Jestliže poté, co bylo vozidlo zkoušeno podle přílohy 3 bodu 3.3.3, desetkrát po sobě v sérii měření bez záznamu platného měření, protože jeho motor s vnitřním spalováním zůstává aktivní nebo se znovu nastartuje a narušuje měření, je vozidlo z této zkoušky vyňato.
 6.2.3 Účelem změny frekvence je označovat zrychlení a zpomalení
 6.2.3.1 Smyslem změny frekvence je akusticky informovat účastníky silničního provozu o změně rychlosti vozidla.
 6.2.3.2 Při zkoušce podle podmínek přílohy 3 bodu 4 se alespoň jeden tón v rámci frekvenčního rozsahu uvedeného v bodě 6.2.8 vydávaný vozidlem musí měnit úměrně k rychlosti v rámci každého převodového poměru v průměru o alespoň 0,8 % na 1 km/h v rozsahu rychlosti od 5 km/h do 20 km/h včetně při jízdě vpřed. V případě, že se mění více frekvencí, musí požadavky splňovat pouze jedna změna frekvence.
 6.2.4 Zvuk stojícího vozidla
 Vozidlo smí vydávat zvuk, když stojí.
 6.2.5 Zvuky volitelné řidičem
 Výrobce vozidla smí určit různé zvuky, které může řidič zvolit; každý z těchto zvuků splňuje ustanovení bodů 6.2.1 až 6.2.3 a je podle nich schvalován.
 6.2.6 Funkce pozastavení
 Výrobce může zřídit funkci pro dočasnou deaktivaci systému AVAS. Jakákoli jiná deaktivační funkce, která nesplňuje níže uvedenou specifikaci, je zakázána.
 6.2.6.1 Funkce musí být umístěna tak, aby ji řidič mohl ovládat v normální poloze při sezení.
 6.2.6.2 V případě, že je funkce pozastavení aktivována, musí být pozastavení systému AVAS jasně signalizováno řidiči.
 6.2.6.3 Při každém nastartování vozidla po jeho vypnutí se systém AVAS znovu aktivuje.
 6.2.6.4 Informace v uživatelské příručce
 Pokud je namontována funkce pozastavení, musí výrobce uživateli (například v uživatelské příručce) poskytnout informace o jejím účinku:
 „Funkce pozastavení akustického varovného systému vozidla (AVAS) se smí použít jen tehdy, pokud je zjevně zbytečné vydávat zvuk za účelem varování okolí a pokud je jisté, že se v malé vzdálenosti nenacházejí žádní chodci.“
 6.2.7 Specifikace týkající se maximální hladiny akustického tlaku (A) pro systém AVAS
 Při zkoušení za podmínek podle přílohy 3 bodu 3.3.2 nesmí vozidlo vybavené systémem AVAS vyvíjet při jízdě vpřed akustický tlak o hladině vyšší než 75 dB(A) (2).
 6.2.8 Minimální hladiny akustického tlaku
 Hladina akustického tlaku naměřená v souladu s ustanoveními přílohy 3 tohoto předpisu, matematicky zaokrouhlená na nejbližší celé číslo, musí mít nejméně tyto hodnoty:
 Tabulka 2
 Minimální požadavky týkající se hladiny akustického tlaku v dB(A)
 Frekvence v Hz
 Zkouška při ustálené rychlosti podle bodu 3.3.2.
 (10 km/h)
 Zkouška při ustálené rychlosti podle bodu 3.3.2.
 (20 km/h)
 Zkouška jízdy


text:
vzad podle bodu 3.3.3.
 Sloupec 1
 Sloupec 2
 Sloupec 3
 Sloupec 4
 Sloupec 5
 Celkem
 50
 56
 47
 1/3oktávová pásma
 160
 45
 50
 200
 44
 49
 250
 43
 48
 315
 44
 49
 400
 45
 50
 500
 45
 50
 630
 46
 51
 800
 46
 51
 1 000
 46
 51
 1 250
 46
 51
 1 600
 44
 49
 2 000
 42
 47
 2 500
 39
 44
 3 150
 36
 41
 4 000
 34
 39
 5 000
 31
 36
 7. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA
 7.1 Každá změna typu vozidla se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který typ vozidla schválil. Schvalovací orgán pak může buď:
 7.1.1
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že vozidlo v každém případě stále splňuje požadavky nebo
 7.1.2
 požádat technickou zkušebnu odpovědnou za provádění zkoušek o nový zkušební protokol.
 7.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se rozešle stranám dohody, které používají tento předpis, podle postupu ve výše uvedeném bodě 5.3.
 7.3 Schvalovací orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a informuje o něm ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 8. SHODNOST VÝROBY
 Postupy pro shodnost výroby musí být v souladu s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě z roku 1958 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny tyto požadavky:
 8.1
 Vozidla schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby se shodovala se schváleným typem a splňovala požadavky stanovené v bodě 6.2.
 8.2
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním zařízení. Obvykle se tato ověření provádějí jednou za dva roky.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1 Schválení typu udělené pro typ vozidla podle tohoto předpisu může být odejmuto, pokud nejsou splněny výše uvedené požadavky.
 9.2 Pokud smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení typu, které již dříve udělila, musí o tom okamžitě uvědomit ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení typu zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení typu udělil. Po obdržení příslušného sdělení podá uvedený orgán zprávu o ukončení výroby ostatním smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 Do 30. června 2019 lze ke kontrole shody zkušební dráhy podle přílohy 3 bodu 2.1.2 tohoto předpisu použít místo normy ISO 10844:2014 normu ISO 10844:1994.
 12. Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek, jakož i názvy a adresy schvalovacích orgánů, které schválení udělují a jimž se zasílají formuláře potvrzující udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odnětí schválení vydané v jiných zemích.
 (1) V této fázi


text:
budou vypracována pouze akustická opatření, aby byly překonány obavy spojené se sníženou slyšitelností zvukových signálů elektrifikovaných vozidel. Po dokončení bude vhodná pracovní skupina pověřena rozšířením předpisu za účelem vytvoření alternativních, neakustických opatření, s ohledem na systémy aktivní bezpečnosti, jako jsou například systémy detekce chodců. Za účelem zajištění ochrany životního prostředí tento předpis stanoví rovněž maximální limity.
 (2) Maximální celková hladina akustického tlaku 75 dB(A) měřeného ve vzdálenosti 2 m odpovídá celkové hladině akustického tlaku 66 dB(A) měřeného ve vzdálenosti 7,5 m. Mezní hodnota 66 dB(A) ve vzdálenosti 7,5 m je nejnižší povolená maximální hodnota v předpisech podle dohody z roku 1958.
 PŘÍLOHA 1
 PŘÍLOHA 2
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ
 VZOR A
 (viz bod 5.4 tohoto předpisu)
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, e příslušný typ vozidla byl z hlediska slyšitelnosti schválen v Nizozemsku (E 4) podle předpisu č. 138, pod číslem schválení typu 002439.
 První dvě číslice čísla schválení typu uvádějí, že schválení typu bylo uděleno podle požadavků předpisu č. 138, který obsahuje sérii změn 00.
 VZOR B
 (viz bod 5.5 tohoto předpisu)
 Výše uvedená schvalovací značka umístěná na vozidle udává, že příslušný typ vozidla byl v Nizozemsku (E 4) schválen podle předpisů č. 138 a 33 (1). Čísla schválení udávají, že v době, kdy byla schválení udělena, obsahoval předpis č. 138 sérii změn 00 a předpis č. 33 sérii změn 01.
 (1) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 3
 METODY A ZAŘÍZENÍ NA MĚŘENÍ ZVUKU MOTOROVÝCH VOZIDEL
 1. PŘÍSTROJE
 1.1 Přístroje pro akustická měření
 1.1.1 Obecně
 Při měření hladiny akustického tlaku se použije zvukoměr nebo rovnocenný měřicí systém splňující požadavky na přístroje třídy 1 (včetně doporučeného krytu proti větru, byl-li použit). Tyto požadavky jsou popsány v normě IEC 61672-1-2013.
 Celý měřicí systém se zkontroluje zvukovým kalibrátorem, který splňuje požadavky na zvukové kalibrátory třídy 1 podle normy IEC 60942-2003.
 Při měření se použije časová konstanta „F“ akustického měřicího přístroje a kmitočtové vážení „A“ popsané rovněž v normě IEC 61672-1-2013. Pokud se použije systém, který zahrnuje periodické vzorkování hladiny akustického tlaku A, interval měření by neměl přesahovat 30 ms.
 Pokud se měření provádí pro třetinooktávová pásma, musí přístroje splňovat všechny požadavky normy IEC 61260-1-2014, třídy 1. Pokud se měří změna frekvence, musí mít digitální systém pro záznam zvuku alespoň 16bitové kvantování. Vzorkovací kmitočet a dynamický rozsah musí odpovídat sledovanému signálu.
 Přístroje se musí udržovat a kalibrovat podle pokynů výrobce.
 1.1.2 Kalibrace
 Na začátku a na konci každé série měření se celý akustický měřicí systém kalibruje zvukovým kalibrátorem podle bodu 1.1.1. Bez dalšího seřizování nesmí být rozdíl mezi naměřenými hodnotami větší než 0,5 dB(A). Pokud je tato hodnota překročena, výsledky měření získané po předchozí uspokojivé kalibraci se neberou v úvahu.
 1.1.3 Splnění požadavků
 Jednou ročně se musí ověřit, zda zvukový kalibrátor splňuje požadavky normy IEC 60942-2003. Přinejmenším jednou za dva roky se musí ověřit, zda přístrojový systém splňuje požadavky normy IEC 61672-3-2013. Tyto skutečnosti musí ověřovat laboratoř, která je pověřena kalibrací podle odpovídajících norem.
 1.2 Přístroje na měření rychlosti
 Rychlost vozidla na silnici se měří přístrojem, který při


text:
použití zařízení pro průběžné měření splňuje specifikační limity s rezervou nejméně ± 0,5 km/h.
 Pokud se rychlost měří pomocí nezávislých měření, musejí měřicí přístroje vyhovovat požadavkům na minimální přesnost ± 0,2 km/h.
 1.3 Meteorologické přístroje
 Meteorologické přístroje k monitorování podmínek prostředí v průběhu zkoušky musí splňovat tyto specifikace:
 a)
 ± 1 °C nebo méně u teploměrů;
 b)
 ± 1,0 m/s u zařízení pro měření rychlosti větru;
 c)
 ± 5 hPa u zařízení k měření barometrického tlaku;
 d)
 ± 5 % u zařízení k měření relativní vlhkosti.
 2. Akustické prostředí, a meteorologické podmínky a hluk pozadí
 2.1 ZKUŠEBNÍ MÍSTO
 2.1.1 Obecně
 Specifikace zkušebního místa poskytují nezbytné akustické prostředí k provádění zkoušek vozidel zdokumentovaných v tomto předpise. Venkovní a vnitřní zkušební prostředí, která splňují požadavky tohoto předpisu, poskytují rovnocenné akustické prostředí a přinášejí výsledky, které jsou rovněž platné.
 2.1.2 Venkovní zkoušení
 Zkušební místo musí být v podstatě rovinné. Konstrukce zkušební dráhy musí splňovat požadavky normy ISO 10844:2014.
 V poloměru 50 m od středu dráhy nesmí být žádné velké objekty odrážející zvuk, jako jsou ohrady, skály, mosty nebo budovy. Zkušební dráha a povrch místa musí být suché a nesmí na nich být žádný absorpční materiál jako prachový sníh nebo volné zbytky.
 V blízkosti mikrofonu nesmějí být žádné překážky, které by mohly mít vliv na akustické pole, a mezi mikrofonem a zdrojem hluku nesmí zůstat žádná osoba. Osoba, která měří, se nesmí nacházet na místě, ze kterého by ovlivňovala naměřené údaje. Mikrofony musí být umístěny tak, jak je znázorněno na obrázcích 1.
 2.1.3 Vnitřní bezodrazové a polobezodrazové zkoušky
 Tento bod určuje podmínky, které se použijí při zkoušení vozidla, buď se všemi systémy v činnosti jako v silničním provozu, nebo v režimu, kdy je v činnosti pouze systém AVAS.
 Zkušební zařízení musí splňovat požadavky normy ISO 26101:2012 s následujícími vymezujícími kritérii a požadavky na měření odpovídajícími této zkušební metodě.
 Prostor považovaný za polobezodrazový je definován podle obrázku 3.
 Za účelem vymezení bezodrazového prostoru se provede toto hodnocení:
 a)
 zdroj zvuku musí být umístěn na zemi uprostřed prostoru, který je považován za bezodrazový;
 b)
 zdroj zvuku musí poskytnout širokopásmový vstup pro měření;
 c)
 hodnocení se provádí v třetinooktávových pásmech;
 d)
 umístění mikrofonu pro hodnocení je na přímce z místa zdroje do každé polohy mikrofonů použitých pro měření v tomto předpisu, jak je znázorněno na obrázku 3. Obvykle se označuje jako příčná poloha mikrofonu;
 e)
 pro hodnocení na příčce mikrofonu se použije minimálně deset bodů;
 f)
 k pokrytí sledovaného spektrálního rozsahu se definují třetinooktávová pásma použitá pro vytvoření polobezodrazového vymezení.
 Zkušební zařízení musí mít mezní frekvenci, jak je definována v normě ISO 26101:2012, nižší, než je nejnižší sledovaná frekvence. Nejnižší sledovaná frekvence je frekvence, pod kterou již neexistuje žádný obsah signálu relevantní pro měření emisí zvuku zkoušeného vozidla.
 V blízkosti mikrofonů nesmějí být žádné překážky, které by mohly mít vliv na akustické pole, a mezi mikrofonem a zdrojem hluku nesmí zůstat žádná osoba. Osoba, která měří, se nesmí nacházet na místě, ze kterého by ovlivňovala naměřené údaje. Mikrofony musí být umístěny tak, jak je znázorněno na obrázcích


text:
2.
 2.2 Meteorologické podmínky
 Meteorologické podmínky jsou specifikovány proto, aby byl stanoven rozsah běžných provozních teplot a nebyly v důsledku extrémních podmínek prostředí naměřeny neobvyklé hodnoty.
 Během měření se zaznamenají hodnoty udávající teplotu, relativní vlhkost a barometrický tlak.
 Meteorologická zařízení musí podávat údaje o charakteru zkušebního místa a musí být umístěna těsně u zkušebního prostoru ve výšce charakteristické pro výšku měřicího mikrofonu.
 Měření se provádí při teplotě okolního vzduchu v rozsahu od 5 °C do 40 °C.
 Teplota okolí může být v případě potřeby omezena na užší rozsah teplot, aby byly podle specifikací výrobce aktivovány všechny hlavní funkce vozidla, které mohou snížit emise hluku vozidla (např. systém start/stop, hybridní pohon, bateriový pohon, činnost baterie palivových článků).
 Zkoušky se nesmějí provádět, pokud rychlost větru včetně poryvů během měření překročí ve výšce mikrofonu 5 m/s.
 2.3 Hluk pozadí
 2.3.1 Kritéria pro měření hladiny akustického tlaku A
 Pozadí nebo hluk prostředí se měří po dobu nejméně 10 sekund. Pro výpočet hluku pozadí, který se zaznamená, se použije desetisekundový vzorek vzatý z těchto měření, přičemž musí být zajištěno, že je vybraný desetisekundový vzorek reprezentativní pro hluk pozadí bez jakéhokoli přechodného rušení. Měření se musejí provádět se stejnými mikrofony a při stejném umístění mikrofonů jako při zkoušce.
 Při testování v uzavřených prostorách se jako hluk pozadí zaznamená hluk vydávaný válcovým dynamometrem, vozidlovým dynamometrem nebo jiným zkušebním zařízením, aniž by bylo vozidlo nainstalováno nebo přítomno, včetně hluku způsobeného zpracováním vzduchu zařízení a chlazením vozidla.
 Zaznamenaná maximální hladina akustického tlaku A z obou mikrofonů v průběhu desetisekundového vzorku se zaznamená jako hluk pozadí L
 bgn pro levý i pravý mikrofon.
 Pro každý desetisekundový vzorek u každého mikrofonu se zaznamená rozsah od maximálního do minimálního hluku pozadí ΔL
 bgn, p-p.
 Zaznamená se třetinooktávové kmitočtové spektrum odpovídající zaznamenané maximální hladině hluku pozadí v mikrofonu s nejvyšší úrovní pozadí.
 Na obrázku 4 dodatku k této příloze je schéma postupu, které slouží jako pomůcka pro měření a zaznamenávání hluku pozadí.
 2.3.2 Kritéria korekce měření hladiny akustického tlaku A vozidla
 V závislosti na hladině a rozsahu od maximální do minimální hodnoty reprezentativní hladiny akustického tlaku A hluku pozadí za stanovenou dobu se naměřený výsledek j-té zkoušky za zkušebních podmínek L
 test,
 j
 koriguje podle níže uvedené tabulky, čímž se získá korigovaná úroveň hluku pozadí L
 testcorr,
 j
 . Není-li uvedeno jinak, L
 testcorr,
 j
 = L
 test,
 j
 – L
 corr.
 Korekce měření o hluk pozadí jsou platné pouze tehdy, činí-li rozsah od maximální do minimální hladiny akustického tlaku A hluku pozadí 2 dB(A) nebo méně.
 Ve všech případech, kdy je rozsah od maximální do minimální hladiny hluku pozadí větší než 2 dB(A), musí být maximální hladina hluku pozadí nejméně o 10 dB(A) nižší než naměřená hladina. Pokud je rozsah od maximální do minimální hladiny hluku pozadí větší než 2 dB(A) a hladina hluku pozadí 2 dB(A) je méně než 10 dB(A) pod naměřenou hodnotou, nelze provést platné měření.
 Tabulka 3
 Korekce o hladinu hluku pozadí při měření hladiny akustického tlaku A vozidla
 Korekce o hluk pozadí
 Rozsah maximální a minimální hodnoty


text:
reprezentativní hladiny akustického tlaku A hluku pozadí za stanovenou dobu.
 ΔLbgn, p-p v dB(A)
 Hladina akustického tlaku výsledku j-té zkoušky minus hladina hluku pozadí
 ΔL = Ltest,j – Lbgn v dB(A)
 Korekce v dB(A)
 Lcorr
 —
 ΔL > 10
 žádná korekce není potřeba
 ≤ 2
 8 ≤ ΔL <10
 0,5
 6 ≤ ΔL <8
 1,0
 4,5 ≤ ΔL <6
 1,5
 3 ≤ ΔL <4,5
 2,5
 ΔL < 3
 nelze zaznamenat žádné platné měření.
 Je-li zaznamenána zvuková špička, která zjevně nesouvisí s obecnou hladinou akustického tlaku, k danému měření se nepřihlíží.
 Na obrázku 4 dodatku k této příloze je schéma postupu, které slouží jako pomůcka pro kritéria korekce měření.
 2.3.3 Požadavky na hluk pozadí při analýze třetinooktávových pásem
 Při analýze třetinooktávových pásem podle tohoto předpisu musí být hladina hluku pozadí v každém sledovaném třetinooktávovém pásmu, analyzovaná podle bodu 2.3.1, nejméně o 6 dB(A) nižší než naměřená hodnota zkoušeného vozidla nebo systému AVAS v každém sledovaném třetinooktávovém pásmu. Hladina akustického tlaku A hluku pozadí musí být alespoň o 10 dB(A) nižší než naměřená hodnota zkoušeného vozidla nebo systému AVAS.
 Pro měření třetinooktávových pásem není kompenzace pozadí povolena.
 Na obrázku 6 dodatku k této příloze naleznete schéma postupu, které slouží jako pomůcka pro požadavky na hluk pozadí při analýze třetinooktávových pásem.
 3. ZKUŠEBNÍ POSTUPY PRO HLADINU AKUSTICKÉHO TLAKU VOZIDLA
 3.1 Polohy mikrofonu
 Vzdálenost od poloh mikrofonů na přímce mikrofonů PP′ ke kolmé vztažné přímce CC′, jak znázorňují obrázky 1 a 2, na zkušební dráze nebo ve vnitřním zkušebním zařízení činí 2,0 m ±0,05 m.
 Mikrofony musí být umístěny 1,2 m ±0,02 m nad zemí. Referenční směr pro podmínky volného pole podle IEC 61672-1:2013 musí být vodorovný a kolmý k dráze přímky vozidla CC′.
 3.2 Stav vozidla
 3.2.1 Obecné podmínky
 Vozidlo musí být reprezentativním vzorkem vozidel, která mají být uváděna na trh, a musí být určeno výrobcem se souhlasem technické zkušebny tak, aby splňovalo požadavky tohoto předpisu.
 Měření se provádějí bez přívěsu, s výjimkou neoddělitelných vozidel.
 V případě vozidel HEV/FCHV se zkouška provede v energeticky nejúčinnějším režimu, a proto musí být např. veškeré zvukové, zábavní, komunikační a navigační systémy vypnuty, aby nedošlo k restartu ICE.
 Před začátkem měření se vozidlo uvede do běžných provozních podmínek.
 3.2.2 Stav nabití baterie
 Pokud je vozidlo takto vybaveno, musí mít pohonné baterie dostatečně vysoký stav nabití, který umožní provoz všech hlavních funkcí podle specifikací výrobce. Pohonné baterie musí být v rámci teplotního rozpětí konstrukční části, aby byly umožněny všechny hlavní funkce, které by mohly snížit emise zvuku vozidla. Jakýkoli jiný druh systému pro uchovávání energie musí být připraven k provozu v průběhu zkoušky.
 3.2.3 Provoz ve více režimech
 Je-li vozidlo vybaveno více provozními režimy volitelnými řidičem, vybere se při zkušebních podmínkách podle bodu 3.3 režim, který způsobuje nejnižší emise zvuku.
 Pokud vozidlo poskytuje více provozních režimů, které jsou automaticky voleny vozidlem, musí správný způsob zkoušení za účelem dosažení minimálních emisí zvuku stanovit výrobce.
 V případech, kdy není možné stanovit provozní režim způsobující nejnižší emise zvuku se vyzkouší všechny režimy a k zaznamenání emisí zvuku vozidla podle tohoto předpisu


text:
se použije režim způsobující nejnižší výsledek zkoušky.
 3.2.4 Zkušební hmotnost vozidla
 Měření se provádějí s vozidly o hmotnosti v provozním stavu s přípustnou odchylkou 15 %.
 3.2.5 Volba a stav pneumatik
 Pneumatiky, jimiž je vozidlo vybaveno, zvolí výrobce vozidla a odpovídají jednomu z rozměrů a typů stanovených pro toto vozidlo jeho výrobcem.
 Pneumatiky musejí být nahuštěny na tlak doporučený výrobcem vozidla pro zkušební hmotnost vozidla.
 3.3 Provozní podmínky
 3.3.1 Obecně
 Pro každé provozní podmínky lze vozidla zkoušet buď uvnitř, nebo venku.
 V případě zkoušek ustálené rychlosti a zkoušek jízdy vzad lze vozidlo zkoušet buď v pohybu, nebo za simulovaných provozních podmínek. V případě simulovaného provozu vozidla se na vozidlo použijí signály pro simulaci provozu při skutečném použití.
 Je-li vozidlo vybaveno spalovacím motorem, musí být vypnut.
 3.3.2 Zkoušky při ustálené rychlosti
 Tyto zkoušky se provádějí s vozidlem jedoucím vpřed nebo s rychlostí vozidla simulovanou vnějším signálem do systému AVAS u stojícího vozidla.
 3.3.2.1 Zkoušky při ustálené rychlosti při jízdě vpřed
 U vozidla zkoušeného ve venkovním zařízení musí dráha střednice vozidla v průběhu celé zkoušky co nejpřesněji sledovat přímku CC′ za ustálené rychlosti vtest po celou dobu zkoušky. Přední rovina vozidla prochází přímkou AA′ na začátku zkoušky a zadní rovina vozidla prochází přímkou BB′ na konci zkoušky, jak je znázorněno na obrázku 1a. Na případný přívěs, který nelze snadno odpojit od tažného vozidla, se při určení překročení přímky BB′ nebere ohled.
 Vozidlo zkoušené ve vnitřním zařízení se umístí tak, aby přední rovina vozidla byla na přímce PP′, jak je znázorněno na obrázku 2a. Vozidlo udržuje ustálenou zkušební rychlost vtest po dobu alespoň pěti sekund.
 Pro zkoušku ustálené rychlosti 10 km/h musí zkušební rychlost vtest činit 10 km/h ± 2 km/h.
 Pro zkoušku ustálené rychlosti 20 km/h musí zkušební rychlost vtest činit 20 km/h ± 1 km/h.
 U vozidel s automatickou převodovkou se použije poloha řadicí páky, kterou výrobce určil pro normální jízdu.
 U vozidel s manuální převodovkou se zařadí nejvyšší rychlostní stupeň, kterým lze dosáhnout cílové rychlosti vozidla s ustálenou rychlostí motoru.
 3.3.2.2 Zkoušky při ustálené rychlosti simulované vnějším signálem do systému AVAS u stojícího vozidla
 Vozidlo zkoušené ve vnitřním nebo venkovním zařízení se umístí tak, aby přední rovina vozidla byla na přímce PP′, jak je znázorněno na obrázku 2b. Vozidlo udržuje ustálenou simulovanou zkušební rychlost vtest po dobu alespoň pěti sekund.
 Pro zkoušku ustálené rychlosti 10 km/h musí simulovaná zkušební rychlost vtest činit 10 km/h ± 0,5 km/h.
 Pro zkoušku ustálené rychlosti 20 km/h musí simulovaná zkušební rychlost vtest činit 20 km/h ± 0,5 km/h.
 3.3.3 Zkoušky při jízdě vzad
 Tyto zkoušky lze provádět s vozidlem jedoucím vzad nebo s rychlostí vozidla simulovanou vnějším signálem do systému AVAS u stojícího vozidla.
 3.3.3.1 Zkoušky při jízdě vzad v pohybu
 U vozidla zkoušeného ve venkovním zařízení musí dráha střednice vozidla v průběhu celé zkoušky co nejpřesněji sledovat přímku CC′ za ustálené rychlosti vtest po celou dobu zkoušky. Zadní rovina vozidla prochází přímkou AA′ na začátku zkoušky a přední rovina vozidla prochází přímkou BB′ na konci zkoušky, jak je znázorněno na obrázku 1b. Na


text:
případný přívěs, který nelze snadno odpojit od tažného vozidla, se při určení překročení přímky BB′ nebere ohled.
 Vozidlo zkoušené ve vnitřním zařízení se umístí tak, aby zadní rovina vozidla byla na přímce PP′, jak je znázorněno na obrázku 2b. Vozidlo udržuje ustálenou zkušební rychlost vtest po dobu alespoň pěti sekund.
 Pro zkoušku ustálené rychlosti 6 km/h musí zkušební rychlost vtest činit 6 km/h ± 2 km/h.
 U vozidel s automatickou převodovkou se použije poloha řadicí páky, kterou výrobce určil pro normální jízdu vzad.
 U vozidel s manuální převodovkou se zařadí nejvyšší stupeň pro jízdu vzad, kterým lze dosáhnout cílové rychlosti vozidla s ustálenou rychlostí motoru.
 3.3.3.2 Zkoušky při jízdě vzad simulované vnějším signálem do systému AVAS u stojícího vozidla
 Vozidlo zkoušené ve vnitřním nebo venkovním zařízení se umístí tak, aby zadní rovina vozidla byla na přímce PP′, jak je znázorněno na obrázku 2b. Vozidlo udržuje ustálenou simulovanou zkušební rychlost vtest po dobu alespoň pěti sekund.
 Pro zkoušku ustálené rychlosti 6 km/h musí simulovaná zkušební rychlost vtest činit 6 km/h ± 0,5 km/h.
 3.3.3.3 Zkouška jízdy vzad u stojícího vozidla
 Vozidlo zkoušené ve vnitřním nebo venkovním zařízení se umístí tak, aby zadní rovina vozidla byla na přímce PP′, jak je znázorněno na obrázku 2b.
 Při zkoušce musí být ovladač rychlostního stupně v poloze pro jízdu vzad a brzda musí být uvolněna.
 3.4 Naměřené údaje a zaznamenané hodnoty
 Za každé ze zkušebních podmínek se měří nejméně čtyřikrát na obou stranách vozidla.
 První čtyři po sobě následující platné výsledky měření v rozsahu 2,0 dB(A), které umožňují vypuštění neplatných výsledků, se použijí k výpočtu dílčích nebo konečných výsledků pro každou ze zkušebních podmínek.
 Je-li zaznamenána zvuková špička, která zjevně nesouvisí s obecnou hladinou akustického tlaku, k danému měření se nepřihlíží. Při měření u vozidla v pohybu (jízda vpřed a vzad) ve venkovním prostředí musí být pro každou polohu mikrofonu zaznamenána maximální hladina akustického tlaku A uvedená během každého průjezdu vozidla mezi přímkami AA′ a PP′ (Ltest,j) zaokrouhlená na jedno platné desetinné místo (například XX,X). Při měření u vozidla v pohybu ve vnitřním prostředí a u stojícího vozidla (jízda vpřed a vzad) musí být pro každou polohu mikrofonu zaznamenána maximální hladina akustického tlaku A uvedená po dobu pěti sekund (Ltest,j) zaokrouhlená na jedno platné desetinné místo (například XX,X).
 Korekcí podle bodu 2.3.2 se na základě Ltestcorr,j získá Ltestcorr,j.
 Pro každou maximální hladinu akustického tlaku A se zaznamená odpovídající třetinooktávové spektrum pro každou polohu mikrofonu. U žádného naměřeného třetinooktávového výsledku se nepoužije korekce pozadí.
 3.5 Sestavování údajů a zaznamenané výsledky
 Pro každou ze zkušebních podmínek popsaných v bodě 3.3 se výsledky korigované o pozadí Ltestcorr,j a odpovídající třetinooktávová spektra obou stran vozidla samostatně aritmeticky zprůměrují a zaokrouhlí na jedno desetinné místo.
 Konečné výsledky hladiny akustického tlaku A Lcrs 10, Lcrs 20 a Lreverse, které se zaznamenají, jsou nižší hodnoty z obou průměrů na obou stranách, zaokrouhlené na nejbližší celé číslo. Konečná třetinooktávová spektra, která se zaznamenají, jsou spektra odpovídající téže straně jako zaznamenaná hladina akustického tlaku A.
 4. ZKUŠEBNÍ POSTUPY PRO ZMĚNU FREKVENCE
 4.1 Obecně
 Ustanovení


text:
týkající se frekvence uvedené v bodě 6.2.3 hlavní části se kontrolují pomocí zkušebních metod zvolených výrobcem:
 Metoda (A)
 Zkouška úplného vozidla v pohybu na venkovní zkušební dráze
 Metoda (B)
 Zkouška úplného vozidla stojícího na venkovní zkušební dráze se simulací pohybu vozidla vůči systému AVAS generátorem vnějšího signálu
 Metoda (C)
 Zkouška úplného vozidla v pohybu ve vnitřním zařízení na vozidlovém dynamometru
 Metoda (D)
 Zkouška úplného vozidla stojícího ve vnitřním zařízení se simulací pohybu vozidla vůči systému AVAS generátorem vnějšího signálu
 Metoda (E)
 Zkouška systému AVAS bez vozidla ve vnitřním zařízení se simulací pohybu vozidla vůči systému AVAS generátorem vnějšího signálu
 Požadavky na zařízení jakož i specifikace pro vozidlo a uspořádání zkoušky jsou stejné jako v bodech 1, 2, 3.1 a 3.2 této přílohy, podle vybrané zkušební metody, nejsou-li v následujících bodech uvedeny odlišné nebo dodatečné specifikace.
 Při žádném měření se nepoužije korekce o hluk pozadí. Zvláštní pozornost musí být věnována venkovním měřením. Nesmí docházet k jakékoli interferenci s hlukem pozadí. Je-li zaznamenána zvuková špička, která zjevně nesouvisí s obecnou hladinou akustického tlaku, k danému měření se nepřihlíží.
 4.2 Přístroje a zpracování signálu
 Na nastavení analyzátoru se dohodne výrobce s technickou zkušebnou, aby byly poskytnuty údaje podle těchto požadavků.
 Systém pro analýzu zvuku musí být schopen provádět spektrální analýzu s vzorkovací frekvencí a ve frekvenčním rozsahu obsahujícím všechny sledované frekvence. Rozlišení frekvence musí být dostatečně přesné k rozlišení frekvencí různých zkušebních podmínek.
 4.3 Zkušební metody
 4.3.1 Metoda (A) – venkovní zařízení a vozidlo v pohybu
 Vozidlo se provozuje v témže venkovním zařízení a za stejných obecných provozních podmínek jako při zkoušce ustálené rychlosti vozidla (bod 3.3.2).
 Emise zvuku vozidla se měří při cílových rychlostech 5 km/h až 20 km/h v krocích po 5 km/h s tolerancí +/– 2 km/h pro rychlost nejvýše 10 km/h a +/– 1 km/h pro jiné rychlosti. Rychlost 5 km/h je nejnižší cílová rychlost. Nelze-li vozidlo provozovat při této rychlosti s danou přesností, použije se místo toho nejnižší možná rychlost nižší než 10 km/h.
 4.3.2 Metoda (B) a (D) – venkovní/vnitřní zařízení a stojící vozidlo
 Vozidlo musí být provozováno ve zkušebním zařízení, kde může přijímat vnější signál rychlosti vozidla do systému AVAS simulující provoz vozidla. Umístění mikrofonů bude stejné jako pro podmínky pro zkoušky úplného vozidla podle obrázku 2a. Přední rovina vozidla se musí nacházet na přímce PP′.
 Emise zvuku vozidla se měří při simulovaných rychlostech 5 km/h až 20 km/h v krocích po 5 km/h s tolerancí +/– 0,5 km/h pro každou zkušební rychlost.
 4.3.3 Metoda (C) – vnitřní zařízení a vozidlo v pohybu
 Vozidlo musí být umístěno ve vnitřním zkušebním zařízení, kde lze vozidlo provozovat na vozidlovém dynamometru stejným způsobem jako venku. Všechna umístění mikrofonů budou stejná jako pro podmínky pro zkoušky vozidla podle obrázku 2a. Přední rovina vozidla se musí nacházet na přímce PP′.
 Emise zvuku vozidla se měří při cílových rychlostech 5 km/h až 20 km/h v krocích po 5 km/h s tolerancí +/– 2 km/h pro rychlost nejvýše 10 km/h a +/– 1 km/h pro jakékoli jiné rychlosti. Rychlost 5 km/h je nejnižší


text:
cílová rychlost. Nelze-li vozidlo provozovat při této rychlosti s danou přesností, použije se místo toho nejnižší možná rychlost nižší než 10 km/h.
 4.3.4 Metoda (E)
 Sytém AVAS musí být pevně namontován ve vnitřním zařízení, a to prostřednictvím vybavení podle údajů výrobce. Mikrofon měřicího přístroje se umístí do vzdálenosti 1 m od systému AVAS ve směru, kde je subjektivní hladina akustického tlaku nejvyšší, a umístí se do výšky, která přibližně odpovídá úrovni vyzařování zvuku systému AVAS.
 Emise zvuku se měří při simulovaných rychlostech 5 km/h až 20 km/h v krocích po 5 km/h s tolerancí +/– 0,5 km/h pro každou zkušební rychlost.
 4.4 Naměřené údaje
 4.4.1 Zkušební metoda (A)
 Při každé z rychlostí uvedených v bodě 4.3.1 se provedou alespoň čtyři měření. Vydávaný zvuk se zaznamená při každém průjezdu vozidla mezi přímkami AA′ a BB′ a pro každou polohu mikrofonu. Z každého vzorku měření se k další analýze vybere segment od AA′ do vzdálenosti 1 metr před PP′.
 4.4.2 Zkušební metody (B), (C), (D) a (E)
 Vydávaný zvuk se měří při každé maximální rychlosti stanovené v příslušných výše uvedených bodech po dobu alespoň pěti sekund.
 4.5 Zpracování signálu
 U každého zaznamenaného vzorku se stanoví průměrné výkonové spektrum, pomocí Hanningova okna a průměrných překrytí nejméně 66,6 %. Zvolí se dostatečně úzké rozlišení frekvence, aby bylo možno oddělit změnu frekvence pro jednotlivé cílové podmínky. Zaznamenaná rychlost pro jednotlivé segmenty vzorku je průměrná rychlost vozidla za dobu segmentu vzorku zaokrouhlená na jedno desetinné místo.
 V případě zkušební metody (A) se frekvence, která se má s rychlostí měnit, stanovuje pro každý segment vzorku. Zaznamenaná frekvence pro jednotlivé cílové podmínky fspeed odpovídá matematickému průměru frekvencí stanovených pro jednotlivé vzorky měření zaokrouhlenému na nejbližší celé číslo. Zaznamenaná rychlost pro jednotlivé cílové podmínky odpovídá matematickému průměru čtyř segmentů vzorku.
 Tabulka 4
 Analýza změněné frekvence pro jednotlivé cílové podmínky a pro každou stranu
 Cílová rychlost
 Zkušební jízda na každou z cílových podmínek
 Zaznamenaná rychlost (průměr pro každý segment vzorku)
 Stanovená sledovaná frekvence
 (fj, speed)
 Zaznamenaná rychlost pro každou z cílových podmínek (průměr zaznamenaných rychlostí)
 Zaznamenaná sledovaná frekvence pro každou z cílových podmínek
 (fspeed)
 km/h
 č.
 km/h
 Hz
 km/h
 Hz
 5
 1
 2
 3
 4
 10
 1
 2
 3
 4
 15
 1
 2
 3
 4
 20
 1
 2
 3
 4
 U všech ostatních zkušebních metod se pro další výpočet použije přímo odvozené frekvenční spektrum.
 4.5.1 Sestavování údajů a zaznamenané výsledky
 Pro další výpočet se použije frekvence, která se má měnit. Jako referenční frekvence fref se použije frekvence při nejnižší zaznamenané zkušební rychlosti zaokrouhlená na nejbližší celé číslo.
 Pro všechny ostatní rychlosti vozidla se z analýzy spekter převezmou odpovídající změněné frekvence fspeed zaokrouhlené na nejbližší celé číslo. Změna frekvence signálu del f se vypočte podle rovnice (1):
 rovnice (1)
 kde
 f
 speed
 je frekvence při dané hodnotě rychlosti,
 f
 ref
 je frekvence při referenční rychlosti 5 km/h nebo nejnižší zaznamenané rychlosti,
 vtest
 je skutečná nebo simulovaná rychlost vozidla odpovídající frekvenci f
 speed,
 vref
 je skutečná nebo simulovaná rychlost vozidla odpovídající frekvenci f
 ref,
 Výsledky se zaznamenají v následující tabulce:
 Tabulka 5


text:
Tabulka záznamů, která se vyplňuje pro každou analyzovanou frekvenci
 Výsledky zkoušek při cílových rychlostech
 5 km/h
 (referenční)
 10 km/h
 15 km/h
 20 km/h
 Zaznamenaná rychlost
 km/h
 frekvence fspeed, levá strana
 Hz
 frekvence fspeed, pravá strana
 Hz
 změna frekvence, levá strana
 %
 —
 změna frekvence, pravá strana
 %
 —
 DODATEK
 OBRÁZKY A SCHÉMATA POSTUPU
 Obrázky 1a a 1b
 Polohy pro měření vozidel za jízdy venku
 Text obrazu
 Zadní rovina vozidla
 Přední rovina vozidla
 10 m
 10 m
 10 m
 10 m
 2 m
 2 m
 2 m
 2 m
 1a. Vpřed
 1b. Vzad
 Obrázky 2a a 2b
 Polohy pro měření vozidel za jízdy uvnitř a v klidu
 Text obrazu
 2b. Vzad
 2a. Vpřed
 Zadní rovina vozidla
 Přední rovina vozidla
 2 m
 2 m
 2 m
 2 m
 Obrázek 3
 Minimální prostor, který má být vymezen jako polobezodrazová komora
 Obrázek 4
 Stanovení rozsahu hluku pozadí
 Obrázek 5
 Korekční kritéria pro měření hladiny akustického tlaku A vozidla
 Obrázek 6
 Požadavky na hluk pozadí pro analýzu v třetinooktávových pásmech
 Obrázek 7a
 Zkušební postupy pro měření změny frekvence
 Obrázek 7b
 Zkušební postupy pro měření změny frekvence, metoda A
 Obrázek 7c
 Zkušební postupy pro měření změny frekvence, metody B, C, D, a E


text:
 29.3.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 89/38
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 160/2006
 ze dne 8. prosince 2006,
 kterým se mění příloha XXII (Právo obchodních společností) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 137/2006 ze dne 27. října 2006 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (2), by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Směrnice 2006/43/ES zrušuje směrnici Rady 84/253/EHS (3), která je začleněna do Dohody a která by se proto měla v Dohodě zrušit,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XXII Dohody se mění takto:
 1.
 Za bod 10e (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/56/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „10f.
 32006 L 0043: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 o povinném auditu ročních a konsolidovaných účetních závěrek, o změně směrnic Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS a o zrušení směrnice Rady 84/253/EHS (Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87).“
 2.
 V bodě 4 (čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS) a v bodě 6 (sedmá směrnice Rady 83/349/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32006 L 0043: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/43/ES ze dne 17. května 2006 (Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87).“
 3.
 Znění bodu 7 (osmá směrnice Rady 84/253/EHS) se zrušuje.
 Článek 2
 Znění směrnice 2006/43/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. prosince 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. prosince 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 366, 21.12.2006, s. 81.
 (2) Úř. věst. L 157, 9.6.2006, s. 87.
 (3) Úř. věst. L 126, 12.5.1984, s. 20.
 (4) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 29.8.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 231/8
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 34/2013
 ze dne 15. března 2013,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 562/2012 ze dne 27. června 2012, kterým se mění nařízení Komise (EU) č. 234/2011, pokud jde o zvláštní údaje požadované pro posouzení rizika u potravinářských enzymů (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) č. 570/2012 ze dne 28. června 2012, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání kyseliny benzoové – benzoanů (E 210–213) v nealkoholických výrobcích podobných vínu (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 583/2012 ze dne 2. července 2012, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání polysorbátů (E 432–436) v kokosovém mléku (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Nařízení Komise (EU) č. 594/2012 ze dne 5. července 2012, kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek ochratoxinu A, PCB bez dioxinového efektu a melaminu v potravinách (4), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Nařízení Komise (EU) č. 675/2012 ze dne 23. července 2012, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání trikřemičitanu hořečnatého (talku) (E 553b) a karnaubského vosku (E 903) na neoloupaných barvených vařených vejcích a o používání šelaku (E 904) na neoloupaných vařených vejcích (5), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (6)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 872/2012 ze dne 1. října 2012, kterým se přijímá seznam aromatických látek, jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2232/96, a kterým se tento seznam vkládá do přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 a kterým se zrušuje nařízení Komise (ES) č. 1565/2000 a rozhodnutí Komise 1999/217/ES (6), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (7)
 Nařízení Komise (EU) č. 873/2012 ze dne 1. října 2012 o přechodných opatřeních týkajících se seznamu aromat a výchozích materiálů Unie uvedeného v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 (7) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (8)
 Prováděcím nařízením (EU) č. 872/2012 se s účinkem ode dne 22. dubna 2013 zrušují nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2232/96 (8), nařízení Komise (ES) č. 1565/2000 (9) a rozhodnutí Komise 1999/217/ES (10), která jsou začleněna do Dohody o EHP, a která by se proto měla v Dohodě o EHP zrušit s účinkem ode dne 22. dubna 2013.
 (9)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím


text:
a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty, jak je upřesněno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (10)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1)
 Znění bodů 54q (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2232/96), 54v (rozhodnutí Komise 1999/217/ES) a 54zg (nařízení Komise (ES) č. 1565/2000) se zrušuje s účinkem ode dne 22. dubna 2013.
 2)
 V bodě 54zzzz (nařízení Komise (ES) č. 1881/2006) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32012 R 0594: nařízení Komise (EU) č. 594/2012 ze dne 5. července 2012 (Úř. věst. L 176, 6.7.2012, s. 43).“
 3)
 V bodě 54zzzzr (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32012 R 0570: nařízení Komise (EU) č. 570/2012 ze dne 28. června 2012 (Úř. věst. L 169, 29.6.2012, s. 43),
 —
 32012 R 0583: nařízení Komise (EU) č. 583/2012 ze dne 2. července 2012 (Úř. věst. L 173, 3.7.2012, s. 8),
 —
 32012 R 0675: nařízení Komise (EU) č. 675/2012 ze dne 23. července 2012 (Úř. věst. L 196, 24.7.2012, s. 52).“
 4)
 V bodě 54zzzzs (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008) se doplňují nová slova, která znějí:
 „ve znění:
 —
 32012 R 0872: prováděcího nařízení Komise (EU) č. 872/2012 ze dne 1. října 2012 (Úř. věst. L 267, 2.10.2012, s. 1).“
 5)
 Za bod 54zzzzzp (nařízení Komise (EU) č. 432/2012) se doplňují nové body, které znějí:
 „54zzzzzq
 32012 R 0872: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 872/2012 ze dne 1. října 2012, kterým se přijímá seznam aromatických látek, jak stanoví nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2232/96, a kterým se tento seznam vkládá do přílohy I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 a kterým se zrušuje nařízení Komise (ES) č. 1565/2000 a rozhodnutí Komise 1999/217/ES (Úř. věst. L 267, 2.10.2012, s. 1).
 54zzzzzr
 32012 R 0873: nařízení Komise (EU) č. 873/2012 ze dne 1. října 2012 o přechodných opatřeních týkajících se seznamu aromat a výchozích materiálů Unie uvedeného v příloze I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 (Úř. věst. L 267, 2.10.2012, s. 162).“
 6)
 V bodě 64 (nařízení Komise (EU) č. 234/2011) se doplňují nová slova, která znějí:
 „ve znění:
 —
 32012 R 0562: prováděcího nařízení Komise (EU) č. 562/2012 ze dne 27. června 2012 (Úř. věst. L 168, 28.6.2012, s. 21).“
 Článek 2
 Znění prováděcího nařízení (EU) č. 562/2012, nařízení (EU) č. 570/2012, (EU) č. 583/2012, (EU) č. 594/2012, (EU) č. 675/2012, prováděcího nařízení (EU) č. 872/2012 a nařízení (EU) č. 873/2012 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 16. března 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (11).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního


text:
věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 15. března 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 168, 28.6.2012, s. 21.
 (2) Úř. věst. L 169, 29.6.2012, s. 43.
 (3) Úř. věst. L 173, 3.7.2012, s. 8.
 (4) Úř. věst. L 176, 6.7.2012, s. 43.
 (5) Úř. věst. L 196, 24.7.2012, s. 52.
 (6) Úř. věst. L 267, 2.10.2012, s. 1.
 (7) Úř. věst. L 267, 2.10.2012, s. 162.
 (8) Úř. věst. L 299, 23.11.1996, s. 1.
 (9) Úř. věst. L 180, 19.7.2000, s. 8.
 (10) Úř. věst. L 84, 27.3.1999, s. 1.
 (11) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21995D0413(08)
 Úřední věstník L 083 , 13/04/1995 S. 0049 - 0049
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 18/95ze dne 24. února 1995,kterým se mění příloha XIX (Ochrana spotřebitele) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha XIX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 7/94 ze dne 21. března 1994, kterým se mění protokol 47 k Dohodě o EHP a některé přílohy Dohody o EHP [1];vzhledem k tomu, že směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/47/ES ze dne 26. října 1994 o ochraně nabyvatelů ve vztahu k některým aspektům smluv o nabytí práva k dočasnému užívání nemovitostí [2] by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIX Dohody se za bod 7a (směrnice Rady 93/13/EHS) vkládá nový bod, který zní:"7b. 394 L 0047: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/47/ES ze dne 26. října 1994 o ochraně nabyvatelů ve vztahu k některým aspektům smluv o nabytí práva k dočasnému užívání nemovitostí (Úř. věst. L 280, 29.10.1994, s. 83)."Článek 2Znění směrnice 94/47/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 24. února 1995.Za Smíšený výbor EHPpředsedaG. J. L. Avery[1] Úř. věst. L 160, 28.6.1994, s. 1.[2] Úř. věst. L 280, 29.10.1994, s. 83.--------------------------------------------------


text:
 18.9.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 276/3
 PROTOKOL
 k Dohodě o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé, který zohledňuje přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 CHORVATSKÁ REPUBLIKA
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 REPUBLIKA MALTA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 smluvní strany Smlouvy o Evropské unii, Smlouvy o fungování Evropské unie a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (dále jen „členské státy“) a
 EVROPSKÁ UNIE a EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ PRO ATOMOVOU ENERGII
 (dále jen „Evropská unie“)
 na jedné straně a
 BÝVALÁ JUGOSLÁVSKÁ REPUBLIKA MAKEDONIE
 na straně druhé,
 s ohledem na přistoupení Chorvatské republiky (dále jen „Chorvatsko“) k Evropské unii dne 1. července 2013,
 Vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Dohoda o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonií na straně druhé (dále jen „dohoda o stabilizaci a přidružení“) byla podepsána v Lucemburku dne 9. dubna 2001 a vstoupila v platnost dne 1. dubna 2004.
 (2)
 Smlouva o přistoupení Chorvatska k Evropské unii (dále jen „smlouva o přistoupení“) byla podepsána dne 9. prosince 2011 v Bruselu.
 (3)
 Chorvatsko přistoupilo k Evropské unii dne 1. července 2013.
 (4)
 Podle čl. 6 odst. 2 aktu o přistoupení Chorvatska přistoupí Chorvatsko k dohodě o stabilizaci a přidružení uzavřením protokolu k dohodě o stabilizaci a přidružení.
 (5)
 S cílem zohlednit společné zájmy Evropské unie a Bývalé jugoslávské republiky Makedonie uvedené v této dohodě se uskutečnily konzultace podle čl. 35 odst. 3 dohody o stabilizaci a přidružení,
 SE DOHODLY TAKTO:
 ODDÍL I
 Smluvní Strany
 Článek 1
 Chorvatsko se stává stranou Dohody o stabilizaci a přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Bývalou jugoslávskou republikou Makedonie na straně druhé, podepsané v Lucemburku dne 9. dubna 2001, a přijímá a bere na vědomí, stejně jako ostatní členské státy Evropské unie, znění dohody o stabilizaci a přidružení, jakož i znění společných prohlášení a jednostranných prohlášení připojených k závěrečnému aktu podepsanému téhož dne.
 ÚPRAVY ZNĚNÍ DOHODY O STABILIZACI A PŘIDRUŽENÍ, VČETNĚ JEJÍCH PŘÍLOH A PROTOKOLŮ
 ODDÍL II
 Zemědělské Produkty
 Článek 2
 Zemědělské produkty v užším slova smyslu (sensu stricto)
 1. Příloha IVa) dohody o stabilizaci a přidružení se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto protokolu.
 2. Příloha IVb) dohody o stabilizaci a přidružení se nahrazuje zněním uvedeným v příloze II tohoto protokolu.
 3. Příloha IVc) dohody o stabilizaci a přidružení se nahrazuje zněním uvedeným v příloze III tohoto protokolu.
 4. Článek 27 dohody o stabilizaci a přidružení se nahrazuje tímto:
 „Článek 27
 Zemědělské produkty
 1. Evropská unie zrušuje dovozní cla a poplatky s rovnocenným účinkem na dovoz zemědělských produktů pocházejících z Bývalé jugoslávské republiky Makedonie jiných než čísel 0102, 0201, 0202, 1701,