text:
případně všechna ustanovení pro potkávací světla třídy W podle přílohy 3 tohoto předpisu;
 f)
 jednotky osvětlení (4), které vyzařují jedno nebo několik rozhraní potkávacího světla nebo se na vyzařování podílejí;
 g)
 údaje (3) podle bodu 6.4.6 tohoto předpisu, pokud jde o body 6.22.6.1.2.1 a 6.22.6.1.3 předpisu č. 48;
 h)
 jednotky osvětlení, které mají zajistit minimální osvětlení potkávacích světlometů podle bodu 6.2.9.1 tohoto předpisu;
 i)
 předpisy pro montáž a fungování za účelem zkoušky;
 j)
 všechny ostatní důležité informace;
 k)
 Pro LED modul (moduly) musí obsahovat:
 i)
 stručný technický popis LED modulu (modulů),
 ii)
 výkres s rozměry a základní elektrické a fotometrické hodnoty a skutečný světelný tok,
 iii)
 v případě elektronického ovladače zdroje světla informace oelektrickém rozhraní, které se vyžaduje pro zkoušky pro schválení typu;
 2.2.2.1
 koncepci bezpečnosti, tak jak je uvedena v dokumentaci, která, má-li být dostatečná pro technickou zkušebnu pověřenou zkouškami schválení typu, musí:
 i)
 popisovat opatření začleněná do systému zajišťující jeho soulad s ustanoveními bodů 5.7.3, 5.9 a 6.2.6.4 a
 ii)
 stanovit pokyny týkající se jejich ověření podle bodu 6.2.7 a/nebo
 iii)
 zpřístupnit příslušné dokumenty ukazující účinnost systému, pokud jde o spolehlivost a dobré fungování opatření stanovených podle bodu 2.2.2.1. i), například analýzu způsobů selhání a jejich následků (FMEA) a analýzu pomocí stromové struktury příčin (FTA), nebo jakýkoli jiný postup přizpůsobený podmínkám bezpečnosti.
 2.2.2.2
 případně značku a typ napájecího a funkčního zařízení, pod podmínkou, že není součástí instalační jednotky;
 2.2.3
 jeden soubor vzorků systému, pro nějž se žádá schválení typu, včetně případného zařízení pro montáž, napájecího a funkčního zařízení a generátorů signálů;
 2.2.4
 pro zkoušku plastu, z něhož jsou vyráběna rozptylová skla:
 2.2.4.1
 čtrnáct rozptylových skel;
 2.2.4.1.1
 deset těchto rozptylových skel může být nahrazeno deseti plastovými vzorky v rozměru nejméně 60 × 80 mm o plochém nebo vypouklém vnějším povrchu, v jehož středu se nachází v podstatě rovinná plocha o rozměrech nejméně 15 × 15 mm (poloměr zakřivení nejméně 300 mm);
 2.2.4.1.2
 všechna tato plastová rozptylová skla nebo vzorky musejí být vyrobeny postupem, který bude používán při hromadné výrobě;
 2.2.4.2
 prvkem osvětlení nebo případně optickým celkem, k němuž mohou být rozptylová skla upevněna podle pokynů výrobce;
 2.2.5
 Pro zkoušku odolnosti plastových prvků přenosu světla vůči ultrafialovému záření, které by mohl vydávat světelný zdroj (zdroje), jež jsou součástí systému, například v případě výbojek či LED modulů, podle bodu 2.2.4 přílohy 6 tohoto předpisu:
 vzorek každého materiálu použitého v systému nebo celým systémem nebo jednou nebo několika částmi obsahujícími tyto materiály. Všechny vzorky materiálů musí mít stejný vzhled a případně musí být stejně povrchově upraveny, jako by byly určeny k použití v systému, pro nějž se žádá schválení typu;
 2.2.6
 materiály rozptylových skel a případných povlaků musí být doloženy zkušebním protokolem vlastností těchto materiálů a povlaků, pokud už byly zkoušeny;
 2.2.7
 jde-li o systém podle bodu 4.1.7, pak vozidlo reprezentující vozidlo (vozidla) uvedené(á) v souladu s bodem 4.1.6.
 3. OZNAČENÍ
 3.1
 Na instalačních jednotkách systému, pro nějž se žádá schválení typu, musí být uvedena výrobní nebo obchodní značka žadatele.
 3.2
 Na rozptylovém skle a skříňce musí být dostatečně velké místo, aby


text:
se na něj vešla značka schválení typu a přídavné symboly uvedené v bodě 4; toto místo musí být stanoveno ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1.
 3.2.1
 Pokud však rozptylové sklo nemůže být odděleno od hlavního tělesa instalační jednotky, postačí jediný nápis podle bodu 4.2.5.
 3.3
 Instalační jednotky nebo systémy, které byly navrženy tak, aby splnily požadavky na pravostranný nebo levostranný dopravní provoz, musí nést označení určující obě polohy montáže optického prvku nebo prvků vozidla nebo světelného zdroje nebo zdrojů odrážeče/odrážečů; tato označení jsou složena z písmen „R/D“ pro pravostranný dopravní provoz a „L/G“ pro levostranný dopravní provoz.
 3.4
 V případě, že je systém navržen tak, aby splňoval předpisy uvedené v bodě 5.8.2, případně prostřednictvím zakrytí dodatečného umístění na přední část rozptylového skla instalační jednotky, musí být toto umístění nesmazatelně označeno. Je-li umístění jasně určeno, není toto označení nutné.
 3.5
 V případě AFS s LED modulem (moduly) musí být na odpovídající(ch) instalační(ch) jednotce (jednotkách) vyznačeno jmenovité napětí a jmenovitý příkon a zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla.
 3.6
 U LED modulu (modulů) předložených ke schválení společně s AFS:
 3.6.1
 musí být vyznačen obchodní název nebo značka žadatele. Toto značení musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné;
 3.6.2
 musí být vyznačen specifický identifikační kód modulu. Toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné.
 Tento zvláštní identifikační kód musí obsahovat počáteční písmena „MD“ jako „MODUL“ následovaná značkou schválení bez kružnice, která je předepsaná v bodě 4.2.1 níže, a v případě, že je použito několik nestejných modulů zdroje světla, následují doplňkové symboly nebo znaky. Tento zvláštní identifikační kód musí být znázorněn ve výkresech uvedených v bodě 2.2.1 výše. Značka schválení nemusí být stejná jako značka schválení svítilny, v níž se modul používá, ale obě značky musí pocházet od téhož žadatele.
 3.7
 Jestliže k řízení LED modulu (modulů) je použit elektronický ovladač zdroje světla, který není součástí LED modulu, potom na něm musí být vyznačen(y) zvláštní identifikační kód (kódy), jmenovité vstupní napětí a příkon.
 4. SCHVÁLENÍ TYPU
 4.1 Obecně
 4.1.1
 Pokud všechny vzorky typu systému předložené podle bodu 2 ustanovení tohoto předpisu splňují, schválení typu se udělí.
 4.1.2
 Pokud skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety, jež jsou součástí systému, vyhovují požadavkům více než jednoho předpisu, lze přidělit jedinou značku schválení za předpokladu, že každý ze skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů splňuje ustanovení, která se na něj vztahují.
 4.1.3
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení typu, jehož první dvě číslice (v současné době 00) označují sérii změn zahrnující poslední technické změny tohoto předpisu v době, kdy bylo schválení typu vydáno. Jedna a táž smluvní strana nemůže přidělit totéž číslo schválení typu jinému typu systému, jehož se týká tento předpis.
 4.1.4
 Oznámení o schválení typu systému podle tohoto předpisu, o rozšíření schválení typu, o zamítnutí žádosti o ně, o jeho odejmutí nebo o trvalém zastavení výroby typu systému se stranám dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, zasílá na formuláři odpovídajícím vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu a obsahujícím údaje uvedené v bodě 2.1.3.
 4.1.4.1
 Pokud je instalační jednotka

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
(nebo jednotky) vybavena nastavitelným odrážečem a je-li navržena výhradně pro použití v polohách montáže odpovídajících údajům v bodě 2.1.3, je žadatel poté, co obdrží schválení typu, povinen vysvětlit správně uživateli, jaká nebo jaké jsou správné polohy montáže.
 4.1.5
 Mimo značku, jež se vyžaduje podle bodu 3.1, se každá instalační jednotka, která se shoduje s typem schváleným podle tohoto předpisu, opatří na ploše, o níž pojednává bod 3.2, značkou schválení typu popsanou v bodech 4.2 a 4.3.
 4.1.6
 Žadatel musí do formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu uvést vozidlo nebo vozidla, pro něž je systém určen.
 4.1.7
 Žádá-li o schválení systému, který nemá být pokryt schválením typu vozidla podle předpisu č. 48,
 4.1.7.1
 musí žadatel předložit dostatečnou dokumentaci dokazující, že systém splňuje požadavky body 6.22 předpisu č. 48, je-li správně namontován, a
 4.1.7.2
 systém musí být schválen podle předpisu č. 10.
 4.2 Složení značky schválení typu
 Značka schválení typu sestává z:
 4.2.1
 mezinárodního značení schválení typu, které obsahuje:
 4.2.1.1
 písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (5);
 4.2.1.2
 číslo schválení typu, jak je uvedeno v bodě 4.1.3;
 4.2.2
 těchto doplňkových symbolů:
 4.2.2.1
 na systému z písmene „X“ a písmene (písmen) odpovídajících funkcím, které systém zajišťuje:
 „C“
 pro potkávací světla třídy C, a dále symboly jiných tříd potkávacích světel,
 „E“
 pro potkávací světla třídy E,
 „V“
 pro potkávací světla třídy V,
 „W“
 pro potkávací světla třídy W,
 „R“
 pro dálková světla;
 4.2.2.2
 z pomlčky nad každým symbolem, pokud funkci nebo režim osvětlení zajišťuje více instalačních jednotek umístěných z jedné nebo z obou stran;
 4.2.2.3
 z písmene „T“ umístěného za symbolem všech funkcí a/nebo tříd osvětlení, které mají splnit ustanovení týkající se osvětlení v zatáčce, tyto symboly se nacházejí zcela vlevo;
 4.2.2.4
 na rozdílných instalačních jednotkách z písmene „X“ a rovněž písmene (písmen) odpovídajících funkcím, které zajišťuje obsažená jednotka (jednotky) osvětlení;
 4.2.2.5
 pokud funkci osvětlení nebo jeho režim nezajišťuje pouze instalační jednotka umístěná na jedné straně, musí být nad symbolem funkce pomlčka;
 4.2.2.6
 u systémů nebo jedné nebo několika jejich částí, které jsou výhradně v souladu s požadavky pro levostranný dopravní provoz, z vodorovné šipky směřující doprava, stojíme-li čelem k instalační jednotce, tzn. na straně vozovky, na níž probíhá dopravní provoz;
 4.2.2.7
 u systémů nebo jedné nebo několika jejich částí odpovídajících požadavkům pro oba systémy dopravního provozu, například pomocí nastavení optického prvku nebo světelného zdroje, z vodorovné šipky směřující současně na levou i pravou stranu;
 4.2.2.8
 u instalačních jednotek obsahujících plastové rozptylové sklo jsou v blízkosti symbolů uvedených v bodech 4.2.2.1 a 4.2.2.7 umístěna písmena „PL“;
 4.2.2.9
 u instalačních jednotek v souladu s požadavky tohoto předpisu pro dálková světla je údaj o maximální svítivosti vyjádřené pomocí značení stanoveného v bodě 6.3.2.1.3 umístěn v blízkosti kružnice kolem písmene „E“;
 4.2.3
 V každém případě musí být na formuláři pro schválení typu a na formuláři sdělení, jež jsou zasílány smluvním státům dohody, které tento předpis uplatňují, stanoven příslušný pracovní režim pro zkoušení podle bodu 1.1.1.1 přílohy 4 a přípustné/á napětí podle bodu 1.1.1.2 přílohy 4.
 V příslušných


text:
případech se systémy nebo jedna nebo několik jeho částí značí takto:
 4.2.3.1
 v případě instalační jednotky, která splňuje požadavky tohoto předpisu a je navržena tak, že žárovka (žárovky) potkávacího světla nemůže svítit současně se žárovkou pro kteroukoli jinou funkci, s níž je sloučena: se za symbolem (symboly) potkávacího světlometu v značce schválení umístí šikmá čára (/).
 4.2.3.2
 v případě instalační jednotky, která splňuje požadavky přílohy 4 tohoto předpisu pouze je-li na ni přivedeno napětí 6 V nebo 12 V, musí se do blízkosti držáku světelného zdroje nebo zdrojů umístit symbol složený z čísla 24 přeškrtnutého křížkem (X).
 4.2.4
 Obě číslice čísla schválení typu (v současnosti 00), které udávají sérii změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době, kdy se schválení typu vydává, a předepsaná šipka, mohou být vyznačeny poblíž výše uvedených přídavných symbolů.
 4.2.5
 Značky a symboly, o nichž pojednávají body 4.2.1 a 4.2.2, musí být zřetelně čitelné a nesmazatelné. Mohou být umístěny na vnitřní nebo vnější (průhledné nebo neprůhledné) části instalačních jednotek, které není možno oddělit od části světlometu, z níž vystupuje světlo. V každém případě musejí být viditelné i tehdy, když je instalační jednotka (jednotky) namontována na vozidle. Tento předpis je splněn i při posunutí některé pohyblivé části vozidla.
 4.3 Uspořádání značky schválení typu
 4.3.1 Samostatné světlomety
 Příklady uspořádání značek schválení typu s výše popsanými doplňkovými symboly jsou uvedeny na obrázcích 1 až 10 přílohy 2 tohoto předpisu.
 4.3.2 Skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety.
 4.3.2.1
 V případech, kdy se zjistí, že skupinové, sdružené světlomety nebo světlomety sloučené se systémem splňují požadavky současně několika předpisů, je možno vyznačit jedinou mezinárodní značku schválení typu sestávající z písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu vystavila, a číslo schválení typu. Tato značka schválení typu může být umístěna na skupinových, sdružených nebo sloučených světlometech kdekoli, pokud:
 4.3.2.1.1
 je viditelná, jak je stanoveno v bodě 4.2.5;
 4.3.2.1.2
 není možno žádnou světlo propouštějící součást skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů sejmout, aniž by se současně nesejmula i značka schválení typu.
 4.3.2.2
 Identifikační symbol každého světlometu podle předpisu, podle kterého bylo schválení typu uděleno, společně s vyznačením příslušné série změn zahrnující poslední významné technické změny předpisu v době vystavení schválení typu se – případně s vyžadovanou šipkou – vyznačí:
 4.3.2.2.1
 buď na příslušném povrchu vyzařujícím světlo,
 4.3.2.2.2
 nebo ve skupině tak, aby bylo možno každou ze skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů jasně identifikovat (možné příklady viz příloha 2).
 4.3.2.3
 Jednotlivé části jediné značky schválení typu nesmějí být menší než minimální velikost, jež se vyžaduje pro nejmenší označení v předpisu, podle kterého bylo schválení typu uděleno.
 4.3.2.4
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu skupinových, sdružených nebo sloučených světlometů, kterého se týká tento předpis.
 4.3.2.5
 Příklady uspořádání značek schválení typu pro skupinové, sdružené nebo sloučené světlomety, včetně všech výše popsaných přídavných symbolů, pro systémy, jejichž funkce zajišťuje několik instalačních jednotek na straně vozidla, jsou uvedeny na obrázcích 11 a 12 přílohy 2 tohoto předpisu.
 4.3.2.6
 Příklady značky schválení týkající se celkového systému


text:
jsou uvedeny na obrázku 13 přílohy 2 tohoto předpisu.
 B. TECHNICKÉ POŽADAVKY NA SYSTÉMY NEBO JEDNU NEBO NĚKOLIK JEJICH ČÁSTÍ
 Není-li stanoveno jinak, musí být fotometrická opatření provedena podle přílohy 9 tohoto předpisu.
 5. OBECNÉ POŽADAVKY
 5.1
 Všechny vzorky, pro něž se žádá schválení typu výhradně pro pravostranný dopravní provoz, musí splňovat požadavky stanovené v bodech 6 a 7; je-li schválení typu žádáno naopak pro levostranný dopravní provoz, uplatňují se ustanovení body 6, včetně příslušných příloh tohoto předpisu, přičemž se vymění levá strana za pravou a opačně.
 Stejným způsobem vyměníme označení úhlových poloh a prvků, takže „R“ nahradíme „L“ a naopak.
 5.1.2
 Systémy, nebo jedna nebo několik jejich částí, musí být provedeny tak, aby si při běžném používání – i přes vibrace, které na ně mohou působit – zachovávaly předepsané fotometrické charakteristiky a byly trvale v dobrém funkčním stavu.
 5.2
 Systémy, nebo jedna nebo více jejich částí, musí být vybaveny zařízením, kterým se dají ve vozidle seřídit tak, aby splňovaly platné předpisy.
 5.2.1
 Systémy, nebo jedna nebo více jejich částí, mohou být od zařízení oddělena pod podmínkou, že toto zařízení může být použito pouze u vozidel, u nichž je možno provést seřízení jinými prostředky, nebo podle popisu žadatele není nutné.
 5.3
 S výjimkou LED modulů nesmí být systém opatřen světelnými zdroji, které podle předpisů č. 37 nebo č. 99 a jejich sérií změn platných v době podání žádosti o schválení nejsou schváleny a/nebo pro něž jsou předpisem č. 37 stanovena omezení v použití.
 5.3.1
 Je-li světelný zdroj vyměnitelný:
 5.3.1.1
 držák světelného zdroje musí odpovídat údajům, které jsou uvedeny v publikaci IEC č. 60061, jak je uvedeno v příslušném předpise týkajícím se světelných zdrojů;
 5.3.1.2
 konstrukce zařízení musí být taková, aby žárovka mohla být namontována pouze ve správné poloze.
 5.3.2
 je-li světelný zdroj nevyměnitelný, nesmí být součástí osvětlovací jednotky vyzařující potkávací světlo v nulovém stavu.
 5.4
 Systémy, nebo jedna nebo několik jejich částí, navržených tak, aby splnily požadavky jak pro pravostranný tak i pro levostranný dopravní provoz, mohou být upraveny pro jeden nebo druhý systém příslušným počátečním seřízením při montáži na vozidlo, nebo tuto úpravu může provést sám uživatel. V každém případě musí být možno provést pouze dvě seřízení, která jsou jednoznačně rozlišitelná, a to jedno pro pravostranný dopravní provoz a druhé pro levostranný dopravní provoz, a přechod z jedné polohy do druhé nedopatřením nebo zaseknutí mezi oběma polohami musí být znemožněn.
 5.5
 Musí být provedeny doplňkové zkoušky podle přílohy 4 tohoto předpisu, které mají zjistit, zda se fotometrické vlastnosti během používání výrazně nemění.
 5.6
 Pokud je rozptylové sklo jednotky osvětlení zhotoveno z plastu, provedou se zkoušky podle požadavků přílohy 6 tohoto předpisu.
 5.7
 U systémů, jejichž jedna nebo více částí jsou navrženy tak, aby poskytovaly střídavě buď dálkové, nebo potkávací světlo, musejí být mechanická, elektromechanická nebo jiná zařízení zabudovaná do jednotky osvětlení pro přepínání z jednoho světla na druhé navržena tak, aby:
 5.7.1
 zařízení bylo natolik pevné, aby i přes vibrace, které na ně mohou při běžném používání působit, absolvovalo bez poškození 50 000 operací;
 5.7.2
 vždy svítilo buď potkávací,


text:
nebo dálkové světlo a nebylo možno přepnout do polohy mezi nebo do neurčitého stavu; v případě, že to není možné, musí se stav, v němž se světlo nachází, splňovat ustanovení bodu 5.7.3;
 5.7.3
 se systém v případě poruchy automaticky nastavil do polohy potkávacího světla nebo do stavu, kdy fotometrické hodnoty nepřesahují 1,5 lx v pásmu IIIb stanovené v příloze 3 tohoto předpisu a nejsou ani menší než 4 lx v jednom bodu „segmentu Emax“, a to prostředky, jako jsou například vypnutí, oslabení nebo snížení paprsků a/nebo náhradní funkce;
 5.7.4
 uživatel nemohl pomocí běžného nářadí měnit tvar ani polohu pohyblivých součástí nebo zasáhnout do přepínače.
 5.8
 Systémy musí být opatřeny prostředky, které umožňují jejich dočasné použití v zemích, kde se jezdí na opačné straně než je strana, pro niž se schválení typu žádá, aniž by nepřiměřeně oslňovaly blížící se vozidla. Za tímto účelem musí systémy nebo jedna nebo více jejich částí:
 5.8.1
 umožnit uživateli seřízení podle bodu 5.4 bez speciálních nástrojů; nebo
 5.8.2
 mít funkci pro změnu strany dopravního provozu, přičemž hodnoty musí odpovídat hodnotám uvedeným v následující tabulce, pokud jsou zkoušky provedeny podle bodu 6.2, aniž by se měnilo seřízení podle původní strany dopravního provozu;
 5.8.2.1
 potkávací světlo konstruované pro pravostranný provoz a přizpůsobené levostrannému provozu:
 v bodě 0,86D–1,72L,
 nejméně 3 lx
 v bodě 0,57U–3,43R,
 ne více než 1,0 lx.
 5.8.2.2
 potkávací světlo konstruované pro levostranný provoz a přizpůsobené pravostrannému provozu:
 v bodě 0,86D–1,72R,
 nejméně 3 lx
 v bodě 0,57U–3,43L,
 ne více než 1,0 lx.
 5.8.2.3
 úplným nebo částečným řešením může být zaclonění příslušné části rozptylového skla podle bodu 3.4.
 5.9
 Systémy musí být navrženy tak, aby se v případě selhání světelného zdroje a/nebo LED modulu spustil signál, tak aby byla splněna příslušná ustanovení předpisu č. 48.
 5.10
 Součástka nebo součástky, k nimž je připevněn vyměnitelný světelný zdroj, musí být navržena nebo navrženy tak, aby bylo možno snadno na ně světelný zdroj namontovat, aby nebylo možno splést se, a to ani ve tmě.
 5.11
 V případě systému podle bodu 4.1.7:
 5.11.1
 musí být k systému přiložen exemplář formuláře stanoveného v bodě 4.1.4 a návod umožňující jeho montáž podle předpisu č. 48.
 5.11.2
 Technická zkušebna odpovědná za schvalování se musí ujistit, že:
 a)
 systém lze správně namontovat podle návodu;
 b)
 systém již namontovaný do vozidla splňuje ustanovení body 6.22 předpisu č. 48;
 je povinná zkouška řízení, která má potvrdit, že systém splňuje požadavky body 6.22.7.4 předpisu č. 48, včetně vyzkoušení v jakékoliv situaci týkající se ovládání systému na základě popisu žadatele. Je třeba uvést, zda všechny režimy jsou aktivovány, fungují nebo jsou deaktivovány podle popisu žadatele; projeví-li se zjevná porucha (například nadměrný úhel nebo blikání) musí být schválení odmítnuto.
 5.12
 AFS, je-li vybaven LED moduly, jakož i příslušný(é) LED modul (moduly) musí splňovat příslušné požadavky uvedené v příloze 11 tohoto předpisu. Splnění požadavků musí být přezkoušeno.
 5.13
 V případě AFS, jehož součástí jsou světelné zdroje a/nebo LED modul (moduly), které vytvářejí základní potkávací světlo a jejichž celkový skutečný světelný tok jednotek osvětlení uvedených v bodě 9.2.3 formuláře sdělení odpovídajícího vzoru v


text:
příloze 1 tohoto předpisu překračuje 2 000 lm na každou stranu, musí být učiněn odkaz v bodě 9.2.4 formuláře sdělení v příloze 1. Skutečný světelný tok LED modulu (modulů) se měří způsobem popsaným v bodě 5 přílohy 11.
 5.14
 V případě základního potkávacího světla v nulovém stavu, které je vytvářeno výlučně LED moduly, musí být celkový skutečný světelný tok těchto LED modulů, je-li měření prováděno podle bodu 5 přílohy 11, větší nebo roven 1 000 lm na každou stranu.
 6. OSVĚTLENÍ
 6.1 Obecná ustanovení
 6.1.1
 Každý systém musí vyzařovat potkávací světlo třídy C podle bodu 6.2.5 a jedno nebo více potkávacích světel jiné třídy nebo jiných tříd; v rámci každé třídy potkávacích světel může zahrnovat jeden nebo více různých režimů a rovněž funkce předního osvětlení podle bodů 6.3 a/nebo 2.1.1.1 tohoto předpisu.
 6.1.2
 Systém musí umožňovat automatické úpravy tak aby bylo dosaženo dobrého osvětlení vozovky, které by nerušilo ani řidiče, ani ostatní uživatele.
 6.1.3
 Systém je pokládán za vyhovující, splňuje-li příslušné fotometrické údaje bodů 6.2 a 6.3.
 6.1.4
 Fotometrické měření musí být provedeno podle popisu žadatele:
 6.1.4.1
 v nulovém stavu, jak je stanoven v bodě 1.9;
 6.1.4.2
 při signálu V, při signálu W, při signálu E nebo při signálu T podle bodu 1.10, podle daného případu;
 6.1.4.3
 případně při jakémkoli jiném signálu podle bodu 1.10 nebo při jejich kombinaci, podle údajů žadatele.
 6.2 Ustanovení pro potkávací světlo
 Před jakoukoli zkouškou podle níže uvedených bodů musí být systém uveden do nulového stavu, tzn. musí vyzařovat potkávací světlo třídy C.
 6.2.1
 Z každé strany systému (tzn. vozidla) musí potkávací světlo v nulovém stavu vyzařovat prostřednictvím nejméně jedné jednotky osvětlení rozhraní podle přílohy 8 tohoto předpisu nebo
 6.2.1.1
 systém musí mít prostředky, například optické prostředky nebo pomocné provizorní světlo, umožňující jasné a správné nasměrování světel.
 6.2.1.2
 Příloha 8 neplatí pro funkci změny strany dopravního provozu, jak je popsána v bodech 5.8 až 5.8.2.1.
 6.2.2
 Systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, musí být nasměrován tak, aby poloha rozhraní byla v souladu s předpisy uvedenými v tabulce 2 přílohy 3 tohoto předpisu.
 6.2.3
 Při tomto nasměrování musí systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, žádá-li se o jeho schválení typu pouze pro svícení potkávacím světlem, splňovat požadavky uvedené v příslušných bodech níže; je-li však určen pro dodatečné svícení nebo pro funkci světlené signalizace v souladu s tímto předpisem, musí splňovat rovněž požadavky uvedené v příslušných bodech níže, pokud není možno jej seřídit samostatně.
 6.2.4
 Pokud takto nasměrovaný systém nebo jedna nebo více jeho částí požadavky uvedené v bodě 6.2.3 nesplňuje, je možno jeho seřízení v souladu s návodem výrobce upravit maximálně o 0,5o napravo nebo nalevo a o 0,2o nahoru nebo dolů vzhledem k původní poloze seřízení.
 6.2.5
 Vyzařuje-li určitý režim potkávacího světla, musí být systém v souladu s požadavky příslušné sekce (C, V, E nebo W) části A tabulky 1 (fotometrické parametry) a tabulky 2 (Emax a poloha rozhraní) přílohy 3 tohoto předpisu a rovněž sekce 1 (ustanovení pro rozhraní) přílohy 8 tohoto předpisu.
 6.2.6
 Světlo může být vyzařováno v režimu osvětlení v


text:
zatáčce pod podmínkou, že:
 6.2.6.1
 systém je v souladu s příslušnými požadavky části B tabulky 1 (fotometrické parametry) a bodu 2 tabulky 2 (ustanovení pro rozhraní) přílohy 3 tohoto předpisu, pokud jsou hodnoty měřeny v souladu s postupem uvedeným v příloze 9, podle kategorie (1 nebo 2) režimu osvětlení v zatáčce, pro niž je schválení typu žádáno;
 6.2.6.2
 bod Emax se nachází uvnitř obdélníku mezi nejvyšší svislou polohou stanovenou v tabulce 2 přílohy 3 tohoto předpisu pro danou třídu potkávacích světel a dvěma stupni pod přímkou H-H, a mezi 45o vlevo a 45o vpravo od referenční osy systému;
 6.2.6.3
 pokud signál T odpovídá nejmenšímu poloměru vychýlení vozidla doleva (nebo doprava), musí být součet hodnot osvětlení vydaného všemi složkami na pravé či levé straně systému nejméně 3 lx v jednom bodě nebo ve více bodech pásma mezi přímkou H-H a 2o pod H-H a mezi 10 a 45o vlevo (nebo vpravo);
 6.2.6.4
 je-li schválení typu žádáno pro režim zatáčky kategorie 1, je použití systému omezeno na vozidlo navržené tak, aby vodorovná část rozhraní kužele světla vyzařovaného systémem byla v souladu s příslušnými ustanoveními bodu 6.22.7.4.5 písmene i) předpisu č. 48;
 6.2.6.5
 je-li schválení typu žádáno pro režim osvětlení v zatáčce kategorie 1, je systém navržen tak, aby v případě selhání bočního pohybu nebo změny osvětlení bylo možno automaticky dosáhnout fotometrických podmínek buď odpovídajících podmínkám stanoveným v bodě 6.2.5, nebo jejichž hodnoty nepřesáhnou 1,5 lx v pásmu IIIb, jak je stanoveno v příloze 3 tohoto předpisu, a nebudou menší než 4 lx v jednom bodě „segmentu Emax“;
 6.2.6.5.1
 to však není nezbytné, pokud pro polohy vlevo od referenční osy systému nad přímkou, odkloněnou o 0,3o od přímky HH, až po 5o vlevo a od přímky, odkloněné o 0,57o nad HH, nad 5o vlevo, nikde hodnota nepřesahuje 1 lx.
 6.2.7.
 Systém musí být ověřen podle pokynů výrobce podle zásady bezpečnosti stanovené v bodě 2.2.2.1.
 6.2.8
 Systémy, nebo jedna nebo více jejich částí, navržené současně pro pravostranný i levostranný dopravní provoz musí v každé ze dvou poloh podle bodu 5.4 splňovat požadavky stanovené pro daný systém dopravního provozu.
 6.2.9
 Systém musí být navržen tak, aby:
 6.2.9.1
 každý jmenovaný režim potkávacího světla vyzařoval nejméně 3 lx v bodě 50 V z každé strany systému;
 režim nebo režimy potkávacího světla třídy V jsou z těchto pravidel vyňaty;
 6.2.9.2
 čtyři sekundy po spuštění systému, který nebyl v provozu nejméně po dobu 30 minut, musí potkávací světlo třídy C vyzařovat nejméně 5 lx v bodě 50 V;
 6.2.9.3
 jiné režimy:
 pokud se uplatňují vstupní signály podle bodu 6.1.4.3 tohoto předpisu, musí být splněny požadavky body 6.2.
 6.3 Ustanovení pro dálkové světlo
 Před každou další zkouškou musí být systém uveden do nulového stavu.
 6.3.1
 Jednotka nebo jednotky osvětlení systému musí být seřízeny v souladu s pokyny výrobce, tak aby pásmo maximálního osvětlení bylo nasměrováno na průsečík (HV) přímek H-H a V-V;
 6.3.1.1
 Každá jednotka osvětlení, kterou nelze seřídit samostatně, nebo jež byla seřízena podle měření provedených podle bodu 6.2, musí být vyzkoušena po takovém seřízení.
 6.3.2
 Pokud je světlo


text:
měřeno podle přílohy 9 tohoto předpisu, musí být v souladu s těmito požadavky:
 6.3.2.1
 Bod HV musí ležet uvnitř izoluxy odpovídající 80 % maximálního osvětlení dálkovými světly.
 6.3.2.1.1
 Maximální hodnota (EM) nesmí být nižší než 48 lx. Maximální hodnota nesmí za žádných okolností přesáhnout 240 lx.
 6.3.2.1.2
 Maximální svítivost (IM) instalační jednotky, která přispívá k maximální svítivosti dálkových světel nebo se na ní podílí, vyjádřena v tisících cd, se vypočítá podle vzorce:
 IM = 0,625 EM
 6.3.2.1.3
 Referenční značka (I'M) této maximální svítivosti, jak je o ní pojednáno výše v bodě 4.2.2.9, se získá jako poměr:
 Tato hodnota se zaokrouhlí na nejbližší z hodnot: 5 - 10 – 12,5 – 17,5 - 20 - 25 – 27,5 - 30 – 37,5 - 40 - 45 - 50.
 6.3.2.2
 Osvětlení dálkového světla vycházející z bodu HV vodorovně doprava a doleva musí být rovno nejméně 24 lx až do 2,6o a rovno nejméně 6 lx až do 5,2o.
 6.3.3
 Osvětlení nebo část osvětlení vyzařovaná systémem může být automaticky vychýlena stranově (nebo upravena tak, aby bylo dosaženo rovnocenného účinku), pod podmínkou, že:
 6.3.3.1
 systém splňuje požadavky bodů 6.3.2.1.1 a 6.3.2.2 a každá jednotka osvětlení byla změřena postupem podle přílohy 9.
 6.3.4
 Systém musí být navržen tak, aby:
 6.3.4.1
 jednotka nebo jednotky osvětlení pravé a levé strany vyzařovaly každá nejméně polovinu minimálního osvětlení dálkových světel uvedeného v bodě 6.3.2.2;
 6.3.4.2
 čtyři sekundy po spuštění systému, který byl vypnut nejméně po dobu 30 minut, dálkové světlo vyzařovalo nejméně 42 lx v bodě HV;
 6.3.4.3
 pokud se uplatňují vstupní signály podle bodu 6.1.4.3 tohoto předpisu, musí být splněny požadavky body 6.3.
 6.3.5
 Nejsou-li požadavky pro daná světla splněny, může se provést přesměrování světla o 0,5o nahoru nebo dolů a/nebo o 1o vpravo nebo vlevo vzhledem k původní poloze seřízení; v této nové poloze musí být splněny všechny fotometrické podmínky. Tato ustanovení se neuplatňují na jednotky osvětlení definované v bodě 6.3.1.1 tohoto předpisu.
 6.4 Jiná ustanovení
 Pro případy systému nebo jedné nebo několika jeho částí, který má seřiditelné jednotky osvětlení, se použijí ustanovení bodů 6.2 (potkávací světla) a 6.3 (dálková světla) na všechny polohy montáže stanovené v bodě 2.1.3 (seřizovací plocha). Následující postup se uplatňuje za účelem ověření:
 6.4.1
 Každá uvedená poloha je pomocí zkušebního goniometru vyzkoušena vzhledem k přímce spojující referenční střed a bod HV na měřicí stěně. Seřiditelný systém nebo jedna nebo několik jeho částí je tedy dán do polohy, v níž osvětlení na měřicí stěně odpovídá příslušným požadavkům pro směřování;
 6.4.2
 Je-li systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, původně umístěn podle bodu 6.4.1, musí zařízení nebo jeho části splňovat příslušné fotometrické požadavky bodů 6.2 a 6.3;
 6.4.3
 K doplňkovým zkouškám se přistoupí poté, co se odrážeč nebo systém nebo jedna nebo několik jeho částí vychýlí svisle přibližně o 2o, nebo poté, co je přinejmenším vychýlen do maximální polohy, je-li menší než 2o, vzhledem ke své původní poloze, a to prostřednictvím zařízení pro seřízení systému nebo jedné nebo několika jeho částí. Po přesměrování celého systému nebo jedné nebo několika jeho částí (například pomocí goniometru)


text:
do opačného směru se musí změřit světlo vyzařované do těchto směrů a nesmí přesáhnout předepsané meze:
 6.4.3.1
 potkávací světlo: body HV a 75 R, případně 50 R; dálkové světlo: IM a bod HV (jako procentuální podíl z IM);
 6.4.4
 pokud žadatel uvedl více než jednu montážní polohu, musí být postup podle bodů 6.4.1 až 6.4.3 zopakován pro všechny další polohy;
 6.4.5
 Pokud žadatel neuvedl zvláštní polohu montáže, musí být systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, nasměrován podle měření uvedených v bodech 6.2 (potkávací světla) a 6.3 (dálková světla), přičemž zařízení na seřízení systému nebo jedné nebo několika jeho částí se nachází ve středové poloze. Doplňkové zkoušky stanovené v bodě 6.4.3 musí být provedeny poté, co je světlomet nebo jeho části pomocí seřizovacího zařízení maximálně vychýlen (namísto jejich vychýlení o přibližně 2o).
 6.4.6
 Ve formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu musí být uvedeno, která osvětlovací jednotka nebo jednotky vytvářejí rozhraní, jak je stanoveno v příloze 8 tohoto předpisu, které dopadá na plochu mezi 6o vlevo a 4o vpravo a nad vodorovnou přímkou skloněnou o 0,8o.
 6.4.7
 Ve formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu musí být uvedeno, jaké režimy potkávacích světel třídy E splňují v případě potřeby „soubor údajů“ z tabulky 6 přílohy 3 tohoto předpisu.
 7. BARVA
 7.1
 Vyzařované světlo musí být bílé barvy.
 C. JINÁ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
 8. ZMĚNA TYPU SYSTÉMU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU
 8.1
 Každá změna typu systému se oznámí správnímu orgánu, který schválení typu udělil. Tento orgán pak může:
 8.1.1
 buď usoudit, že uskutečněné změny zřejmě nemají znatelný nepříznivý vliv a že systém v každém případě ještě plní požadavky; nebo
 8.1.2
 vyžadovat další zkušební protokol vystavený pověřenou zkušebnou.
 8.2
 Potvrzení schválení typu nebo odmítnutí žádosti o ně, s uvedením změn, se postupem stanoveným v bodě 4.1.4 zašle smluvním stranám dohody, které tento předpis uplatňují.
 8.3
 Příslušný orgán, který rozšíření schválení typu vystavil, přidělí každému formuláři, jímž se rozšíření schválení typu udílí, pořadové číslo a informuje o této skutečnosti ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují; k tomu použije formulář sdělení odpovídající vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu.
 9. SHODNOST VÝROBY
 Postupy ověření shodnosti výroby musí odpovídat postupům uvedeným v dohodě, dodatek 2 (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž se uplatňují tyto požadavky:
 9.1
 systém schválený podle tohoto předpisu musí být vyroben tak, aby byl shodný se schváleným typem a aby splňovaly požadavky stanovené v bodech 6 a 7;
 9.2
 musí být splněny minimální požadavky na postupy ověřování shodnosti výroby podle přílohy 5 tohoto předpisu;
 9.3
 musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu;
 9.4
 orgán, který schválení typu udělil, může kdykoli ověřit metody řízení shodnosti uplatňované v jednotlivých výrobních závodech. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 9.5
 systémy nebo jedna nebo několik jeho částí se zjevnými vadami se neberou v úvahu.
 9.6
 Na zřetel se nebere referenční značka.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1
 Pokud nejsou požadavky splněny nebo pokud systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, opatřený značkou schválení typu


text:
neodpovídá schválenému typu, může být schválení systému udělené podle tohoto předpisu odejmuto.
 10.2
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 11.1
 Jestliže držitel schválení typu zcela přestane vyrábět typ systému schváleného podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení typu udělil, a ten o tom uvědomí ostatní strany dohody z roku 1958 uplatňující tento předpis, k čemuž použije formulář pro sdělení, který odpovídá vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 12.1
 Smluvní stany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy zkušeben pověřených prováděním zkoušek schválení typu a správních orgánů udělujících schválení typu, jimž se mají zaslat formuláře osvědčení o udělení schválení typu, zamítnutí žádosti o ně, nebo rozšíření schválení typu, odejmutí schválení typu nebo o trvalém zastavení výroby, vystavené v jiných zemích.
 (1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend. 4).
 (2) Pouze pro informaci. Ustanovení pro potkávací světla jsou určena pro tyto podmínky: třída C odpovídá základním potkávacím světlům, třída V pro použití v osvětlených oblastech, jako např. ve městech, třída E pro použití na silnicích, jako např. na dálnicích, třída W pro použití při špatném počasí, jako např. na mokré vozovce.
 (3) Uvést ve formuláři podle vzoru v příloze 1.
 (4) Uvést ve formuláři podle vzoru v příloze 10.
 (5) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy a užívají své příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém


text:
k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 maximální formát: A4 (210 × 297 mm)
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Příklad 1
 a ≥ 8 mm (skleněné rozptylové sklo)
 a ≥ 5 mm (plastové rozptylové sklo)
 Obrázek 1
 Obrázek 2
 Instalační jednotka systému opatřeného jednou z výše znázorněných značek schválení typu, který byl schválen v Nizozemsku (E4) podle tohoto předpisu pod číslem schválení typu 19243 a splňuje požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění (00). Potkávací světlo je navrženo výhradně pro pravostranný dopravní provoz. Písmena „CT“ (obr. 1) značí, že jde o potkávací světlo s režimem osvětlení v zatáčce, písmena „CWR“ (obr. 2) značí, že jde o potkávací světlo třídy C, potkávací světlo třídy W a dálkové světlo.
 Číslo 30 značí, že maximální svítivost dálkových světelných paprsků je mezi 86 250 a 101 250 cd.
 Pozn.: Číslo schválení typu a přídavné symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice čísla schválení typu leží na stejné straně písmene „E“ a směřují stejným směrem.
 Římské číslice se jako čísla schválení typu nepoužívají, aby se předešlo případné záměně s jinými symboly.
 Příklad 2
 Obrázek 3
 Obrázek 4a)
 Obrázek 4b)
 Instalační jednotka systému opatřeného výše znázorněnou značkou schválení typu je v souladu s tímto předpisem, a to jak pokud jde o potkávací, tak o dálkové světlo, a je navržena:
 Obrázek 3: Potkávací světlo třídy C s potkávacím světlem třídy „E“, pouze pro levostranný dopravní provoz.
 Obrázek 4a) a 4b): Potkávací světlo třídy C a potkávací světlo třídy V pro oba systémy dopravního provozu díky mechanismu pro seřízení optického prvku nebo světelného zdroje, a dálkové světlo. Potkávací světlo třídy C, potkávací světlo třídy V a dálkové světlo musí splňovat ustanovení pro osvětlení v zatáčce, jak určuje písmeno „T“. Pomlčka nad písmenem „R“ udává, že chod dálkových světel zajišťuje několik instalačních jednotek na této straně systému.
 Příklad 3
 Obrázek 5
 Obrázek 6
 Instalační jednotka opatřená výše znázorněnou značkou schválení typu obsahuje plastové rozptylové sklo a je v souladu s požadavky tohoto předpisu, pouze pokud jde o potkávací světlo, a je navržena:
 Obrázek 5: Potkávací světlo třídy C s potkávacím světlem třídy W pro oba systémy dopravního provozu.
 Obrázek 6: Potkávací světlo třídy C s režimem osvětlení v zatáčce pouze pro pravostranný dopravní provoz.
 Příklad 4
 Obrázek 7
 Obrázek 8
 Obrázek 7: Instalační jednotka opatřená výše znázorněnou značkou schválení typu splňuje požadavky tohoto předpisu, pokud jde o potkávací světlo třídy C a potkávací světlo třídy V, a je navržena výhradně pro levostranný dopravní provoz.
 Obrázek 8: Instalační jednotka opatřená výše znázorněnou značkou schválení typu je (oddělenou) instalační jednotkou, která je součástí systému, a splňuje požadavky tohoto předpisu, pouze pokud jde o dálkové světlo.
 Příklad 5
 Identifikace instalační jednotky obsahující plastové rozptylové sklo, která splňuje požadavky podle tohoto předpisu.
 Obrázek 9
 Obrázek 10
 Obrázek 9: Potkávací světlo třídy C a potkávací světlo třídy W, obě s režimem osvětlení v zatáčce, a dálkové světlo,


text:
navržena výhradně pro pravostranný dopravní provoz.
 Potkávací světlo a jeho režimy nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem v dalším sloučeném projektoru.
 Obrázek 10: Potkávací světlo třídy E a potkávací světlo třídy W, navržena výhradně pro pravostranný dopravní provoz, a dálkové světlo. Pomlčka nad písmeny „E“ a „W“ udává, že třídy potkávacích světel jsou na dané straně systému zajištěny více než jednou instalační jednotkou.
 Příklad 6
 Zjednodušené označení pro skupinová, sdružená nebo sloučená světla schválená v souladu s jiným předpisem, než je tento (obr. 11) (svislé a vodorovné čáry nejsou součástí značky schválení typu a slouží pouze k vytvoření schematického tvaru zařízení pro světelnou signalizaci).
 Tyto dva příklady odpovídají dvěma instalačním jednotkám umístěným na stejné straně systému a nesoucím značku schválení typu, která obsahuje (vzor A nebo vzor B):
 Instalační jednotka č. 1
 Přední obrysové světlo schválené podle série změn 02 předpisu č. 7;
 Jedna nebo více jednotek osvětlení vyzařující potkávací světlo třídy C v režimu osvětlení v zatáčce, které jsou navrženy tak, aby fungovaly s jednou nebo několika dalšími instalačními jednotkami na stejné straně systému (jak to označuje pomlčka nad písmenem „C“), a potkávací světlo třídy V, obě navrženy pro pravostranný nebo levostranný dopravní provoz, a rovněž dálkové světlo o maximální svítivosti 86 250 až 101 250 cd (jak určuje číslice 30), schválena v souladu s požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění (00) a obsahující plastové rozptylové sklo;
 Denní potkávací světlo schválené v souladu s řadou pozměňovacích návrhů 00 k předpisu č. 87;
 Přední směrové světlo kategorie 1a schválené v souladu s řadou pozměňovacích návrhů 01 k předpisu č. 6.
 Instalační jednotka č. 3
 Přední mlhovka schválená v souladu s řadou pozměňovacích návrhů 02 k předpisu č. 19 nebo potkávací světlo třídy C v režimu osvětlení v zatáčce navržené pro pravostranný i levostranný dopravní provoz a tak, aby fungovalo s jednou několika dalšími instalačními jednotkami na stejné straně systému, jak určuje pomlčka nad písmenem „C“.
 Instalační jednotka č. 1 systému
 Obrázek 11
 Instalační jednotka č. 3 systému
 Příklad 7
 Uspořádání značek schválení typu systému (obr. 12)
 Obrázek 12
 Tyto dva příklady odpovídají adaptivnímu systému předního osvětlení složenému ze dvou instalačních jednotek (zajišťujících stejné funkce) na stranách systému (jednotky č. 1 a 3 na levé straně a jednotky č. 2 a 4 na pravé straně).
 Instalační jednotka č. 1 (nebo č. 2) systému opatřená výše uvedenými čísly schválení typu a podle požadavků tohoto předpisu (série změn 00), pokud jde o potkávací světlo třídy C navržené pro levostranný dopravní provoz a současně o dálkové světlo o maximální svítivosti 86 250 až 101 250 cd (určeno číslicí 30) sloučená s předním směrovým světlem kategorie 1a schváleným v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 6.
 V příkladu 7a) obsahuje instalační jednotka č. 1 (nebo č. 2) systému potkávací světlo třídy C v režimu osvětlení v zatáčce, potkávací světlo třídy W, potkávací světlo třídy V a potkávací světlo třídy E. Pomlčka nad písmenem „C“ označuje, že potkávací světlo třídy C zajišťují dvě instalační jednotky na dané straně systému.
 Instalační jednotka č.


text:
3 (nebo č. 4) má zajišťovat druhou část potkávacích světel třídy C na jedné straně systému, jak určuje svislá čára nad písmenem „C“.
 V příkladu 7b) má instalační jednotka č. 1 (nebo č. 2) systému zajišťovat potkávací světlo třídy C, potkávací světlo třídy W a potkávací světlo třídy E. Pomlčka nad písmenem „W“ určuje, že potkávací světlo třídy W zajišťují dvě instalační jednotky na dané straně systému. Písmeno „T“ napravo za seznamem symbolů (a nalevo od čísla schválení typu) určuje, že každé světlo, tzn. potkávací světlo třídy C, potkávací světlo třídy W, potkávací světlo třídy E a dálkové světlo, má režim osvětlení v zatáčce.
 Instalační jednotka č. 3 (nebo č. 4) systému má zajišťovat druhou část potkávacích světel třídy W na dané straně systému (jak určuje pomlčka nad písmenem „W“) a potkávacích světel třídy V.
 Příklad 8
 Uspořádání značek schválení typu týkající se obou stran systému (obr. 13)
 Tento příklad ukazuje systém adaptivního předního osvětlení složeného ze dvou instalačních jednotek na levé straně vozidla a z jedné instalační jednotky na pravé straně.
 Obrázek 13
 Pravá strana systému nebo vozidla
 Levá strana systému nebo vozidla
 Systém opatřený výše znázorněnou značkou schválení typu je podle požadavků tohoto předpisu (série změn 00), pokud jde o potkávací světlo pro levostranný dopravní provoz a o dálkové světlo, jehož maximální svítivost je 86 250 až 101 250 cd (jak určuje číslice 30), sloučené s předními směrovými světly kategorie 1a schválenými v souladu se sérií změn 01 předpisu č. 6 a předním obrysovým světlem schváleným v souladu se sérií změn 02 předpisu č. 7.
 Instalační jednotka č. 1 systému (vlevo) je navržena tak, aby přispívala k potkávacím světlům třídy C a potkávacím světlům třídy E. Pomlčka nad písmenem „C“ označuje, že na dané straně přispívá k potkávací světlům třídy C několik instalačních jednotek. Písmeno „T“ napravo za seznamem symbolů označuje, že jak potkávací světlo třídy C, tak potkávací světlo třídy E má režim osvětlení v zatáčce.
 Instalační jednotka č. 3 systému (vlevo) má zajistit druhou část potkávacích světel třídy C z dané strany (jak určuje pomlčka nad písmenem „C“) a potkávací světlo třídy W.
 Instalační jednotka č. 2 systému (vpravo) má přispívat potkávacím světlům třídy C, potkávacím světlům třídy E, která obě mají režim osvětlení v zatáčce, a potkávacím světlům třídy W.
 Pozn.: V příkladech 6, 7 a 8 musí různé instalační jednotky systému nést stejné číslo schválení typu.
 Obrázek 14
 LED modul označený identifikačním kódem modulu zdroje světla, který je uveden výše, byl schválen společně se systémem AFS původně schváleným v Itálii (E3) pod číslem schválení 17325.
 PŘÍLOHA 3
 FOTOMETRICKÉ PŘEDPISY PRO POTKÁVACÍ SVĚTLO
 (1)
 Pro účely této přílohy se rozumí:
 „nad“ umístěné nad svislou osou; „pod“ umístěné pod svislou osou.
 Úhlové polohy jsou vyjádřeny ve stupních (°) nad (U) nebo ve stupních (°) pod (D) vzhledem k přímce H-H, a napravo (R) nebo nalevo (L) od přímky V-V.
 Obrázek 1
 Úhlové polohy fotometrických předpisů pro potkávací světlo (pro pravostranný dopravní provoz).
 Tabulka 1
 Fotometrické parametry potkávacích světel
 Předpisy vyjádřené v lux/25 m
 Poloha/stupně (°)
 Potkávací


text:
světlo
 vodorovná
 svislá
 třída C
 třída V
 třída E
 třída W
 Č.
 Prvek
 na/od
 do
 na
 min.
 max.
 min.
 max.
 min.
 max.
 min.
 max.
 Část A
 1
 B50L (5)
 L 3,43
 U 0,57
 0,4
 0,4
 0,7 (9)
 0,7
 2
 HV (5)
 V
 H
 0,7
 0,7
 3
 BR (5)
 R 2,5
 U 1
 0,2
 2
 0,1
 1
 0,2
 2
 0,2
 3
 4
 Segment BRR (5)
 R 8
 R 20
 U 0,57
 4
 1
 4
 6
 5
 Segment BLL (5)
 L 8
 L 20
 U 0,57
 0,7
 1
 1
 1
 6
 P
 L 7
 H
 0,1
 0,1
 7
 Pásmo III (jak je definováno v tabulce 3)
 0,7
 0,7
 1
 1
 8a
 S50, S50LL, S50RR (6)
 U 4
 0,1 (8)
 0,1 (8)
 0,1 (8)
 9a
 S100, S100LL, S100RR (6)
 U 2
 0,2 (8)
 0,2 (8)
 0,2 (8)
 10
 50R
 R 1,72
 D 0,86
 6
 11
 75R
 R 1,15
 D 0,57
 12
 18
 24
 12
 50V
 V
 D 0,86
 6
 6
 12
 12
 13
 50L
 L 3,43
 D 0,86
 4,2
 15 (10)
 4,2
 15 (10)
 8
 8
 30 (10)
 14
 25LL
 L 16
 D 1,72
 1,4
 1
 1,4
 4
 15
 25RR
 R 11
 D 1,72
 1,4
 1
 1,4
 4
 16
 Segment 20 a níže
 L 3,5
 V
 D 2
 20 (3)
 17
 Segment 10 a níže
 L 4,5
 R 2,0
 D 4
 14 (2)
 14 (2)
 14 (2)
 8 (3)
 18
 Emax
 (4)
 20
 50
 10
 50
 20
 90 (9)
 35
 80 (3)
 Část B (režim osvětlení v zatáčce): Používá se část A po nahrazení údajů z řádků č. 1, 2, 7, 13 a 18 níže uvedenými řádky.
 1
 B50L (5)
 L 3,43
 U 0,57
 0,6
 0,6
 0,9
 2
 HV (5)
 1
 1
 7
 Pásmo III (jak je definováno v tabulce 3)
 1
 1
 1
 1
 13
 50L
 L 3,43
 D 0,86
 2
 2
 4
 4
 18
 Emax
 (7)
 12
 50
 6
 50
 12
 90 (9)
 24
 80 (3)
 Tabulka 2
 Prvky, úhlová poloha nebo hodnota potkávacích světelných paprsků ve stupních (°) a doplňkové předpisy
 Úhlová poloha / hodnota ve stupních (°)
 Potkávací světlo třídy C
 Potkávací světlo třídy V
 Potkávací světlo třídy E
 Potkávací světlo třídy W
 Č.
 označení části světelných paprsků a předpisy
 vodorovné
 svislé
 vodorovné
 svislé
 vodorovné
 svislé
 vodorovné
 svislé
 2.1
 Emax nesmí ležet vně daného obdélníku (nad segmentem Emax)
 mezi 0,5 L
 a 3 R
 mezi 0,3D
 a 1,75 D
 mezi 0,3D
 a 1,72 D
 mezi 0,5L
 a 3 R
 mezi 0,1 D
 a 1,72 D
 mezi 0,5L
 a 3 R
 mezi 0,3D
 a 1,72 D
 2.2
 Rozhraní a jeho části musí:
 —
 splňovat požadavky bodu 1 přílohy 8 tohoto předpisu, rozhraní musí být na V-V,
 a
 —
 mít takovou polohu, aby vodorovná část byla:
 V = 0,57D
 ≤ 0,57D
 ≥ 1,3D
 ≤ 0,23D (11)
 ≥ 0,57D
 ≤ 0,23D
 ≥ 0,57D
 Tabulka 3
 Pásma III potkávacích světel, údaje o vrcholech
 Úhlová poloha ve stupních (°)
 Trojúhelníková značka č.
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 Pásmo IIIa
 pro potkávací světlo třídy C nebo třídy V
 vodorovná
 8L
 8L
 8R


text:
8R
 6R
 1,5R
 V-V
 4L
 svislá
 1U
 4U
 4U
 2U
 1,5U
 1,5U
 H-H
 H-H
 Pásmo IIIb
 pro potkávací světlo třídy W nebo třídy E
 vodorovná
 8L
 8L
 8R
 8R
 6R
 1,5R
 0,5L
 4L
 svislá
 1U
 4U
 4U
 2U
 1,5U
 1,5U
 0,34U
 0,34U
 Tabulka 4
 Doplňková ustanovení pro potkávací světlo třídy W, vyjádřené v lx/25 m
 4.1
 Definice segmentů E, F1, F2 a F3 (neuvedené na obrázku 1) a požadavky na ně
 Povolené maximum je 0,2 lx: a) na segment E v 10 ° U mezi 20 L a 20 ° R; a b) na tři svislé segmenty (F1, F2 a F3) na vodorovné polohy 10 ° L, V a 10 ° R, všechny tři od 10 U do 60 ° U.
 4.2
 Všechny další (dodatečné) soubory předpisů pro Emax, segment 20 a segment 10: Část A nebo B tabulky 1 se uplatňuje, pokud nahrazuje maximální předepsané hodnoty z řádků č. 16, 17 a 18 řádky uvedenými níže.
 Pokud při uplatňování údajů žadatele podle bodu 2.2.2 písm. e) tohoto předpisu má potkávací světlo třídy W vyzařovat na segment 20 a pod něj ne více než 10 lx a na segment 10 a pod něj ne více než 4 lx, nesmí nominální hodnota Emax těchto světelných paprsků přesáhnout 100 lx.
 Tabulka 5
 Požadavky na horní část a úhlovou polohu měřicích bodů
 Označení bodu
 S50LL
 S50
 S50RR
 S100LL
 S100
 S100RR
 Úhlová poloha ve stupních (°)
 4U/8L
 4U/V-V
 4U/8R
 2U/4L
 2U/V-V
 2U/4R
 Tabulka 6
 Doplňkové požadavky na potkávací světlo třídy E
 Části A a B tabulky 1 a rovněž tabulky 2 se uplatňují, pokud nahrazují řádky č. 1 a 18 tabulky 1 a bod 2.2 tabulky 2, jak je stanoveno níže.
 Bod
 Označení
 Řádek 1 tabulky 1, část A nebo B
 Řádek 18 tabulky 1, část A nebo B
 Bod 2.2 tabulky 2
 Č.
 Všechny údaje
 EB50L v lux / 25 m
 Emax v lux / 25 m
 Poloha vodorovné části rozhraní ve stupních (°)
 max
 max
 ne nad
 6.1.
 E1
 0,6
 80
 0,34D
 6.2.
 E2
 0,5
 70
 0,45D
 6.3.
 E3
 0,4
 60
 0,57D
 (1) Pozn.: postup měření uvedený v příloze 9 tohoto předpisu.
 (2) Maximálně 18 lx, má-li systém vyzařovat potkávací světlo třídy W.
 (3) Uplatňují se rovněž požadavky stanovené v tabulce 4.
 (4) Požadavky na umístění podle tabulky 4 („segment Emax“).
 (5) Podíl každé strany systému, měřený podle přílohy 9 tohoto předpisu, nesmí být menší než 0,1 lx.
 (6) Požadavky na umístění podle tabulky 5.
 (7) Požadavky na umístění uvedené v bodě 6.2.6.2 tohoto předpisu.
 (8) Pár obrysových světel zabudovaný do systému nebo určený k montáži společně se systémem může být spuštěn podle údajů žadatele.
 (9) Uplatňují se rovněž požadavky stanovené v tabulce 6.
 (10) Maximální hodnotu lze vynásobit 1,4, je-li podle popisu výrobce zaručeno, že tato hodnota nebude při použití překročena. To lze zaručit buď prostřednictvím systému, nebo pokud je systém určen k použití ve vozidlech, umožněním stabilizace/omezení napájení systému, jak je uvedeno ve formuláři sdělení.
 (11) Uplatňují se rovněž požadavky tabulky 6.
 Dodatek k tabulce 1
 Pouze pro informaci: fotometrické


text:
hodnoty potkávacích světel uvedené v tabulce 1 jsou vyjádřeny níže v cd.
 Předpisy jsou vyjádřeny v cd
 Poloha/stupně
 Potkávací světlo
 vodorovná
 svislá
 třída C
 třída V
 třída E
 třída W
 Č.
 Prvek
 na/od
 do
 na
 min
 max
 min
 max
 min
 max
 min
 max
 Část A
 1
 B50L (4)
 L 3,43
 U 0,57
 250
 250
 438 (8)
 438
 2
 HV (4)
 V
 H
 438
 438
 3
 BR (4)
 R 2,5
 U 1
 125
 1 250
 63
 625
 125
 1 250
 125
 1 875
 4
 Segment BRR (4)
 R 8
 R 20
 U 0,57
 2 500
 625
 2 500
 3 750
 5
 Segment BLL (4)
 L 8
 L 20
 U 0,57
 438
 625
 625
 625
 6
 P
 L 7
 H
 63
 63
 7
 Pásmo III (jak je definováno v tabulce 3)
 438
 438
 625
 625
 8a
 S50, S50LL, S50RR (5)
 U 4
 63 (7)
 63 (7)
 63 (7)
 9a
 S100, S100LL, S100RR (5)
 U 2
 125 (7)
 125 (7)
 125 (7)
 10
 50 R
 R 1,72
 D 0,86
 3 750
 11
 75 R
 R 1,15
 D 0,57
 7 500
 11 250
 15 000
 12
 50 V
 V
 D 0,86
 3 750
 3 750
 7 500
 7 500
 13
 50 L
 L 3,43
 D 0,86
 2 625
 9 375
 2 625
 9 375
 5 000
 5 000
 18 750
 14
 25 LL
 L 16
 D 1,72
 875
 625
 875
 2 500
 15
 25 RR
 R 11
 D 1,72
 875
 625
 875
 2 500
 16
 Segment 20 a pod
 L 3,5
 V
 D 2
 12 500 (2)
 17
 Segment 10 a pod
 L 4,5
 R 2,0
 D 4
 8 750 (1)
 8 750 (1)
 8 750 (1)
 5 000 (2)
 18
 Emax
 (3)
 12 500
 31 250
 6 250
 31 250
 12 500
 56 250 (8)
 21 875
 50 000 (2)
 Část B (režim osvětlení v zatáčce): Používá se část A po nahrazení prvků z řádků č. 1, 2, 7, 13 a 18 níže uvedenými řádky.
 1
 B50L (4)
 L 3,43
 U 0,57
 375
 375
 563
 2
 HV (4)
 625
 625
 7
 Pásmo III (jak je definováno v tabulce 3)
 625
 625
 625
 625
 13
 50L
 L 3,43
 D 0,86
 1 250
 1 250
 2 500
 2 500
 18
 Emax
 (6)
 7 500
 31 250
 3 750
 31 250
 7 500
 56 250 (8)
 15 000
 50 000 (2)
 (1) Maximálně 11 250 cd, má-li systém vyzařovat rovněž potkávací světlo třídy W.
 (2) Uplatňují se rovněž požadavky podle tabulky 4.
 (3) Požadavky na umístění podle tabulky 2 („segment Emax“).
 (4) Podíl každé strany systému, měřený podle přílohy 9 tohoto předpisu, musí být nejméně 63 cd.
 (5) Požadavky na umístění podle tabulky 5.
 (6) Požadavky na umístění uvedené v bodě 6.2.6.2 tohoto předpisu.
 (7) Pár obrysových světel zabudovaný do systému nebo určený k montáži společně se systémem může být spuštěn v souladu s údaji žadatele.
 (8) Uplatňují se rovněž požadavky tabulky 6.
 PŘÍLOHA 4
 Zkoušky stability fotometrických parametrů systémů za provozu
 ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SYSTÉMŮ
 Poté, co byly za použití postupů uvedených v tomto předpisu změřeny


text:
u svazku dálkového světla v bodě Emax a u svazku potkávacího světla v bodech HV, 50R, 50L a případně B50L (nebo R) fotometrické hodnoty, zkouší se na vzorku úplného systému stálost fotometrických parametrů za provozu.
 Pro účely této přílohy se rozumí:
 a)
 „úplným systémem“ pravá a levá strana systému včetně elektronického ovladače (ovladačů) osvětlení a/nebo napájecí a řídící zařízení a rovněž části karoserie a světlomety, které by mohly ovlivnit rozptyl tepla. Každá instalační jednotka systému, případně světlo (světla) a/nebo LED modul úplného systému mohou být testovány zvlášť;
 b)
 „zkušebním vzorkem“ v níže uvedeném textu buď úplný systém nebo instalační jednotka předložená ke zkoušce;
 c)
 „světelným zdrojem“ každé vlákno žárovky s několika vlákny, moduly LED nebo části LED modulu vyzařující světlo.
 Zkoušky musí být provedeny:
 a)
 v suchém a klidném prostředí při teplotě okolí 23 ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle;
 b)
 v případě vyměnitelných světelných zdrojů: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeného před začátkem zkoušky na okolní teplotu v souladu s tímto předpisem. Použije se LED modul dodaný žadatelem.
 Vybavení pro měření musí být stejné jako vybavení použité při zkouškách schválení typu zkoušených vzorků systému. Před každou další zkouškou musí být systém nebo jeho část (části) uveden (uvedeny) do nulového stavu.
 Zkušební vzorek musí být zkoušen na potkávacím světle, aniž by byl odmontován ze zkušební pozice nebo jeho poloha na ní byla upravována. Použitý zdroj světla musí být zdrojem světla kategorie, která je pro daný světlomet určena.
 1. ZKOUŠKA STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH PARAMETRŮ
 1.1 Čistý zkušební vzorek
 Každý zkušební vzorek se ponechává v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2.
 1.1.1 Zkušební postup
 1.1.1.1 Postup zkoušky
 a)
 Pokud má zkušební vzorek zajišťovat pouze jednu funkci osvětlení (potkávací nebo dálkové světlo) a pouze jednu třídu v případě potkávacích světel, je odpovídající světelný zdroj nebo zdroje spuštěn na dobu (1) stanovenou v bodě 1.1;
 b)
 Pokud zkušební vzorek zajišťuje více než jednu funkci nebo více než jednu třídu potkávacích světel v souladu s tímto předpisem a pokud žadatel prohlásí, že každá z funkcí nebo ze tříd zkušebního vzorku má svůj nebo své vlastní světelné zdroje, které jsou spouštěny střídavě (2), musí být zkouška provedena podle této podmínky, takže se uvede do chodu (1) režim každé funkce nebo třídy potkávacích světel, který má největší spotřebu energie, postupně na dobu (stejnoměrně rozdělenou) stanovenou v bodě 1.1.
 V ostatních případech (1)
 (2) musí být zkušební vzorek podroben níže popsanému cyklu pro každý režim potkávacích světel třídy C, třídy V, třídy E a třídy W, ať už zkušební vzorek vyzařuje částečně nebo celkově jakýkoli z těchto režimů, po dobu stejně dlouhou (rovnoměrně rozdělenou), stanovenou v bodě 1.1:
 nejdříve 15 minut, například pro potkávací světla třídy C spuštěná v režimu nejvyšší spotřeby energie, za podmínek


text:
odpovídajících jízdě na rovné vozovce;
 5 minut pro potkávací světla zapnutá ve stejném režimu jako předchozí, avšak kromě toho se zapnutými všemi světelnými zdroji (3) zkušebního vzorku, které lze spustit současně, podle údajů žadatele;
 po uplynutí doby (stejnoměrně rozdělené) stanovené v bodě 1.1 musí být uvedený zkušební postup proveden s druhou, třetí a čtvrtou třídou potkávacích světel, je-li to nezbytné, ve výše stanoveném pořadí.
 c)
 V případě, že zkušební vzorek obsahuje jiné sloučené funkce osvětlení, musí být každá z funkcí aktivována současně po dobu stanovenou pod a) nebo b) výše pro každou z osvětlovacích funkcí v souladu s doporučením výrobce.
 d)
 V případě, že má zkušební vzorek vyzařovat potkávací světlo v režimu osvětlení v zatáčce, přičemž je pod napětím doplňkový světelný zdroj, musí být tento zdroj spuštěn současně po dobu jedné minuty a vypnut po dobu 9 minut pouze během spuštění potkávacích světel, jak je uvedeno v bodech a) a b) výše;
 1.1.1.2 Zkušební napětí
 Napětí se použije na svorkách zkušebního vzorku následovně:
 a)
 V případě vyměnitelných žárovek fungujících přímo na napětí vozidla:
 Zkouška musí být provedena při odpovídajícím napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek může být použit při jiném napětí. V tom případě musí být zkouška provedena s žárovkou, jejíž příkon je nejvyšší, jaký lze použít.
 b)
 V případě vyměnitelných výbojkových světelných zdrojů:
 Zkušební napětí jejich elektronického ovladače je 13,5 ± 0,1 V pro vozidlo pracujícím s napětím 12 V, mimo případů, kdy jsou v žádosti o schválení typu uvedeny jiné údaje.
 c)
 V případě nevyměnitelného světelného zdroje, který funguje přímo na napětí vozidla:
 Všechna měření jednotek osvětlení vybavených nevyměnitelným světelným zdrojem (žárovka a/nebo jiný světelný zdroj) musí být provedena pod napětím 6,3 V, 13,2 V nebo 28 V nebo rovněž pod jinými napětími, která odpovídají hodnotě napětí vozidla, jak ji definoval žadatel, a to podle okolností.
 d)
 V případě vyměnitelných nebo nevyměnitelných světelných zdrojů fungujících nezávisle na napětí napájení vozidla a plně řízených systémem, nebo v případě světelných zdrojů poháněných napájecím a funkčním zařízením, musí se výše uvedené zkušební napětí použít ve vstupních mezích zmíněného zařízení. Zkušebna může požádat, aby jí výrobce dodal napájecí a funkční zařízení nebo speciální elektrické napájení nezbytné pro napájení světleného zdroje nebo zdrojů.
 e)
 LED modul (moduly) musí být měřen (měřeny) při 6,75 V, 13,5 V, resp. 28,0 V, pokud není v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdroje světla musí být změřen (změřeny) podle požadavků žadatele.
 f)
 Pokud jsou signální svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené do zkušebního vzorku a provozované při napětích jiných, než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, musí být napětí nastaveno podle specifikací výrobce tak, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci.
 1.1.2 Výsledek zkoušky
 1.1.2.1 Vizuální prohlídka
 Poté, co se teplota zkušebního vzorku ustálila na teplotě okolí, očistí se rozptylové sklo, které slouží jako zkušební vzorek, a případně vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Vzorek se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmějí být


text:
patrné žádné deformace, trhliny ani barevné změny.
 1.1.2.2 Fotometrická zkouška:
 Ke splnění požadavků tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:
 U potkávacích světel třídy C a u některých jiných tříd 50V, B50L (nebo R) a případně HV.
 U dálkových světel v nulovém stavu bod Emax.
 Může být nutné provést nové seřízení směru, z důvodu možné deformace podstavy zkušebního vzorku teplem (pro přesměrování rozhraní viz bod 2 této přílohy).
 Mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami zjištěnými před zkouškou je přípustný rozdíl 10 % zahrnující i odchylky fotometrických postupů.
 1.2 Znečištěný zkušební vzorek
 Po zkoušení podle bodu 1.1 se zkušební vzorek po přípravě podle bodu 1.1.1 ponechá po dobu 1 hodiny v provozu pro každou funkci nebo třídu potkávacího světla (4), jak je uvedeno v bodě 1.2.1, a zkontroluje se, jak je uvedeno v bodě 1.1.2; po každé zkoušce musí následovat dostatečně dlouhá doba potřebná pro jeho ochlazení.
 1.2.1 Příprava zkušebního vzorku
 Zkušební směs
 1.2.1.1 Pro systém nebo jednu nebo několik jeho částí s vnějším rozptylovým sklem ze skla: směs vody a znečišťující látky, která se nanese na zkušební vzorek, má následující složení:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, což odpovídá poměru uvedenému v bodě 2.1.3;
 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (5) a
 vhodné množství destilované vody o vodivosti < 1 mS/m.
 1.2.1.2 Pro systém nebo jednu nebo více jeho částí s vnějším rozptylovým sklem z plastu:
 Směs vody a znečišťujících látek, která se nanese na zkušební vzorek, má následující složení:
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm, což odpovídá poměru uvedenému v bodě 2.1.3;
 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (5),
 5 hmotnostních dílů chloridu sodného (čistého 99 %);
 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti < 1 mS/m; a
 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky.
 1.2.1.3 Rozdělení částeček podle velikosti
 Velikost částeček (v μm)
 Rozdělení částeček podle velikosti (v %)
 0 až 5
 12 ± 2
 5 až 10
 12 ± 3
 10 až 20
 14 ± 3
 20 až 40
 23 ± 3
 40 až 80
 30 ± 3
 80 až 100
 9 ± 3
 1.2.1.4 Směs nesmí být starší než 14 dní.
 1.2.1.5 Nanesení zkušební směsi na vzorek:
 Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou svítivou plochu nebo plochy zkušebního vzorku a nechá se zaschnout. Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení nepoklesne na 15–20 % hodnot naměřených za podmínek uvedených v této příloze ve všech těchto bodech:
 Emax pro dálková světla v nulovém stavu,
 50V pro potkávací světla třídy C a pro každý z jeho stanovených režimů.
 2. OVĚŘENÍ ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA
 Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posun rozhraní vyvolaný působením tepla nepřekračuje hodnotu stanovenou pro systém, nebo pro jednu nebo několik jeho částí, vyzařující potkávací světlo třídy C (základní světlo) nebo pro každý předepsaný režim potkávacích světel.
 Skládá-li se zkušební vzorek z


text:
více než jedné jednotky osvětlení nebo více než z jednoho celku jednotek osvětlení, které vyzařují rozhraní, každá z nich se pro účely této zkoušky pokládá za vzorek a musí být testována zvlášť.
 Zkušební vzorek testovaný podle bodu 1 musí být podroben zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž by byl demontován z podstavy nebo na ní znovu seřízen.
 Má-li zkušební vzorek pohyblivou optickou část, bere se pro tuto zkoušku v úvahu pouze poloha nejbližší střednímu úhlu ve svislé rovině a/nebo původní poloze v nulovém stavu.
 Zkouška se omezuje pouze na signály vstupních informací odpovídající jízdě na rovné vozovce.
 2.1 Zkouška
 Pro účely této zkoušky musí být napětí upraveno podle bodu 1.1.1.2.
 Zkušební vzorek musí být uveden do chodu a testován, když vyzařuje potkávací světlo třídy C, třídy V, třídy E nebo třídy W podle konkrétního případu.
 Poloha rozhraní se v jeho vodorovné části, mezi V-V a svislicí procházející bodem B50L (nebo R), ověří 3 minuty (r3) a 60 minut (r60) po rozsvícení.
 K měření změny polohy rozhraní, jak je uvedeno výše, se použije kterákoli metoda, která poskytuje dostatečně přesné a reprodukovatelné výsledky.
 2.2 Výsledky zkoušky
 2.2.1 Výsledky zkoušky zjištěná u zkušebního vzorku vyšší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2 Pokud je tato hodnota větší než 1,0 mrad, avšak nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý zkušební vzorek, který byl předtím pro stabilizaci polohy mechanických částí vzorku na podstavci reprezentativním pro správnou montáž na vozidle před zkouškou třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:
 potkávací světlo po dobu jedné hodiny zapnuto (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2);
 přestávka o délce jedné hodiny.
 Systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, se pokládá za vyhovující, pokud průměr absolutních hodnot ΔrI naměřených na prvním zkušebním vzorku a ΔrI naměřených na druhém zkušebním vzorku nepřesahují 1,0 mrad.
 (1) Je-li zkušební vzorek sdružen a/nebo sloučen se signalizačními světly, musí být tato signalizační světla zapnuta po celou dobu zkoušky, s výjimkou denní svítilny. Jedná-li se o směrová světla, musí být zapnuta v režimu blikání s přibližně stejnými dobami rozsvícení a zhasnutí.
 (2) Rozsvícení doplňkových světelných zdrojů při zapnutí světlometu se nepokládá za běžné použití.
 (3) Přestože se nežádá o schválení v souladu s tímto nařízením, musí se vzít v úvahu všechny světelné zdroje funkcí osvětlení, kromě těch, na něž se vztahuje poznámka pod čarou 2.
 (4) V krajním případě se potkávací světla třídy W neberou v úvahu pro jednotky osvětlení vyzařující potkávací světlo jiné třídy nebo zajišťující jiné funkce osvětlení nebo se na nich podílející.
 (5) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované symbolem CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 200–300 cP.
 PŘÍLOHA 5
 Minimální požadavky na postupy kontrol shodnosti výroby
 1. OBECNÉ POŽADAVKY
 1.1
 Požadavky shodnosti se podle tohoto předpisu považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné výrobní odchylky. Tato podmínka platí také pro barvy.
 1.2
 Pokud jde o fotometrické parametry, shodnost hromadně vyráběných systémů se nezpochybní, jestliže při


text:
zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného systému vybaveného světelným zdrojem pod napětím a případně korigovaného podle bodů 1 a 2 přílohy 9 tohoto předpisu:
 1.2.1
 se žádná hodnota naměřená a opravená podle bodu 2 přílohy 9 tohoto předpisu neodchyluje nepříznivě od hodnoty uvedené v tomto předpisu o více než 20 %;
 1.2.1.1
 Pro níže uvedené hodnoty potkávacího světla a jeho režimů je maximální nepříznivá odchylka:
 pro maximální hodnoty v bodě B50L, 0,2 lx (odpovídá 20 %) a 0,3 lx (odpovídá 30 %);
 maximální hodnoty v pásmu III, v bodě HV a na segmentu BLL, 0,3 lx (odpovídá 20 %) a 0,45 lx (odpovídá 30 %);
 pro maximální hodnoty na segmentech E, F1, F2 a F3, 0,2 lx (odpovídá 20 %) a 0,3 lx (odpovídá 30 %);
 pro minimální hodnoty v bodech BR, P, S 50, S 50LL, S 50RR, S 100, S 100LL, S 100RR a bodech stanovených v poznámce pod čarou 4 tabulky 1 přílohy 3 tohoto předpisu (B50L, HV, BR, BRR a BLL), polovina předepsané hodnoty (odpovídá 20 %) a tři čtvrtiny předepsané hodnoty (odpovídá 30 %).
 1.2.1.2
 Protože u dálkového světla bod HV leží uvnitř izoluxy 0,75 Emax, je pro fotometrické hodnoty ve všech měřicích bodech stanovených v bodě 6.3.2 tohoto předpisu dodržena u maximálních hodnot odchylka + 20 % a u minimálních hodnot odchylka – 20 %.
 1.2.2
 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, změní se nasměrování systému, pod podmínkou, že osa světla se neposune bočně více než o 0,5° napravo nebo nalevo, ani více než 0,2° nahoru nebo dolů vždy nezávisle vzhledem k původnímu seřízení.
 Tato ustanovení se nevztahují na jednotky osvětlení stanovené v bodě 6.3.1.1 tohoto předpisu.
 1.2.3
 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek nesplňují požadavky, systém je podroben nové zkoušce, při níž se použije jiný referenční světelný zdroj a/nebo jiné napájecí a funkční zařízení.
 1.3
 K ověření změny svislé polohy rozhraní potkávacího světla vlivem tepla se použije tento postup:
 Jeden ze systémů se poté, co byl třikrát po sobě podroben cyklu podle bodu 2.2.2 přílohy 4, odzkouší postupem uvedeným v bodě 2.1 přílohy 4.
 Systém je pokládán za vyhovující, pokud Δr nepřekračuje 1,5 mrad.
 Přesahuje-li tato hodnota 1,5 mrad, aniž by však přesáhla 2 mrad, je přezkoušen druhý vzorek a poté průměr absolutních hodnot naměřených pro oba vzorky nesmí přesáhnout 1,5 mrad.
 1.4
 Musí se shodovat s chromatickými souřadnicemi.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 U každého typu systému je držitel značky schválení typu povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle tohoto předpisu.
 Jestliže kterýkoli vzorek vykazuje vůči typu zkoušky neshodnost, vezmou se ke zkoušení další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dané výroby.
 2.1 Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti se v tomto předpisu týkají fotometrických charakteristik a ověřování změn svislé polohy rozhraní potkávacího světla vlivem tepla.
 2.2 Metody používané při zkouškách
 2.2.1
 Zkoušky se obecně provádějí metodami stanovenými v tomto předpisu.
 2.2.2
 Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky schválení typu použít rovnocenné metody. Výrobce je povinen prokázat, že


text:
použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpisu.
 2.2.3
 Při uplatňování bodů 2.2.1 a 2.2.2 se vyžaduje pravidelná kalibrace zkušebních materiálů a jejich korelace s měřením, které provádí příslušný orgán.
 2.2.4
 Ve všech případech se musí jako referenční metody používat metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely správního ověřování a výběru vzorků.
 2.3 Výběr vzorků
 Vzorky systémů se vybírají náhodně z výroby stejnorodé šarže. Stejnorodou šarží se rozumí soubor systémů téhož typu definovaných podle výrobních postupů výrobce.
 Hodnocení se obecně týká hromadné výroby z jednotlivých závodů. Výrobce však může pro týž typ systému spojit záznamy z více závodů, pokud se v těchto závodech uplatňují stejná jakostní kritéria a stejný systém řízení jakosti.
 2.4 Měřené a zjištěné fotometrické vlastnosti
 U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených v tomto předpisu, přičemž se měření omezuje na:
 body Emax, HV (1) body Emax, „HL“ a „HR“ (2) pro dálková světla,
 body B50L, případně HV, 50V, případně 75R, a 25LL pro potkávací světla (viz obr. 1 příloha 3).
 2.5 Kritéria přijatelnosti
 Výrobce je povinen zajistit, aby výsledky zkoušek byly statisticky vyhodnoceny a aby byla v součinnosti s příslušným orgánem definována kritéria přijatelnosti jeho výrobků tak, aby byly splněny předpisy pro ověřování shodnosti výroby stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přijatelnosti musejí zajišťovat, že na hladině spolehlivosti 95 % bude pravděpodobnost, že výrobek při namátkové kontrole vyhoví podle přílohy 7 (první výběr vzorků), činit alespoň 0,95.
 (1) Pokud je dálkové světlo sloučené s potkávacím světlem, je HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.
 (2) Na přímce H-H leží bod HL 2,6 stupně vlevo a bod HR 2,6 stupně vpravo od bodu HV.
 PŘÍLOHA 6
 Požadavky na systémy s rozptylovými skly z plastového materiálu: zkoušení vzorků rozptylového skla nebo materiálu a celých systémů nebo jedné nebo několika jejich částí
 1. OBECNÉ POŽADAVKY
 1.1
 Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musejí vyhovovat ustanovením bodů 2.1 až 2.5.
 1.2
 Oba vzorky celých systémů poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu, jejichž rozptylová skla jsou zhotovena z plastu, musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovovat předpisům stanoveným dále v bodě 2.6.
 1.3
 Vzorky plastových rozptylových skel nebo vzorky materiálu se – společně s odrážečem, pokud se na něj montují – podrobí zkouškám schválení typu v časovém pořadí, jak je uvedeno v tabulce A v dodatku 1 této přílohy.
 1.4
 Pokud však výrobce systému doloží, že výrobek již s kladným výsledkem prošel zkouškami uvedenými v bodech 2.1 až 2.5 nebo rovnocennými zkouškami podle jiného předpisu, nemusí se tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky uvedené v dodatku 1 v tabulce B.
 1.5
 Pokud je systém, nebo jedna nebo několik jeho částí, navržen výhradně pro pravostranný dopravní provoz nebo výhradně pro levostranný dopravní provoz, mohou se zkoušky stanovené touto přílohou provést pouze na jednom vzorku podle přání žadatele.
 2. ZKOUŠKY
 2.1 Odolnost vůči změnám teploty
 2.1.1 Zkoušky
 Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podle níže uvedeného programu podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti:
 3 hodiny při teplotě


text:
40 °C ± 2 °C a relativní vlhkosti 85 %–95 %;
 1 hodina při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 %– 75 %;
 15 hodin při teplotě – 30 °C ± 2 °C;
 1 hodina při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 % – 75 %;
 3 hodiny při teplotě 80 °C ± 2 °C;
 1 hodina při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60 % – 75 %.
 Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C± 5 °C a relativní vlhkosti 60 % – 75 %.
 Pozn.: Doba jedné hodiny při teplotě 23 °C ± 5 °C zahrnuje dobu potřebnou k přechodu z jedné teploty na druhou, aniž by se projevilo působení teplotního šoku.
 2.1.2 Fotometrická měření
 2.1.2.1 Postup
 Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní.
 Fotometrické měření se provádí podle přílohy 9 tohoto předpisu v těchto bodech:
 B50L a 50V pro potkávací světlo třídy C;
 Emax pro dálkové světlo systému.
 2.1.2.2 Výsledky
 Rozdíl mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u jednotlivých vzorků před zkouškou a po ní nesmí včetně odchylek použitého fotometrického měřicího postupu přesahovat 10 %.
 2.2 Odolnost vůči povětrnostním vlivům a chemickým činidlům
 2.2.1 Odolnost vůči povětrnostním vlivům
 Tři nové vzorky (rozptylových skel nebo materiálu) se vystaví záření zdroje, u nějž je spektrální rozložení energie podobné jako u absolutně černého tělesa o teplotě mezi 5 500 a 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry tak, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 cm a delších než 2 500 Cm.. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po dobu potřebnou k tomu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Uvnitř krytu musí teplota měřená na černém panelu umístěném na stejné úrovni jako vzorky činit 50 °C ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrné expozice se vzorky otáčejí kolem zdroje záření rychlostí 1 až 5 ot./min.
 Vzorky se ostřikují destilovanou vodou s vodivostí nižší než 1 mS/m a teplotou 23 °C ± 5 °C podle následujícího cyklu:
 postřik 5 minut, sušení 25 minut.
 2.2.2 Odolnost vůči chemickým činidlům
 Po provedení zkoušky podle bodu 2.2.1 a měření popsaného v bodě 2.2.3.1 se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v bodě 2.2.2.2 za použití roztoku o složení stanoveném v bodě 2.2.2.1.
 2.2.2.1 Zkušební směs
 Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech).
 2.2.2.2 Nanesení zkušební směsi
 Bavlněná tkanina (podle normy ISO 105) se v roztoku popsaném v bodě 2.2.2.1 smočí tak, aby se jím nasytila, 10 sekund se jí potírá vnější přední strana vzorku pod tlakem 50 N/cm2, což na zkušebním povrchu 14 × 14 mm odpovídá síle 100 N, a nechá se 10 minut působit.
 Během těchto 10 minut se tkanina opětovně smáčí v roztoku tak, aby složení nanášené tekutiny soustavně odpovídalo


text:
předpisu pro zkušební roztok.
 Během nanášení je možno kompenzovat tlak působící na vzorek tak, aby nedocházelo ke vzniku trhlin.
 2.2.2.3 Čištění
 Na konci nanášení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a při teplotě 23 °C ± 5 °C se omyjí roztokem podle bodu 2.3 (odolnost vůči čistícím prostředkům). Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot menším než 0,2 % a otřou se měkkou tkaninou.
 2.2.3 Výsledky
 2.2.3.1
 Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti Δt = (T2-T3)/T2 měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2
 Po zkoušce odolnosti vůči povětrnostním vlivům musí být vnější povrch vzorků prostý trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti Δd = (T5-T4)/T2 naměřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δdm < 0,020).
 2.2.4 Odolnost vůči záření světelného zdroje
 V případě potřeby se provede níže popsaná zkouška:
 Ploché vzorky každého plastového prvku systému sloužící k přenosu světla jsou vystaveny záření světelného zdroje. Parametry, jako jsou úhly a vzdálenosti mezi vzorky, musí být stejné jako v systému. Všechny vzorky musí být stejné barvy a musí být případně stejně povrchově upraveny jako součásti systému.
 Po 1 500 hodinách nepřerušeného působení musí být splněny kolorimetrické vlastnosti přenášeného světla pomocí nového světelného zdroje a povrch vzorků nesmí vykazovat trhliny, škrábnutí, naštípnutí ani deformace.
 Není nezbytné ověřovat odolnost vnitřních materiálů vůči ultrafialovým paprskům vyzařovaným světelným zdrojem, je-li zdroj v souladu s předpisem č. 37 nebo jedná-li se o výbojku s nízkým ultrafialovým zářením a/nebo LED moduly s nízkým ultrafialovým zářením nebo rovněž jsou-li přijata opatření na ochranu částí systému před ultrafialovým zářením, například prostřednictvím skleněných filtrů.
 2.3 Odolnost vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům
 2.3.1 Odolnost vůči čistícím prostředkům
 Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a poté se na pět minut ponoří do směsi 99 dílů destilované vody obsahující nejvýše 0,02 % nečistot a 1 dílu alkylarylsulfonátu, temperované na teplotu 23 °C ± 5 °C.
 Po skončení zkoušky se vzorky usuší při 50 °C ± 5 °C. Povrch vzorků se očistí vlhkou tkaninou.
 2.3.2 Odolnost vůči uhlovodíkům
 Vnější povrch těchto tří vzorků se poté po dobu jedné minuty lehce otírá bavlněnou tkaninou namočenou ve směsi 70 obj. % n-heptanu a 30 obj. % toluenu a nechá se na vzduchu zaschnout.
 2.3.3 Výsledky
 Po postupném provedení obou zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti Δt = (T2-T3)/T2 měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δtm < 0,010).
 2.4 Odolnost vůči mechanickému narušení
 2.4.1 Metoda mechanického narušení
 Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) se podrobí zkoušce rovnoměrného mechanického narušení za použití metody popsané v dodatku 3 této přílohy.
 2.4.2 Výsledky
 Změny po této zkoušce:
 v propustnosti: Δt = (T2-T3)/T2
 a v rozptylu: Δd = (T5-T4)/T2
 se měří postupem uvedeným


text:
v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4.1.1 tohoto předpisu. Střední hodnota u těchto tří vzorků musí splňovat podmínku:
 Δtm < 0,100; Δdm < 0,050.
 2.5 Zkouška přilnavosti případných nátěrů
 2.5.1 Příprava vzorku
 Na nátěru se plocha o velikosti 20 × 20 mm rozřeže žiletkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 20 × 20 mm. Na žiletku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.
 2.5.2 Popis zkoušky
 Použije se lepicí páska o přilnavosti 2 N na cm šířky ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek stanovených v dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka je alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle bodu 2.5.1.
 Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k uvažovanému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. V tomto stadiu se páska odtrhává rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s ± 0,2 m/s.
 2.5.3 Výsledky
 Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je narušení na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.
 2.6 Zkoušky úplného systému s plastovým rozptylovým sklem
 2.6.1 Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení
 2.6.1.1 Zkoušky
 Rozptylové sklo systému č. 1 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.4.1.
 2.6.1.2 Výsledky
 Po zkoušce nesmí výsledky fotometrických měření systému nebo jedné nebo několika jeho částí provedených podle tohoto předpisu být vyšší než 130 % maximální hodnoty předepsané pro body B50L a HV a případně u bodu 75R nesmí být nižší než 90 % minimálních předepsaných hodnot.
 2.6.2 Zkouška přilnavosti případných nátěrů
 Rozptylové sklo instalační jednotky č. 2 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.5.
 3. OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 3.1
 Z hlediska materiálů používaných pro výrobu rozptylových skel se instalační jednotky ze série považují za vyhovující tomuto předpisu, jestliže:
 3.1.1
 po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči čistícím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí ani deformace viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);
 3.1.2
 po zkoušce podle bodu 2.6.1.1 leží fotometrické hodnoty zjištěné v měřicích bodech stanovených v bodě 2.6.1.2 v mezích, jež jsou stanoveny tímto předpisem pro shodnost výroby.
 3.2
 Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zopakují se zkoušky na jiném náhodně vybraném vzorku systému.
 DODATEK 1
 ČASOVÉ POŘADÍ ZKOUŠEK SCHVÁLENÍ TYPU
 A.
 Zkoušky plastů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu)
 Vzorky
 Rozptylová skla nebo vzorky materiálu
 Rozptylová skla
 Zkoušky
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9
 10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Omezená fotometrie (bod 2.1.2)
 X
 X
 X
 1.1.1.
 Změna teploty (bod 2.1.1)
 X
 X
 X
 1.2.
 Omezená fotometrie (bod 2.1.2)
 X
 X
 X
 1.2.1.
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.2.2.
 Měření rozptylu
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.3.
 Povětrnostní vlivy (bod 2.2.1)
 X
 X
 X
 1.3.1.
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 1.4.
 Chemická činidla (bod 2.2.2)
 X
 X
 X
 1.4.1.
 Měření rozptylu
 X
 X
 X
 1.5.
 Čistící prostředky (bod 2.3.1)
 X
 X
 X


text:
1.6.
 Uhlovodíky (bod 2.3.2)
 X
 X
 X
 1.6.1.
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 1.7.
 Narušení (bod 2.4.1)
 X
 X
 X
 1.7.1.
 Měření propustnosti
 X
 X
 X
 1.7.2.
 Měření rozptylu
 X
 X
 X
 1.8.
 Přilnavost (bod 2.5)
 X
 1.9.
 Odolnost vůči záření světleného zdroje (bod 2.2.4)
 X
 B.
 Zkoušky úplných systémů nebo jejich částí (opatřených podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu)
 Zkoušky
 Úplný systém
 Vzorek č.
 1
 2
 2.1.
 Narušení (bod 2.6.1.1) X
 X
 2.2.
 Fotometrie (bod 2.6.1.2) X
 X
 2.3.
 Přilnavost (bod 2.6.2)
 X
 DODATEK 2
 Metoda měření rozptylu a propustnosti světla
 1. ZAŘÍZENÍ (viz obrázek 1)
 Svazek kolimátoru K o polodivergenci β/2 = 17.4 × 10-4 rad je omezen clonou Dτ s otvorem 6 mm, proti kterému je umístěn stojan se vzorkem.
 Clonu Dτ spojuje se snímačem R spojná achromatická čočka L2 bez sférické vady, jejíž průměr vyhovuje požadavku, že necloní světlo rozptylované vzorkem v kuželu o vrcholovém poloúhlu β/2 = 14°.
 Do obrazové ohniskové roviny čočky L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech αo/2 = 1° a αmax/2 = 12°.
 Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy.
 Vzdálenost L2 Dτ a ohnisková vzdálenost F2 čočky L2 se volí tak, aby obraz Dτ zcela pokrýval snímač R.
 Doporučuje se použít pro L2 ohniskovou vzdálenost přibližně 80 mm.
 Přiřadíme-li počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka.
 Obrázek 1
 Optická montáž sloužící ke změření odchylek rozptylu a propustnosti.
 2. MĚŘENÍ
 Provádějí se tato měření:
 Měření
 Se vzorkem
 Se středovou částí DD
 Zjišťovaná veličina
 T1
 ne
 ne
 Počáteční dopadající tok světla
 T2
 ano
 (před zkouškou)
 ne
 Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24°
 T3
 ano
 (po zkoušce)
 ne
 Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24°
 T4
 ano
 (před zkouškou)
 ano
 Tok světla rozptylovaný novým materiálem
 T5
 ano
 (po zkoušce)
 ano
 Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem
 DODATEK 3
 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM
 1. ZKUŠEBNÍ MATERIÁL
 1.1 Stříkací pistole
 Stříkací pistole se osadí tryskou o průměru 1,3 mm umožňující dosahovat při tlaku 6,0 barů –0/+0,5 baru průtoku 0,24 l/min ± 0,02 l/min.
 Za těchto provozních podmínek musí mít vzorek kužele vytvořený na povrchu, který je účinkům vystaven na vzdálenost 380 mm ± 10 mm od trysky, průměr 170 mm ± 50 mm.
 1.2 Zkušební směs
 Zkušební směs sestává z:
 křemenného písku tvrdosti 7 na Mohsově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm s téměř běžným rozložením a s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2;
 vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3, přičemž směs obsahuje 25 g písku na litr vody.
 2. ZKOUŠKA
 Vnější povrch rozptylového skla se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu, jak je stanoven výše; proud směruje téměř kolmo na zkoušený povrch.
 Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u vzorků, měřená postupem uvedeným


text:
v dodatku 2, nesplňuje podmínku: Δd = (T5 - T4)/T2 = 0,0250 ± 0,0025.
 K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.
 DODATEK 4
 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY
 1. ÚČEL
 Touto metodou je možno stanovit za standardních podmínek lineární sílu, kterou lepicí páska lne ke skleněné desce.
 2. PRINCIP
 Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.
 3. STANOVENÉ OKOLNÍ PODMÍNKY
 Podmínky vnějšího prostředí jsou: teplota 23 °C ± 5 °C, relativní vlhkost 65 % ± 15 %.
 4. ZKUŠEBNÍ PÁSKY
 Před zkouškou se zkoušený kotouč lepicí pásky uchovává za stanovených okolních podmínek (viz bod 3) po dobu 24 hodin.
 Z každého kotouče se zkouší pět zkušebních pásků, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a nepoužijí první tři obvody.
 5. POSTUP
 Zkouška se provádí za okolních podmínek stanovených v bodě 3.
 Pět zkušebních pásků se odebere při odvíjení lepicí pásky v radiálním směru rychlostí přibližně 300 mm/s a do 15 sekund se nanesou takto:
 Páska se na sklo nanáší postupně tak, že se v podélném směru prstem bez přílišného tlaku tiskne tak, aby mezi páskou a skleněnou deskou nezůstávaly žádné vzduchové bublinky.
 Soustava se ve stanovených okolních podmínkách ponechá 10 minut v klidu.
 V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky.
 Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby oddělovací čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá.
 Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí.
 6. VÝSLEDKY
 Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Tato hodnota se vyjadřuje v newtonech na centimetr šířky pásky.
 PŘÍLOHA 7
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNĚ
 1.1 Požadavky shodnosti se podle tohoto předpisu považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu. Tato podmínka platí také pro barvy.
 1.2 Pokud jde o fotometrické parametry, shodnost hromadně vyráběných systémů se nezpochybní, jestliže při zkoušení fotometrických parametrů náhodně vybraného systému vybaveného světelným zdrojem pod napětím a případně upraveným podle bodu 1 a 2 přílohy 9 tohoto předpisu:
 1.2.1 žádná měřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty uvedené v tomto předpisu o více než 20 %.
 1.2.1.1 Pro níže uvedené hodnoty potkávacího světla a jeho režimů je maximální nepříznivá odchylka:
 a)
 pro maximální hodnoty v bodě B50L, 0,2 lx (odpovídá 20 %) a 0,3 lx (odpovídá 30 %);
 b)
 pro maximální hodnoty v pásmu III, v bodě HV a na segmentu BLL, 0,3 lx (odpovídá 20 %) a 0,45 lx (odpovídá 30 %);
 c)
 pro maximální hodnoty na segmentech E, F1, F2 a F3: 0,2 lx (odpovídá 20 %) a 0,3 lx (odpovídá 30 %);
 d)
 pro minimální hodnoty v bodech BR, P, S50, S50LL, S50RR, S100, S100LL, S100RR a v