text:
 21.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 354/3
 OBCHODNÍ DOHODA
 mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Kolumbií a Peru na straně druhé
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 MALTA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 smluvní strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie, dále jen „členské státy Evropské unie“,
 a
 EVROPSKÁ UNIE
 na jedné straně a
 KOLUMBIJSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Kolumbie“)
 a
 PERUÁNSKÁ REPUBLIKA (dále jen „Peru“),
 dále také jen „signatářské andské země“,
 na straně druhé,
 S OHLEDEM NA význam historických a kulturních vazeb, na zvláštní přátelské vztahy a spolupráci mezi Evropskou unií a jejími členskými státy a signatářskými andskými zeměmi a s ohledem na jejich přání podporovat hospodářskou integraci mezi stranami;
 ODHODLÁNY posílit tyto vazby tím, že budou dál stavět na existujících mechanismech, jimiž se tyto vztahy mezi Evropskou unií a jejími členskými státy a signatářskými andskými zeměmi řídí;
 POTVRZUJÍCE svůj závazek vůči Chartě Organizace spojených národů a Všeobecné deklaraci lidských práv;
 PŘISPÍVAJÍCE k harmonickému rozvoji a rozšíření světového i regionálního obchodu a nabízejíce urychlení mezinárodní spolupráce;
 PŘEJÍCE SI podporovat komplexní hospodářský rozvoj s cílem zmírnit chudobu a vytvářet nové pracovní příležitosti a lepší pracovní podmínky a také zvýšit na svých územích životní úroveň prostřednictvím liberalizace a rozšíření obchodu a investic mezi svými územími;
 ODHODLÁNY provádět tuto dohodu v souladu s cíli udržitelného rozvoje, včetně podpory hospodářského pokroku, respektování pracovních práv a ochrany životního prostředí, v souladu s mezinárodními závazky, k nimž strany přistoupily;
 VYCHÁZEJÍCE ze svých příslušných práv a povinností podle Dohody o zřízení Světové obchodní organizace z Marrákeše (dále jen „Dohoda o WTO“);
 ODHODLÁNY odstranit deformace vzájemného obchodu a předcházet vytváření zbytečných překážek obchodu;
 ODHODLÁNY zavést jasná a oboustranně výhodná pravidla řídící jejich obchod, podněcovat obchod a investice mezi sebou a podporovat pravidelný dialog o těchto záležitostech mezi sebou;
 HODLAJÍCE podporovat konkurenceschopnost svých společností na mezinárodních trzích zřízením předvídatelného právního rámce pro své obchodní a investiční vztahy;
 BEROUCE NA VĚDOMÍ rozdíly v úrovni hospodářského a sociálního rozvoje mezi signatářskými andskými zeměmi a Evropskou unií a jejími členskými státy;
 POTVRZUJÍCE svá práva na co nejvyšší míru využívání flexibility stanovené v mnohostranném rámci na ochranu veřejných zájmů;
 UZNÁVAJÍCE, že signatářské andské země jsou členy Andského společenství a že rozhodnutí Andského společenství 598 požaduje, aby pokud jeho členské země uzavírají s třetími zeměmi obchodní dohody, byl ve vzájemných vztazích mezi členskými státy Andského společenství zachován andský právní systém;
 UZNÁVAJÍCE význam příslušných regionálních integračních procesů Evropské unie a signatářských andských zemí v rámci Andského společenství,
 SE DOHODLY TAKTO:
 HLAVA I
 ÚVODNÍ USTANOVENÍ
 KAPITOLA 1
 Zásadní prvky
 Článek 1
 Obecné zásady
 Úcta k demokratickým zásadám a základním lidským právům stanoveným ve Všeobecné deklaraci lidských práv a k zásadě právního státu je základem vnitřních i vnějších politik stran. Úcta k


text:
těmto zásadám představuje základní prvek této dohody.
 Článek 2
 Odzbrojování a nešíření zbraní hromadného ničení
 1. Strany zastávají názor, že šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů do rukou státních i nestátních aktérů představuje jednu z nejzávažnějších hrozeb pro mezinárodní stabilitu a bezpečnost.
 2. Strany proto souhlasí s tím, že budou spolupracovat a přispívat k boji proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů prostřednictvím úplného dodržování a vnitrostátního provádění svých stávajících závazků v rámci dohod, smluv a jiných relevantních mezinárodních závazků o odzbrojování a nešíření zbraní hromadného ničení.
 3. Strany budou spolupracovat, aby přispěly k cíli odzbrojování a nešíření zbraní hromadného ničení, a dohodly se, že budou společně usilovat o dosažení obecné platnosti a provádění smluv týkajících se těchto záležitostí.
 4. Strany souhlasí s tím, že odstavce 1 a 2 tohoto článku představují zásadní prvek této dohody.
 KAPITOLA 2
 Obecná ustanovení
 Článek 3
 Zřízení oblasti volného obchodu
 V souladu s článkem XXIV Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 (dále jen „GATT 1994“) a článkem V Všeobecné dohody o obchodu službami (dále jen „GATS“) strany zřizují oblast volného obchodu.
 Článek 4
 Cíle
 Cílem této dohody je:
 a)
 postupná a stupňovitá liberalizace obchodu zbožím v souladu s článkem XXIV GATT 1994;
 b)
 zjednodušení obchodu zbožím, a to zejména používáním dohodnutých ustanovení o clech a usnadnění obchodu, norem, technických předpisů a postupů posuzování shody a sanitárních a fytosanitárních opatření;
 c)
 postupná liberalizace obchodu službami v souladu s článkem V GATS;
 d)
 rozvoj prostředí vedoucího ke zvýšení investičních toků, a zejména ke zlepšení podmínek pro usazování mezi stranami na základě zásady zákazu diskriminace;
 e)
 zjednodušení obchodu a investic mezi stranami prostřednictvím liberalizace běžných plateb a pohybů kapitálu souvisejících s přímými investicemi;
 f)
 účinné a oboustranné otevírání trhů stran s veřejnými zakázkami;
 g)
 přiměřená a účinná ochrana práv k duševnímu vlastnictví v souladu s mezinárodními pravidly, která platí mezi stranami, při zajištění rovnováhy mezi právy majitelů práv k duševnímu vlastnictví a veřejným zájmem;
 h)
 vykonávání hospodářských činností, především těch, jež se týkají vztahů mezi stranami, v souladu se zásadou volné hospodářské soutěže;
 i)
 zavedení rychlého, účinného a předvídatelného mechanismu pro řešení sporů;
 j)
 podpora mezinárodního obchodu s ohledem na dosažení cíle udržitelného rozvoje a úsilí o integraci a promítnutí tohoto cíle do obchodních vztahů stran; a
 k)
 zajištění, aby spolupráce v oblasti technické pomoci a posílení obchodních kapacit stran přispěly k provádění této dohody a k optimálnímu využití příležitostí, jež tato dohoda nabízí, podle stávajícího právního a institucionálního rámce.
 Článek 5
 Vztah k Dohodě o WTO
 Strany potvrzují svá vzájemná práva a povinnosti podle Dohody o WTO.
 Článek 6
 Definice stran
 1. Pro účely této dohody se rozumí:
 —
 „stranou“ Evropská unie nebo její členské státy nebo Evropská unie a její členské státy v rámci svých příslušných oblastí pravomoci podle Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „strana EU“) nebo každá ze signatářských andských zemí;
 —
 „stranami“ na jedné straně strana EU a na druhé straně každá ze signatářských andských zemí.
 2. Stanoví-li tato dohoda zvláštní a individuální

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
závazky, pokud jde o některý členský stát Evropské unie nebo signatářskou andskou zemi, odkazuje tato dohoda na danou konkrétní zemi či země.
 3. V souladu s článkem 7 se pojmy „jiná strana“ nebo „ostatní strany“, je-li takový pojem v této dohodě použit, ve vztahu k signatářským andským zemím rozumí strana EU.
 Článek 7
 Obchodní a hospodářské vztahy, na něž se vztahuje tato dohoda
 1. Ustanovení této dohody se použijí na dvoustranné obchodní a hospodářské vztahy mezi každou jednotlivou signatářskou andskou zemí na jedné straně a stranou EU na straně druhé; nikoli však na obchodní a hospodářské vztahy mezi jednotlivými signatářskými andskými zeměmi (1).
 2. Práva a povinnosti ustanovené stranami v této dohodě nemají vliv na práva a povinnosti mezi signatářskými andskými zeměmi jakožto členskými státy Andského společenství.
 Článek 8
 Plnění povinností
 1. Každá strana odpovídá za dodržování všech ustanovení této dohody a přijme veškerá nezbytná opatření k provedení závazků, které z ní plynou, včetně jejich dodržování ústředními, regionálními nebo místními vládami a orgány a také nevládními subjekty při výkonu pravomocí delegovaných takovými vládami a orgány (2).
 2. Domnívá-li se některá strana, že jiná strana neplní své závazky podle této dohody, uchýlí se tato strana výhradně k mechanismu řešení sporů stanovenému v hlavě XII (Řešení sporů) a řídí se jím.
 3. Aniž jsou dotčeny stávající mechanismy politického dialogu mezi stranami, může kterákoli strana okamžitě přijmout vhodná opatření v souladu s mezinárodním právem, poruší-li jiná strana zásadní prvky uvedené v článcích 1 a 2 této dohody. Tato jiná strana může požádat o urychlené svolání zasedání dotčených stran do patnácti dnů, aby se důkladně přezkoumala situace a byla nalezena přijatelná řešení. Opatření budou úměrná porušení závazků. Přednostně se použijí taková opatření, která nejméně narušují fungování této dohody. Tato opatření se zruší, jakmile pominou důvody jejich přijetí.
 Článek 9
 Zeměpisná oblast působnosti
 1. Tato dohoda se vztahuje na jedná straně na území, na které se vztahují Smlouva o Evropské unii a Smlouva o fungování Evropské unie, za podmínek v nich stanovených, a na straně druhé na území Kolumbie a na území Peru, podle okolností (3).
 2. Bez ohledu na odstavec 1 se tato dohoda použije rovněž na celní území Evropské unie, pokud toto území zahrnuje oblasti, jež nejsou pokryty předchozí definicí území.
 Článek 10
 Regionální integrace
 1. Strany uznávají význam, který má pro podporu hospodářského a sociálního rozvoje signatářských andských zemí a Evropské unie regionální integrace, díky níž je možné upevnit vztahy mezi stranami a napomoci dosažení cílů této dohody.
 2. Strany uznávají a potvrzují důležitost jednotlivých postupů regionální integrace mezi členskými státy Evropské unie a členskými státy Andského společenství jako mechanismu pro získání více obchodních příležitostí a podpory svého účinného začlenění do světového hospodářství.
 3. Strany uznávají, že rozvoj regionální integrace andské oblasti bude záviset na členských státech Andského společenství.
 4. Strany uznávají, že signatářské andské země musí ve svých vzájemných vztazích dodržovat andský právní systém v souladu s rozhodnutím Andského společenství 598.
 5. S ohledem na zájem stran o přidružení mezi oběma regiony, kdy by se stranami této dohody staly všechny členské


text:
státy Andského společenství, přezkoumá Výbor pro obchod příslušná ustanovení, zejména ustanovení tohoto článku a článku 105, s ohledem na jejich přizpůsobení nové situaci a na podporu procesu regionální integrace.
 KAPITOLA 3
 Obecné definice
 Článek 11
 Definice
 Není-li uvedeno jinak, rozumí se pro účely této dohody:
 —
 „dny“ kalendářní dny včetně víkendů a svátků;
 —
 „zbožím strany“ nebo „produktem strany“ domácí produkty, jak jsou chápány v GATT 1994, nebo zboží a produkty, na nichž se dohodnou strany, a patří mezi ně rovněž produkty nebo zboží pocházející z dotčené strany, jak jsou definovány v článku 19;
 —
 „právnickou osobou“ jakýkoli právní subjekt řádně založený nebo jinak organizovaný podle platného práva, za účelem zisku nebo za jiným účelem, v soukromém nebo státním vlastnictví, včetně jakékoli korporace, trustu, partnerství, společného podniku, podniku jednotlivce nebo sdružení;
 —
 „opatřením“ jakékoli jednání nebo opomenutí strany, včetně právních předpisů, postupů, rozhodnutí, správních aktů nebo praxe nebo jakékoli jiné formy;
 —
 „osobou“ fyzická nebo právnická osoba.
 HLAVA II
 INSTITUCIONÁLNÍ USTANOVENÍ
 Článek 12
 Výbor pro obchod
 1. Strany zřizují Výbor pro obchod. V tomto výboru zasedají zástupci strany EU a zástupci každé ze signatářských andských zemí.
 2. Výbor pro obchod zasedá nejméně jednou za rok na úrovni ministrů nebo zástupců, které tato úroveň určí. Kromě toho se Výbor pro obchod může na písemnou žádost kterékoli strany sejít kdykoli na úrovni vyšších úředníků zmocněných k příslušnému rozhodování.
 3. Zasedání Výboru pro obchod se konají střídavě v Bogotě, Bruselu a Limě, nedohodnou-li se strany jinak. Výboru pro obchod předsedají střídavě jednotlivé strany vždy po dobu jednoho roku.
 4. Aniž je dotčen odstavec 1, může Výbor pro obchod zasednout ve složení strana EU a jedna signatářská andská země, pokud jde o záležitosti:
 a)
 týkající se výhradně dvoustranných vztahů mezi stranou EU a takovou signatářskou andskou zemí; nebo
 b)
 prodiskutované na zasedání v rámci „specializovaného subjektu“, jehož se účastnily pouze strana EU a jedna signatářská andská země, přičemž tato záležitost byla postoupena Výboru pro obchod.
 Vyjádří-li jiná signatářská andská země zájem o záležitost probíranou na takovém zasedání, může se ho zúčastnit pod podmínkou předchozího souhlasu strany EU a dotčené signatářské andské země.
 Článek 13
 Úkoly Výboru pro obchod
 1. Výbor pro obchod:
 a)
 dohlíží na provádění této dohody a správné uplatňování jejích ustanovení a usnadňuje je a zvažuje další možnosti, jak dosáhnout jejích obecných cílů;
 b)
 posuzuje výsledky uplatňování této dohody, zejména vývoj obchodu a hospodářských vztahů mezi stranami;
 c)
 dohlíží na práci všech specializovaných subjektů zřízených v rámci této dohody a doporučuje nezbytná opatření;
 d)
 posuzuje a přijímá rozhodnutí, jež předpokládá tato dohoda a která se týkají jakékoli záležitosti postoupené výboru specializovanými subjekty zřízenými podle této dohody;
 e)
 dohlíží na uplatňování článku 105;
 f)
 sleduje další vývoj této dohody;
 g)
 aniž jsou dotčena práva stanovená v hlavě XII (Řešení sporů) a jiná ustanovení této dohody, hledá nejvhodnější způsob, jak předcházet nebo řešit veškeré obtíže, jež mohou vyvstat v souvislosti se záležitostmi, jež jsou předmětem této dohody;
 h)
 na svém prvním zasedání přijme jednací řád a kodex chování pro rozhodce uvedené v článku 315;


text:
i)
 stanoví výši odměn a nákladů, jež mají být rozhodcům vyplaceny a proplaceny;
 j)
 přijímá svůj jednací řád a harmonogram zasedání a stanoví pořad jednání;
 k)
 projednává jakékoli další záležitosti týkající se oblastí, jež jsou předmětem této dohody.
 2. Výbor pro obchod může:
 a)
 zřídit specializované subjekty a pověřit je určitými úkoly;
 b)
 přijímat či žádat informace od kterékoli zainteresované osoby;
 c)
 schválit zahájení jednání o prohloubení liberalizace, které již bylo v odvětvích pokrytých touto dohodou dosaženo;
 d)
 posuzovat změny či úpravy ustanovení této dohody, jež podléhají dokončení vnitřních právních postupů každé strany;
 e)
 přijímat výklad ustanovení této dohody (4). K takovému výkladu přihlížejí rozhodčí soudy zřízené podle hlavy XII (Řešení sporů);
 f)
 přijímat v rámci plnění svých úkolů jakákoli jiná opatření, na nichž se strany dohodnou;
 g)
 pokročit v plnění cílů této dohody v ní předvídanými změnami:
 i)
 přílohy I (Harmonogramy odstraňování cel) v zájmu přidání jednoho či více zboží vyloučeného z harmonogramu odstraňování cel strany;
 ii)
 harmonogramů stanovených v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel) v zájmu rychlejšího odstraňování cel;
 iii)
 specifických pravidel původu stanovených v příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce);
 iv)
 zadavatelů vyjmenovaných v dodatku 1 přílohy XII (Veřejné zakázky);
 v)
 seznamů závazků stanovených v přílohách VII (Seznam závazků v oblasti usazování) a VIII (Seznam závazků týkajících se přeshraničního poskytování služeb) a výhrad stanovených v příloze IX (Výhrady týkající se dočasné přítomnosti fyzických osob pro účely podnikání); a
 vi)
 jiných ustanovení, jež může Výbor pro obchod změnit v souladu s výslovným ustanovením této dohody.
 Každá strana provede v souladu se svými platnými právními postupy změny uvedené v tomto odstavci.
 3. Výbor pro obchod může přezkoumat dopad této dohody na mikropodniky a malé a střední podniky stran, včetně veškerých výsledných výhod.
 4. Strany si v co největší míře ve Výboru pro obchod vyměňují informace o dohodách zřizujících či pozměňujících celní unie nebo zóny volného obchodu a na žádost informace o jiných závažných záležitostech týkajících se obchodní politiky každé strany se třetími zeměmi.
 5. Při plnění kteréhokoli z úkolů stanovených v tomto článku smí Výbor pro obchod přijmout jakékoli rozhodnutí, jež tato dohoda předpokládá.
 Článek 14
 Přijímání rozhodnutí
 1. Výbor pro obchod rozhoduje na základě konsensu.
 2. Rozhodnutí Výboru pro obchod jsou pro strany závazná a strany přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich provedení.
 3. V případech uvedených v čl. 12 odst. 4 přijímají veškerá rozhodnutí strana EU a dotčená signatářská andská země a taková rozhodnutí jsou účinná pouze mezi těmito stranami, pokud tato rozhodnutí nemají vliv na práva a povinnosti jiné signatářské andské země.
 Článek 15
 Specializované subjekty
 1. Touto dohodou se zřizují následující podvýbory:
 a)
 Podvýbor pro otázky přístupu na trh;
 b)
 Podvýbor pro zemědělství;
 c)
 Podvýbor pro technické překážky obchodu;
 d)
 Podvýbor pro cla, usnadnění obchodu a pravidla původu;
 e)
 Podvýbor pro veřejné zakázky;
 f)
 Podvýbor pro obchod a udržitelný rozvoj;
 g)
 Podvýbor pro sanitární a fytosanitární opatření; a
 h)
 Podvýbor pro duševní vlastnictví.
 2. Ve všech specializovaných subjektech zřízených podle této dohody zasedají zástupci strany EU a zástupci každé ze signatářských


text:
andských zemí.
 3. Příslušný rozsah pravomocí a povinností specializovaných subjektů zřízených podle této dohody jsou definovány v příslušných hlavách.
 4. Výbor pro obchod smí zřídit další podvýbory, pracovní skupiny nebo jiné specializované subjekty, které mu budou nápomocny při výkonu jeho činností. Výbor pro obchod stanoví složení, povinnosti a jednací řád takových specializovaných subjektů.
 5. Specializované subjekty informují Výbor pro obchod v dostatečném předstihu o harmonogramu svých zasedání a o pořadu jednání. Podávají rovněž na každém zasedání výboru zprávu o své činnosti.
 6. Bez ohledu na ustanovení odstavce 2 smí specializovaný subjekt zasedat ve složení zástupců strany EU a zástupců jedné ze signatářských andských zemí, pokud se jedná o záležitostech, jež se týkají výhradně dvoustranného vztahu strany EU a takové signatářské andské země.
 7. Vyjádří-li jiná signatářská andská země zájem o záležitost probíranou na takovém zasedání, může se ho zúčastnit pod podmínkou předchozího souhlasu strany EU a dotčené signatářské andské země.
 Článek 16
 Koordinátoři dohody
 1. Každá strana jmenuje koordinátora dohody a uvědomí o tom všechny ostatní strany nejpozději při vstupu této dohody v platnost (5).
 2. Koordinátoři dohody:
 a)
 připravují program a koordinují přípravu zasedání Výboru pro obchod;
 b)
 sledují případná rozhodnutí přijatá Výborem pro obchod;
 c)
 fungují jako kontaktní místa usnadňující komunikaci mezi stranami o jakékoli záležitosti, jež je předmětem této dohody, není-li v této dohodě stanoveno jinak;
 d)
 přijímají oznámení a informace předávané podle této dohody, včetně oznámení a informací předávaných Výboru pro obchod, není-li stanoveno jinak; a
 e)
 projednávají jakoukoli jinou záležitost, jež může mít vliv na fungování této dohody, požádá-li o to Výbor pro obchod.
 3. Koordinátoři dohody se scházejí podle potřeby.
 HLAVA III
 OBCHOD ZBOŽÍM
 KAPITOLA 1
 Přístup zboží na trh
 Oddíl 1
 Obecná ustanovení
 Článek 17
 Cíl
 Strany během přechodného období, jež počíná vstupem této dohody v platnost, postupně liberalizují obchod zbožím v souladu s ustanoveními této dohody a s článkem XXIV GATT 1994.
 Článek 18
 Oblast působnosti
 Není-li v této dohodě stanoveno jinak, vztahuje se tato kapitola na obchod zbožím mezi stranami.
 Článek 19
 Definice
 Pro účely této hlavy:
 —
 „clo“ zahrnuje jakákoli cla nebo poplatky jakéhokoli druhu, včetně jakékoli formy přirážky k dani nebo příplatku, jež se ukládají při dovozu zboží nebo v souvislosti s ním. „Clo“ však nezahrnuje:
 a)
 poplatky rovnající se vnitřní dani uložené v souladu s článkem III GATT 1994;
 b)
 antidumpingové, vyrovnávací nebo ochranné clo uplatňované v souladu s GATT 1994 a podle okolností s Dohodou WTO o provádění článku VI GATT 1994 (dále jen „Dohoda o antidumpingu“), s Dohodou WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních (dále jen „Dohoda o subvencích“) a s Dohodou WTO o ochranných opatřeních (dále jen „Dohoda o ochranných opatřeních“);
 c)
 poplatky nebo jiné dávky ukládané v souladu s článkem VIII GATT 1994;
 —
 „původní produkt nebo zboží“ je takový produkt nebo zboží, který splňuje pravidla původu stanovená v příloze II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce).
 Článek 20
 Zařazení zboží
 Zařazení zboží v rámci obchodu mezi stranami odpovídá ustanovením celní nomenklatury každé strany v souladu s harmonizovaným systémem popisu a číselného


text:
označování zboží 2007 (dále jen „HS“) a jeho následnými změnami.
 Článek 21
 Národní zacházení
 1. Každá strana udělí zboží jiné strany národní zacházení v souladu s článkem III GATT 1994, včetně vysvětlujících poznámek. Za tímto účelem jsou článek III GATT 1994 a jeho vysvětlující poznámky obdobně začleněny do této dohody a jsou její nedílnou součástí.
 2. Pro upřesnění strany potvrzují, že národním zacházením se rozumí, pokud jde o vládu či orgán na jakékoli úrovni, zacházení, jež není o nic méně příznivé než zacházení, jež vláda či orgán na dotyčné úrovni udílí obdobnému, přímo soutěžícímu nebo nahraditelnému domácímu zboží, včetně zboží pocházejícího z území v působnosti vlády či orgánu na dané úrovni (6).
 Oddíl 2
 Odstraňování cel
 Článek 22
 Odstraňování cel
 1. Není-li v této dohodě stanoveno jinak, každá strana odstraní svá cla na zboží pocházející z jiné strany v souladu s přílohou I (Harmonogramy odstraňování cel).
 2. Základní celní sazba pro jednotlivé druhy zboží, na niž se mají uplatňovat postupná snížení podle odstavce 1, je stanovena v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel).
 3. Pokud některá ze stran kdykoli po dni vstupu této dohody v platnost sníží své uplatňované clo podle doložky nejvyšších výhod, uplatní se takové clo, pouze je-li nižší než clo vypočtené v souladu s přílohou I (Harmonogramy odstraňování cel).
 4. Na žádost některé ze stran se strany poradí o urychlení a rozšíření rozsahu odstraňování cel stanoveného v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel).
 5. Rozhodnutím Výboru pro obchod urychlit nebo rozšířit rozsah odstraňování cel v souladu s čl. 13 odst. 2 písm. g) se nahradí jakákoli celní sazba nebo fázová kategorie, která je pro dané zboží stanovena v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel).
 6. Není-li v této dohodě stanoveno jinak, nesmí žádná strana zvýšit clo stanovené v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel) jako základní sazba ani přijmout nové clo na zboží pocházející z jiné strany.
 7. Odstavec 6 žádné straně nebrání:
 a)
 zvýšit po jednostranném snížení clo na úroveň stanovenou v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel) pro příslušný rok; nebo
 b)
 zachovat či zvýšit clo v souladu s Ujednáním WTO o pravidlech a řízení při řešení sporů nebo hlavou XII (Řešení sporů).
 Oddíl 3
 Nesazební opatření
 Článek 23
 Dovozní a vývozní omezení
 Žádná ze stran nesmí přijmout ani zachovat zákaz či omezení vztahující se na dovoz jakéhokoli zboží z jiné strany nebo na vývoz nebo prodej na vývoz jakéhokoli zboží určeného pro území jiné strany, nestanoví-li tato dohoda jinak nebo není-li to v souladu s článkem XI GATT 1994 a jeho vysvětlujícími poznámkami. Za tímto účelem jsou článek XI GATT 1994 a jeho vysvětlující poznámky obdobně začleněny do této dohody a jsou její nedílnou součástí.
 Článek 24
 Poplatky a dávky
 1. V souladu s článkem VIII GATT 1994 a jeho vysvětlujícími poznámkami každá ze stran zajistí, aby byly veškeré poplatky a dávky jakékoli povahy (jiné než cla a poplatky rovnocenné vnitřní dani nebo jiným vnitřním poplatkům uplatňovaným v souladu s článkem III GATT 1994 a antidumpingová a vyrovnávací cla) ukládané při dovozu nebo vývozu nebo v souvislosti s dovozem


text:
a vývozem omezeny na částku odpovídající přibližným nákladům na poskytnuté služby a nepředstavovaly nepřímou ochranu domácímu zboží nebo zdanění dovozu nebo vývozu k fiskálním účelům.
 2. Žádná ze stran nepožaduje konzulární transakce (7), včetně souvisejících poplatků a dávek, v souvislosti s dovozem jakéhokoli zboží jiné strany.
 3. Každá strana zpřístupní a udržuje, nejlépe prostřednictvím internetu, aktualizované informace o všech poplatcích a dávkách ukládaných v souvislosti s dovozem nebo vývozem.
 Článek 25
 Vývozní cla a daně
 Není-li v této dohodě stanoveno jinak, žádná strana nepřijme ani nezachová žádné clo nebo daň, kromě vnitřních poplatků uplatňovaných v souladu s článkem 21, ukládané při vývozu zboží na území jiné strany nebo v souvislosti s ním.
 Článek 26
 Dovozní a vývozní licenční řízení
 1. Žádná strana nepřijme ani nezachová opatření, jež by nebylo v souladu s Dohodou WTO o dovozním licenčním řízení (dále jen „Dohoda o dovozních licencích“), která je obdobně začleněna do této dohody a je její nedílnou součástí.
 2. Každá strana uplatňuje ustanovení obsažená v Dohodě o dovozních licencích obdobně na veškerá licenční řízení pro vývoz do jiné strany. Oznámení stanovené v článku 5 Dohody o dovozních licencích se mezi stranami provádí s ohledem na licenční řízení pro vývoz.
 3. „Vydáváním dovozních licencí“ se rozumí správní řízení používaná pro uplatňování dovozních licenčních režimů vyžadujících předložení žádosti nebo jiné dokumentace (jiné, než která je vyžadována pro celní účely) příslušnému správnímu orgánu a stanovená jako podmínka pro dovoz do dovážející strany.
 Článek 27
 Státní obchodní podniky
 1. Pro účely této dohody se „státními obchodními podniky“ rozumějí veřejné a neveřejné podniky, ať se nacházejí kdekoli, na ústřední nebo nižší úrovni, včetně marketingových komisí, jimž jsou svěřena jedinečná nebo zvláštní práva nebo privilegia, a to i prostřednictvím legislativní nebo ústavní pravomoci, jimiž prostřednictvím svých nákupů nebo prodejů ovlivňují úroveň nebo směřování dovozu a vývozu (8).
 2. Strany uznávají, že státní obchodní podniky by neměly podnikat tak, aby vytvářely překážky obchodu, a za tímto účelem přijímají závazky stanovené v tomto článku.
 3. Strany potvrzují svá stávající práva a povinnosti podle článku XVII GATT 1994, jeho vysvětlujících poznámek a doplňujících ustanovení a Ujednání o výkladu článku XVII Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994, jež jsou obdobně začleněny do této dohody a jsou její nedílnou součástí.
 4. Každá strana zejména zajistí, aby státní obchodní podniky při nákupu a prodeji nebo vždy, když uplatňují pravomoc, včetně legislativní nebo ústavní pravomoci, již na ně strana přenesla na ústřední nebo nižší úrovni, dodržovaly závazky, jež na sebe v této dohodě každá strana přijala.
 5. Ustanoveními tohoto článku nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle hlavy VI (Veřejné zakázky).
 6. V souvislosti s oznámením předloženým stranami podle článku XVII GATT 1994 se strana, která obdrží žádost o doplňkové informace o účinku státních obchodních podniků na dvoustranný obchod, vynasnaží zajistit co největší transparentnost při vyřizování těchto žádostí, jež se týkají informací relevantních pro zjištění, zda státní obchodní podniky dodržují příslušné závazky podle této dohody v souladu s ustanoveními čl. XVII odst. 4 písm. d) GATT 1994, pokud jde o důvěrné informace.
 Oddíl 4


text:
Zemědělské zboží
 Článek 28
 Oblast působnosti
 Tento oddíl se vztahuje na opatření přijatá či zachovaná stranami ve vztahu k obchodu zemědělským zbožím (dále jen „zemědělské zboží“) mezi nimi, jenž spadá pod definici v příloze I Dohody WTO o zemědělství (dále jen „Dohoda o zemědělství“) (9).
 Článek 29
 Ochranná opatření v oblasti zemědělství
 1. Bez ohledu na ustanovení článku 22 může strana uplatňovat ochranná opatření v oblasti zemědělství ve formě dodatečného dovozního cla na původní zemědělské zboží zahrnuté v jejím seznamu v příloze IV (Ochranná opatření v oblasti zemědělství), pokud jsou splněny podmínky stanovené v tomto článku. Výše jakéhokoli dodatečného dovozního cla a jakéhokoli dalšího cla na takové zboží nesmí překročit nižší z těchto sazeb:
 a)
 uplatňovanou celní sazbu podle doložky nejvyšších výhod; nebo
 b)
 základní sazbu stanovenou v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel).
 2. Strana může uplatňovat ochranné opatření založené na množství po dobu kteréhokoli kalendářního roku, pokud při vstupu původního zboží na její celní území objem dovozu původního zboží během takového roku překračuje spouštěcí úroveň pro takové zboží stanovenou v seznamu této strany v příloze IV (Ochranná opatření v oblasti zemědělství).
 3. Jakékoli dodatečné clo uplatňované stranou podle odstavců 1 a 2 musí být v souladu se seznamem dané strany v příloze IV (Ochranná opatření v oblasti zemědělství).
 4. Žádná ze stran nesmí uplatňovat ochranné opatření v oblasti zemědělství podle tohoto článku a současně přijmout nebo zachovat v souvislosti se stejným zbožím:
 a)
 ochranné opatření podle kapitoly 2 (Nápravná opatření); nebo
 b)
 opatření podle článku XIX GATT 1994 a Dohody o ochranných opatřeních.
 5. Žádná strana nesmí přijmout nebo zachovat ochranné opatření v oblasti zemědělství:
 a)
 ode dne, kdy se na zboží vztahuje osvobození od cla podle přílohy I (Harmonogramy odstraňování cel), není-li stanoveno jinak v písmeni b); nebo
 b)
 po uplynutí přechodného období stanoveného v seznamu strany v příloze IV (Ochranná opatření v oblasti zemědělství); nebo
 c)
 které zvýší clo v rámci celní kvóty.
 6. Do deseti dnů od uplatnění ochranného opatření v oblasti zemědělství podle odstavců 1 a 2 tuto skutečnost strana uplatňující opatření písemně oznámí dotčené vyvážející straně a poskytne jí příslušné údaje a odůvodnění takového opatření. Strana uplatňující opatření poskytne dotčené vyvážející straně příležitost ke konzultaci ohledně podmínek jeho uplatňování v souladu s uvedenými odstavci.
 7. Každá strana si zachovává práva a povinnosti podle článku 5 Dohody o zemědělství kromě obchodu zemědělskými produkty, jež podléhají preferenčnímu zacházení.
 Článek 30
 Systém cenových pásem
 Nestanoví-li tato dohoda jinak:
 a)
 Kolumbie smí uplatňovat Andský systém cenových pásem stanovený v rozhodnutí Andského společenství 371 v platném znění nebo následné systémy pro zemědělské zboží zahrnuté do uvedeného rozhodnutí;
 b)
 Peru smí uplatňovat Systém cenových pásem stanovený v nejvyšším výnosu č. 115-2001-EF v platném znění nebo následné systémy pro zemědělské zboží zahrnuté do uvedeného výnosu.
 Článek 31
 Systém vstupních cen
 Není-li v této dohodě stanoveno jinak, smí strana EU uplatňovat systém vstupní ceny stanovený v nařízení Komise (ES) č. 1580/2007 ze dne 21. prosince 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 2200/96, (ES) č. 2201/96 a (ES)


text:
č. 1182/2007 v odvětví ovoce a zeleniny, a jeho změnách nebo následné systémy.
 Článek 32
 Vývozní subvence a jiná opatření s rovnocenným účinkem
 1. Pro účely tohoto článku je výraz „vývozní subvence“ chápán ve smyslu čl. 1 písm. e) Dohody o zemědělství, včetně veškerých změn uvedeného článku.
 2. Společným cílem stran je spolupráce ve WTO na dosažení dohody a odstranění vývozních subvencí a jiných opatření s rovnocenným účinkem ve vztahu k zemědělskému zboží.
 3. Po vstupu této dohody v platnost nesmí žádná strana zachovat, zavést nebo opětovně zavést vývozní subvence nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem ve vztahu k zemědělskému zboží, které je plně a okamžitě liberalizováno, nebo které je plně, ale nikoli okamžitě liberalizováno a využívá bezcelní kvóty při vstupu této dohody v platnost v souladu s přílohou I (Harmonogramy odstraňování cel) a je určeno pro území jiné strany.
 4. Žádná ze stran nesmí zachovat, zavést nebo opětovně zavést vývozní subvence nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem ve vztahu k zemědělskému zboží, které je plně, ale nikoli okamžitě liberalizováno a nevyužívá bezcelní kvóty při vstupu této dohody v platnost, ode dne, kdy je toto zboží plně liberalizováno.
 5. Aniž jsou dotčeny odstavce 3 a 4, pokud strana zachová, zavede nebo opětovně zavede subvence nebo jiná opatření s rovnocenným účinkem ve vztahu k vývozu zemědělského zboží, které je částečně nebo plně liberalizováno, do jiné strany, smí dovážející strana uplatnit dodatečnou sazbu, která zvýší dovozní clo na takové zboží až na úroveň buď uplatňovaného cla podle doložky nejvyšších výhod nebo základní sazby stanovené v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel), podle toho, co je nižší, po dobu stanovenou pro zachování vývozních subvencí.
 6. Aby dovážející strana zrušila dodatečnou sazbu uplatňovanou v souladu s odstavcem 5, poskytne vyvážející strana podrobné informace prokazující soulad s ustanoveními tohoto článku.
 Článek 33
 Správa a provádění celních kvót
 1. Každá strana provádí a spravuje celní kvóty pro dovoz zemědělského zboží stanovené v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel) v souladu s článkem XIII GATT 1994, včetně jeho vysvětlujících poznámek, a v souladu s Dohodou o dovozních licencích.
 2. Strany spravují celní kvóty pro dovoz zemědělského zboží podle zásady „kdo dřív přijde, je dříve na řadě“.
 3. Na žádost vyvážející strany s ní dovážející strana konzultuje správu celních kvót dovážející strany. Tyto konzultace nahrazují konzultace podle článku 301, pokud splňují požadavky stanovené v odstavci 9 uvedeného článku.
 Oddíl 5
 Řízení správních chyb
 Článek 34
 Řízení správních chyb
 Pokud se příslušné orgány kterékoli strany při řádné správě preferenčního systému vývozu, a zejména při uplatňování ustanovení přílohy II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce), zmýlí a tato chyba má dopady na dovozní cla, může kterákoli strana, která je těmito dopady dotčena, poté, co je záležitost po technické stránce mezi dotčenými stranami prodiskutována v Podvýboru pro cla, usnadnění obchodu a pravidla původu zřízeného článkem 68, požádat Výbor pro obchod, aby posoudil možnosti přijetí veškerých vhodných opatření za účelem vyřešení této situace. Rozhodnutí Výboru pro obchod o vhodných opatřeních se přijme dohodou mezi dotčenými stranami.
 Oddíl 6
 Podvýbory
 Článek 35
 Podvýbor


text:
pro přístup na trh
 1. Strany zřizují Podvýbor pro přístup na trh složený ze zástupců každé strany.
 2. Podvýbor se schází na žádost některé ze stran nebo Výboru pro obchod a projednává záležitosti, jež vyvstanou v rámci této kapitoly a jimiž se nezabývá jiný podvýbor.
 3. Úkolem podvýboru je mimo jiné:
 a)
 podporovat obchod zbožím mezi stranami, a to i prostřednictvím konzultací o urychlení a rozšíření rozsahu odstraňování cel podle této dohody a případně jiných záležitostí;
 b)
 řešit veškerá nesazební opatření, jež mohou omezovat obchod zbožím mezi stranami a případně je postoupit ke zvážení Výboru pro obchod;
 c)
 poskytovat poradenství a doporučení Výboru pro obchod, pokud jde o potřeby spolupráce v oblasti přístupu na trh;
 d)
 konzultovat a snažit se řešit rozpory, jež mohou mezi stranami vyvstat ohledně změn harmonizovaného systému, včetně zařazení zboží, s cílem zajistit, aby nedošlo ke změnám povinností žádné strany v rámci této dohody.
 Článek 36
 Podvýbor pro zemědělství
 1. Strany zřizují Podvýbor pro zemědělství, v němž zasedají zástupci strany EU a každé signatářské andské země.
 2. Podvýbor pro zemědělství:
 a)
 sleduje a podporuje spolupráci při provádění a správě oddílu 4 v zájmu usnadnění obchodu zemědělským zbožím mezi stranami;
 b)
 řeší veškeré neoprávněné překážky obchodu zemědělským zbožím mezi stranami;
 c)
 konzultuje k otázkám, jichž se týká oddíl 4, ve spolupráci s ostatními příslušnými podvýbory, pracovními skupinami nebo jinými specializovanými subjekty podle této dohody;
 d)
 hodnotí vývoj obchodu zemědělskými produkty mezi stranami a dopad této dohody na zemědělství každé strany, jakož i fungování nástrojů podle této dohody, a doporučuje Výboru pro obchod jakékoli vhodné kroky;
 e)
 vykonává jakékoli doplňkové úkoly, které mu svěří Výbor pro obchod; a
 f)
 oznamuje Výboru pro obchod výsledky své práce podle tohoto odstavce a předkládá mu je k posouzení.
 3. Podvýbor pro zemědělství se schází nejméně jednou ročně. Za zvláštních okolností a na žádost některé ze stran se po dohodě stran podvýbor sejde nejpozději 30 dnů po dni podání takové žádosti. Zasedání Podvýboru pro zemědělství se mohou také konat na dvoustranné úrovni a předsedají jim zástupci strany, na jejímž území se zasedání koná.
 4. Podvýbor pro zemědělství přijímá všechna rozhodnutí na základě konsenzu.
 KAPITOLA 2
 Nápravná opatření
 Oddíl 1
 Antidumpingová a vyrovnávací opatření
 Článek 37
 Obecná ustanovení
 1. Strany potvrzují svá práva a povinnosti podle Dohody o antidumpingu, Dohody o subvencích a Dohody WTO o pravidlech původu (dále jen „Dohoda o pravidlech původu“).
 2. Uloží-li orgán Andského společenství jménem dvou nebo více členských států Andského společenství antidumpingové clo nebo vyrovnávací opatření nebo přijme-li cenový závazek, je jediným fórem pro soudní přezkum příslušný soudní orgán Andského společenství.
 3. Strany zajistí, aby antidumpingová opatření nebyla ve vztahu ke stejnému produktu uplatňována souběžně regionálními orgány a státními orgány. Stejné pravidlo platí pro vyrovnávací opatření.
 Článek 38
 Transparentnost
 1. Strany se dohodly, že nápravná opatření v oblasti obchodu by měla být využívána v plném souladu s příslušnými požadavky WTO a měla by vycházet z transparentního systému.
 2. Strany uznávají výhody právní jistoty a předvídatelnosti pro hospodářské subjekty a každá z nich zajistí, aby její domácí právní


text:
předpisy týkající se nápravných opatření v oblasti obchodu byly plně v souladu s příslušnými pravidly WTO.
 3. Aniž je dotčen čl. 6 odst. 5 Dohody o antidumpingu a čl. 12 odst. 4 Dohody o subvencích, zajistí každá strana, aby byly v souladu s jejími domácími právními předpisy co nejdříve po uložení prozatímních opatření a v každém případě před přijetím jakéhokoli konečného rozhodnutí úplně a smysluplně zveřejněny zásadní posuzované skutečnosti, z nichž rozhodnutí uplatnit či neuplatnit opatření vychází. Zveřejnění takových informací se provádí písemnou formou a poskytne zainteresovaným stranám dostatek času k vyjádření.
 4. Nezdrží-li to zbytečně šetření, poskytne vyšetřující orgán kterékoli zainteresované straně na její žádost možnost slyšení, aby mohla v průběhu šetření nápravných opatření vyjádřit své názory.
 Článek 39
 Přihlédnutí k veřejnému zájmu
 V souladu se svým domácím právem poskytnou strana EU a Kolumbie průmyslovým uživatelům a dovozcům výrobku, který je předmětem šetření, a případně také zájmovým organizacím spotřebitelů příležitost předat informace, které jsou relevantní pro šetření. Tyto informace vezme vyšetřující orgán v úvahu, pokud jsou relevantní a jsou řádně doloženy důkazy a podány ve lhůtě stanovené v domácím právu.
 Článek 40
 Pravidlo nižšího cla
 Aniž jsou dotčena jejich práva podle Dohody o antidumpingu a Dohody o subvencích, pokud jde o použitelnost antidumpingových a vyrovnávacích cel, považují strana EU a Kolumbie za žádoucí, aby uložené clo bylo nižší než odpovídající rozpětí dumpingu nebo subvence, dostačuje-li takové nižší clo k odstranění újmy, jež vznikla domácímu výrobnímu odvětví.
 Článek 41
 Vyšetřující orgány
 Pro účely tohoto oddílu:
 —
 „vyšetřujícím orgánem“ se rozumí:
 a)
 v případě Kolumbie Ministerstvo obchodu, průmyslu a cestovního ruchu nebo jeho nástupce;
 b)
 v případě Peru Národní ústav obrany hospodářské soutěže a ochrany duševního vlastnictví nebo jeho nástupce; a
 c)
 v případě strany EU Evropská komise.
 Článek 42
 Výjimky z mechanismu řešení sporů
 Hlava XII (Řešení sporů) se na tento oddíl nevztahuje.
 Oddíl 2
 Mnohostranná ochranná opatření
 Článek 43
 Obecná ustanovení
 Každá strana si zachovává práva a povinnosti podle článku XIX GATT 1994, Dohody o ochranných opatřeních a Dohody o pravidlech původu.
 Článek 44
 Transparentnost
 Bez ohledu na článek 43 poskytne strana, která zahajuje šetření nebo která hodlá přijmout ochranná opatření, na žádost jiné strany okamžitě ad hoc písemné oznámení všech důležitých informací, včetně informací o případném zahájení ochranného šetření o předběžných a konečných závěrech šetření.
 Článek 45
 Nesouběžné uplatňování ochranných opatření
 Žádná strana nesmí současně uplatnit ve vztahu ke stejnému produktu:
 a)
 dvoustranné ochranné opatření v souladu s oddílem 3 (Dvoustranná ochranná doložka) této kapitoly; a
 b)
 opatření podle článku XIX GATT 1994 a Dohody o ochranných opatřeních.
 Článek 46
 Vyšetřující orgán
 Pro účely tohoto oddílu se vyšetřujícím orgánem rozumí:
 a)
 v případě Kolumbie Ministerstvo obchodu, průmyslu a cestovního ruchu nebo jeho nástupce;
 b)
 v případě Peru Národní ústav obrany hospodářské soutěže a ochrany duševního vlastnictví; a
 c)
 v případě strany EU Evropská komise.
 Článek 47
 Výjimky z mechanismu řešení sporů
 S výjimkou článku 45 se hlava XII (Řešení sporů) na tento oddíl nevztahuje.
 Oddíl 3
 Dvoustranná ochranná doložka
 Článek 48
 Použití dvoustranného ochranného opatření
 1. Bez ohledu


text:
na oddíl 2 (Mnohostranná ochranná opatření), pokud se v důsledku koncesí podle této dohody produkt pocházející z jedné strany dováží na území jiné strany v takovém zvýšeném množství, v absolutních číslech nebo v poměru k domácí výrobě, a za takových podmínek, které představují nebo hrozí způsobit vážnou újmu domácímu výrobnímu odvětví vyrábějícímu obdobné nebo přímo soutěžící produkty, může dovážející strana přijmout vhodná opatření v souladu s podmínkami a postupy stanovenými v tomto oddílu.
 2. Strana smí uplatňovat dvoustranná ochranná opatření pouze během přechodného období (10).
 Článek 49
 Oznamování a konzultace
 1. Strana okamžitě oznámí dotčené vyvážející straně, že zahajuje šetření a uplatňuje předběžná a konečná opatření.
 2. Domnívá-li se strana, že nastaly okolnosti uvedené v článku 48 pro uplatnění nebo rozšíření konečného opatření, poskytne dotčené straně náležitou příležitost ke konzultacím v souladu s právními předpisy každé strany s cílem přezkoumat dostupné informace, vyměnit si stanoviska o uplatňování nebo rozšíření opatření a najít vzájemně přijatelné řešení.
 3. Konzultace uvedené v odstavci 2 začnou do 15 dnů ode dne, kdy dotčená strana obdrží od vyšetřujícího orgánu výzvu ke konzultaci.
 4. Nedosáhne-li se do 45 dnů ode dne, kdy dotčená strana obdrží výzvu ke konzultaci, uspokojivého řešení, může dovážející strana přijmout opatření k nápravě okolností v souladu s tímto oddílem.
 5. Strana může dočasně uplatňovat dvoustranné ochranné opatření, aniž by nejprve konzultovala druhou stranu.
 Článek 50
 Druh opatření
 Dvoustranné ochranné opatření uplatňované dovážející stranou podle článku 48 může spočívat v jednom nebo více z následujících opatření:
 a)
 pozastavení dalšího snižování cla na dotčený produkt stanoveného v harmonogramu této strany v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel); nebo
 b)
 zvýšení cla na dotčený produkt na úroveň, jež nepřevyšuje sazbu podle doložky nejvyšších výhod uplatňovanou vůči produktu a platnou v době, kdy se opatření přijímá, nebo základní sazbu, jak je stanovena v harmonogramu této strany v příloze I (Harmonogramy odstraňování cel) podle toho, která z nich je nižší.
 Článek 51
 Postup šetření
 1. Strana smí uplatnit dvoustranné ochranné opatření pouze na základě šetření svých příslušných orgánů v souladu s článkem 3 Dohody o ochranných opatřeních, a za tímto účelem je uvedený článek obdobně začleněn do této dohody a je její nedílnou součástí.
 2. Šetření prováděné stranou podle odstavce 1 musí splňovat požadavky čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) Dohody o ochranných opatřeních, a za tímto účelem je čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) Dohody o ochranných opatřeních obdobně začleněn do této dohody a je její nedílnou součástí.
 3. Kromě odstavce 2 musí strana, jež provádí šetření, prokázat na základě objektivních důkazů, že existuje příčinná souvislost mezi zvýšením dovozu produktu vyvážející stranou a vážnou újmou nebo její hrozbou.
 4. Každá strana zajistí, aby její příslušné orgány prováděly taková šetření ve lhůtách, jež jsou stanoveny v jejích domácích právních předpisech a které nepřekročí dvanáct měsíců ode dne zahájení šetření.
 Článek 52
 Podmínky a doba trvání opatření
 1. Žádná ze stran neuplatní dvoustranné ochranné opatření:
 a)
 v rozsahu a trvání větším, než může být v dané době nezbytné k tomu, aby se předešlo vážné újmě


text:
nebo aby byla napravena podle článku 48;
 b)
 po dobu přesahující dva roky; tato lhůta může být výjimečně prodloužena o další dva roky, pokud:
 i)
 příslušné orgány dovážející strany v souladu s příslušnými postupy článku 51 stanoví, že opatření je nadále nezbytné v zájmu předejití vážné újmě nebo její nápravy podle článku 48; a
 ii)
 existují důkazy o tom, že se domácí průmyslové odvětví přizpůsobuje;
 celková doba uplatnění ochranného opatření, včetně období počátečního uplatňování a jakéhokoli jeho prodloužení, nesmí přesáhnout čtyři roky.
 2. Ukončí-li strana dvoustranné ochranné opatření, celní sazba je taková, jaká by se podle přílohy I (Harmonogramy odstraňování cel) dané strany uplatňovala, nebylo-li by opatření přijato.
 Článek 53
 Prozatímní opatření
 1. Za kritických okolností, kdy by prodlení mohlo způsobit obtížně napravitelnou škodu, může strana uplatnit dvoustranné ochranné opatření na prozatímním základě poté, co jsou předběžně zjištěny jasné důkazy, že se dovoz produktů pocházejících z vyvážející strany zvýšil v důsledku snížení či odstranění cla podle přílohy I (Harmonogramy odstraňování cel) a že tento dovoz působí nebo hrozí způsobit vážnou újmu podle článku 48.
 2. Trvání jakýchkoli prozatímních opatření nepřekročí 200 dní a během této doby musí dotčená strana splňovat požadavky článku 49 a čl. 51 odst. 1, 2 a 3.
 3. Strana okamžitě uhradí veškeré zvýšení cla uplatňované podle odstavce 1, pokud šetření nevede ke zjištění, že jsou splněny požadavky článku 48. Doba trvání veškerých prozatímních opatření se započítává do doby popsané v čl. 52 odst. 1 písm. b).
 Článek 54
 Kompenzace
 1. Strana hodlající prodloužit dvoustranné ochranné opatření konzultuje se stranou, na jejíž produkty se opatření vztahuje, v zájmu dosažení vzájemné dohody o vhodných kompenzacích ve formě koncesí, které mají zásadně rovnocenný účinek na obchod. Dovážející strana poskytne příležitost k těmto konzultacím nejpozději 30 dní před prodloužením dvoustranného ochranného opatření.
 2. Pokud konzultace podle odstavce 1 nevedou k dohodě o kompenzaci do 30 dnů od nabídky konzultace a dovážející strana se rozhodne ochranné opatření prodloužit, může strana, na jejíž produkty se ochranné opatření vztahuje, pozastavit uplatňování zásadně rovnocenných koncesí na obchod strany prodlužující opatření.
 Článek 55
 Opakované použití opatření
 Na dovoz produktu, na který se dříve vztahovalo ochranné opatření podle tohoto oddílu, se nepoužije žádné takové opatření nebo se použije pouze jednou za dobu, jež se rovná polovině doby, po kterou bylo toto opatření již dříve používáno, za předpokladu, že období, kdy se opatření nepoužívalo, činí nejméně jeden rok.
 Článek 56
 Nejvzdálenější regiony Evropské unie (11)
 1. Je-li produkt pocházející ze signatářských andských zemí dovážen na území nejvzdálenějších regionů Evropské unie v takovém zvýšeném množství a za takových podmínek, že působí nebo hrozí způsobit vážné zhoršení hospodářské situace v nejvzdálenějších regionech Evropské unie, může strana EU po posouzení alternativních řešení výjimečně přijmout ochranná opatření omezená na území dotčených regionů.
 2. Ochranná opatření pro nejvzdálenější regiony Evropské unie se použijí v souladu s ustanoveními této kapitoly.
 Článek 57
 Příslušný orgán
 Pro účely tohoto oddílu se příslušným orgánem rozumí:
 a)
 v případě Kolumbie Ministerstvo obchodu, průmyslu a cestovního ruchu nebo jeho nástupce;
 b)
 v případě Peru Ministerstvo zahraničního obchodu a


text:
cestovního ruchu nebo jeho nástupce; a
 c)
 v případě strany EU Evropská komise.
 KAPITOLA 3
 Celní spolupráce a usnadnění obchodu
 Článek 58
 Cíle
 1. Strany uznávají význam celní spolupráce a zjednodušení obchodu v rozvíjejícím se globálním obchodním prostředí. Strany se dohodly posílit spolupráci v této oblasti s cílem zajistit, aby příslušné právní předpisy a postupy každé z nich i správní kapacita jejich příslušných správ splňovaly cíle účinné kontroly a podpory usnadnění obchodu.
 2. Strany uznávají, že nesmějí být nijak ohroženy legitimní cíle veřejné politiky, včetně cílů souvisejících s bezpečností, předcházení podvodům a boje proti podvodům.
 Článek 59
 Postupy v oblasti cel a obchodu
 1. Každá strana zavede účinné, transparentní a zjednodušené postupy, aby se snížily náklady a zajistila předvídatelnost pro dovozce a vývozce.
 2. Strany se dohodly, že jejich příslušné obchodní a celní právní předpisy a postupy budou založeny na:
 a)
 mezinárodních nástrojích a normách platných v oblasti cel a obchodu, včetně podstatných prvků revidované Kjótské úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů (dále jen „revidovaná Kjótská úmluva“), Mezinárodní úmluvy o harmonizovaném systému popisu a číselného označování zboží (dále jen „Úmluva o HS“), rámce norem Světové celní organizace (WCO) pro zabezpečení a zjednodušení celosvětového obchodu (dále jen „WCO SAFE“) a modelu celních údajů WCO (dále jen „datový model“);
 b)
 ochraně a usnadnění obchodu prostřednictvím účinného prosazování a dodržování právních požadavků;
 c)
 přiměřených, nediskriminačních a podvodům předcházejících požadavcích pro hospodářské subjekty;
 d)
 používání jednotného správního dokumentu nebo jeho elektronického ekvivalentu pro účely vyplňování celních prohlášení při dovozu a vývozu;
 e)
 používání moderních celních technik, včetně hodnocení rizika, zjednodušených postupů pro vstup a propouštění zboží, kontrol po propuštění zboží a metod auditu společností;
 f)
 postupném rozvoji systémů, včetně systémů založených na informačních technologiích, pro usnadnění elektronické výměny dat mezi hospodářskými subjekty, celními správami a dalšími souvisejícími úřady. Za tímto účelem každá strana v co největší míře postupně usiluje o zřízení jediné přepážky („single window“) v zájmu usnadnění operací zahraničního obchodu;
 g)
 pravidlech zajišťujících, že všechny sankce uložené za porušení celních předpisů nebo procesních požadavků jsou úměrné a nediskriminační a jejich uložení nevede k nepatřičným průtahům při propouštění zboží;
 h)
 poplatcích a dávkách, které jsou přiměřené, nepřevyšují náklady na službu poskytovanou v souvislosti s konkrétní transakcí a nejsou vypočítávány ad valorem. Za konzulární služby se poplatky ani dávky neukládají;
 i)
 odstranění požadavků na povinné konání kontrol před odesláním nebo rovnocenných požadavků; a
 j)
 potřebě zajistit, aby všechny příslušné správní orgány, jež se podílejí na administrativní a fyzické kontrole zboží určeného k dovozu nebo vývozu, vykonávaly své činnosti pokud možno souběžně a na jediném místě.
 3. Ke zlepšení pracovních postupů a k zajištění toho, že operace budou nediskriminační, průhledné, účinné, celistvé a odůvodněné, každá strana:
 a)
 učiní další kroky k omezení, zjednodušení a standardizaci údajů a dokladů požadovaných celními orgány a jinými úřady;
 b)
 kdekoli to bude možné, zjednoduší požadavky a formality, pokud jde o rychlé odbavení a propuštění zboží, jež dovozcům umožní provádět celní odbavení bez placení cla, na základě složení jistoty, která v souladu s domácími právními předpisy zajišťuje zaplacení konečného cla,


text:
poplatků a dávek;
 c)
 zajistí účinné, rychlé, nediskriminační a snadno dostupné postupy, které zaručí právo na odvolání proti nařízení nebo rozhodnutí celní správy ve věci dovozu nebo vývozu zboží nebo zboží v tranzitu. K těmto postupům by měly mít snadný přístup i mikropodniky a malé a střední podniky; a
 d)
 v rámci uplatňování opatření, která jsou založena na zásadách příslušných mezinárodních úmluv a nástrojů v této oblasti, zajistí zachování nejvyššího standardu bezúhonnosti.
 Článek 60
 Předběžná rozhodnutí
 1. Na písemnou žádost a před dovozem zboží na její území vydá každá strana v souladu se svými domácími právními předpisy prostřednictvím svých příslušných orgánů písemně předběžná rozhodnutí o celním zařazení, původu nebo jakýchkoli jiných souvisejících záležitostech, na kterých se strany dohodnou.
 2. S výhradou požadavků na zachování důvěrnosti podle svého práva každá strana zveřejňuje, pokud možno elektronicky, svá předběžná rozhodnutí o sazebním zařazení a jakýchkoli jiných souvisejících záležitostech, na kterých se strany dohodnou.
 3. V zájmu usnadnění obchodu strany do svého dvoustranného dialogu zařadí pravidelné aktualizace změn svých právních předpisů týkajících se záležitostí uvedených v odstavcích 1 a 2.
 4. Všechny procesní otázky vydávání předběžných rozhodnutí upraví domácí právní předpisy každé strany v souladu s mezinárodními normami WCO. Tyto postupy se zveřejní a budou veřejně dostupné.
 Článek 61
 Řízení rizik
 1. Každá strana využívá systémy řízení rizik, aby svým celním orgánům umožnila zaměřit kontroly na vysoce rizikové operace a aby urychlila propouštění zboží s nízkým rizikem.
 2. Dovážející strana si je vědoma úsilí, jež vyvážející strana vynakládá ve vztahu k bezpečnosti obchodního dodavatelského řetězce.
 3. Strany usilují o výměnu informací o technikách řízení rizik používaných jejich celními orgány, přičemž respektují důvěrnost informací, a kdykoli je to nezbytné, předávají si poznatky.
 Článek 62
 Oprávněný hospodářský subjekt
 Strany podporují provádění pojmu oprávněného hospodářského subjektu (dále jen „OHS“) v souladu s WCO SAFE. Strana udělí bezpečnostní status OHS a výhody zjednodušení obchodu hospodářským subjektům, jež splňují celní bezpečnostní normy, v souladu se svými domácími právními předpisy.
 Článek 63
 Tranzit
 1. Strany zajistí volný tranzit přes svá území cestou nejvhodnější pro tranzit.
 2. Veškerá omezení, kontroly nebo požadavky musí sledovat oprávněné cíle veřejné politiky, nesmí být diskriminující a musí být úměrné a jednotně uplatňované.
 3. Aniž jsou dotčeny zákonné celní kontroly a dohled nad zbožím v tranzitu, poskytují strany přepravě v tranzitu na území kterékoli strany nebo z tohoto území zacházení neméně příznivé, než jaké poskytují přepravě v tranzitu přes své území.
 4. Strany používají režimy dopravy pod celním dohledem umožňující tranzit zboží bez nutnosti platit clo nebo jiné poplatky, s výhradou složení příslušné jistoty.
 5. Strany podporují ujednání o regionálním tranzitu s cílem omezit překážky obchodu.
 6. Strany vycházejí z mezinárodních norem a nástrojů platných v oblasti tranzitu a používají je.
 7. Strany zajistí spolupráci a koordinaci mezi všemi příslušnými orgány a úřady na svých územích s cílem usnadnit přepravu v tranzitu a podporovat přeshraniční spolupráci.
 Článek 64
 Vztahy s obchodní veřejností
 Strany se dohodly, že:
 a)
 zajistí, aby veškeré právní předpisy týkající se cel, celní postupy a cla, poplatky a platby byly veřejně přístupné, pokud


text:
možno elektronicky, případně společně s nezbytnými vysvětlivkami;
 b)
 bude v co největší míře zajištěna přiměřená lhůta mezi zveřejněním nových nebo pozměněných právních předpisů týkajících se cel, celních postupů a cel, poplatků a plateb a jejich vstupem v platnost;
 c)
 dají obchodní veřejnosti příležitost vyjádřit se k legislativním návrhům týkajícím se cel a celních postupů. Za tímto účelem každá strana zavede konzultační mechanismus mezi správou a obchodní veřejností;
 d)
 zveřejní příslušná správní oznámení, včetně požadavků úřadů a vstupních procedur, pracovní doby a postupů celních úřadů v přístavech a na hraničních přechodech a kontaktních míst pro vyřizování žádostí o informace;
 e)
 budou podněcovat spolupráci mezi hospodářskými subjekty a příslušnými orgány s působností v oblasti obchodu používáním objektivních a veřejně přístupných postupů v zájmu boje proti podvodům a ilegálním činnostem, posílí bezpečnost dodavatelského řetězce a usnadní obchod; a
 f)
 zajistí, aby jejich příslušné celní a související požadavky a postupy trvale odpovídaly potřebám obchodní veřejnosti, řídily se osvědčenými postupy a aby co nejméně omezovaly obchod.
 Článek 65
 Celní hodnota
 Pravidla pro celní hodnotu uplatňovaná v obchodě mezi stranami se řídí Dohodou o provádění článku VII GATT 1994 (dále jen „Dohoda o celní hodnotě“).
 Článek 66
 Celní spolupráce
 1. Strany podporují a usnadňují spolupráci mezi svými celními správami, aby zajistily plnění cílů stanovených v této kapitole, a především aby zaručily zjednodušení celních postupů a usnadnění zákonného obchodu, a současně si zachovaly své kontrolní možnosti.
 2. Spolupráce podle odstavce 1 zahrnuje mimo jiné:
 a)
 výměnu informací o celních předpisech, postupech a technikách v těchto oblastech:
 i)
 zjednodušení a modernizace celních postupů; a
 ii)
 vztahy s obchodní veřejností;
 b)
 rozvoj společných iniciativ ve vzájemně dohodnutých oblastech; a
 c)
 podporu koordinace mezi souvisejícími úřady.
 3. Spolupráce při uplatňování celních opatření v oblasti ochrany práv k duševnímu vlastnictví celními orgány probíhá v souladu s hlavou VII (Duševní vlastnictví).
 Článek 67
 Vzájemná pomoc
 Správní orgány stran si poskytují vzájemnou správní pomoc v celních záležitostech v souladu s ustanoveními přílohy V (Vzájemná správní pomoc v celních záležitostech).
 Článek 68
 Podvýbor pro cla, usnadnění obchodu a pravidla původu
 1. Strany zřizují Podvýbor pro cla, usnadnění obchodu a pravidla původu složený ze zástupců každé strany. Podvýbor se schází v den a s pořadem jednání, na nichž se strany předem dohodly, a předsedá mu každá strana střídavě vždy jeden rok. Podvýbor podává zprávy Výboru pro obchod.
 2. Podvýbor mimo jiné:
 a)
 sleduje provádění a správu této kapitoly a přílohy II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce);
 b)
 slouží jako fórum pro konzultace a diskuse o všech celních záležitostech, včetně konkrétních celních postupů, celní hodnoty, celních režimů, celní nomenklatury, celní spolupráce a vzájemné správní pomoci v celních věcech;
 c)
 slouží jako fórum pro konzultace a diskuse o otázkách spojených s pravidly původu a správní spoluprací;
 d)
 posiluje spolupráci na rozvoji, uplatňování a vynucování celních postupů, společné správní pomoci v celních věcech, pravidlech původu a správní spolupráci;
 e)
 předkládá Výboru pro obchod návrhy na změny přílohy II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce) k přijetí;
 f)
 slouží jako fórum pro konzultace a


text:
diskuse o žádostech ohledně kumulace původu podle článků 3 a 4 přílohy II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce);
 g)
 usiluje o dosažení vzájemně přijatelných řešení, dojde-li mezi stranami k neshodám po provedení procesu ověřování podle článku 31 přílohy II (Definice pojmu „původní produkty“ a metody správní spolupráce); a
 h)
 usiluje o dosažení vzájemně přijatelných řešení, dojde-li mezi stranami k neshodám ohledně celního zařazení zboží. Není-li věc vyřešena během těchto konzultací, postoupí se Výboru pro harmonizovaný systém WCO. Taková rozhodnutí jsou pro zúčastněné strany závazná.
 3. Strany si mohou sjednat schůzky ad hoc na téma celní spolupráce nebo pravidel původu a vzájemné správní pomoci.
 Článek 69
 Technická pomoc v oblasti cel a usnadnění obchodu
 1. Strany uznávají význam technické pomoci v oblasti cel a usnadnění obchodu v zájmu provádění závazků stanovených v této kapitole.
 2. Strany se dohodly, že budou spolupracovat zejména, ale nikoli výhradně, v těchto záležitostech:
 a)
 podpora institucionální spolupráce mezi stranami;
 b)
 předávání zkušeností a budování kapacit v právních a technických věcech k rozvoji a prosazování celních předpisů;
 c)
 používání moderních celních technik, včetně řízení rizika, předběžných závazných rozhodnutí, určení celní hodnoty, zjednodušených postupů pro vstup a propouštění zboží, kontrol po propuštění zboží, metod auditu společností a OHS;
 d)
 zavedení postupů odrážejících v proveditelné míře mezinárodní nástroje a normy použitelné v oblasti cel a obchodu, včetně pravidel WTO a nástrojů a norem WCO, mimo jiné revidované Kjótské úmluvy a WCO SAFE; a
 e)
 usnadnění, harmonizace a automatizace celních postupů.
 Článek 70
 Provádění
 Ustanovení čl. 59 odst. 2 písm. f) a článku 60 se použije pro Peru dva roky po vstupu této dohody v platnost.
 KAPITOLA 4
 Technické překážky obchodu
 Článek 71
 Cíle
 Cílem této kapitoly je:
 a)
 zjednodušit a zintenzívnit obchod zbožím a získat účinný přístup na trhy stran díky lepšímu provádění Dohody WTO o technických překážkách obchodu (dále jen „Dohoda TBT“);
 b)
 zabránit vzniku a podporovat odstraňování zbytečných technických překážek obchodu; a
 c)
 posilovat spolupráci mezi stranami v oblastech zahrnutých v této kapitole.
 Článek 72
 Definice
 1. Pro účely této kapitoly se použijí definice v příloze 1 Dohody TBT.
 2. Dále se použijí tyto definice:
 —
 „dočasným označením“ se rozumí připevnění informací k výrobku za použití nálepek, visaček nebo jiných odstranitelných etiket nebo připojení informací na balení výrobku;
 —
 „trvalým označením“ se rozumí připevnění informací k výrobku pevně, tzn. natištěním, vyšitím, vyrytím nebo podobně.
 Článek 73
 Vztah s Dohodou TBT
 Strany potvrzují svá práva a povinnosti podle Dohody TBT, jež je obdobně začleněna do této dohody a je její nedílnou součástí.
 Článek 74
 Oblast působnosti
 1. Ustanovení této kapitoly se vztahují na přípravu, přijímání a uplatňování technických předpisů, norem a postupů posuzování shody včetně veškerých jejich změn a doplnění, jež mohou ovlivnit obchod zbožím mezi stranami.
 2. Tato kapitola se nevztahuje na:
 a)
 nákupní specifikace vypracované vládními orgány pro výrobní nebo spotřební požadavky těchto orgánů; a
 b)
 sanitární a fytosanitární opatření.
 Článek 75
 Spolupráce a zjednodušení obchodu
 1. Strany se dohodly, že spolupráce mezi orgány a subjekty ve veřejném i soukromém sektoru, jež se


text:
podílejí na technických předpisech, normalizaci, posuzování shody, akreditaci, metrologii a hraničních kontrolách a dozoru nad trhem, je pro zjednodušení obchodu mezi stranami důležitá. Za tímto účelem se strany zavazují k:
 a)
 posílení vzájemné spolupráce v zájmu zjednodušení přístupu na své trhy a zlepšení vzájemného povědomí o svých systémech a porozumění jim;
 b)
 posílení, rozvoji a podpoře iniciativ zjednodušujících obchod a vycházejících z příslušných zkušeností. Tyto iniciativy mohou mimo jiné zahrnovat:
 i)
 výměnu informací, zkušeností a údajů, vědeckou a technickou spolupráci a využívání osvědčených regulačních postupů;
 ii)
 zjednodušení certifikace a správních požadavků stanovených normami či technickými předpisy a odstranění požadavků na registraci nebo předběžné povolování, jež nejsou nezbytné z hlediska ustanovení Dohody TBT;
 iii)
 snahu o sblížení, sjednocení nebo dosažení rovnocennosti technických předpisů a postupů posuzování shody. Rovnocennost nepřináší stranám a priori žádnou povinnost, není-li výslovně stanoveno jinak;
 iv)
 přezkum, v rámci budoucí revize právních předpisů, možnosti využít akreditace nebo určení jako nástroje k uznávání subjektů posuzování shody usazených na území jiné strany; a
 v)
 podporu a zjednodušení spolupráce a výměnu informací mezi odpovídajícími veřejnými či soukromými subjekty stran.
 2. Zadržuje-li strana zboží pocházející z území jiné strany na místě vstupu z důvodu zjištěného nesouladu s technickými předpisy, uvědomí bezodkladně dovozce o důvodech zadržení.
 3. Na žádost jiné strany věnuje kterákoli strana náležitou pozornost návrhům této jiné strany na spolupráci podle této kapitoly.
 Článek 76
 Technické předpisy
 1. Strany používají jako základ pro přípravu svých technických předpisů mezinárodní normy, nejsou-li takové mezinárodní normy neúčinné nebo nevhodné k dosažení oprávněných sledovaných cílů. Na žádost jiné strany uvede kterákoli strana důvody, proč nepoužila jako základ pro přípravu svých technických předpisů mezinárodní normy.
 2. Na žádost jiné strany, jež má zájem o vypracování podobného technického předpisu, a aby se co nejvíce omezilo zdvojení nákladů, poskytne žádaná strana žádající straně pokud možno veškeré informace, technické studie, hodnocení rizika nebo jiné dostupné relevantní podklady, s výjimkou důvěrných informací, z nichž strana vycházela při tvorbě takového technického předpisu.
 Článek 77
 Normy
 1. Každá strana se zavazuje k tomu, že:
 a)
 bude udržovat účinnou komunikaci mezi svými regulačními orgány a normalizačními institucemi;
 b)
 při rozhodování, zda ve smyslu článků 2 a 5 a přílohy 3 Dohody TBT existuje mezinárodní norma, pokyny či doporučení, bude uplatňovat rozhodnutí Výboru o zásadách pro rozvoj mezinárodních norem, pokynů a doporučení ve vztahu k článkům 2, 5 a příloze 3 Dohody, přijaté Výborem WTO pro technické překážky obchodu ze dne 13. listopadu 2000;
 c)
 podpoří spolupráci svých normalizačních orgánů s příslušnými normalizačními orgány jiné strany v rámci mezinárodních normalizačních aktivit. Taková spolupráce může probíhat v mezinárodních normalizačních orgánech nebo na regionální úrovni, vyzve-li k tomu odpovídající normalizační orgán, nebo prostřednictvím memoranda o porozumění mimo jiné s cílem rozvíjet společné normy;
 d)
 zapojí se do výměny informací o používání norem stranami v souvislosti s technickými předpisy a v co nejvyšší míře zajistí, aby normy nebyly závazné;
 e)
 zapojí se do výměny informací o normalizačních postupech každé strany a o rozsahu využití mezinárodních, regionálních a subregionálních norem jakožto základu pro národní normy; a
 f)
 zapojí


text:
se do výměny obecných informací o dohodách o spolupráci uzavřených se třetími zeměmi o otázkách normalizace.
 2. Každá strana doporučí, aby nevládní normalizační orgány nacházející se na jejím území dodržovaly ustanovení tohoto článku.
 Článek 78
 Posuzování shody a akreditace
 1. Strany uznávají, že existuje široká řada mechanismů, jež na území jedné strany usnadní přijímání výsledků postupů posuzování shody prováděných na území jiné strany. Strany se tedy mohou dohodnout na:
 a)
 přijetí prohlášení o shodě od dodavatele;
 b)
 přijetí výsledků postupů posuzování shody provedených subjekty nacházejícími se na území jiné strany;
 c)
 tom, že subjekt posuzování shody nacházející se na území jedné strany může uzavřít dobrovolnou dohodu o vzájemném uznávání se subjektem posuzování shody nacházejícím se na území jiné strany, pokud jde o přijímání výsledků jeho postupů posuzování shody;
 d)
 uznání subjektů posuzování shody nacházejících se na území jiné strany; a
 e)
 přijetí akreditačních postupů pro kvalifikaci subjektů posuzování shody nacházejících se na území jiné strany.
 2. Za tímto účelem se strany zavazují, že:
 a)
 zajistí, aby mohly nevládní subjekty využívané pro posuzování shody vstupovat do hospodářské soutěže;
 b)
 podpoří přijímání výsledků postupů posuzování shody, k nimž došly subjekty uznávané podle mnohostranné akreditační dohody nebo dohody, již uzavřely některé jejich příslušné subjekty posuzování shody;
 c)
 zváží zahájení jednání o dohodě, jež by usnadňovala přijímání výsledků postupů posuzování shody na jejich územích prováděných subjekty nacházejícími se na území jiné strany, je-li to v zájmu stran a existují-li pro to ekonomické důvody; a
 d)
 budou své subjekty posuzování shody podněcovat k účasti na dohodách se subjekty posuzování shody jiné strany v zájmu přijímání výsledků postupů posuzování shody.
 Článek 79
 Transparentnost a oznamování
 1. Každá strana předá elektronicky kontaktním místům stanoveným v článku 10 Dohody TBT přímo nebo prostřednictvím sekretariátu WTO své navrhované technické předpisy a postupy posuzování shody nebo předpisy či postupy přijaté v zájmu řešení naléhavých existujících nebo hrozících problémů týkajících se bezpečnosti, zdraví, ochrany životního prostředí nebo národní bezpečnosti v souladu s Dohodou TBT. Elektronické předávání technických předpisů a postupů posuzování shody zahrnuje rovněž elektronický odkaz na plné znění dokumentu, jehož se oznámení týká, nebo jeho výtisk.
 2. Každá strana rovněž zveřejní nebo elektronicky předá předlohy nebo návrhy technických předpisů a postupů posuzování shody nebo předpisů či postupů přijatých v zájmu řešení naléhavých existujících nebo hrozících problémů týkajících se bezpečnosti, zdraví, ochrany životního prostředí nebo národní bezpečnosti v souladu s technickým obsahem příslušných mezinárodních norem.
 3. V souladu s odstavci 1 a 2 poskytne každá strana období nejméně 60, a je-li to možné 90, dnů ode dne elektronického předání navrhovaných technických předpisů a postupů posuzování shody, aby mohly ostatní strany a jiné zainteresované subjekty předložit písemné připomínky. Strana přihlédne k odůvodněným žádostem o prodloužení lhůty pro zasílání připomínek.
 4. Strana při předkládání navrhovaného technického předpisu k veřejné konzultaci řádně zohlední připomínky jiné strany a na žádost jiné strany poskytne písemné odpovědi na její připomínky.
 5. Každá strana zveřejní nebo veřejně zpřístupní v tištěné či elektronické formě odpovědi na podstatné připomínky, jež obdržela, nejpozději v den zveřejnění konečného technického předpisu nebo postupu


text:
posuzování shody.
 6. Každá strana poskytne na žádost jiné strany informace o technických přepisech a postupech posuzování shody, které přijala nebo navrhuje k přijetí.
 7. Mezi zveřejněním technického předpisu a postupu posuzování shody a jeho vstupem v platnost musí uběhnout doba nejméně šesti měsíců, je-li to proveditelné s ohledem na dosažení legitimních cílů v tomto období. Strana přihlédne k odůvodněným žádostem o prodloužení této lhůty.
 8. Strany zajistí, aby veškeré přijaté a platné technické předpisy a postupy posuzování shody byly veřejně a zdarma přístupné na úředních internetových stránkách a byly přehledně umístěné a snadno dostupné. Pokyny k použití technických předpisů, pokud existují, se případně rovněž poskytnou.
 Článek 80
 Hraniční kontroly a dozor nad trhem
 Strany se zavazují, že:
 a)
 si budou vyměňovat informace a zkušenosti o svých hraničních kontrolách a dozoru nad trhem, kromě případů, kdy je dokumentace důvěrná; a
 b)
 zajistí, aby hraniční kontroly a dozor nad trhem prováděly příslušné orgány a aby za tímto účelem využívaly akreditovaných, určených nebo delegovaných subjektů, a přitom se vyhnuly střetům zájmů mezi těmito subjekty a hospodářskými subjekty, na něž se vztahuje kontrola nebo dozor.
 Článek 81
 Značení a označování
 1. Pokud některá strana požaduje povinné značení nebo označování výrobků:
 a)
 vyžaduje se trvalé značení nebo označování pouze tehdy, jsou-li informace pro spotřebitele nebo uživatele výrobku důležité nebo uvádí-li se, že je výrobek v souladu s povinnými technickými požadavky;
 b)
 mohou se vyžadovat dodatečné informace na balení či obalu výrobku ve formě dočasné etikety, je-li to nezbytné k zajištění dozoru příslušných orgánů nad trhem;
 c)
 v souvislosti s informacemi uvedenými v písmenu b) dotčená strana při přezkumu platných pravidel zváží možnost vyžadovat, aby byly informace sdělovány jiným způsobem;
 d)
 není-li to nezbytné z důvodu rizika výrobku pro zdraví či život lidí, zvířat či rostlin, životní prostředí nebo národní bezpečnost, nevyžaduje taková strana jako podmínku pro prodej na svých příslušných trzích, aby byly etikety nebo značení schvalovány, registrovány a certifikovány. Tímto písmenem nejsou dotčena opatření, která strana přijme v souladu se svými domácími pravidly za účelem kontroly souladu etiket s povinnými požadavky, a opatření na kontrolu postupů, jež mohou spotřebitele uvést v omyl;
 e)
 požaduje-li strana, aby hospodářské subjekty používaly identifikační číslo, musí být vydáno bez zbytečné prodlevy;
 f)
 pokud tím nedochází ke klamání a není to rozporuplné či zavádějící ve vztahu k informacím, které jsou požadovány v zemi určení zboží, povolí taková strana:
 i)
 informace v jazycích jiných než v jazyce požadovaném v zemi určení zboží;
 ii)
 mezinárodní nomenklatury, piktogramy, symboly či grafická znázornění; a
 iii)
 doplňkové informace k informacím požadovaným v zemi určení zboží;
 g)
 nejsou-li dodrženy legitimní cíle stanovené v Dohodě TBT, toleruje taková strana dočasné či snímatelné etikety nebo sdělování informací v návodu k výrobku, na jeho obalu či balení místo toho, aby byly vytištěny na výrobku nebo na něj byly fyzicky připevněny.
 2. Požaduje-li strana značení či označování textilií, oděvů nebo obuvi:
 a)
 může tato strana požadovat, aby trvalé značení či označování obsahovalo pouze tyto informace:
 i)
 v případě textilií a oděvů: obsah vláken, zemi původu, bezpečnostní pokyny pro


text:
zvláštní užití a návod na údržbu; a
 ii)
 v případě obuvi: převládající materiály hlavních částí, bezpečnostní pokyny pro zvláštní užití a zemi původu;
 b)
 tato strana nestanoví:
 i)
 požadavky na fyzické charakteristiky nebo vzhled etikety, aniž jsou dotčena opatření takové strany na ochranu spotřebitelů před klamavou reklamou;
 ii)
 povinnost trvale označovat oděvy, které mají takovou velikost, jež značení znemožňuje nebo by jím došlo ke znehodnocení oděvu; a
 iii)
 u zboží prodávaného v páru povinnost označovat obě části, jsou-li ze stejného materiálu a mají-li stejný vzhled.
 3. Strany použijí tento článek nejpozději jeden rok od vstupu této dohody v platnost.
 Článek 82
 Technická pomoc a budování kapacit v oblasti obchodu
 Strany uznávají význam technické pomoci a budování kapacit v oblasti obchodu při usnadňování provádění ustanovení této kapitoly, jež by se mělo zaměřit mimo jiné na:
 a)
 budování kapacit vnitrostátních institucí, jejich technické infrastruktury a vybavení a školení lidských zdrojů;
 b)
 podporu a usnadnění účasti v mezinárodních subjektech relevantních pro tuto kapitolu; a
 c)
 posílení vztahů mezi subjekty jednotlivých stran zabývajícími se normami, technickými předpisy, posuzováním shody, akreditací, metrologií, hraničními kontrolami a dozorem nad trhem.
 Článek 83
 Podvýbor pro technické překážky obchodu
 1. Strany zřizují Podvýbor pro technické překážky obchodu složený ze zástupců každé strany.
 2. Podvýbor:
 a)
 sleduje a hodnotí provádění, správu a dodržování této kapitoly;
 b)
 vhodným způsobem řeší veškeré problémy, na něž v souvislosti s touto kapitolou a Dohodou TBT některá ze stran upozorní;
 c)
 přispívá ke stanovování priorit v oblasti spolupráce a programů technické pomoci v oblasti norem, technických předpisů, postupů posuzování shody, akreditace, metrologie, hraničních kontrol a dozoru nad trhem a posuzuje pokrok a výsledky, jichž bylo dosaženo;
 d)
 vyměňuje informace o výsledcích dosažených na nevládních, regionálních a mnohostranných fórech podílejících se na činnostech, jež se týkají norem, technických předpisů a postupů posuzování shody;
 e)
 na žádost některé ze stran konzultuje veškeré záležitosti, jež vyvstanou v souvislosti s touto kapitolou a Dohodou TBT;
 f)
 je-li to nutné v zájmu dosažení cílů této kapitoly, ustavuje pracovní skupiny, jež se zabývají specifickými problémy v souvislosti s touto kapitolou a Dohodou TBT, přičemž jasně vymezí rozsah a pravomoci těchto pracovních skupin;
 g)
 je-li to vhodné, zprostředkovává v souladu s touto kapitolou dialog a spolupráci mezi regulačními subjekty;
 h)
 podle čl. 75 odst. 1 písm. b) této kapitoly vypracovává a průběžně reviduje pracovní program záležitostí sdíleného zájmu stran;
 i)
 zkoumá veškeré další záležitosti týkající se této kapitoly, jež mohou pomoci zlepšit přístup na trhy stran;
 j)
 přezkoumává tuto kapitolu na základě nového vývoje v rámci Dohody TBT a rozhodnutí a doporučení Výboru WTO pro technické překážky obchodu a navrhuje možné změny této kapitoly;
 k)
 informuje, považuje-li to za vhodné, Výbor pro obchod o provádění této kapitoly; a
 l)
 přijímá jakákoli další opatření, jež by podle názoru stran mohly napomoci provádění této kapitoly a Dohody TBT a usnadnění obchodu.
 3. V zájmu snazšího provádění této kapitoly zodpovídají zástupci každé strany v podvýboru za koordinaci s orgány ústřední vlády, místními orgány veřejné moci, nevládními subjekty a vhodnými osobami na území této strany a


text:
na žádost jiné strany je zvou k účasti na zasedáních podvýboru. Zástupci stran komunikují o veškerých záležitostech týkajících se této kapitoly.
 4. Pokud se strany nedohodnou jinak, jsou konzultace podle odst. 2 písm. e) konzultacemi podle článku 301, jsou-li splněny požadavky stanovené v odstavci 9 uvedeného článku.
 5. Podvýbor může zasedat ve složení zástupců strany EU a zástupců jedné ze signatářských andských zemí, pokud jedná o záležitostech, jež se týkají výhradně dvoustranného vztahu strany EU a takové signatářské andské země. Vyjádří-li jiná signatářská andská země zájem o záležitost projednávanou na takovém zasedání, může se ho zúčastnit pod podmínkou předchozího souhlasu strany EU a dotčené signatářské andské země.
 6. Pokud se strany nedohodnou jinak, zasedá podvýbor nejméně jednou ročně. Zasedání se členové podvýboru účastní osobně, nebo se zasedání koná jiným způsobem, na němž se strany dohodnou.
 Článek 84
 Výměna informací
 1. Veškeré informace nebo vysvětlení poskytované na žádost strany v souladu s ustanoveními této kapitoly se poskytují v tištěné nebo elektronické podobě ve lhůtě 60 dnů, která může být prodloužena na základě předchozího odůvodnění strany předávající informace.
 2. Pokud jde o dotazy, jež by měla zodpovídat kontaktní místa, a o vyřizování a zpracování těchto žádostí v souladu s článkem 10 Dohody TBT nebo s touto kapitolou, uplatňují strany doporučení Výboru WTO pro technické překážky obchodu přijatá dne 4. října 1995.
 KAPITOLA 5
 Sanitární a fytosanitární opatření
 Článek 85
 Cíle
 1. Cílem této kapitoly je:
 a)
 chránit život a zdraví lidí, zvířat a rostlin na území stran a současně usnadnit obchod mezi stranami v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření;
 b)
 spolupracovat na dalším provádění Dohody o WTO o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření (dále jen „Dohoda SPS“);
 c)
 zajistit, aby sanitární a fytosanitární opatření nevytvářela neopodstatněné překážky obchodu mezi stranami;
 d)
 vytvořit mechanismy a postupy účinného řešení problémů, jež mohou mezi stranami vyvstat v důsledku rozvoje a provádění sanitárních a fytosanitárních opatření;
 e)
 posílit komunikaci a spolupráci mezi příslušnými orgány stran ve věci sanitárních a fytosanitárních opatření;
 f)
 usnadnit provádění zvláštního a diferencovaného zacházení s přihlédnutím k asymetriím mezi stranami.
 Článek 86
 Práva a povinnosti
 Strany potvrzují svá práva a povinnosti podle Dohody SPS. Strany rovněž podléhají ustanovením této kapitoly.
 Článek 87
 Oblast působnosti
 1. Tato kapitola se vztahuje na všechna sanitární a fytosanitární opatření, která mohou přímo nebo nepřímo ovlivňovat obchod mezi stranami.
 2. Tato kapitola se nevztahuje na normy, technické předpisy a postupy posuzování shody vymezené v Dohodě TBT, ledaže odkazují na sanitární a fytosanitární opatření.
 3. Navíc se tato kapitola vztahuje na spolupráci stran v oblasti dobrých životních podmínek zvířat.
 Článek 88
 Definice
 1. Pro účely této kapitoly se použijí definice v příloze A Dohody SPS.
 2. Strany se mohou pro uplatňování této kapitoly dohodnout na jiných definicích, přičemž vezmou v úvahu glosáře a definice příslušných mezinárodních organizací.
 Článek 89
 Příslušné orgány
 Pro účely této kapitoly jsou příslušnými orgány každé strany orgány uvedené v dodatku 1 přílohy VI (Sanitární a fytosanitární opatření). Strany se vzájemné informují o veškerých změnách těchto příslušných orgánů.
 Článek 90
 Obecné zásady
 1. Sanitární a


text:
fytosanitární opatření se nepoužijí jako neoprávněné překážky obchodu mezi stranami.
 2. Postupy stanovené v této kapitole se použijí:
 a)
 transparentně;
 b)
 bez zbytečného prodlení; a
 c)
 v souladu s podmínkami a požadavky, včetně nákladů, jež nesmějí být vyšší než skutečná cena služby a musí být spravedlivé v porovnání s poplatky účtovanými v případě obdobných domácích produktů stran.
 3. Strany nevyužijí postupy uvedené v odstavci 2 ani žádosti o dodatečné informace k tomu, aby zpomalily přístup dovážených produktů na své trhy bez vědeckých a technických důvodů.
 Článek 91
 Dovozní požadavky
 1. Obecné dovozní požadavky jedné strany se týkají produktů jiné strany.
 2. Každá strana zajistí, aby produkty vyvážené do jiné strany splňovaly sanitární a fytosanitární požadavky dovážející strany.
 3. Dovážející strana zajistí, aby byly dovozní podmínky uplatňovány přiměřeným a nediskriminačním způsobem.
 4. Strana při veškerých změnách svých dovozních požadavků strany zváží stanovení přechodného období odpovídajícího povaze změn, které má zabránit přerušení obchodního toku produktů a umožnit vyvážející straně, aby podle této změny upravila své postupy.
 5. Zahrnuje-li dovážející strana do svých dovozních požadavků hodnocení rizik, zahájí toto posouzení neprodleně a informuje vyvážející stranu o tom, jak dlouhou dobu bude k jeho provedení potřebovat.
 6. Dojde-li dovážející strana k závěru, že produkty vyvážející strany splňují její sanitární a fytosanitární dovozní požadavky, povolí tato strana dovoz těchto produktů do 90 pracovních dnů (12) po dni, kdy k tomuto závěru dospěla.
 7. Poplatky za kontroly mohou hradit pouze náklady vynaložené příslušným orgánem při provádění dovozních kontrol. Poplatky za kontroly musí být spravedlivé ve vztahu k poplatkům, které se účtují za kontrolu obdobných domácích produktů.
 8. Dovážející strana informuje vyvážející stranu co nejdříve o veškerých změnách týkajících se poplatků a o důvodech pro tyto změny.
 Článek 92
 Dovozní postupy
 1. Pokud jde o dovoz živočišných produktů, poskytne vyvážející strana dovážející straně seznam zařízení, která splňují požadavky dovážející strany.
 2. Dovážející strana na žádost vyvážející strany doprovázenou příslušnými zárukami schválí zařízení uvedená v odstavci 3 dodatku 2 přílohy VI (Sanitární a fytosanitární opatření), která se nacházejí na území vyvážející strany, bez předchozí kontroly jednotlivých zařízení. Toto schválení musí být v souladu s podmínkami a požadavky dodatku 2 přílohy VI (Sanitární a fytosanitární opatření) a platí pouze pro kategorie produktů, jejichž dovoz byl povolen.
 3. Nevyžadují-li se dodatečné informace, přijme dovážející strana v souladu se svými platnými právními postupy nezbytná legislativní nebo správní opatření, jimiž povolí dovoz produktů ze zařízení zmíněných v odstavci 2, a to do čtyřiceti pracovních dnů poté, co obdrží žádost podle odstavce 2.
 4. Podvýbor pro sanitární a fytosanitární opatření může změnit požadavky a ustanovení pro schválení zařízení ve vztahu k produktům živočišného původu stran. Odpovídající změny dodatku 2 přílohy VI (Sanitární a fytosanitární opatření) přijme Výbor pro obchod.
 5. Dovážející strana pravidelně předkládá záznamy o zamítnutých zásilkách, včetně informací o nesrovnalostech, které byly důvodem k zamítnutí.
 Článek 93
 Ověřování
 1. Každá strana má za účelem zachování důvěrnosti při účinném provádění této kapitoly právo v mezích působnosti této kapitoly:
 a)
 provádět v souladu s pokyny stanovenými v dodatku 3 přílohy VI (Sanitární a


text:
fytosanitární opatření) ověření kontrolního systému orgánů jiné strany nebo jeho části; náklady na toto ověření nese strana, která ověření provádí; a
 b)
 obdržet od jiné strany informace o kontrolním systému a o výsledcích kontrol provedených v rámci tohoto systému.
 2. Strana provádějící ověření na území jiné strany podle tohoto článku sdělí této jiné straně výsledky a závěry ověřování.
 3. Pokud se dovážející strana rozhodne provést ověřovací návštěvu u vyvážející strany, musí být tato návštěva vyvážející straně oznámena nejméně šedesát pracovních dnů před svým uskutečněním, s výjimkou naléhavých případů nebo pokud se dotčené strany dohodnou jinak. Jakékoli změny takové návštěvy musí dohodnout dotčené strany.
 Článek 94
 Opatření týkající se zdraví zvířat a rostlin
 1. Strany uznávají pojetí oblastí prostých škodlivých organismů a nemocí a oblastí s nízkým výskytem škodlivých organismů a nemocí v souladu s Dohodou SPS, jakož i normami, pokyny nebo doporučeními Světové organizace pro zdraví zvířat (dále jen „OIE“) a Mezinárodní úmluvou o ochraně rostlin (dále jen „IPPC“).
 2. Podle odstavce 1 Podvýbor pro sanitární a fytosanitární opatření zavede vhodný postup uznávání oblastí prostých škodlivých organismů a nemocí a oblastí s nízkým výskytem škodlivých organismů a nemocí, přičemž přihlédne k veškerým relevantním mezinárodním normám, pokynům nebo doporučením. Takový postup zahrne rovněž situace související s ohnisky výskytu škodlivých organismů nebo nákazy a reinfestacemi.
 3. Při určování oblastí uvedených v odstavcích 1 a 2 zváží strany takové faktory, jako je zeměpisné vymezení, ekosystémy, epidemiologický dohled a efektivnost sanitárních nebo fytosanitárních kontrol v této oblasti.
 4. Strany v úzké spolupráci stanoví oblasti prosté škodlivých organismů a nemocí a oblasti s nízkým výskytem škodlivých organismů a nemocí s cílem nastolit vzájemnou důvěru v postupy jednotlivých stran při určování oblastí prostých škodlivých organismů a nemocí a oblastí s nízkým výskytem škodlivých organismů a nemocí.
 5. Při určování oblastí prostých škodlivých organismů a nemocí a oblastí s nízkým výskytem škodlivých organismů a nemocí, ať již poprvé, nebo v návaznosti na ohnisko nákazy zvířat nebo na opětovné zavlečení rostlinných škodlivých organismů, vychází dovážející strana při vlastním určování nákazového statusu a fytosanitárního stavu vyvážející strany nebo jejích částí v zásadě z informací, jež poskytne vyvážející strana v souladu s Dohodou SPS a normami OIE a IPPC a přihlédne k tomu, jaké oblasti určila vyvážející strana.
 6. Pokud dovážející strana neuzná oblasti stanovené vyvážející stranou jako oblasti prosté škodlivých organismů a nemocí a oblasti s nízkým výskytem škodlivých organismů a nemocí, poskytne dovážející strana na žádost vyvážející strany informace, na jejichž základě bylo rozhodnutí přijato, a/nebo uskuteční co nejdříve konzultace, aby zvážila jiné možné dohodnuté řešení.
 7. Vyvážející strana poskytne dostatečné důkazy, aby bylo dovážející straně objektivně prokázáno, že dotčené oblasti jsou a pravděpodobně zůstanou oblastmi prostými škodlivých organismů nebo nemocí, případně oblastmi s nízkým výskytem škodlivých organismů nebo nemocí. Za tímto účelem poskytne vyvážející strana dovážející straně na požádání rozumný přístup k inspekci, provedení zkoušek nebo jiným příslušným krokům.
 8. Strany uznávají zásadu rozčlenění na jednotky podle OIE a zásadu stanovišť produkce prostých škodlivých organismů podle IPPC. Podvýbor pro sanitární a fytosanitární opatření posoudí jakákoli budoucí doporučení