text: jakož i o všech následných změnách týkajících se záležitostí, na které se vztahuje tato úmluva. Tato organizace a její členské státy se mohou rozhodnout o svých vlastních zodpovědnostech při výkonu svých řádných povinností vyplývajících z této úmluvy, avšak bez jakéhokoliv odchýlení se od povinností vyplývajících z této úmluvy.2. Přistoupení se provede uložením listin o přistoupení u generálního tajemníka Organizace spojených národů.Článek 351. Tato úmluva vstupuje v platnost devadesátým dnem po dni uložení patnácté ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení, a to buď bez výhrad, nebo s výhradami přijatými v souladu s článkem 39.2. Pro každý stát nebo každou organizaci pro regionální hospodářskou integraci, které tuto úmluvu ratifikují nebo k ní přistupují po datu uložení patnácté ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení v souladu s předchozím odstavcem, vstupuje úmluva v platnost devadesátým dnem po dni uložení ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení touto zemí nebo organizací pro regionální hospodářskou integraci, a to buď bez výhrad, nebo s výhradami přijatými v souladu s článkem 39.Článek 361. Po uplynutí tří let od vstupu této úmluvy v platnost ji může každá ze smluvních stran vypovědět oznámením generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů.2. Vypovězení nabývá účinku po uplynutí 15 měsíců ode dne přijetí oznámení o vypovězení generálním tajemníkem Organizace spojených národů.Článek 37Platnost této úmluvy končí, pokud po dvanáct za sebou jdoucích měsíců od data jejího vstupu v platnost počet smluvních stran bude nižší než osm.Článek 381. Kterýkoliv stát může v okamžiku uložení své ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení nebo kdykoliv poté prohlásit, a to formou oznámení generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že tuto úmluvu rozšiřuje na všechny nebo jen některá z území, za jejichž mezinárodní vztahy odpovídá. Tato úmluva se rozšiřuje na území, která budou v tomto oznámení vyjmenována, a to devadesátým dnem od přijetí oznámení generálním tajemníkem Organizace spojených národů, není-li doprovázeno výhradami, nebo devadesátým dnem od nabytí účinku oznámení v souladu s článkem 39, nebo ke dni, ke kterému úmluva pro příslušný stát vstoupí v platnost, přičemž za určující je považován pozdější den.2. Kterýkoliv stát, který v souladu s předchozím odstavcem učinil prohlášení rozšiřující tuto úmluvu na libovolné území, za jehož mezinárodní vztahy odpovídá, může v souladu s článkem 36 vypovědět tuto úmluvu pro toto území.Článek 391. Výhrady k této úmluvě, které byly učiněny ještě před podepsáním závěrečného aktu jsou přijaty tehdy, souhlasí-li s nimi většina členů konference a jsou-li zaznamenány i v závěrečném aktu.2. Výhrady, které byly vzneseny po podepsání závěrečného aktu, nejsou přijaty, pokud s jejich přijetím nesouhlasí jedna třetina signatářských států nebo smluvních stran, jak je dále uvedeno.3. Znění jakékoliv výhrady předložené generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů státem nebo organizací pro regionální hospodářskou integraci v okamžiku podpisu, uložení ratifikační listiny nebo listiny o přistoupení, nebo znění jakéhokoliv jiného oznámení uvedeného v článku 38 rozešle generální tajemník všem smluvním stranám, které tuto úmluvu podepsaly, ratifikovaly nebo k ní přistoupily ke stejnému dni. Pokud vůči této výhradě vznese jedna třetina těchto smluvních stran námitku, a to v časovém rozmezí 90 dnů ode dne oznámení, nebude tato výhrada přijata. Generální tajemník oznámí všem


text: smluvním stranám uvedeným v tomto odstavci všechny námitky, které obdržel, přičemž jim rovněž oznámí, byla-li výhrada přijata nebo zamítnuta.4. Jakákoliv námitka státu, který tuto úmluvu podepsal, ale dosud neratifikoval, pozbývá účinku, pokud stát, který námitku vznesl, neratifikuje tuto úmluvu v rozmezí devíti měsíců ode dne vznesení své námitky. Jestliže je v důsledku pozbytí účinku námitky přijata výhrada použitím předchozího odstavce, uvědomí generální tajemník o této skutečnosti smluvní strany uvedené v tomto odstavci. Znění jakékoliv výhrady nebude podle ustanovení předchozího odstavce oznámeno tomu signatářskému státu, který ani po uplynutí tří let od připojení svého podpisu tuto úmluvu neratifikuje.5. Smluvní strana předkládající výhradu ji může stáhnout, v časovém rozmezí dvanácti měsíců ode dne oznámení generálním tajemníkem podle odstavce 3 o skutečnosti, že výhrada byla zamítnuta v souladu s postupy stanovenými v uvedeném odstavci. V tomto případě vstoupí ratifikační listina nebo listina o přistoupení nebo oznámení uvedené v článku 38, podle toho o který z těchto případu se jedná, v platnost pro tuto dotčenou smluvní stranu až k datu stažení této výhrady. Nebyla-li tato výhrada dosud stažena, listiny nebo oznámení, podle případu, nemají účinek, ledaže by v důsledku použití odstavce 4 byla výhrada následně přijata.6. Výhrady přijaté v souladu s tímto článkem mohou být kdykoliv staženy oznámením generálnímu tajemníkovi.7. Žádná ze smluvních stran není povinna poskytnout smluvní straně podávající výhradu výhody ustanovení, proti kterým tato výhrada směřuje. Kterákoliv ze smluvních stran využívající tohoto práva oznámí tuto skutečnost generálnímu tajemníkovi, který toto rozhodnutí oznámí všem signatářským zemím a smluvním stranám.Článek 401. Jakýkoliv spor mezi dvěma nebo více smluvními stranami ohledně výkladu nebo použití této úmluvy bude řešen pokud možno jednáním mezi těmito stranami.2. Jakýkoliv spor, který není urovnán vzájemným jednáním, bude předložen k rozhodčímu řízení, bude-li to kterákoliv ze smluvních stran ve sporu požadovat, přičemž bude odkázána na jednoho či více rozhodců, kteří budou vybráni na základě dohody mezi stranami ve sporu. Pokud se ani v období do tří měsíců ode dne podání žádosti o rozhodčí řízení smluvní strany neshodnou na výběru rozhodce nebo rozhodců, je kterákoliv z těchto smluvních stran oprávněna požádat předsedu Mezinárodního soudního dvora o jmenování jednoho rozhodce, který ve sporu vynese rozhodnutí.3. Rozhodnutí rozhodce nebo rozhodců jmenovaných v souladu s předchozím odstavcem je pro všechny dotčené smluvní strany závazné.Článek 411. Po uplynutí tří let od vstupu této úmluvy v platnost může kterákoliv ze smluvních stran, a to oznámením generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, požádat o svolání konference za účelem přezkoumání této úmluvy. Žádost o svolání této konference oznámí generální tajemník všem smluvním stranám, přičemž tuto přezkumnou konferenci svolá, pokud v průběhu čtyř měsíců ode dne tohoto oznámení obdrží souhlas se žádostí o svolání konference minimálně od jedné poloviny všech smluvních stran.2. Pokud je konference svolána v souladu s předchozím odstavcem, oznámí tuto skutečnost generální tajemník všem smluvním stranám a vyzve je, aby nejpozději do tří měsíců předložily své návrhy, kterými by se dle jejich přání měla konference zabývat. Generální tajemník rozešle všem smluvním stranám prozatímní pořad jednání společně se zněním předložených návrhů, a to nejpozději tři měsíce před dnem zahájení

type: contracts

jurisdiction: EU


text: konference.3. Generální tajemník vyzve k účasti na každé konferenci svolané v souladu s tímto článkem všechny smluvní strany, jakož i jiné členské země Organizace spojených národů nebo kterýkoliv jiný specializovaný orgán.Článek 421. Každá ze smluvních stran může navrhnout jeden nebo více dodatků k této úmluvě. Znění každého navrhovaného dodatku sdělí generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, který je rozešle všem smluvním stranám.2. Každý navrhovaný dodatek, který je rozesílán v souladu s předchozím odstavcem, bude považován za přijatý, pokud ani jedna ze smluvních stran proti němu do šesti měsíců ode dne rozeslání generálním tajemníkem znění tohoto navrhovaného dodatku nevznese námitku. Organizace pro regionální hospodářskou integraci, které jsou smluvními stranami této úmluvy, mohou pro záležitosti v mezích své pravomoci využít práva na vznesení námitky. V takovém případě členské státy těchto organizací, které jsou zároveň smluvními stranami této úmluvy, nemají nárok využívat toto právo samostatně.3. Generální tajemník oznámí všem smluvním stranám v nejkratším možném termínu, zdali byla vůči navrhovanému dodatku vznesena námitka, přičemž pokud žádná taková námitka vznesena nebyla, vstoupí tento dodatek v platnost tři měsíce od uplynutí šestiměsíční lhůty uvedené v předchozím odstavci.Článek 43Generální tajemník Organizace spojených národů oznámí všem smluvním stranám a členským státům Organizace spojených národů toto:a) podpisy, ratifikace a přistoupení přijaté v souladu s čl. 33 a 34;aa) údaje o pravomoci organizací pro regionální hospodářskou integraci a všech jejích následných změnách v souladu s ustanoveními čl. 34 odst. 1a;b) datum, ke kterému vstupuje tato úmluva v platnost v souladu s článkem 35;c) vypovězení přijatá v souladu s článkem 36;d) zrušení úmluvy v souladu s článkem 37;e) oznámení přijatá v souladu s článkem 38;f) vstup v platnost každého dodatku v souladu s článkem 42.Článek 44Prvopis této úmluvy bude uložen u generálního tajemníka Organizace spojených národů, který předá ověřený opis všem smluvním stranám a členským zemím Organizace spojených národů.Na důkaz čehož podepsali níže podepsaní, řádně k tomu zmocnění, tuto úmluvu.V New Yorku dne čtvrtého června tisíc devět set padesát čtyři, v jediném vyhotovení, v jazyce anglickém, francouzském a španělském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Generální tajemník se žádá, aby připravil úřední překlad této úmluvy do jazyka čínského a ruského a při rozesílání ověřených opisů této úmluvy státům v souladu s článkem 44 této úmluvy připojil čínské a ruské znění ke znění anglickému, francouzskému a španělskému.--------------------------------------------------PŘÍLOHYPříloha 1: | Carnet de passage en douane |Příloha 2: | Triptyk |Příloha 3: | Prodloužení platnosti "carnet de passage en douane" |Příloha 4: | Vzor osvědčení pro úpravu nevyřízených, zničených, ztracených nebo odcizených dokladů pro dočasný dovoz |--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000D0615(13)
 Úřední věstník L 141 , 15/06/2000 S. 0065 - 0065
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 37/2000ze dne 31. března 2000,kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobodySMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na články 86 a 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Protokol 31 k Dohodě byl změněn rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 13/98 ze dne 6. března 1998 [1].(2) Je vhodné rozšířit spolupráci smluvních stran Dohody, aby zahrnovala akční program Společenství pro vzácné nemoci v rámci opatření v oblasti veřejného zdraví (1999 až 2003) (rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1295/1999/ES [2](3) Protokol 31 k Dohodě by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2000,ROZHODL TAKTO:Článek 1V protokolu 31 k Dohodě se článek 16 mění takto:1) V odstavci 1 se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 399 D 1295: rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1295/1999/ES ze dne 29. dubna 1999, kterým se přijímá akční program Společenství pro vzácné nemoci v rámci opatření v oblasti veřejného zdraví (1999 až 2003) (Úř. věst. L 155, 22.6.1999, s. 1)."2) Odstavec 2 se nahrazuje tímto:"2. Státy ESVO se účastní programu Společenství a akcí uvedených v odst. 1 první odrážce od 1. ledna 1996, programu uvedeného v odst. 1 čtvrté odrážce od 1. ledna 1997, programu uvedeného v odst. 1 páté odrážce od 1. ledna 1998 a programu uvedeného v odst. 1 šesté odrážce od 1. ledna 2000."Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. dubna 2000 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [4].Je použitelné ode dne 1. ledna 2000.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 31. března 2000.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 272, 8.10.1998, s. 18.[3] Úř. věst. L 155, 22.6.1999, s. 1.[2] [3]).[4] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 16.12.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 332/63
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 113/2010
 ze dne 1. října 2010,
 kterým se mění příloha XXII (Právo obchodních společností) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XXII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 95/2010 ze dne 2. července 2010 (1).
 (2)
 Do Dohody by mělo být začleněno nařízení Komise (EU) č. 243/2010 ze dne 23. března 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 1126/2008, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o zdokonalení mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS) (2).
 (3)
 Do Dohody by mělo být začleněno nařízení Komise (EU) č. 244/2010 ze dne 23. března 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 1126/2008, kterým se přijímají některé mezinárodní účetní standardy v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, pokud jde o mezinárodní standard účetního výkaznictví (IFRS) 2 (3),
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Do bodu 10ba (nařízení Komise (ES) č. 1126/2008) přílohy XXII Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32010 R 0243: nařízení Komise (EU) č. 243/2010 ze dne 23. března 2010 (Úř. věst. L 77, 24.3.2010, s. 33),
 —
 32010 R 0244: nařízení Komise (EU) č. 244/2010 ze dne 23. března 2010 (Úř. věst. L 77, 24.3.2010, s. 42).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 243/2010 a (EU) č. 244/2010 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí se zveřejňuje v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 1. října 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 277, 21.10.2010, s. 52.
 (2) Úř. věst. L 77, 24.3.2010, s. 33.
 (3) Úř. věst. L 77, 24.3.2010, s. 42.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 16.11.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 300/63
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 102/2016
 ze dne 29. dubna 2016,
 kterým se mění příloha XXI (Statistika) Dohody o EHP [2017/2052]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2016/114 ze dne 28. ledna 2016, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1177/2003 o statistice Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC), pokud jde o seznam cílových sekundárních proměnných pro rok 2017, které se týkají zdraví a zdraví dětí (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XXI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XXI Dohody o EHP se za bod 18ie (nařízení Komise (EU) 2015/245) vkládá nový bod, který zní:
 „18if.
 32016 R 0114: nařízení Komise (EU) 2016/114 ze dne 28. ledna 2016, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1177/2003 o statistice Společenství v oblasti příjmů a životních podmínek (EU-SILC), pokud jde o seznam cílových sekundárních proměnných pro rok 2017, které se týkají zdraví a zdraví dětí (Úř. věst. L 23, 29.1.2016, s. 40).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2016/114 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 30. dubna 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 29. dubna 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 23, 29.1.2016, s. 40.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 28.8.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 256/26
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 49/2014
 ze dne 8. dubna 2014,
 kterým se mění příloha VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí č. S9 ze dne 20. června 2013 o postupech poskytování náhrad za účelem provádění článků 35 a 41 nařízení (ES) č. 883/2004 (1) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Rozhodnutí č. S9 nahrazuje rozhodnutí Komise č. S4 (2), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by proto mělo být v Dohodě o EHP zrušeno.
 (3)
 Příloha VI Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Znění bodu 8.4 (rozhodnutí č. S4) přílohy VI Dohody o EHP se nahrazuje tímto:
 „52013 XX 0927(01): rozhodnutí č. S9 ze dne 20. června 2013 o postupech poskytování náhrad za účelem provádění článků 35 a 41 nařízení (ES) č. 883/2004 (Úř. věst. C 279, 27.9.2013, s. 8).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí č. S9 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. dubna 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. dubna 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. C 279, 27.9.2013, s. 8.
 (2) Úř. věst. C 106, 24.4.2010, s. 52.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 21.10.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 277/36
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 82/2010
 ze dne 2. července 2010,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 59/2009 ze dne 29. května 2009 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2009/121/ES ze dne 14. září 2009, kterou se mění přílohy I a V směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES o názvech textilií za účelem jejich přizpůsobení technickému pokroku (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 4c (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/121/ES) kapitoly XI přílohy II Dohody se doplňují slova:
 „ , ve znění:
 —
 32009 L 0121: směrnice Komise 2009/121/ES ze dne 14. září 2009 (Úř. věst. L 242, 15.9.2009, s. 13).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2009/121/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. července 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 2. července 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 232, 3.9.2009, s. 10.
 (2) Úř. věst. L 242, 15.9.2009, s. 13.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0118(05)
 Úřední věstník L 015 , 18/01/2001 S. 0010 - 0011
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 130/1999ze dne 5. listopadu 1999,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha I Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 76/1999 ze dne 25. června 1999 [1].(2) Rozhodnutí Komise 1999/2/ES ze dne 15. prosince 1998, kterým se mění rozhodnutí 98/407/ES o určitých ochranných opatřeních týkajících se mlžů a produktů rybolovu pocházejících nebo dovážených z Turecka [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Rozhodnutí Komise 1999/40/ES ze dne 21. prosince 1998, kterým se zrušuje rozhodnutí 96/276/ES o některých ochranných opatřeních týkajících se mlžů z Tuniska [3], by mělo být začleněno do Dohody.(4) Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na Lichtenštejnsko,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 82 (rozhodnutí Komise 98/407/ES) části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody se doplňují slova:"ve znění:— 399 D 0002: rozhodnutí Komise 1999/2/ES (Úř. věst. L 1, 5.1.1999, s. 5)."Článek 2V části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody se za bod 44 (rozhodnutí Komise 96/276/ES) vkládá nový bod, který zní:"44a. 399 D 0040: Rozhodnutí Komise 1999/40/ES ze dne 21. prosince 1998, kterým se zrušuje rozhodnutí 96/276/ES o některých ochranných opatřeních týkajících se mlžů z Tuniska (Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 48)."Článek 3V části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody se zrušuje bod 44 (rozhodnutí Komise 96/276/ES).Článek 4Znění rozhodnutí 1999/2/ES a 1999/40/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 5Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. listopadu 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 6Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 5. listopadu 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 296, 23.11.2000, s. 1.[2] Úř. věst. L 1, 5.1.1999, s. 5.[3] Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 48.--------------------------------------------------


text:
 22.3.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 80/33
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 189/2016
 ze dne 23. září 2016,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP [2018/446]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/629 ze dne 20. dubna 2016, kterým se členské státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES o pozemní přepravě nebezpečných věcí opravňují k přijetí některých odchylek (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 13c (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES) přílohy XIII Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 D 0629: prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2016/629 ze dne 20. dubna 2016 (Úř. věst. L 106, 22.4.2016, s. 26).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2016/629 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 24. září 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 23. září 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) Úř. věst. L 106, 22.4.2016, s. 26.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 27.11.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 342/39
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 132/2014
 ze dne 27. června 2014,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 1)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 305/2013 ze dne 26. listopadu 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé Unii (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 2)
 Příloha XIII Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 17kd (nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 886/2013) přílohy XIII Dohody o EHP se vkládá nový bod, který zní:
 „17ke.
 32013 R 0305: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 305/2013 ze dne 26. listopadu 2012, kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/40/EU, pokud jde o harmonizované poskytování interoperabilní služby eCall v celé Unii (Úř. věst. L 91, 3.4.2013, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 305/2013 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. června 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. června 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 91, 3.4.2013, s. 1.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 23.12.2004
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 376/19
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 97/2004
 ze dne 9. července 2004,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna Dohodou o účasti České republiky, Estonské republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky v Evropském hospodářském prostoru, podepsanou v Lucemburku dne 14. října 2003 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2003/580/ES ze dne 4. srpna 2003, kterým se mění rozhodnutí 2000/49/ES, kterým se zrušuje rozhodnutí 1999/356/ES a ukládají zvláštní podmínky pro dovoz arašídů a určitých produktů získaných z arašídů pocházejících nebo zaslaných z Egypta (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 2277/2003 ze dne 22. prosince 2003, kterým se mění přílohy I a II nařízení Rady (EHS) č. 2092/91 o ekologickém zemědělství a k němu se vztahujícím označování zemědělských produktů a potravin (3), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 54b (nařízení Rady (EHS) č. 2092/91) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32003 R 2277: nařízení Komise (ES) č. 2277/2003 ze dne 22. prosince 2004 (Úř. věst. L 336, 23.12.2004, s. 68).“
 2.
 V bodě 54ze (rozhodnutí Komise 2000/49/ES) se doplňují tato slova:
 „, ve znění:
 —
 32003 D 0580: rozhodnutí Komise 2003/580/ES ze dne 4. srpna 2003 (Úř. věst. L 197, 5.8.2003, s. 31).
 Pro účely Dohody se rozhodnutí upravuje takto:
 V příloze II se doplňují tato slova:
 Členský stát
 Místo vstupu
 Island
 Reykjavík (přístav, letiště), Akranes (přístav), Ísafjörður (přístav, letiště), Sauðárkrókur (přístav, letiště), Siglufjörður (přístav, letiště), Akureyri (přístav, letiště), Húsavík (přístav, letiště), Seyðisfjörður (přístav, letiště), Neskaupstaður (přístav, letiště), Eskifjörður (přístav, letiště), Vestmannaeyjar (přístav, letiště), Keflavík (přístav, letiště), Hafnarfjörður (přístav), Egilsstaðir (letiště), Höfn í Hornafirði (přístav, letiště), Þorlákshöfn (přístav), Borgarnes (přístav, letiště), Stykkishólmur (přístav, letiště), Búðardalur (přístav, letiště), Patreksfjörður (přístav, letiště), Bolungavík (přístav, letiště), Hólmavík (přístav, letiště), Blönduós (přístav, letiště), Ólafsfjörður (přístav, letiště), Vík í Mýrdal (přístav, letiště), Hvolsvöllur (přístav, letiště), Selfoss (přístav, letiště), Kópavogur (přístav, letiště)
 Lichtenštejnsko
 hraniční přechod Schaanwald
 Norsko
 Oslo“
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 2277/2003 a rozhodnutí 2003/580/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. července 2004 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. července 2004.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kjartan JÓHANNSSON
 (1) Úř. věst. L 130, 29.4.2004, s. 3.
 (2) Úř. věst. L 197, 5.8.2003, s. 31.
 (3) Úř. věst. L 336, 23.12.2003, s. 68.


text:
 20.12.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 333/51
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU ZŘÍZENÉHO DOHODOU O VZÁJEMNÉM UZNÁVÁNÍ POSUZOVÁNÍ SHODY, CERTIFIKÁTŮ A OZNAČOVÁNÍ MEZI EVROPSKÝM SPOLEČENSTVÍM A AUSTRÁLIÍ č. 1/2005
 ze dne 11. listopadu 2005
 ohledně uvedení v platnost zařazení subjektu posuzování shody do sektorové přílohy o motorových vozidlech
 (2005/916/ES)
 SMÍŠENÝ VÝBOR,
 s ohledem na Dohodu o vzájemném uznávání posuzování shody, certifikátů a označování mezi Evropským společenstvím a Austrálií, a zejména na článek 12 uvedené dohody,
 vzhledem k tomu, že Smíšenému výboru přísluší rozhodovat o uvedení v platnost zařazení subjektu nebo subjektů posuzování shody do seznamu v sektorové příloze,
 ROZHODL TAKTO:
 1.
 Subjekt posuzování shody uvedený v příloze se doplňuje do seznamu subjektů posuzování shody v oddíle II sektorové přílohy o motorových vozidlech.
 2.
 Strany se dohodly na specifickém rozsahu zařazení subjektu posuzování shody uvedeného v příloze, co do výrobků a postupů posuzování shody, a budou jej zachovávat.
 Toto rozhodnutí je vyhotoveno ve dvou stejnopisech a podepsáno zástupci Smíšeného výboru oprávněnými jednat jménem stran za účelem pozměnění dohody. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem pozdějšího podpisu.
 Podepsáno v Canbeře dne 11. listopadu 2005.
 Za Austrálii
 Brian PHILLIPS
 Podepsáno v Bruselu dne 21. října 2005.
 Za Evropské společenství
 Andra KOKE
 PŘÍLOHA
 Německý subjekt posuzování shody doplněný do seznamu subjektů posuzování shody v oddíle II sektorové přílohy o motorových vozidlech
 DEKRA Automobil GmbH
 Technology Center
 Automobil Test Center
 Senftenberger Straße 30
 D-01998 Klettwitz
 Tel.: (49-35754) 73 44 500
 Fax: (49-35754) 73 45 500


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994A1223(02)
 Úřední věstník L 336 , 23/12/1994 S. 0011 - 0011 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 38 S. 0013 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 38 S. 0013
 Příloha 1PŘÍLOHA 1AMNOHOSTRANNÉ DOHODY O OBCHODU ZBOŽÍMObecná vysvětlující poznámka, vztahující se k příloze 1A:V případě různosti mezi ustanovením Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 a ustanovením jiné Dohody, uvedené v příloze 1A k Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace (v dohodách v příloze 1A uváděné jako "Dohoda o WTO"), budou, podle povahy věci, rozhodná ustanovení jiné Dohody.--------------------------------------------------


text:
 21.10.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 278/9
 EVROPSKO-STŘEDOMOŘSKÁ DOHODA
 zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Tuniskou republikou na straně druhé
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 Smluvní strany Smlouvy o založení Evropského společenství a Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli (dále jen „členské státy“), a
 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ,
 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ UHLÍ A OCELI
 (dále jen „Společenství“) na jedné straně a
 TUNISKÁ REPUBLIKA
 (dále jen „Tunisko“) na straně druhé,
 VZHLEDEM k důležitosti stávajících tradičních vazeb mezi Společenstvím, jeho členskými státy a Tuniskem a společně sdíleným hodnotám;
 VZHLEDEM k tomu, že Společenství, jeho členské státy a Tunisko si přejí posílit tyto vazby a navázat trvalé vztahy, založené na vzájemnosti, partnerství a společném rozvoji;
 VZHLEDEM k významu, který strany přikládají zásadám Charty Organizace spojených národů, zejména dodržování lidských práv a politických a hospodářských svobod, které tvoří vlastní základ přidružení;
 VZHLEDEM k politickému a hospodářskému rozvoji posledních let, a to jak na evropském kontinentu, tak v Tunisku;
 VZHLEDEM k významnému pokroku, který Tunisko a tuniský lid učinil při dosahování svého cíle – úplné integrace tuniského hospodářství do hospodářství světového a účasti ve společenství demokratických národů;
 VĚDOMY si důležitosti této dohody, založené na spolupráci a dialogu, pro trvalou stabilitu a bezpečnost v evropsko-středomořské oblasti;
 VĚDOMY si důležitosti vztahů v celkovém evropsko-středomořském kontextu na jedné straně a cílů integrace mezi zeměmi Maghrebu na straně druhé;
 BEROUCE V ÚVAHU hospodářské a společenské rozdíly mezi Společenstvím a Tuniskem a přejíce si dosáhnout cílů tohoto přidružení pomocí vhodných ustanovení této dohody;
 S PŘÁNÍM navázat a rozvinout pravidelný politický dialog o dvoustranných a mezinárodních otázkách společného zájmu;
 S PŘIHLÉDNUTÍM K ochotě Společenství poskytnout Tunisku významnou podporu v jeho úsilí o hospodářskou reformu, strukturální změny a společenský rozvoj;
 VZHLEDEM k závazku volného obchodu jak ze strany Společenství, tak ze strany Tuniska, v souladu s právy a povinnostmi vyplývajícími ze Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT);
 S PŘÁNÍM zřídit spolupráci podporovanou pravidelným dialogem o hospodářských, společenských a kulturních otázkách, s cílem zlepšit vzájemné porozumění;
 PŘESVĚDČENY, že tato dohoda vytvoří příznivé podmínky pro rozvoj jejich hospodářských vztahů, zejména obchodu a investic, které jsou klíčové pro hospodářskou restrukturalizaci a technickou modernizaci,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 1. Tímto se zakládá přidružení mezi Společenstvím a jeho členskými státy na jedné straně a Tuniskem na straně druhé.
 2. Cílem této dohody je:
 —
 poskytnout vhodný rámec pro politický dialog mezi stranami, který umožní rozvoj úzkých vztahů ve všech oblastech, které strany považují za vhodné pro tento dialog,
 —
 stanovit podmínky pro postupnou liberalizaci obchodu se zbožím, službami a kapitálem,
 —
 podporovat obchod a rozšíření harmonických hospodářských a společenských vztahů mezi stranami, zejména pomocí dialogu a spolupráce, s cílem podporovat rozvoj a prosperitu Tuniska a jeho obyvatel,
 —
 přispět k integraci zemí Maghrebu pomocí podpory obchodu a spolupráce mezi Tuniskem a jinými zeměmi této oblasti,
 —
 podporovat


text:
hospodářskou, sociální, kulturní a finanční spolupráci.
 Článek 2
 Vztahy mezi stranami a rovněž všechna ustanovení této dohody jsou založeny na dodržování lidských práv a demokratických principů, kterými se řídí domácí a zahraniční politika stran a které tvoří podstatný prvek této dohody.
 HLAVA I
 POLITICKÝ DIALOG
 Článek 3
 1. Mezi stranami se zavádí pravidelný politický dialog, který napomůže vybudovat mezi partnery trvalý vztah solidarity, přispěje k prosperitě, stabilitě a bezpečnosti v oblasti Středomoří a vytvoří atmosféru porozumění a tolerance mezi kulturami.
 2. Politický dialog a spolupráce jsou určeny především k tomu, aby:
 a)
 usnadnily sblížení mezi stranami pomocí rozvoje lepšího vzájemného porozumění a pravidelné koordinace mezinárodních otázek společného zájmu;
 b)
 umožnily každé straně zohlednit postoj a zájmy druhé strany;
 c)
 přispěly k posílení bezpečnosti a stability v oblasti Středomoří, zejména v oblasti Maghrebu;
 d)
 pomohly rozvíjet společné iniciativy.
 Článek 4
 Politický dialog se bude zabývat veškerými otázkami společného zájmu stran, zejména podmínkami nutnými k zajištění míru, bezpečnosti a regionálního rozvoje pomocí podpory spolupráce, zejména v rámci skupiny zemí Maghreb.
 Článek 5
 Politický dialog bude probíhat v pravidelných intervalech a kdykoli to bude nutné, zejména:
 a)
 na úrovni ministrů, zejména v Radě přidružení;
 b)
 na úrovni vyšších úředníků zastupujících Tunisko na jedné straně a předsednictvo Rady a Komise na straně druhé;
 c)
 s plným využitím komunikačních prostředků diplomacie, včetně pravidelných krátkých porad, konzultací u příležitosti mezinárodních setkání a kontaktů mezi diplomatickými zástupci ve třetích zemích;
 d)
 případně všemi ostatními prostředky, které přispějí k intenzivnějšímu dialogu a ke zvýšení jeho efektivity.
 HLAVA II
 VOLNÝ POHYB ZBOŽÍ
 Článek 6
 Během přechodného období, které bude trvat maximálně dvanáct let počínaje dnem vstupu této dohody v platnost, Společenství a Tunisko postupně vytvoří oblast volného obchodu v souladu s ustanoveními této dohody a ustanoveními Všeobecné dohody o clech a obchodu z roku 1994 a jiných mnohostranných dohod o obchodu se zbožím připojených k Dohodě o zřízení Světové obchodní organizace (dále jen „GATT“).
 KAPITOLA I
 PRŮMYSLOVÉ VÝROBKY
 Článek 7
 Ustanovení této kapitoly se použijí na výrobky pocházející ze Společenství a z Tuniska, s výjimkou výrobků uvedených v příloze II Smlouvy o založení Evropského společenství.
 Článek 8
 V obchodu mezi Společenstvím a Tuniskem nebudou zavedena žádná nová dovozní cla ani poplatky s rovnocenným účinkem.
 Článek 9
 Výrobky pocházející z Tuniska budou dováženy do Společenství bez cel a poplatků s rovnocenným účinkem a bez množstevních omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
 Článek 10
 1. Ustanovení této kapitoly nevylučují možnost, že si Společenství při dovozu zboží pocházejícího z Tuniska, vyjmenovaného v příloze 1, zachová zemědělskou složku.
 Zemědělská složka bude odrážet rozdíly mezi cenou zemědělských produktů na trhu Společenství, u kterých se má za to, že se používají při výrobě tohoto zboží, a cenou dovozů ze třetích zemí, pokud celková cena uvedených základních produktů je vyšší než ve Společenství. Zemědělská složka může mít podobu pevně stanovené částky nebo valorického cla. Pokud to bude vhodné, budou tyto rozdíly nahrazeny zvláštními cly založenými na celním zařazení zemědělské složky nebo valorickými cly.
 Na zemědělskou složku se přiměřeně použijí ustanovení kapitoly 2 pro zemědělské produkty.
 2.


text:
Ustanovení této kapitoly nevylučují, že Tunisko bude odděleně určovat zemědělskou složku v platných dovozních clech na výrobky pocházející ze Společenství uvedené v příloze 2. Zemědělská složka může mít podobu pevně stanovené částky nebo valorického cla.
 Na zemědělskou složku se přiměřeně použijí ustanovení kapitoly 2 pro zemědělské produkty.
 3. V případě výrobků pocházejících ze Společenství, uvedených v seznamu 1 přílohy 2, použije Tunisko po vstupu této dohody v platnost dovozní cla a poplatky s rovnocenným účinkem, které nebudou vyšší než cla a poplatky s rovnocenným účinkem platné dne 1. ledna 1995 v rámci celních kvót v uvedeném seznamu 1.
 Během odstraňování průmyslové složky cel podle odstavce 4 nesmí úroveň cel, která se použijí na výrobky, u kterých se mají zrušit celní kvóty, překročit úroveň cel platných dne 1. ledna 1995.
 4. V případě výrobků pocházejících ze Společenství, uvedených v seznamu 2 přílohy 2, odstraní Tunisko průmyslovou složku cel v souladu s ustanoveními čl. 11 odst. 3 této dohody ohledně výrobků uvedených v příloze 4.
 V případě produktů pocházejících ze Společenství, uvedených v seznamech 1 a 3 přílohy 2, odstraní Tunisko průmyslovou složku cel v souladu s ustanoveními čl. 11 odst. 3 této dohody ohledně produktů uvedených v příloze 5.
 5. Zemědělské složky používané podle odstavců 1 a 2 mohou být sníženy, pokud se v obchodu mezi Společenstvím a Tuniskem sníží poplatek použitelný na základní zemědělský produkt, nebo pokud je takové snížení výsledkem vzájemných koncesí vztahujících se na zemědělské produkty.
 6. Snížení uvedené v odstavci 5, seznam dotyčných produktů a případně celní kvóty, v rámci kterých se snížení použije, stanoví Rada přidružení.
 Článek 11
 1. Dovozní cla a poplatky s rovnocenným účinkem, použitelné na dovozy produktů pocházejících ze Společenství do Tuniska, kromě produktů uvedených v přílohách 3 až 6, se zruší po vstupu této dohody v platnost.
 2. Dovozní cla a poplatky s rovnocenným účinkem, použitelné na dovozy produktů pocházejících ze Společenství, které jsou uvedeny v příloze 3, do Tuniska, se postupně zruší podle následujícího časového rozvrhu:
 dnem vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 85 % základního cla;
 jeden rok po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 70 % základního cla;
 dva roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 55 % základního cla;
 tři roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 40 % základního cla;
 čtyři roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 25 % základního cla;
 pět let po dni vstupu této dohody v platnost se zruší zbývající cla.
 3. Dovozní cla a poplatky s rovnocenným účinkem, použitelné na dovozy produktů pocházejících ze Společenství, uvedených v příloze 4 a 5, do Tuniska, se postupně zruší podle následujícího časového rozvrhu:
 V případě seznamu uvedeného v příloze 4:
 dnem vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 92 % základního cla;
 jeden rok po dni vstupu této dohody v platnost se každé


text:
clo a poplatek sníží na 84 % základního cla;
 dva roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 76 % základního cla;
 tři roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 68 % základního cla;
 čtyři roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 60 % základního cla;
 pět let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 52 % základního cla;
 šest let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 44 % základního cla;
 sedm let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 36 % základního cla;
 osm let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 28 % základního cla;
 devět let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 20 % základního cla;
 deset let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 12 % základního cla;
 jedenáct let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 4 % základního cla;
 dvanáct let po dni vstupu této dohody v platnost se zruší zbývající cla.
 V případě seznamu uvedeného v příloze 5:
 čtyři roky po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 88 % základního cla;
 pět let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 77 % základního cla;
 šest let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 66 % základního cla;
 sedm let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 55 % základního cla;
 osm let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 44 % základního cla;
 devět let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 33 % základního cla;
 deset let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 22 % základního cla;
 jedenáct let po dni vstupu této dohody v platnost se každé clo a poplatek sníží na 11 % základního cla;
 dvanáct let po dni vstupu této dohody v platnost se zruší zbývající cla.
 4. V případě vážných obtíží u některého produktu může Výbor pro přidružení po vzájemné dohodě stran změnit příslušný časový rozvrh stanovený v odstavci 3, a to za předpokladu, že rozvrh, u kterého se přezkum požaduje, nesmí pro daný produkt překročit maximální přechodné období dvanácti let. Neučiní-li Výbor pro přidružení rozhodnutí do třiceti dnů od žádosti o přezkoumání časového rozvrhu, může Tunisko předběžně pozastavit postup podle časového rozvrhu po období, které nepřekročí jeden rok.
 5. Pro každý produkt bude základním clem, na které se použijí postupná snižování stanovená v odstavcích 2 a 3, clo skutečně uplatňované vůči Společenství dne


text:
1. ledna 1995.
 6. Jestliže po 1. lednu 1995 doje k jakémukoli snížení cel erga omnes, tato snížená cla nahradí základní cla uvedená v odstavci 5 počínaje dnem, kdy se toto snížení uplatní.
 7. Tunisko sdělí Společenství svá základní cla.
 Článek 12
 Ustanovení článků 10 a 11 a čl. 19 písm. b) se nepoužijí na produkty v seznamu v příloze 6. Úpravu, která se použije na tyto produkty, znovu přezkoumá Rada přidružení čtyři roky po vstupu této dohody v platnost.
 Článek 13
 Ustanovení týkající se zrušení dovozních cel se použijí také pro cla fiskální povahy.
 Článek 14
 1. Tunisko může přijmout výjimečná opatření omezeného trvání odchylující se od ustanovení článku 11 ve formě zvýšených nebo znovuzavedených cel.
 Tato opatření se mohou týkat pouze nově vznikajících průmyslových odvětví nebo odvětví procházejících restrukturalizací nebo čelících vážným obtížím, zejména tam, kde tyto obtíže působí vážné sociální problémy.
 Dovozní cla, kterým v Tunisku podléhají produkty pocházející ze Společenství, zaváděná na základě těchto opatření, nepřevýší 25 % hodnoty a zachovají preferenční prvek pro produkty pocházející ze Společenství. Celková hodnota dovozu produktů, které podléhají těmto opatřením, nesmí přesáhnout 15 % celkového dovozu průmyslových výrobků ze Společenství za poslední rok, pro který jsou k dispozici statistiky.
 Tato opatření se použijí po dobu nepřevyšující pět let, pokud Výbor pro přidružení nepovolí jejich další trvání. Jejich použitelnost končí nejpozději uplynutím maximálního přechodného období dvanácti let.
 Žádná taková opatření týkající se daného produktu nelze zavádět, pokud uplynuly více než tři roky od zrušení všech cel a množstevních omezení nebo poplatků a opatření s rovnocenným účinkem, která se týkají uvedeného produktu.
 Tunisko uvědomí Výbor pro přidružení o všech výjimečných opatřeních, která zamýšlí přijmout, a na žádost Společenství se ještě před jejich zavedením uskuteční konzultace o těchto opatřeních a o odvětvích, na která se vztahují Pokud budou takováto opatření uplatněna, poskytne Tunisko Výboru časový rozvrh odstraňování cel zavedených podle tohoto článku. Tento časový rozvrh stanoví postupné odstraňování těchto cel ve stejných ročních sazbách, počínaje nejpozději dva roky po jejich zavedení. Výbor pro přidružení může rozhodnout o odlišném časovém rozvrhu.
 2. Výbor pro přidružení může, odchylně od odst. 1 čtvrtého pododstavce, výjimečně povolit Tunisku, aby zachovalo opatření již přijatá podle odstavce 1 po dobu nejvýše tří let po skončení dvanáctiletého přechodného období, a tak zohlednit obtíže související se zřizováním nového průmyslového odvětví.
 KAPITOLA II
 ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKTY A PRODUKTY RYBOLOVU
 Článek 15
 Ustanovení této kapitoly se použijí na produkty pocházející ze Společenství a z Tuniska vyjmenované v příloze II Smlouvy o založení Evropského společenství.
 Článek 16
 Společenství a Tunisko postupně provedou větší liberalizaci svého vzájemného obchodu se zemědělskými produkty a produkty rybolovu.
 Článek 17
 1. Zemědělské produkty a produkty rybolovu pocházející z Tuniska budou při dovozu do Společenství požívat výhod stanovených v protokolech č. 1 a 2.
 2. Zemědělské produkty pocházející ze Společenství budou při dovozu do Tuniska požívat výhod stanovených v protokolu č. 3.
 Článek 18
 1. Ode dne 1. ledna 2000 budou Společenství a Tunisko vyhodnocovat situaci s cílem stanovit liberalizační opatření, která Společenství a Tunisko použijí s účinkem od 1. ledna


text:
2001, v souladu s cílem stanoveným v článku 16.
 2. Aniž jsou dotčena ustanovení předchozího odstavce a s přihlédnutím ke struktuře obchodu se zemědělskými produkty mezi stranami a zvláštní citlivosti těchto produktů bude Společenství a Tunisko v Radě přidružení pravidelně posuzovat každý produkt a posoudí možnosti vzájemného udělování dalších koncesí.
 KAPITOLA III
 SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 19
 Aniž jsou dotčena ustanovení GATT:
 a)
 v obchodu mezi Společenstvím a Tuniskem se nezavedou žádná nová množstevní omezení dovozů ani opatření s rovnocenným účinkem;
 b)
 v obchodu mezi Tuniskem a Společenstvím se po vstupu této dohody v platnost zruší množstevní omezení dovozů a opatření s rovnocenným účinkem;
 c)
 Společenství a Tunisko nepoužijí na vývozy mezi sebou ani cla ani poplatky s rovnocenným účinkem, ani množstevní omezení nebo opatření s rovnocenným účinkem.
 Článek 20
 1. Zavedou-li Společenství nebo Tunisko zvláštní pravidla v důsledku provádění vlastní zemědělské politiky, změní-li stávající nebo dojde-li ke změně ustanovení o provádění jejich zemědělské politiky, mohou s ohledem na dotyčné produkty změnit ustanovení této dohody.
 Strana, která tyto změny provede, o nich informuje Výbor pro přidružení. Na žádost druhé strany se sejde Výbor pro přidružení, aby bylo řádně přihlédnuto k jejím zájmům.
 2. Pokud Společenství nebo Tunisko při používání odstavce 1 upraví ujednání této dohody pro zemědělské produkty, poskytne dovozům pocházejícím z druhé strany výhody srovnatelné s výhodami obsaženými v této dohodě.
 3. Jakékoli změny ustanovení této dohody budou na žádost druhé smluvní strany předmětem konzultací v Radě přidružení.
 Článek 21
 Produktům pocházejícím z Tuniska se při dovozu do Společenství nedostane příznivějšího zacházení, než jaké členské státy uplatňují mezi sebou.
 Používáním ustanovení této dohody není dotčeno nařízení Rady (EHS) č. 1911/91 ze dne 26. června 1991 o používání právních předpisů Společenství na Kanárských ostrovech.
 Článek 22
 1. Smluvní strany se zdrží jakýchkoli opatření nebo praktik vnitrostátní fiskální povahy, způsobujících přímou či nepřímou diskriminaci produktů jedné strany vůči obdobným produktům, pocházejícím z území druhé strany.
 2. U produktů vyvážených na území jedné strany neexistuje nárok na náhradu nepřímých vnitrostátních daní převyšujících částku nepřímé daně, která byla přímo nebo nepřímo vybrána.
 Článek 23
 1. Tato dohoda nevylučuje existenci nebo vytvoření celních unií, oblastí volného obchodu nebo ujednání o přeshraničním obchodu, pokud nemění právní úpravu obchodování podle této dohody.
 2. Mezi Společenstvím a Tuniskem se v rámci Výboru pro přidružení uskuteční konzultace o dohodách, jimiž se zřizují celní unie nebo oblasti volného obchodu a případně o dalších významných otázkách spojených s obchodní politikou každé strany vůči třetím zemím. Konzultace se uskuteční zejména v případě přistoupení třetí země ke Společenství, aby bylo zajištěno, že bude přihlédnuto ke společným zájmům Společenství a Tuniska uvedených v této dohodě.
 Článek 24
 Zjistí-li jedna ze stran, že v obchodě s druhou stranou dochází k dumpingu ve smyslu článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu, může přijmout vhodná opatření proti těmto praktikám v souladu s Dohodou o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu, svými příslušnými vnitrostátními právními předpisy a podmínkami a postupy stanovenými v článku 27.
 Článek 25
 Je-li některý produkt dovážen v tak zvýšeném množství


text:
a za takových podmínek, že působí nebo hrozí, že způsobí:
 —
 vážnou újmu domácím výrobcům obdobných nebo přímo si konkurujících produktů na území jedné ze smluvních stran nebo
 —
 vážná narušení jakéhokoli hospodářského odvětví nebo obtíže, které by mohly vyvolat vážné poškození hospodářské situace v oblasti,
 může Společenství nebo Tunisko přijmout vhodná opatření za podmínek a v souladu s postupy stanovenými v článku 27.
 Článek 26
 V případech, kdy dodržování ustanovení čl. 19 písm. c) vede:
 i)
 ke zpětnému vývozu do třetí země, vůči níž vyvážející strana zachovává pro daný produkt množstevní omezení vývozu, vývozní cla nebo opatření či poplatky s rovnocenným účinkem;
 ii)
 k vážnému nedostatku nebo hrozbě nedostatku produktu, který je podstatný pro vyvážející stranu,
 a pokud výše uvedené situace způsobí nebo mohou způsobit vyvážející straně vážné obtíže, může tato strana přijmout vhodná opatření v souladu s podmínkami a postupy stanovenými v článku 27. Tato opatření musí být nediskriminační a budou zrušena, jakmile okolnosti nebudou již dále opravňovat jejich zachovávání.
 Článek 27
 1. V případě, že Společenství nebo Tunisko podrobí dovoz produktů způsobilých vyvolat obtíže uvedené v článku 25 správnímu řízení, jehož účelem je rychlé poskytování informací o vývoji obchodních toků, uvědomí o tom druhou stranu.
 2. V případech uvedených v článcích 24, 25 a 26 ještě před přijetím tam uvedených opatření, nebo v případech, na něž se vztahuje odst. 3 písm. d), Společenství nebo Tunisko poskytnou Výboru pro přidružení podle povahy případu, všechny potřebné informace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany.
 Při výběru opatření musí být dána přednost takovým, která co nejméně naruší fungování této dohody.
 Dotyčná smluvní strana neprodleně oznámí ochranná opatření Výboru pro přidružení a budou předmětem pravidelných konzultací, zejména s ohledem na jejich zrušení, které se uskuteční, jakmile to okolnosti dovolí.
 3. Při provádění odstavce 2 se použijí následující ustanovení:
 a)
 pokud jde o článek 24, bude vyvážející strana informována o případu dumpingu ihned, jakmile orgány dovážející strany zahájí šetření. Pokud dumping nebyl ukončen ve smyslu článku VI GATT, nebo do třiceti dnů od oznámení této záležitosti nebylo dosaženo jiného uspokojivého řešení, může dovážející strana přijmout vhodná opatření;
 b)
 pokud jde o článek 25, budou obtíže vzniklé ze situace popsané v tomto článku předloženy k přezkoumání Výboru pro přidružení, který je oprávněn učinit jakékoli rozhodnutí k odstranění těchto obtíží.
 Pokud Výbor pro přidružení nebo vyvážející strana neučiní rozhodnutí, které by odstranilo tyto obtíže, ani nebude dosaženo jiného uspokojivého řešení do třiceti dnů od oznámení této záležitosti, může dovážející strana přijmout vhodná opatření pro dosažení nápravy. Tato opatření nesmí překročit míru nezbytnou pro nápravu nastalých obtíží;
 c)
 pokud jde o článek 26, budou obtíže vyplývající ze situací popsaných v tomto článku předloženy k přezkoumání Výboru pro přidružení.
 Výbor pro přidružení je oprávněn učinit jakékoli rozhodnutí nutné k odstranění těchto obtíží. Pokud toto rozhodnutí neučiní do třiceti dnů od oznámení případu, může vyvážející strana použít na vývoz daného produktu vhodná opatření;
 d)
 vyžadují-li výjimečné okolnosti okamžité jednání, a znemožní tak předchozí oznámení nebo posouzení, Společenství nebo Tunisko jsou oprávněny, podle toho, kdo z nich


text:
je postižen, v situacích uvedených v článcích 24, 25 a 26 bezodkladně použít předběžná opatření nezbytná k řešení situace a neprodleně o tom informovat druhou stranu.
 Článek 28
 Dohoda nevylučuje zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu, z důvodů veřejné morálky, veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti, ochrany zdraví a života lidí, zvířat nebo rostlin, ochrany národního bohatství umělecké, historické nebo archeologické hodnoty nebo ochrany duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví nebo předpisů týkajících se zlata a stříbra. Tyto zákazy nebo omezení však nesmějí sloužit jako prostředek svévolné diskriminace nebo skrytého omezení obchodu mezi stranami.
 Článek 29
 Pojem „původní produkty“ pro účely provádění této hlavy a metody správní spolupráce týkající se této hlavy jsou definovány v protokolu č. 4.
 Článek 30
 Pro zařazování zboží v obchodu mezi stranami se použije kombinovaná nomenklatura.
 HLAVA III
 PRÁVO USAZOVÁNÍ A POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB
 Článek 31
 1. Strany souhlasí s rozšířením oblasti působnosti dohody tak, aby se společnosti jedné strany mohly usazovat na území druhé strany, a s liberalizací poskytování služeb společnostmi jedné strany příjemcům služeb druhé strany.
 2. Rada přidružení učiní doporučení pro dosažení cíle popsaného v odstavci 1.
 U těchto doporučení vezme Rada přidružení v úvahu zkušenosti s prováděním reciproční doložky nejvyšších výhod a příslušné závazky obou stran podle Všeobecné dohody o obchodu službami, připojené k Dohodě o založení Světové obchodní organizace (dále jen „GATS“), zejména ty uvedené v článku V GATS.
 3. Rada přidružení učiní první zhodnocení uskutečňování tohoto cíle nejpozději pět let po vstupu této dohody v platnost.
 Článek 32
 1. V první fázi obě strany znovu potvrdí své závazky podle GATS, zejména závazek poskytnout vzájemné zacházení na základě doložky nejvyšších výhod v odvětví služeb, na které se vztahuje tento závazek.
 2. V souladu s GATS tomuto zacházení nepodléhají:
 a)
 výhody poskytnuté jednou ze stran podle dohody ve smyslu článku V GATS nebo opatření učiněná na základě takové dohody;
 b)
 jiné výhody poskytnuté v souladu se seznamem výjimek ze zacházení na základě doložky nejvyšších výhod přiloženým jednou ze stran ke GATS.
 HLAVA IV
 PLATBY, KAPITÁL, HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ A JINÁ HOSPODÁŘSKÁ USTANOVENÍ
 KAPITOLA I
 BĚŽNÉ PLATBY A POHYB KAPITÁLU
 Článek 33
 S výhradou ustanovení článku 35 se strany zavazují, že umožní, aby se všechny běžné platby pro běžné převody uskutečňovaly ve volně směnitelné měně.
 Článek 34
 1. Pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance, počínaje dnem vstupu této dohody v platnost, Společenství a Tunisko zajistí volný pohyb kapitálu z přímých investic uskutečněných do společností založených v souladu s platnými právními předpisy, jakož i likvidaci a repatriaci těchto investic a případného zisku z nich.
 2. Strany uskuteční vzájemné konzultace s cílem usnadnit a po splnění nezbytných podmínek plně liberalizovat pohyb kapitálu mezi Společenstvím a Tuniskem.
 Článek 35
 Čelí-li jeden nebo více členských států Společenství nebo Tunisko nebo hrozí-li, že budou čelit, vážným obtížím platební bilance, Společenství nebo Tunisko, podle povahy případu, je oprávněno, v souladu s podmínkami stanovenými Všeobecnou dohodou o clech a obchodu a články VIII a XIV Dohody o Mezinárodním měnovém fondu, přijmout omezující opatření týkající se běžných plateb, která budou


text:
mít omezené trvání a nesmějí jít nad rámec opatření, nezbytně nutných pro odstranění obtíží platební bilance. Společenství nebo Tunisko, podle povahy případu, o nich ihned uvědomí druhou stranu a předloží jí co nejdříve časový rozvrh pro zrušení těchto opatření.
 KAPITOLA II
 HOSPODÁŘSKÁ SOUTĚŽ A JINÁ HOSPODÁŘSKÁ USTANOVENÍ
 Článek 36
 1. Pokud mohou ovlivnit obchod mezi Společenstvím a Tuniskem, jsou s řádným fungováním této dohody neslučitelné:
 a)
 veškeré dohody mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve vzájemné shodě, jejichž cílem nebo výsledkem je vyloučení, omezení nebo narušení hospodářské soutěže
 b)
 zneužití dominantního postavení jedním nebo více podniky na území Společenství nebo Tuniska jako celku nebo jejich podstatné části;
 c)
 jakákoli veřejná podpora, která narušuje nebo hrozí, že naruší hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňuje určité podniky nebo výrobu určitého zboží, s výjimkou případů, uvedených ve Smlouvě o založení Evropského společenství uhlí a oceli.
 2. Jakékoli praktiky v rozporu s tímto článkem budou hodnoceny na základě kritérií vyplývajících z článků 85, 86 a 92 Smlouvy o založení Evropského společenství, v případě produktů spadajících do oblasti působnosti Evropského společenství uhlí a oceli, článků 65 a 66 smlouvy o založení tohoto Společenství a pravidel týkajících se státní podpory, včetně sekundární legislativy.
 3. Rada přidružení přijme do pěti let od vstupu této dohody v platnost nezbytná opatření k provádění odstavců 1 a 2.
 Než budou tato pravidla přijata, pro provádění a interpretaci odst. 1 písm. c) a souvisejících částí odstavce 2 se použijí ustanovení Dohody o výkladu a používání článků VI, XVI a XXIII Všeobecné dohody o clech a obchodu.
 4.
 a)
 Pro účely použití ustanovení odst. 1 písm. c) strany uznávají, že během prvních pěti let od vstupu této dohody v platnost bude jakákoli státní podpora poskytnutá Tuniskem hodnocena s přihlédnutím ke skutečnosti, že na Tunisko bude nahlíženo jako na oblast totožnou s oblastmi Společenství popsanými v čl. 92 odst. 3 písm. a) Smlouvy o založení Evropského společenství.
 Co se týká výrobků z oceli, na něž se vztahuje smlouva o založení ESUO, může Tunisko výjimečně během stejného období poskytnout státní podporu na restrukturalizační účely, pokud:
 —
 na konci restrukturalizačního období podpora povede k životaschopnosti zvýhodněných společností za normálních tržních podmínek,
 —
 výše a intenzita pomoci je omezena částkou, která je absolutně nezbytná pro obnovení této životaschopnosti, a je postupně snižována,
 —
 restrukturalizační program je spjat s komplexním programem pro racionalizaci a omezení kapacit v Tunisku.
 Rada přidružení s přihlédnutím k hospodářské situaci Tuniska rozhodne, zda toto období bude prodlouženo o další pětileté období.
 b)
 Obě strany zajistí průhlednost v oblasti veřejné podpory mimo jiné tím, že budou vzájemně každoročně poskytovat zprávy o celkové částce a o rozdělování poskytnuté podpory a na požádání poskytne informace o struktuře podpory. Na žádost jedné strany druhá strana poskytne informace o jednotlivých případech veřejné podpory.
 5. Pokud jde o produkty uvedené v kapitole II hlavy II:
 —
 ustanovení odst. 1 písm. c) se nepoužije,
 —
 veškeré praktiky, které jsou v rozporu s odst. 1 bodem a), by měly být posuzovány podle kritérií stanovených Společenstvím na základě článků 42 a


text:
43 Smlouvy o založení Evropského společenství, a zejména podle kritérií stanovených nařízením Rady č. 26/62.
 6. Jestliže Společenství nebo Tunisko mají za to, že určité praktiky jsou neslučitelné s podmínkami odstavce 1 a:
 —
 nejsou dostatečně řešeny prováděcími ustanoveními v odstavci 3, nebo
 —
 při neexistenci takových pravidel a pokud takové praktiky působí nebo hrozí, že způsobí, vážnou újmu zájmům druhé strany nebo podstatnou újmu jejímu domácímu hospodářskému odvětví, včetně odvětví služeb,
 po konzultaci v rámci Výboru pro přidružení nebo po uplynutí třiceti pracovních dnů následujících po žádosti o takovou konzultaci mohou přijmout vhodná opatření.
 V případě praktik neslučitelných s odst. 1 bodem c) tohoto článku mohou být tato vhodná opatření, pokud se na ně použije Všeobecná dohoda o clech a obchodu, přijata pouze v souladu s postupy a za podmínek stanovených Všeobecnou dohodou o clech a obchodu a všemi dalšími dokumenty sjednanými pod její záštitou, které jsou použitelné mezi stranami.
 7. Bez ohledu na odlišná ustanovení přijatá v souladu s odstavcem 3, si strany vyměňují informace, s ohledem na omezení vyplývající ze služebního a obchodního tajemství.
 Článek 37
 Členské státy a Tunisko, aniž by byly dotčeny závazky podle GATT, postupně reformují veškeré státní monopoly komerčního charakteru, aby se zajistilo, že na konci pátého roku, následujícího po vstupu této dohody v platnost, nebude mezi státními příslušníky členských států a Tuniska existovat žádná diskriminace ohledně podmínek nákupu a odbytu zboží. Výbor pro přidružení bude informován o opatřeních přijatých k uskutečňování tohoto cíle.
 Článek 38
 Pokud jde o veřejné podniky a podniky, kterým byla poskytnuta zvláštní nebo výhradní práva, Rada přidružení zajistí, že počínaje pátým rokem ode dne vstupu této dohody v platnost nebudou přijímána ani zachovávána žádná opatření, která by narušovala obchod mezi Společenstvím a Tuniskem takovým způsobem, který by byl v rozporu se zájmy stran. Toto ustanovení nebrání, fakticky ani právně, vykonávání zvláštních funkcí příslušejícím těmto podnikům.
 Článek 39
 1. Strany zajistí vhodnou a účinnou ochranu práv duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví, v souladu s nejvyššími mezinárodními standardy. Tato ochrana bude zahrnovat i účinné prostředky k prosazování těchto práv.
 2. Strany budou provádění tohoto článku a přílohy 7 pravidelně vyhodnocovat. Pokud vzniknou obtíže ovlivňující obchod v souvislosti s právy duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví, může jakákoli strana požadovat naléhavou konzultaci s cílem nalézt oboustranně uspokojivé řešení.
 Článek 40
 1. Strany učiní vhodné kroky k prosazování toho, aby Tunisko používalo technická pravidla Společenství a evropské normy pro průmyslové výrobky a zemědělsko-potravinářské produkty a postupy vydávání osvědčení.
 2. Po splnění nezbytných předpokladů a za použití zásad stanovených v odstavci 1, uzavřou strany dohody o vzájemném uznávání osvědčení.
 Článek 41
 1. Strany si kladou za cíl vzájemnou a postupnou liberalizaci veřejných zakázek.
 2. Rada přidružení učiní kroky nezbytné k provádění odstavce 1.
 HLAVA V
 HOSPODÁŘSKÁ SPOLUPRÁCE
 Článek 42
 Cíle
 1. Strany se zavazují ve vlastním zájmu a v souladu s cíli této dohody posílit hospodářskou spolupráci.
 2. Cílem hospodářské spolupráce je podporovat úsilí Tuniska dosáhnout trvale udržitelného hospodářského a sociálního rozvoje.
 Článek 43
 Oblast působnosti
 1. Spolupráce se především zaměří na ta odvětví,


text:
která trpí následky vnitřních obtíží nebo která jsou postižena procesem liberalizace tuniského hospodářství jako celku, zejména liberalizací obchodu mezi Tuniskem a Společenstvím.
 2. Spolupráce se též přednostně zaměří i na oblasti, které sblíží hospodářství Společenství a Tuniska, a zejména na ty, které podporují trvale udržitelný růst a zaměstnanost.
 3. Spolupráce bude podporovat hospodářskou integraci uvnitř Maghrebu s použitím všech vhodných opatření, která tyto vztahy v rámci regionu prohloubí.
 4. Ochrana životního prostředí a zachování ekologické rovnováhy představuje podstatnou část všech oblastí hospodářské spolupráce.
 5. Strany případně určí dohodou jiné oblasti hospodářské spolupráce.
 Článek 44
 Metody
 Hospodářská spolupráce bude zahrnovat zejména tyto metody:
 a)
 pravidelný hospodářský dialog mezi smluvními stranami, který pokryje všechny aspekty makroekonomické politiky;
 b)
 komunikaci a výměnu informací;
 c)
 poradenství, využití služeb odborníků a školení;
 d)
 společné podniky;
 e)
 technickou, správní pomoc a pomoc v oblasti normotvorby.
 Článek 45
 Regionální spolupráce
 K dosažení plného účinku smlouvy, strany podpoří všechny aktivity, které mají regionální dopad nebo kterých se účastní třetí země, zejména:
 a)
 regionální obchod v rámci Maghrebu;
 b)
 oblast životního prostředí;
 c)
 rozvoj hospodářských infrastruktur;
 d)
 vědecký výzkum a výzkum v oblasti techniky;
 e)
 oblast kultury;
 f)
 celní záležitosti;
 g)
 regionální instituce a vytvoření společných nebo harmonizovaných programů a politik.
 Článek 46
 Vzdělání a odborná příprava
 Cílem spolupráce je:
 a)
 nalézt způsoby, jak provést podstatné zlepšení ve vzdělávání a školení, včetně odborné přípravy;
 b)
 klást zvláštní důraz na zpřístupnění vzdělání ženám, včetně vyššího vzdělání, odborného vzdělání technického směru a odborné přípravy;
 c)
 podporovat vytváření trvalých vazeb mezi specializovanými pracovišti na území smluvních stran za účelem sdílení a výměny zkušeností a metod.
 Článek 47
 Vědecká, technická a technologická spolupráce
 Cílem spolupráce je:
 a)
 podporovat vytváření trvalých vazeb mezi vědeckými obcemi stran, zejména prostřednictvím:
 —
 přístupu Tuniska k programům Společenství pro výzkum a technický rozvoj, v souladu s pravidly Společenství, jimiž se řídí účast zemí, které nejsou členy Společenství, na těchto programech,
 —
 tuniské účasti v systému decentralizované spolupráce,
 —
 podpora součinnosti v oblasti odborné přípravy a výzkumu;
 b)
 posílit výzkumnou kapacitu Tuniska;
 c)
 podnítit technické inovace a přenos nových technologií a šíření know-how;
 d)
 podpořit všechny činnosti zaměřené na zřízení spolupráce na regionální úrovni.
 Článek 48
 Životní prostředí
 Cílem spolupráce je zabránit zhoršování životního prostředí, zlepšit jeho kvalitu, chránit lidské zdraví a dosáhnout racionálního využívání přírodních zdrojů pro trvale udržitelný rozvoj.
 Strany se zavazují spolupracovat v oblastech zahrnujících:
 a)
 kvalitu půdy a vody;
 b)
 následky rozvoje, zejména průmyslového rozvoje (obzvláště bezpečnost technického zařízení a odpadu);
 c)
 sledování a předcházení znečištění moře.
 Článek 49
 Průmyslová spolupráce
 Cílem spolupráce je:
 a)
 podpořit spolupráci mezi hospodářskými subjekty smluvních stran, včetně spolupráce v oblasti přístupu Tuniska k obchodním sítím Společenství a decentralizovaným systémům spolupráce;
 b)
 podpořit snahu modernizovat a restrukturalizovat státní a soukromá odvětví tuniského průmyslu (včetně zemědělsko-potravinářského průmyslu);
 c)
 podpořit prostředí příznivé pro soukromé iniciativy, s cílem povzbudit a diverzifikovat výrobu pro domácí a vývozní trhy;
 d)
 maximální využití lidského a průmyslového potenciálu Tuniska pomocí efektivní politiky v oblastech inovací, výzkumu a technického vývoje;
 e)
 usnadnit přístup k úvěru na financování investic.


text:
Článek 50
 Podpora a ochrana investic
 Spolupráce se zaměřuje na vytvoření příznivého prostředí pro tok investic a uskuteční se zejména následujícím způsobem:
 a)
 vytvořením zjednodušených harmonizovaných postupů, systému spolupráce při investování (zvláště propojením malých a středních podniků) a metod pro zjišťování a poskytování informací o možnostech investování;
 b)
 případné vytvoření právního rámce pro podporu investování, zejména pomocí uzavírání dohod mezi Tuniskem a členskými státy o ochraně investic a dohod o zabránění dvojího zdanění.
 Článek 51
 Spolupráce v oblasti normalizace a posuzování shody
 Smluvní strany budou spolupracovat za účelem dosažení:
 a)
 používání pravidel Společenství týkajících se normalizace, metrologie, kontroly jakosti a posuzování shody;
 b)
 modernizace tuniských laboratoří, která nakonec povede k uzavření dohod o vzájemném uznávání posuzování shody;
 c)
 vytvoření orgánů odpovědných za oblast duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví a za normalizaci a kvalitu v Tunisku.
 Článek 52
 Sbližování právních předpisů
 Spolupráce bude zaměřena na pomoc Tunisku při sbližováním jeho právních předpisů s právními předpisy Společenství v oblastech, na které se vztahuje tato dohoda.
 Článek 53
 Finanční služby
 Spolupráce se zaměří na dosažení společných pravidel a norem v oblastech zahrnujících:
 a)
 posílení a restrukturalizaci tuniského finančního sektoru;
 b)
 zkvalitnění systému účetnictví, auditu, právní úpravy a systému dohledu v oblasti finančních služeb a finanční kontroly v Tunisku.
 Článek 54
 Zemědělství a rybolov
 Cílem spolupráce je:
 a)
 modernizovat a restrukturalizovat zemědělství a rybolov pomocí metod zahrnujících modernizaci infrastruktury a zařízení, rozvoj technik balení a skladování a zlepšování soukromé distribuce a obchodních řetězců;
 b)
 diverzifikovat produkci a vnější trhy;
 c)
 dosáhnout spolupráce v oblasti zdraví, zdraví rostlin a techniky pěstování.
 Článek 55
 Doprava
 Cílem spolupráce je:
 a)
 restrukturalizace a modernizace silniční, železniční, přístavní a letištní infrastruktury společného zájmu, v souvislosti s hlavními transevropskými trasami;
 b)
 vypracovat a používat provozní normy srovnatelné s normami používanými ve Společenství;
 c)
 uzpůsobit technické zařízení normám Společenství, zejména v případě kombinované dopravy, kontejnerizace a překládky;
 d)
 postupné zlepšení silniční přepravy a řízení letišť, letecké dopravy a železnic.
 Článek 56
 Telekomunikace a informační technologie
 Spolupráce se zaměří na:
 a)
 telekomunikace obecně;
 b)
 normalizaci, osvědčování shody a vydávání osvědčení pro informační technologie a telekomunikace;
 c)
 šíření nových informačních technologií, zejména souvisejících se sítěmi a vzájemným propojováním sítí (ISDN – digitální sítě integrovaných služeb – a EDI – elektronická výměna dat);
 d)
 podporu výzkumu a vývoje nových komunikačních a informačních technologií, které by rozvinuly trh se zařízeními, službami a aplikacemi souvisejícími s informačními technologiemi a prostředky komunikace, službami a instalacemi.
 Článek 57
 Energetika
 Spolupráce se zaměří na:
 a)
 obnovitelné zdroje energie;
 b)
 podporu úspor energie;
 c)
 aplikovaný výzkum v oblasti síťového propojení databází mezi smluvními stranami v hospodářské a sociální oblasti;
 d)
 podpora modernizace a rozvoje energetických sítí a jejich vzájemného propojení se sítěmi Společenství.
 Článek 58
 Cestovní ruch
 Cílem spolupráce je rozvoj cestovního ruchu, zejména s ohledem na:
 a)
 řízení hotelů a kvalitu služeb v různých oblastech spojených s hoteliérstvím;
 b)
 rozvoj marketingu;
 c)
 stimulace cestovního ruchu se zaměřením na mladé lidi.
 Článek 59
 Spolupráce v celních záležitostech
 1. Cílem spolupráce je zajistit poctivý obchod a dodržování obchodních pravidel. Týká se:


text:
a)
 zjednodušení celních kontrol a postupů;
 b)
 používání jednotného správního dokladu a vytvoření vazeb mezi tranzitními režimy Tuniska a Společenství.
 2. Aniž by byly dotčeny jiné způsoby spolupráce stanovené v této dohodě, a zejména v článcích 61 a 62, správní orgány smluvních stran si poskytnou vzájemnou pomoc v souladu s podmínkami protokolu č. 5.
 Článek 60
 Spolupráce v oblasti statistiky
 Cílem spolupráce je sblížení metod používaných smluvními stranami a využití statistických údajů o všech oblastech, na které se vztahuje tato dohoda a pro které přichází v úvahu sestavování statistiky.
 Článek 61
 Praní peněz
 1. Strany se dohodly, že je nezbytné vynaložit úsilí a spolupracovat, aby se zabránilo zneužívání jejich finančních systémů k praní výnosů pocházejících z trestné činnosti obecně, a zejména z trestných činů souvisejících s drogami.
 2. Spolupráce v této oblasti zahrnuje správní a technickou pomoc s cílem vypracovat vhodné normy zaměřené proti praní peněz, které budou odpovídat normám, jež v této oblasti přijalo Společenství a mezinárodní fórum, včetně Finanční akční skupiny (FATF).
 Článek 62
 Boj proti zneužívání drog a nedovolenému obchodování s nimi
 1. Cílem spolupráce je:
 a)
 zvýšení účinnosti politik a opatření pro předcházení a boj s výrobou, distribucí a obchodováním s omamnými a psychotropními látkami;
 b)
 odstranění protiprávní konzumace takových výrobků.
 2. Strany v souladu se svými právními předpisy společně vypracují strategie a metody spolupráce vhodné pro dosažení těchto cílů. Akce, které nebudou řízeny společně, budou předmětem konzultací a úzké koordinace.
 Do takové činnosti mohou být zapojeny vhodné instituce státního a soukromého sektoru a mezinárodní organizace ve spolupráci s vládou Tuniské republiky a příslušnými orgány Společenství a členských států.
 3. Spolupráce bude mít zejména následující podoby:
 a)
 zřízení nebo rozšíření sociálních a zdravotnických zařízení a informačních center pro léčbu a rehabilitaci drogově závislých;
 b)
 provádění projektů v oblasti prevence, osvěty, školení a epidemiologického výzkumu;
 c)
 vytvoření vhodných norem k prevenci proti zneužívání prekurzorů a jiných látek nutných pro nedovolenou výrobu omamných a psychotropních látek, které budou rovnocenné s normami přijatými Společenstvím a příslušnými mezinárodními orgány, zejména Pracovní skupinou pro chemické výrobky (CATF).
 Článek 63
 Obě strany společně stanoví postupy potřebné k dosažení spolupráce v oblastech, na něž se vztahuje tato hlava.
 HLAVA VI
 SPOLUPRÁCE V SOCIÁLNÍCH A KULTURNÍCH ZÁLEŽITOSTECH
 KAPITOLA I
 PRACOVNÍCI
 Článek 64
 1. Režim přiznaný každým členským státem pracovníkům tuniské národnosti, zaměstnaným na jejich území, ohledně pracovních podmínek, odměňování a propouštění, bude prostý jakékoli diskriminace založené na státní příslušnosti.
 2. Na všechny tuniské pracovníky, kterým je povoleno dočasně vykonávat placené zaměstnání na území členského státu, se vztahují ustanovení odstavce 1 o pracovních podmínkách a odměnách.
 3. Tunisko poskytne stejné zacházení pracovníkům, kteří jsou státními příslušníky některého z členských států a jsou zaměstnáni na jeho území.
 Článek 65
 1. S výhradou následujících odstavců budou pracovníci tuniské státní příslušnosti a všichni členové jejich rodin, kteří s nimi žijí, požívat v oblasti sociálního zabezpečení zacházení prosté jakékoli diskriminace založené na státní příslušnosti ve vztahu ke státním příslušníkům členských států, ve kterých jsou zaměstnáni.
 Pojem sociální zabezpečení zahrnuje součásti sociálního zabezpečení, které se týkají nemocenských a mateřských dávek,


text:
invalidních, starobních a pozůstalostních důchodů, dávek při pracovním úrazu a nemoci z povolání, dávek při úmrtí a podpory v nezaměstnanosti a rodinných dávek.
 Tato ustanovení nicméně nebudou mít za následek použití jiných koordinačních pravidel stanovených v legislativě Společenství, založených na článku 51 Smlouvy ES, kromě případů, kdy platí podmínky stanovené v článku 67 této dohody.
 2. Doby pojištění, zaměstnání nebo pobytu dovršené těmito pracovníky v různých členských státech budou sečteny pro účely starobních, invalidních a pozůstalostních důchodů, rodinných, nemocenských a mateřských dávek a také pro účely zdravotní péče pro pracovníky a pro členy jejich rodin s bydlištěm ve Společenství.
 3. Tito pracovníci obdrží rodinné příspěvky pro členy svých rodin, kteří mají bydliště ve Společenství.
 4. Dotyční pracovníci budou moci podle sazby použité podle právních předpisů dlužného členského státu nebo států do Tuniska volně převádět jakékoli důchody; starobní, pozůstalostní, dávky z důvodů pracovního úrazu nebo nemoci z povolání nebo invalidity, která je následkem pracovního úrazu nebo nemoci z povolání, kromě případů zvláštních nepříspěvkových dávek.
 5. Tunisko poskytne pracovníkům, kteří jsou státními příslušníky členského státu a jsou zaměstnaní na jeho území, a členům jejich rodin zacházení podobné tomu, jež je uvedeno v odstavcích 1, 3 a 4.
 Článek 66
 Ustanovení této kapitoly se nepoužijí na ty státní příslušníky smluvních stran, kteří na území svých hostitelských zemí pobývají nebo pracují nezákonně.
 Článek 67
 1. Před koncem prvního roku následujícího po vstupu této dohody v platnost přijme Rada přidružení ustanovení k provádění zásad stanovených v článku 65.
 2. Rada přidružení přijme podrobná pravidla pro správní spolupráci, tato pravidla zajistí nezbytné řízení a sledování záruk pro používání ustanovení odstavce 1.
 Článek 68
 Ustanovení přijatá Radou přidružení v souladu s článkem 67 se nedotknou práv ani povinností vyplývajících z dvoustranných dohod Tuniska a členských států, pokud tyto dohody stanovují příznivější zacházení pro státní příslušníky Tuniska nebo členských států.
 KAPITOLA II
 DIALOG V SOCIÁLNÍCH ZÁLEŽITOSTECH
 Článek 69
 1. Strany povedou pravidelný dialog o všech sociálních otázkách, které jsou předmětem jejich zájmu.
 2. Tento dialog bude sloužit k nalézání způsobů, jak dosáhnout pokroku v oblasti volného pohybu pracovníků, rovného zacházení a sociální integrace pro státní příslušníky Tuniska a Společenství, kteří legálně pobývají na území svých hostitelských zemí.
 3. Dialog se bude týkat zejména všech otázek spojených s:
 a)
 životními a pracovními podmínkami přistěhovaleckých komunit;
 b)
 migrací;
 c)
 nezákonným přistěhovalectvím a podmínkami, kterými se řídí vyhoštění osob, které porušují právní předpisy týkající se práva pobytu a usazovaní ve svých hostitelských zemích;
 d)
 plány a programy na podporu rovného zacházení se státními příslušníky Tuniska a Společenství, vzájemnou znalostí kultur a společnosti, prohlubování tolerance a odstranění diskriminace.
 Článek 70
 Dialog o sociálních záležitostech se povede na stejných úrovních a v souladu se stejnými postupy, jak stanovuje hlava I této dohody, která může poskytnout rámec pro tento dialog.
 KAPITOLA III
 SPOLUPRÁCE V SOCIÁLNÍ OBLASTI
 Článek 71
 S cílem upevnit spolupráci mezi stranami v sociální oblasti se uskuteční projekty a programy ve všech oblastech společného zájmu.
 Budou upřednostňována následující opatření:
 a)
 snižování migračního tlaku, zejména pomocí vytváření pracovních příležitostí a rozvoje odborného vzdělávání


text:
v oblastech, z nichž emigranti pocházejí;
 b)
 znovu usidlování těch, kteří byli navráceni z důvodu svého nezákonného pobytu podle právních předpisů daného státu;
 c)
 podpora role žen v procesu hospodářského a sociálního rozvoje, a to zejména pomocí vzdělávání a medií, v souladu s tuniskou politikou v této oblasti;
 d)
 upevňování a rozvoj tuniských programů plánovaného rodičovství a programů na ochranu matky a dítěte;
 e)
 zlepšování systému sociální ochrany;
 f)
 zlepšování systému zdravotní péče;
 g)
 zlepšování životních podmínek v chudých, hustě osídlených oblastech;
 h)
 uskutečňování a financování výměnných a rekreačních programů pro smíšené skupiny tuniské a evropské mládeže s bydlištěm v členských státech, s cílem podpořit vzájemné poznávání kultur a posilování tolerance.
 Článek 72
 Programy spolupráce se mohou uskutečňovat ve spolupráci s členskými státy a příslušnými mezinárodními organizacemi.
 Článek 73
 Rada přidružení sestaví do konce prvního roku následujícího po vstupu této dohody v platnost pracovní skupinu. Ta bude pověřena stálým a pravidelným hodnocením provádění kapitol 1 až 3.
 KAPITOLA IV
 SPOLUPRÁCE V KULTURNÍCH ZÁLEŽITOSTECH
 Článek 74
 1. S cílem zlepšit vzájemné poznání a porozumění, s přihlédnutím k již započatým aktivitám a s úctou ke kultuře druhé strany vytvoří smluvní strany pevnější základ pro trvalý kulturní dialog a podpoří mezi sebou soustavnou kulturní spolupráci, aniž by předem vyloučili jakoukoli oblast činnosti.
 2. Při sestavování projektů a programů spolupráce a provádění společných aktivit se strany zaměří zvláště na mladé lidi, na psané a audiovizuální prostředky komunikace a vyjadřování, a na ochranu svého kulturního dědictví a šíření kultury.
 3. Smluvní strany souhlasí, že programy kulturní spolupráce, které již ve Společenství nebo v jednom nebo ve více jeho členských státech probíhají, lze rozšířit na Tunisko.
 HLAVA VII
 FINANČNÍ SPOLUPRÁCE
 Článek 75
 K úplnému dosažení cílů dohody se finanční spolupráce s Tuniskem bude provádět podle vhodných postupů a s odpovídajícími finančními zdroji.
 Tyto postupy budou přijaty vzájemnou dohodou mezi stranami pomocí nejvhodnějších nástrojů, jakmile tato dohoda vstoupí v platnost.
 Kromě oblastí, na něž se vztahují hlavy V a VI této dohody, bude tato spolupráce dále zahrnovat:
 —
 usnadnění reforem zaměřených na modernizaci hospodářství,
 —
 modernizaci hospodářské infrastruktury,
 —
 podporu soukromého investování a činností na vytváření pracovních příležitostí,
 —
 zohlednění účinků postupného zřizování oblastí volného obchodu v tuniském hospodářství, zejména s ohledem na modernizaci a restrukturalizaci průmyslu,
 —
 navazující opatření pro politiku prováděnou v sociálních oblastech.
 Článek 76
 V rámci nástrojů Společenství určených na podporu programů strukturálních úprav v zemích Středomoří a v úzké spolupráci s tuniskými orgány a jinými dárci, zejména s mezinárodními finančními institucemi, bude Společenství zkoumat vhodné způsoby, jak podpořit strukturální politiku Tuniska za účelem obnovení finanční rovnováhy a vytvoření hospodářského prostředí, které bude příznivé pro zrychlení růstu a současně zvýší společenský blahobyt.
 Článek 77
 Aby se zajistil koordinovaný přístup k řešení výjimečných makroekonomických a finančních problémů, který by mohly vzniknout v souvislosti s postupným prováděním dohody, budou strany pozorně sledovat rozvoj obchodu a finančních vztahů mezi Společenstvím a Tuniskem jako součást pravidelného hospodářského dialogu stanoveného podle hlavy V.
 HLAVA VIII
 INSTITUCIONÁLNÍ, OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 78
 Zřizuje se Rada přidružení, která se


text:
bude scházet na úrovni ministrů jednou za rok a dále, pokud si to okolnosti vyžádají, z podnětu svého předsedy a v souladu s podmínkami stanovenými jednacím řádem.
 Rada se bude zabývat všemi důležitými otázkami, které vzniknou v rámci této dohody, jakož i dalšími dvoustrannými nebo mezinárodními otázkami společného zájmu.
 Článek 79
 1. Rada přidružení se bude skládat z členů Rady Evropské unie a členů Komise Evropských společenství na jedné straně a z členů vlády Tuniské republiky na straně druhé.
 2. Členové Rady přidružení se mohou nechat zastupovat za podmínek stanovených ve svém jednacím řádu.
 3. Rada přidružení vypracuje svůj jednací řád.
 4. Radě přidružení střídavě předsedá člen Rady Evropské unie a člen vlády Tuniské republiky, v souladu s ustanoveními jejího jednacího řádu.
 Článek 80
 K dosažení cílů této dohody je Rada přidružení oprávněna přijímat rozhodnutí v případech stanovených v této dohodě.
 Přijatá rozhodnutí jsou pro obě strany závazná; jsou povinny učinit nezbytná opatření k provádění přijatých rozhodnutí. Rada přidružení může také vydávat vhodná doporučení.
 Svá rozhodnutí a doporučení přijímá dohodou mezi stranami.
 Článek 81
 1. Zřizuje se Výbor pro přidružení, který s výjimkou oprávnění Rady odpovídá za provádění této dohody.
 2. Rada přidružení může buď zcela, nebo zčásti převést na Výbor pro přidružení kteroukoli ze svých pravomoci.
 Článek 82
 1. Výbor pro přidružení se schází na úrovni státních úředníků a skládá se ze zástupců členů Rady Evropské unie a členů Komise Evropských společenství na jedné straně a zástupců vlády Tuniské republiky na straně druhé.
 2. Výbor pro přidružení vypracuje svůj jednací řád.
 3. V předsednictví Výboru pro přidružení se bude střídat zástupce předsednictva Rady Evropské unie a zástupce vlády Tuniské republiky.
 Výbor pro přidružení se k běžným zasedáním schází střídavě ve Společenství a v Tunisku.
 Článek 83
 Výbor pro přidružení má pravomoc přijímat rozhodnutí k provedení této dohody a v těch oblastech, ve kterých mu Rada svěřila své pravomoci.
 Svá rozhodnutí přijímá dohodou smluvních stran; tato rozhodnutí jsou pro ně závazná. Smluvní strany jsou povinny učinit opatření nezbytná k provádění přijatých rozhodnutí.
 Článek 84
 Rada přidružení může rozhodnout o sestavení jakékoli pracovní skupiny nebo orgánu nezbytného pro provádění této dohody.
 Článek 85
 Rada přidružení přijme všechna potřebná opatření k usnadnění spolupráce a kontaktů mezi Evropským parlamentem a Poslaneckou sněmovnou Tuniské republiky a mezi Hospodářským a sociálním výborem Společenství a Hospodářskou a sociální radou Tuniské republiky.
 Článek 86
 1. Každá strana může Radě přidružení předložit jakýkoli spor týkající se provádění nebo výkladu této dohody.
 2. Rada přidružení může urovnat spor rozhodnutím.
 3. Každá smluvní strana musí učinit opatření nutná k provedení rozhodnutí podle odstavce 2.
 4. V případě, že spor nebude možné urovnat podle odstavce 2, může kterákoli ze stran oznámit druhé jmenování rozhodce; druhá strana poté musí do svou měsíců jmenovat druhého rozhodce. V případě tohoto postupu se Společenství a členské státy považují za jednu stranu sporu.
 Rada přidružení jmenuje třetího rozhodce.
 Rozhodnutí rozhodců se přijímá většinou hlasů.
 Každá strana sporu učiní kroky nezbytné k provedení rozhodnutí rozhodců.
 Článek 87
 Tato dohoda nebrání stranám, aby přijaly opatření, která
 a)
 považují