text:
repasované zboží.
 5. Pro účely tohoto článku se repasovaným zbožím rozumí zboží, které:
 a)
 se zcela nebo částečně skládá z částí získaných ze zboží, které již bylo dříve používáno, a
 b)
 má podobné využití a provozní charakteristiky v porovnání s původním novým zbožím a poskytuje se na ně stejná záruka jako na nové zboží.
 Článek 119
 Dočasný dovoz zboží
 Strany se vzájemně osvobozují od dovozních poplatků a cel na dočasně dovezené zboží, v případech a podle postupů stanovených mezinárodními dohodami o dočasném dovozu zboží, které jsou pro ni závazné. Toto osvobození se použije v souladu s právními předpisy jednotlivých stran.
 Článek 120
 Tranzit
 Strany se shodují na tom, že nezbytnou podmínkou pro dosažení cílů této dohody je zásada volného tranzitu zboží. V této souvislosti každá strana zajišťuje volný tranzit přes své území pro zboží zasílané z území druhé strany nebo tam určené v souladu s článkem V GATT 1994 včetně vysvětlujících poznámek k němu, který se přiměřeně začleňuje do této dohody a stává se její součástí.
 Článek 121
 Ochrana obchodu
 1. Žádným ustanovením této dohody nejsou dotčena práva a povinnosti každé strany podle:
 a)
 článku XIX GATT 1994 a podle Dohody o ochranných opatřeních obsažené v příloze 1A Dohody o WTO;
 b)
 článku 5 Dohody o zemědělství, obsažené v příloze 1A Dohody o WTO, o zvláštních ochranných ustanoveních a
 c)
 článku VI GATT 1994, Dohody o provádění článku VI Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994 obsažené v příloze 1A Dohody o WTO a Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních obsažené v příloze 1A Dohody o WTO.
 2. Na stávající práva a povinnosti uvedené v odstavci 1 a opatření z nich vyplývající se nevztahují ustanovení této dohody o řešení sporů.
 Článek 122
 Výjimky
 1. Strany potvrzují, že jejich stávající práva a povinnosti podle článku XX GATT 1994 včetně vysvětlujících poznámek k němu se vztahují na obchod se zbožím, který je předmětem této dohody. Za tímto účelem je článek XX GATT 1994 včetně vysvětlujících poznámek k němu přiměřeně začleněn do této dohody a je její součástí.
 2. Strany jsou srozuměny s tím, že strana hodlající přijmout jakákoli opatření stanovená v písmenech i) a j) článku XX GATT 1994 předloží dříve, než tato opatření přijme, druhé straně veškeré relevantní informace s cílem nalézt řešení přijatelné pro obě strany. Strany se mohou dohodnout na jakýchkoli prostředcích potřebných pro odstranění obtíží. Nedosáhnou-li strany dohody do 30 dnů od poskytnutí uvedených informací, může strana na dotčené zboží uplatnit opatření podle tohoto článku. Pokud podání informací předem nebo provedení posouzení znemožňují výjimečné a vážné okolnosti vyžadující okamžité jednání, může strana, která hodlá přijmout opatření, začít ihned uplatňovat preventivní opatření nezbytná k řešení situace a neprodleně o tom informuje druhou stranu.
 KAPITOLA 2
 Cla
 Článek 123
 Celní spolupráce
 1. Strany posilují spolupráci v oblasti cel s cílem usnadnit obchod, zajistit transparentní obchodní prostředí, posílit bezpečnost dodavatelského řetězce, prosazovat bezpečnost spotřebitelů, zastavit toky zboží, při nichž jsou porušována práva duševního vlastnictví, a potírat pašování a podvody.
 2. Za účelem dosažení cílů uvedených v odstavci 1 a v rámci


text:
dostupných zdrojů strany spolupracují mimo jiné:
 a)
 na zdokonalování celních předpisů, postupů a souvisejících závazných rozhodnutí a zjednodušení celních režimů v souladu s mezinárodními úmluvami a normami platnými v oblasti cel a usnadňování obchodu, včetně těch, které vypracovaly Světová obchodní organizace a Světová celní organizace, zejména Mezinárodní úmluvy o zjednodušení a sladění celních režimů ve znění pozdějších změn (revidovaná Kjótská úmluva), a s ohledem na nástroje a osvědčené postupy vypracované v Evropské unii, včetně celních blueprintů;
 b)
 při zavádění moderních celních systémů, včetně technologií pro moderní celní odbavování, předpisů pro oprávněné hospodářské subjekty, automatizovaných analýz rizik a kontrol, zjednodušených postupů pro propuštění zboží, kontrol po propuštění zboží, transparentního určení celní hodnoty a předpisů pro partnerství mezi celními orgány a podniky;
 c)
 při podpoře vysoké úrovně integrity v oblasti cel, zejména na hranicích, uplatňováním opatření, jež zohledňují zásady stanovené v prohlášení Rady pro celní spolupráci o řádné správě věcí veřejných a integritě správy v celní oblasti, ve znění naposledy revidovaném v červnu 2003 (revidované prohlášení Světové celní organizace z Arushy);
 d)
 při sdílení osvědčených postupů, jakož i poskytování odborné přípravy a technické podpory pro plánování a budování kapacit a pro zajišťování vysoké úrovně integrity;
 e)
 tím, že případně sdílejí relevantní informace a údaje s výhradou právních požadavků každé strany na zachování důvěrnosti citlivých informací a ochranu osobních údajů;
 f)
 v náležitých a vhodných případech při účasti na koordinovaných celních akcích mezi celními orgány stran;
 g)
 v náležitých a vhodných případech při zavádění vzájemného uznávání programů oprávněných hospodářských subjektů a celních kontrol, včetně rovnocenných opatření na usnadnění obchodu;
 h)
 v náležitých a vhodných případech při využívání možností vzájemného propojení svých systémů celního tranzitu a
 i)
 na zlepšování plnění závazků souvisejících se cly v rámci obchodních vztahů mezi Evropskou unií a Arménskou republikou, včetně spolupráce týkající se původu zboží.
 Článek 124
 Vzájemná správní pomoc
 Aniž jsou dotčeny jiné formy spolupráce, které předpokládá tato dohoda, zejména její článek 123, poskytují si strany vzájemnou správní pomoc v celních záležitostech v souladu s ustanoveními protokolu II k této dohodě o vzájemné správní pomoci v celních záležitostech.
 Článek 125
 Celní hodnota
 1. Určení celní hodnoty zboží v obchodní výměně mezi stranami se řídí ustanoveními Dohody o provádění článku VII GATT 1994 včetně všech následných změn. Tato ustanovení jsou tímto přiměřeně začleněna do této dohody a tvoří její součást.
 2. Strany spolupracují za účelem dosažení společného přístupu k otázkám týkajícím se celní hodnoty.
 Článek 126
 Podvýbor pro celní otázky
 1. Zřizuje se Podvýbor pro celní otázky.
 2. Podvýbor pro celní otázky se pravidelně schází a sleduje provádění této kapitoly, včetně otázek týkajících se celní spolupráce, usnadnění obchodu, přeshraniční celní spolupráce a celní správy, technické pomoci v souvislosti se cly, pravidel původu, vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a vzájemné správní pomoci v celních záležitostech.
 3. Podvýbor pro celní otázky mimo jiné:
 a)
 dohlíží na řádné fungování této kapitoly a protokolu II k této dohodě o vzájemné administrativní pomoci v celních záležitostech;
 b)
 přijímá praktická ujednání a opatření týkající se provádění této kapitoly a protokolu II k této dohodě

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
o vzájemné administrativní pomoci v celních záležitostech, včetně výměny informací a údajů, vzájemného uznávání celních kontrol a programů obchodního partnerství a vzájemně dohodnutých výhod;
 c)
 posuzuje veškeré otázky společného zájmu, včetně budoucích opatření a zdrojů potřebných pro jejich provedení a uplatňování, a
 d)
 případně předkládá doporučení Výboru pro partnerství.
 KAPITOLA 3
 Technické překážky obchodu
 Článek 127
 Cíl
 Cílem této kapitoly je usnadnit obchod se zbožím mezi stranami tím, že se stanoví rámec pro prevenci, určování a odstraňování zbytečných překážek pro obchod v oblasti působnosti Dohody o technických překážkách obchodu obsažené v příloze 1A Dohody o WTO.
 Článek 128
 Oblast působnosti a definice
 1. Tato kapitola se týká přípravy, přijímání a používání norem, technických předpisů a postupů posuzování shody, jak jsou definovány v Dohodě o technických překážkách obchodu, jež ovlivňují nebo mohou ovlivnit obchod se zbožím mezi stranami.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 se tato kapitola nevztahuje na sanitární a fytosanitární opatření definovaná v příloze A Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v příloze 1A Dohody o WTO, ani na nákupní specifikace, které orgány veřejné moci vypracovaly pro své vlastní výrobní nebo spotřební požadavky.
 3. Pro účely této kapitoly se použijí definice uvedené v příloze 1 Dohody o technických překážkách obchodu.
 Článek 129
 Dohoda o technických překážkách obchodu
 Strany potvrzují svá stávající práva a povinnosti, které mají vůči sobě podle Dohody o technických překážkách obchodu, jež se tímto začleňuje do této dohody a stává se její součástí.
 Článek 130
 Spolupráce v oblasti technických překážek obchodu
 1. Strany posílí spolupráci v oblasti norem, technických předpisů, metrologie, dozoru nad trhem, akreditace a postupů posuzování shody za účelem zvýšení vzájemného porozumění svým systémům a usnadnění vzájemného přístupu na své trhy. Za tímto účelem se strany snaží určit a rozvíjet mechanismy spolupráce v oblasti regulace a iniciativy vhodné pro konkrétní otázky nebo odvětví, mezi něž mohou patřit mimo jiné:
 a)
 výměna informací a zkušeností týkajících se vytváření a uplatňování příslušných technických předpisů a postupů posuzování shody;
 b)
 příprava možnosti sblížit nebo sjednotit technické předpisy a postupy posuzování shody;
 c)
 podpora spolupráce mezi jejich subjekty příslušnými pro metrologii, normalizaci, posuzování shody a akreditaci a
 d)
 výměna informací o vývoji na příslušných regionálních a mnohostranných fórech týkajících se norem, technických předpisů, postupů posuzování shody a akreditace.
 2. Za účelem podpory vzájemného obchodu strany:
 a)
 usilují o snížení rozdílů, které mezi nimi existují v oblasti technických předpisů, metrologie, normalizace, dozoru nad trhem, akreditace a postupů posuzování shody, mimo jiné tím, že podpoří využívání příslušných mezinárodně dohodnutých nástrojů;
 b)
 v souladu s mezinárodními pravidly prosazují využívání akreditace na podporu posuzování technické způsobilosti subjektů posuzování shody a jejich činností a
 c)
 podpoří účast a pokud možno členství Arménské republiky a jejích příslušných vnitrostátních orgánů v evropských a mezinárodních organizacích, jejichž činnost souvisí s normami, posuzováním shody, akreditací, metrologií a souvisejícími funkcemi.
 3. Strany usilují o zavedení a udržení procesu, pomocí kterého může být dosaženo postupného sbližování technických předpisů, norem a postupů posuzování shody Arménské republiky s technickými předpisy, normami a postupy posuzování shody Evropské unie.
 4. V


text:
oblastech, v nichž bylo dosaženo sblížení, mohou strany zvážit sjednání dohod o postupech posuzování shody a akceptaci průmyslových výrobků.
 Článek 131
 Značení a označování
 1. Aniž je dotčen článek 129 této dohody, strany vzhledem k technickým předpisům týkajícím se požadavků na značení a označování potvrzují zásady článku 2.2 Dohody o technických překážkách obchodu, podle nichž tyto požadavky nemají být připravovány, přijímány nebo uplatňovány s cílem nebo důsledkem vytvářet zbytečné překážky mezinárodního obchodu. Za tímto účelem neomezují tyto požadavky na značení nebo označování obchod více, než je nezbytné ke splnění legitimních cílů s přihlédnutím k rizikům, k nimž by nesplnění vedlo. Strany podporují využívání mezinárodně harmonizovaných požadavků na značení. Kde je to vhodné, snaží se strany přijímat snímatelné nebo dočasné označování.
 2. Pokud jde o požadavky na povinné označování nebo značení, strany zejména:
 a)
 usilují o minimalizaci svých požadavků na značení nebo označování ve vzájemném obchodu, s výjimkou případů, kdy je to požadováno z důvodu ochrany zdraví, bezpečnosti nebo životního prostředí či z jiných opodstatněných důvodů veřejného pořádku, a
 b)
 ponechávají si právo požadovat, aby byly informace na etiketách nebo označení uvedeny v jazyce, který stanoví.
 Článek 132
 Transparentnost
 1. Aniž je dotčena kapitola 12, každá strana zajistí, aby její postupy pro vypracování technických předpisů a postupů posuzování shody umožňovaly veřejnou konzultaci zúčastněných stran ve vhodné rané fázi, kdy připomínky z veřejné konzultace mohou být ještě podány a vzaty v úvahu, s výjimkou případů, kdy to není možné kvůli naléhavosti nebo hrozící mimořádné události související s bezpečností, zdravím, ochranou životního prostředí nebo národní bezpečností.
 2. V souladu s odstavcem 2.9 Dohody o technických překážkách obchodu poskytne každá strana lhůtu pro připomínky ve vhodné rané fázi po oznámení návrhu technických předpisů nebo postupů pro posuzování shody. Pokud jsou konzultace o vývoji technických předpisů nebo postupů posuzování shody veřejné, umožní každá strana druhé straně nebo fyzickým či právnickým osobám druhé strany, aby se veřejných konzultací zúčastnily za podmínek, které nejsou méně příznivé než podmínky, které mají její vlastní fyzické nebo právnické osoby.
 3. Každá strana zajistí, aby jí přijaté technické předpisy a postupy posuzování shody byly veřejně dostupné.
 KAPITOLA 4
 Sanitární a fytosanitární záležitosti
 Článek 133
 Cíl
 Cílem této kapitoly je stanovit zásady týkající se sanitárních a fytosanitárních opatření v oblasti obchodu mezi stranami, jakož i spolupráce v oblasti dobrých životních podmínek zvířat. Strany tyto zásady uplatňují způsobem, jenž usnadní obchod a zároveň u každé strany zachová úroveň ochrany, pokud jde o život nebo zdraví lidí, zvířat a rostlin.
 Článek 134
 Mnohostranné závazky
 Strany potvrzují svá práva a povinnosti, jež pro ně vyplývají z Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření.
 Článek 135
 Zásady
 1. Strany zajistí, aby sanitární a fytosanitární opatření byla vypracovávána a uplatňována na základě zásad proporcionality, transparentnosti a nediskriminace a na základě vědeckého zdůvodnění s přihlédnutím k mezinárodním normám, jak je stanoví Mezinárodní úmluva o ochraně rostlin z roku 1951 (dále jen „IPPC“), Světová organizace pro zdraví zvířat (dále jen „OIE“) a Komise pro Codex Alimentarius (dále jen „Codex“).
 2. Každá strana zajistí, aby její sanitární a fytosanitární opatření


text:
svévolně nebo neoprávněně nediskriminovala mezi jejím územím a územím druhé strany, pokud na nich panují stejné nebo podobné podmínky. Sanitární a fytosanitární opatření se nesmějí uplatňovat způsobem, který by vytvářel skrytá omezení obchodu.
 3. Každá strana zajistí, aby byly prováděny sanitární a fytosanitární opatření, postupy a kontroly.
 4. Každá strana odpoví na žádost o informace, kterou obdržela od příslušného orgánu druhé strany, do dvou měsíců od obdržení žádosti a způsobem, jenž není k dovezeným produktům méně příznivý než k obdobným domácím produktům.
 Článek 136
 Dovozní požadavky
 1. Dovozní požadavky dovážející strany jsou použitelné na celém území vyvážející strany s výhradou článku 137.
 2. Pokud dovozní požadavky stanovené v osvědčeních nejsou podloženy vědeckým posouzením rizika provedeným v souladu s ustanoveními Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření, vycházejí ze zásad Codexu, OIE a IPPC.
 3. Požadavky stanovené v dovozních povoleních nesmějí obsahovat přísnější hygienické a veterinární podmínky, než jsou podmínky stanovené v osvědčeních podle odstavce 2.
 Článek 137
 Opatření týkající se zdraví zvířat a rostlin
 1. Strany uznávají pojetí oblastí prostých škůdců nebo nemocí a oblastí s nízkým výskytem škůdců nebo nemocí v souladu s Dohodou o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření a příslušnými normami, pokyny nebo doporučeními Codexu, OIE a IPPC.
 2. Při určování oblastí prostých škůdců nebo nemocí a oblastí s nízkým výskytem škůdců nebo nemocí zváží strany takové faktory, jako je zeměpisné vymezení, ekosystémy, epidemiologický dozor a účinnost sanitárních nebo fytosanitárních kontrol v těchto oblastech.
 Článek 138
 Kontroly a audity
 Dovážející strana může na vlastní náklady provést kontroly a audity na území vyvážející strany za účelem posouzení jejích kontrolních a certifikačních systémů. Tyto kontroly a audity se provádějí v souladu s příslušnými mezinárodními normami, pokyny a doporučeními.
 Článek 139
 Výměna informací a spolupráce
 1. Strany projednávají a vyměňují si informace o stávajících sanitárních a fytosanitárních opatřeních a opatřeních týkajících se dobrých životních podmínek zvířat a o jejich vývoji a provádění. Tyto diskuse a výměny informací přihlížejí k Dohodě o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření a případně k příslušným normám, pokynům a doporučením Codexu, OIE a IPPC.
 2. Strany spolupracují v oblasti zdraví zvířat, dobrých životních podmínek zvířat a rostlinolékařských záležitostí prostřednictvím výměny informací, odborných znalostí a zkušeností s cílem budovat kapacity v těchto oblastech.
 3. Strany na žádost kterékoli z nich naváží včasný dialog o sanitárních a fytosanitárních otázkách s cílem projednat sanitární a fytosanitární otázky a další naléhavé záležitosti, které jsou předmětem této kapitoly. Výbor pro partnerství může přijmout jednací řád pro vedení takových dialogů.
 4. Strany určí a pravidelně aktualizují kontaktní místa pro komunikaci o záležitostech spadajících do oblasti působnosti této kapitoly.
 Článek 140
 Transparentnost
 Každá strana:
 a)
 usiluje o transparentnost, pokud jde o sanitární a fytosanitární opatření použitelná na obchod, a zejména na sanitární a fytosanitární požadavky uplatňované na dovoz z druhé strany;
 b)
 na žádost druhé strany sdělí do dvou měsíců ode dne této žádosti sanitární a fytosanitární požadavky platné pro dovoz specifických produktů, včetně toho, zda je zapotřebí posouzení rizik, a
 c)
 informuje druhou stranu o všech závažných nebo významných rizicích pro zdraví


text:
lidí, zvířat nebo rostlin, včetně všech naléhavých případů týkajících se potravin. Tyto informace poskytne písemně do dvou pracovních dnů ode dne, kdy je toto riziko zjištěno.
 KAPITOLA 5
 Obchod službami, usazování a elektronický obchod
 Oddíl A
 Obecná ustanovení
 Článek 141
 Cíl, rozsah a oblast působnosti
 1. Strany potvrzují své závazky podle Dohody o WTO a stanoví tímto nezbytná opatření pro postupnou vzájemnou liberalizaci usazování a obchodu se službami a pro spolupráci v oblasti elektronického obchodu.
 2. Žádné ustanovení této kapitoly nelze vykládat tak, že by stranám ukládalo jakékoli povinnosti, pokud jde o veřejné zakázky, na něž se vztahují ustanovení kapitoly 8.
 3. Tato kapitola se nevztahuje na stranami poskytované subvence, na něž se vztahuje kapitola 10.
 4. V souladu s touto kapitolou si každá strana ponechává právo přijímat a zachovávat opatření v zájmu plnění legitimních politických cílů.
 5. Tato kapitola se nevztahuje na opatření týkající se fyzických osob, jež usilují o přístup na trh práce některé strany, ani na opatření týkající se občanství, trvalého pobytu nebo zaměstnání v trvalém pracovním poměru.
 6. Žádná ustanovení této kapitoly nebrání straně, aby uplatňovala opatření za účelem regulace vstupu fyzických osob na své území nebo jejich dočasného pobytu na svém území, včetně opatření, jež jsou nezbytná pro ochranu celistvosti jejích hranic, a aby zajistila spořádaný pohyb fyzických osob přes své hranice za předpokladu, že se tato opatření neuplatňují takovým způsobem, který ruší nebo omezuje výhody vznikající kterékoli straně podle podmínek specifického závazku v této kapitole a v přílohách této dohody.
 Článek 142
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 a)
 „opatřením“ každé opatření přijaté stranou ve formě zákona, nařízení, pravidla, postupu, rozhodnutí, správního aktu nebo v jakékoli jiné formě;
 b)
 „opatřeními přijatými nebo zachovávanými stranou“ opatření přijatá:
 i)
 ústředními, regionálními nebo místními orgány veřejné správy a samosprávy strany a
 ii)
 nevládními subjekty strany při výkonu pravomocí přenesených na ně ústředními, regionálními nebo místními orgány veřejné správy nebo samosprávy této strany;
 c)
 „fyzickou osobou strany“ státní příslušník členského státu podle právních předpisů tohoto státu nebo státní příslušník Arménské republiky podle jejích právních předpisů;
 d)
 „právnickou osobou“ jakýkoli právní subjekt řádně založený nebo jinak organizovaný podle platného práva, za účelem zisku nebo z jiného důvodu, v soukromém nebo státním vlastnictví, včetně jakékoli korporace, jakéhokoli trustu, partnerství, společného podniku, společnosti s jediným společníkem nebo sdružení;
 e)
 „právnickou osobou strany“ právnická osoba zřízená v souladu s právem členského státu a Evropské unie nebo Arménské republiky se sídlem, správním ústředím nebo hlavní místem podnikání na území, na něž se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie, nebo na území Arménské republiky;
 právnická osoba, která má na území, na něž se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie, nebo na území Arménské republiky pouze sídlo nebo správní ústředí, není považována za právnickou osobu Evropské unie či právnickou osobu Arménské republiky, pokud její činnost nemá skutečnou a nepřetržitou vazbu na hospodářství Evropské unie nebo Arménské republiky;
 f)
 bez ohledu na předchozí písmene se ustanovení této dohody vztahují rovněž na přepravní společnosti usazené mimo Evropskou unii nebo Arménskou republiku a řízené státními příslušníky členského


text:
státu nebo Arménské republiky, jsou-li jejich plavidla v souladu s příslušnými právními předpisy registrována v členském státě nebo v Arménské republice a plují-li pod vlajkou členského státu nebo Arménské republiky;
 g)
 „dceřinou společností právnické osoby strany“ právnická osoba, která je skutečně ovládána jinou právnickou osobou dotčené strany (1);
 h)
 „pobočkou“ právnické osoby se rozumí místo podnikání, které nemá právní subjektivitu a má rys trvalosti, například pobočka mateřské společnosti, má vlastní řídicí strukturu a je hmotně vybaveno pro obchodní jednání se třetími stranami, takže tyto třetí strany, i když vědí, že případně vznikne právní vztah s mateřskou společností se sídlem v zahraničí, nemusí jednat přímo s touto mateřskou společností, nýbrž mohou uzavírat obchody přímo v místě podnikání pobočky;
 i)
 „usazením“ se rozumí:
 i)
 pokud jde o právnické osoby strany, právnické osoby, které zahajují nebo vykonávají hospodářskou činnost založením, včetně nabytí, právnické osoby nebo zřízením pobočky nebo zastoupení v Evropské unii či Arménské republice;
 ii)
 pokud jde o fyzické osoby strany, fyzické osoby, které zahajují nebo vykonávají hospodářskou činnost jako osoby samostatně výdělečně činné nebo zakládají podniky, zvláště společnosti, které skutečně ovládají;
 j)
 „hospodářskými činnostmi“ činnosti průmyslové, obchodní a odborné povahy a řemesla s výjimkou činností prováděných při výkonu veřejné moci;
 k)
 „činností“ provozování hospodářských činností;
 l)
 „službami“ jakékoli služby v jakémkoli odvětví kromě služeb poskytovaných při výkonu veřejné moci;
 m)
 „službami a jinými činnostmi prováděnými při výkonu veřejné moci“ služby nebo činnosti, které se neprovádějí ani na obchodním základě, ani v konkurenci s jedním či více hospodářskými subjekty;
 n)
 „přeshraničním poskytováním služeb“ poskytování služby:
 i)
 z území jedné strany na území druhé strany, nebo
 ii)
 na území jedné strany spotřebiteli služby z druhé strany;
 o)
 „poskytovatelem služby“ strany jakákoli fyzická nebo právnická osoba strany, která poskytuje službu nebo usiluje o její poskytování, a
 p)
 „podnikatelem“ jakákoli fyzická či právnická osoba strany, která usiluje o provádění či provádí hospodářskou činnost zřízením podniku.
 Oddíl B
 Usazování
 Článek 143
 Oblast působnosti
 Tento oddíl se týká opatření, jež byla přijata či zachována stranami a mají dopad na usazování ve všech hospodářských činnostech, s výjimkou:
 a)
 těžby, výroby a zpracování (2) jaderného materiálu;
 b)
 výroby zbraní, munice a válečného materiálu a obchodu s nimi;
 c)
 audiovizuálních služeb;
 d)
 vnitristátní námořní kabotáže (3) a
 e)
 vnitrostátních a mezinárodních leteckých přepravních služeb (4), plánovaných i neplánovaných, a služeb přímo spjatých s výkonem provozních práv, kromě:
 i)
 opravy a údržby letadel, během nichž je letadlo vyřazeno z provozu;
 ii)
 prodeje a marketingu leteckých dopravních služeb;
 iii)
 služeb v oblasti počítačového rezervačního systému (CRS);
 iv)
 pozemních odbavovacích služeb a
 v)
 služeb souvisejících s provozem letiště.
 Článek 144
 Národní zacházení a zacházení podle nejvyšších výhod
 1. S výhradami uvedenými v příloze VIII-E poskytne Arménská republika po vstupu této dohody v platnost:
 a)
 pokud jde o zřizování dceřiných společností, poboček a zastoupení fyzickými nebo právnickými osobami Evropské unie, zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním právnickým osobám, pobočkám a zastoupením či právnickým osobám, pobočkám a zastoupením kterékoli třetí země, podle toho, které je výhodnější, a
 b)
 pokud jde o činnost dceřiných


text:
společností, poboček a zastoupení fyzických nebo právnických osob Evropské unie již usazených v Arménské republice, zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním právnickým osobám, pobočkám a zastoupením či právnickým osobám, pobočkám a zastoupením právnických osob kterékoli třetí země, podle toho, které je výhodnější (5).
 2. S výhradami uvedenými v příloze VIII-A poskytne Evropská unie po vstupu této dohody v platnost:
 a)
 pokud jde o zřizování dceřiných společností, poboček a zastoupení fyzickými nebo právnickými osobami Arménské republiky, zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním právnickým osobám, pobočkám a zastoupením či právnickým osobám, pobočkám a zastoupením kterékoli třetí země, podle toho, které je výhodnější, a
 b)
 pokud jde o činnost dceřiných společností, poboček a zastoupení fyzických nebo právnických osob Arménské republiky již usazených v Evropské unii, zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním právnickým osobám, pobočkám a zastoupením či právnickým osobám, pobočkám a zastoupením právnických osob kterékoli třetí země, podle toho, které je výhodnější (6).
 3. S výhradami uvedenými v přílohách VIII-A a VIII-E strany nepřijmou žádná nová opatření, která zavádějí diskriminaci, pokud jde o usazování na jejich území nebo o činnost právnických osob druhé strany již usazených na jejich území, ve srovnání se svými vlastními právnickými osobami.
 Článek 145
 Přezkum
 Výbor pro partnerství, když zasedá ve složení pro obchod, pravidelně přezkoumává právní rámec (7) pro usazování a prostředí pro usazování s cílem postupně liberalizovat podmínky usazování.
 Článek 146
 Ostatní dohody
 Žádné ustanovení této kapitoly nelze vykládat tak, že omezuje práva investorů stran využívat příznivější zacházení poskytované na základě jakékoli stávající nebo budoucí mezinárodní dohody týkající se investic, jejímiž stranami jsou členský stát a Arménská republika.
 Článek 147
 Standardní zacházení s pobočkami a zastoupeními
 1. Článek 144 nebrání straně použít zvláštní opatření o usazování a provozování poboček a zastoupení právnických osob druhé strany na svém území v případě, že nejsou zapsány v obchodním rejstříku první strany, pokud jsou tato opatření odůvodněna právními nebo technickými rozdíly mezi takovými pobočkami a zastoupeními ve srovnání s pobočkami a zastoupeními právnických osob zapsanými v obchodním rejstříku na jejím území, nebo pokud se tak děje v případě finančních služeb z důvodů obezřetnosti.
 2. Rozdíl v zacházení nepřesáhne rámec toho, co je nezbytně nutné v důsledku takových právních nebo technických rozdílů nebo, v případě finančních služeb, obezřetnostních požadavků.
 Oddíl C
 Přeshraniční poskytování služeb
 Článek 148
 Oblast působnosti
 Tento oddíl se vztahuje na opatření stran, jež mají vliv na přeshraniční poskytování služeb ve všech odvětvích služeb, kromě:
 a)
 audiovizuálních služeb;
 b)
 vnitrostátní námořní kabotáže (8) a
 c)
 vnitrostátních a mezinárodních leteckých přepravních služeb (9), ať již plánovaných, nebo neplánovaných, a služeb přímo spjatých s výkonem provozních práv, kromě:
 i)
 opravy a údržby letadel, během níž je letadlo vyřazeno z provozu;
 ii)
 prodeje a marketingu leteckých dopravních služeb;
 iii)
 služeb v oblasti počítačového rezervačního systému (CRS);
 iv)
 pozemních odbavovacích služeb a
 v)
 služeb souvisejících s provozem letiště.
 Článek 149
 Přístup na trh
 1. Pokud jde o přístup na trh prostřednictvím přeshraničního poskytování služeb, poskytuje každá strana službám a poskytovatelům služeb druhé strany zacházení neméně příznivé, než jaké


text:
poskytuje podle specifických závazků obsažených v přílohách VIII-B a VIII-F.
 2. V odvětvích, pro která byly přijaty závazky týkající se přístupu na trh, nesmí žádná strana přijmout ani zachovávat, ať už v rámci regionálního členění, nebo na celém svém území, není-li v přílohách VIII-B a VIII-F stanoveno jinak, tato opatření:
 a)
 omezení počtu poskytovatelů služeb, ať už formou početních kvót, monopolů, výhradních poskytovatelů služeb, nebo požadavků na provedení testu ekonomické potřebnosti;
 b)
 omezení celkové hodnoty transakcí služeb nebo aktiv formou číselných kvót nebo požadavkem na provedení testu ekonomické potřebnosti nebo
 c)
 omezení celkového počtu operací služeb nebo celkového množství produkce služeb vyjádřeného určenými číselnými jednotkami formou kvót nebo požadavkem na provedení testu ekonomické potřebnosti.
 Článek 150
 Národní zacházení
 1. V odvětvích, pro která jsou v přílohách VIII-B a VIII-F stanoveny závazky přístupu na trh, a při dodržení veškerých podmínek a omezení v nich stanovených poskytuje každá strana službám a poskytovatelům služeb druhé strany ve vztahu ke všem opatřením dotýkajícím se přeshraničního poskytování služeb zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje svým vlastním obdobným službám a poskytovatelům služeb.
 2. Strana může splnit požadavek odstavce 1 tím, že bude službám nebo poskytovatelům služeb druhé strany poskytovat buď formálně stejné zacházení, nebo formálně odlišné zacházení, než jaké poskytuje svým vlastním obdobným službám a poskytovatelům služeb.
 3. Formálně stejné nebo formálně odlišné zacházení se považuje za méně příznivé, mění-li podmínky hospodářské soutěže ve prospěch služeb nebo poskytovatelů služeb strany v porovnání s obdobnými službami nebo poskytovateli služeb druhé strany.
 4. Specifické závazky podle tohoto článku nesmějí být vykládány tak, že vyžadují po kterékoli straně, aby vyrovnávala přirozené konkurenční znevýhodnění způsobené zahraniční povahou příslušných služeb nebo poskytovatelů služeb.
 Článek 151
 Seznam závazků
 1. Odvětví liberalizovaná každou stranou podle této kapitoly a omezení přístupu na trh a národního zacházení na základě výhrad platná pro služby a poskytovatele služeb druhé strany v těchto odvětvích jsou uvedena v seznamech závazků v přílohách VIII-B a VIII-F.
 2. Aniž jsou dotčeny práva a povinnosti stran, jež existují či mohou vzniknout v rámci Evropské úmluvy o přeshraniční televizi z roku 1989 a Evropské úmluvy o filmové koprodukci z roku 1992, neobsahují seznamy závazků uvedené v přílohách VIII-B a VIII-F závazky týkající se audiovizuálních služeb.
 Článek 152
 Přezkum
 S cílem postupné liberalizace přeshraničního poskytování služeb mezi stranami Výbor pro partnerství ve složení pro obchod pravidelně přezkoumává seznam závazků uvedených v článcích 149 až 151. Při tomto přezkumu mimo jiné vezme v úvahu proces postupného sbližování ve smyslu článků 169, 180 a 192 a jeho dopad na odstraňování zbývajících překážek pro přeshraniční poskytování služeb mezi stranami.
 Oddíl D
 Dočasná přítomnost fyzických osob za účelem podnikání
 Článek 153
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento oddíl se vztahuje na opatření stran týkající se vstupu a dočasného pobytu klíčových zaměstnanců, stážistů-absolventů a obchodních prodejců, smluvních poskytovatelů služeb a nezávislých odborníků na jejich území, aniž je dotčen čl. 141 odst. 5.
 2. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „klíčovými zaměstnanci“ fyzické osoby, které zaměstnává právnická osoba jedné strany jiná než nezisková organizace (10), které jsou odpovědné za


text:
zřízení nebo řádnou kontrolu, správu a provoz provozovny a které jsou buď „obchodními návštěvami za účelem zřízení provozovny“, nebo „osobami převedenými v rámci společnosti“;
 b)
 „obchodními návštěvami za účelem zřízení provozovny“ fyzické osoby, které pracují ve vedoucím postavení a odpovídají za zřízení provozovny, které nenabízejí a neposkytují služby ani nevyvíjejí žádnou jinou hospodářskou činnost kromě té, jež je nutná ke zřízení provozovny, a které nedostávají odměnu ze zdroje nacházejícího se na území hostitelské strany;
 c)
 „osobami převedenými v rámci společnosti“ fyzické osoby zaměstnávané právnickou osobou jedné strany nebo působící v ní jako partneři nejméně jeden rok, které jsou dočasně převedeny do provozovny, jež může být dceřinou společností, pobočkou nebo hlavní společností právnické osoby na území druhé strany, a které jsou buď „vedoucími pracovníky“, nebo „specialisty“;
 d)
 „vedoucími pracovníky“ fyzické osoby, které v rámci právnické osoby pracují ve vedoucím postavení a které v první řadě řídí provozovnu, jsou pod obecným dohledem nebo vedením zejména správní rady nebo akcionářů nebo jim rovnocenných osob a jejichž úlohou je mimo jiné alespoň:
 i)
 řízení provozovny nebo jejího oddělení nebo nižšího útvaru;
 ii)
 dohled nad prací a kontrola práce ostatních kontrolních, odborných nebo vedoucích zaměstnanců a
 iii)
 mít pravomoc osobně přijímat a propouštět zaměstnance nebo doporučovat přijímání a propuštění zaměstnanců nebo jiná personální opatření;
 e)
 „odborníky“ osoby, které zaměstnává právnická osoba strany a které mají speciální znalosti zásadního významu pro výrobu, výzkumné zařízení, techniku, procesy, postupy nebo řízení provozovny.
 Při hodnocení takových znalostí se přihlíží nejen ke znalostem specifickým pro danou provozovnu, ale také k tomu, zda má tato osoba vysokou úroveň kvalifikace, včetně odpovídající odborné praxe v souvislosti s prací nebo obchodem, která vyžaduje specifické technické znalosti, včetně příslušnosti k akreditované profesi;
 f)
 „stážisty-absolventy“ fyzické osoby zaměstnávané právnickou osobou jedné strany nebo její pobočkou nejméně jeden rok, které mají vysokoškolské vzdělání a jsou dočasně převedeny do provozovny právnické osoby na území druhé strany za účelem rozvoje kariéry nebo zaškolení v oblasti technik nebo metod podnikání (11);
 g)
 „obchodními prodejci“ (12) fyzické osoby, které zastupují dodavatele služeb nebo zboží z jedné strany a usilují o vstup a dočasný pobyt na území druhé strany za účelem jednání o prodeji služeb nebo zboží nebo za účelem uzavření dohod o prodeji služeb nebo zboží pro daného dodavatele, které se nepodílejí na přímém prodeji široké veřejnosti, které nedostávají odměnu ze zdroje nacházejícího se na území hostitelské strany a které nejsou komisionáři;
 h)
 „smluvními poskytovateli služeb“ fyzické osoby zaměstnávané právnickou osobou jedné strany, která sama o sobě není agenturou pro zprostředkování práce a zajišťování personálu ani nepůsobí prostřednictvím takové agentury, nemá provozovnu na území druhé strany a v dobré víře uzavřela smlouvu o poskytování služeb s konečným spotřebitelem z druhé strany, která vyžaduje dočasnou přítomnost jejích zaměstnanců na území dané strany za účelem plnění dané smlouvy o poskytování služeb (13);
 i)
 „nezávislými odborníky“ fyzické osoby podílející se na poskytování služby a registrované jako osoby samostatně výdělečně činné na území strany, které nemají provozovnu na území druhé strany a které uzavřely v dobré víře (nikoli prostřednictvím agentury pro zprostředkování práce a


text:
zajišťování personálu) s konečným spotřebitelem z druhé strany smlouvu o poskytování služeb, která vyžaduje jejich dočasnou přítomnost na území této strany za účelem plnění smlouvy o poskytování služeb (14), a
 j)
 „kvalifikací“ diplomy, osvědčení a jiné doklady formální kvalifikace vystavené orgánem k tomu určeným právními nebo správními předpisy, osvědčující úspěšné dokončení odborného vzdělávání.
 Článek 154
 Klíčoví zaměstnanci a stážisté-absolventi
 1. Pro každé odvětví, jehož se týkají závazky v souladu s oddílem B, a s ohledem na veškeré výhrady uvedené v příloze VIII-C umožní každá strana podnikatelům druhé strany zaměstnat ve své provozovně fyzické osoby této druhé strany za předpokladu, že tito zaměstnanci jsou klíčovými zaměstnanci nebo stážisty-absolventy, jak je vymezuje článek 153. Délka trvání vstupu a dočasného pobytu klíčových zaměstnanců a stážistů-absolventů nepřesáhne tři roky u osob převedených v rámci společnosti, 90 dnů v kterémkoli dvanáctiměsíčním období v případě obchodních návštěv za účelem zřízení provozovny a jeden rok v případě stážistů-absolventů.
 2. Pro každé odvětví, jehož se týkají závazky v souladu s oddílem B, jsou opatření, která strana nesmí přijímat ani zachovávat, ať už na úrovni regionálního podrozdělení, nebo na úrovni celého území, není-li v příloze VIII-C stanoveno jinak, vymezena jako omezení celkového počtu fyzických osob, které může podnikatel zaměstnávat jako klíčové zaměstnance nebo stážisty-absolventy v daném odvětví, formou číselných kvót nebo požadavku na provedení testu ekonomické potřebnosti a jako diskriminační omezení.
 Článek 155
 Obchodní prodejci
 Pro každé odvětví, jehož se týkají závazky v souladu s oddílem B nebo C, a s ohledem na veškeré výhrady uvedené v příloze VIII-C povolí každá strana vstup a dočasný pobyt obchodním prodejcům na dobu až 90 dnů v jakémkoli dvanáctiměsíčním období.
 Článek 156
 Smluvní poskytovatelé služeb
 1. Strany potvrzují své povinnosti vyplývající z jejich závazků podle Všeobecné dohody WTO o obchodu službami, pokud jde o vstup a dočasný pobyt smluvních poskytovatelů služeb.
 2. V souladu s přílohami VIII-D a VIII-G umožní každá strana smluvním poskytovatelům služeb druhé strany poskytování služeb na svém území, s výhradou následujících podmínek:
 a)
 fyzické osoby se účastní poskytování služby na dočasném základě jako zaměstnanci právnické osoby, která získala zakázku na služby na období nepřesahující dvanáct měsíců;
 b)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany nabízejí tuto službu jako zaměstnanci právnické osoby poskytující služby po dobu nejméně jednoho roku bezprostředně předcházející dni podání žádosti o vstup na území druhé strany a kromě toho mají ke dni podání žádosti o vstup na území druhé strany nejméně tříletou odbornou praxi (15) v oblasti činnosti, která je předmětem zakázky;
 c)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany mají:
 i)
 vysokoškolské vzdělání nebo kvalifikaci dokládající rovnocenné znalosti (16) a
 ii)
 odbornou kvalifikaci vyžadovanou pro výkon činnosti v souladu s právními předpisy nebo jinými opatřeními strany, kde je služba poskytována;
 d)
 fyzická osoba nedostává jinou odměnu za poskytování služeb na území druhé strany, než je odměna vyplácená právnickou osobou, která fyzickou osobu zaměstnává;
 e)
 vstup a dočasný pobyt fyzických osob na území dotčené strany v souhrnu nepřesahuje šest měsíců nebo, v případě Lucemburska, 25 týdnů v kterémkoli dvanáctiměsíčním období, nebo dobu trvání zakázky, podle


text:
toho, co je kratší;
 f)
 přístup udělený na základě tohoto článku se vztahuje pouze na činnost v oblasti služby, která je předmětem zakázky, a jeho součástí není právo používat profesní označení strany, kde se služba poskytuje, a
 g)
 počet osob, na které se vztahuje zakázka na služby, není větší, než je nezbytné pro plnění zakázky, a to v souladu s právními předpisy nebo jinými opatřeními strany, kde je služba poskytována.
 Článek 157
 Nezávislí odborníci
 V souladu s přílohami VIII-D a VIII-G umožní každá strana nezávislým odborníkům druhé strany poskytování služeb na svém území, s výhradou následujících podmínek:
 a)
 fyzické osoby poskytují služby na dočasném základě jako osoby samostatně výdělečně činné, usazené na území druhé strany, a získaly zakázku na služby na období nepřesahující dvanáct měsíců;
 b)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany mají ke dni podání žádosti o vstup na území druhé strany nejméně šestiletou odbornou praxi v oblasti činnosti, která je předmětem zakázky;
 c)
 fyzické osoby vstupující na území druhé strany mají:
 i)
 vysokoškolské vzdělání nebo kvalifikaci dokládající rovnocenné znalosti (17) a
 ii)
 odbornou kvalifikaci požadovanou pro výkon činnosti v souladu s právními předpisy a dalšími opatřeními strany, kde je služba poskytována;
 d)
 vstup a dočasný pobyt fyzických osob na území dotčené strany v souhrnu nepřesahuje šest měsíců nebo, v případě Lucemburska, 25 týdnů v kterémkoli dvanáctiměsíčním období, nebo dobu trvání zakázky, podle toho, co je kratší, a
 e)
 přístup udělený na základě tohoto článku se vztahuje pouze na činnost v oblasti služby, která je předmětem zakázky, a jeho součástí není právo používat profesní označení strany, kde se služba poskytuje.
 Oddíl E
 Regulační rámec
 Pododdíl I
 Domácí regulace
 Článek 158
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento oddíl se vztahuje na opatření stran týkající se licenčních požadavků a postupů, kvalifikačních požadavků a postupů, které mají vliv na:
 a)
 přeshraniční poskytování služeb;
 b)
 usazování fyzických a právnických osob strany na jejich území a
 c)
 dočasný pobyt kategorií fyzických osob vymezených v článku 153 na jejich území.
 2. V případě přeshraničního poskytování služeb se tento oddíl vztahuje pouze na odvětví, u nichž strana přijala specifické závazky a v rozsahu platnosti uvedených specifických závazků. V případě usazování se tento oddíl nevztahuje na odvětví, u nichž je uvedena výhrada podle příloh VIII-A a VIII-E. V případě dočasného pobytu fyzických osob se tento oddíl nevztahuje na odvětví, u nichž je uvedena výhrada podle příloh VIII-C, VIII-D a VIII-G.
 3. Tento oddíl se nepoužije na opatření v rozsahu, ve kterém představují omezení podléhající zápisu do seznamu.
 4. Pro účely tohoto oddílu se rozumí:
 a)
 „licenčními požadavky“ hmotněprávní požadavky jiné než kvalifikační požadavky, které musí fyzická či právnická osoba splnit, aby mohla získat, změnit nebo obnovit povolení k výkonu činností vymezených v odstavci 1;
 b)
 „licenčními postupy“ správní či procesní pravidla, kterými se musí řídit fyzická nebo právnická osoba, která usiluje o povolení k výkonu činností vymezených v odstavci 1, včetně změny nebo obnovení licence, aby prokázala splnění licenčních požadavků;
 c)
 „kvalifikačními požadavky“ hmotněprávní požadavky týkající se kompetencí fyzické osoby poskytovat službu, jež je nutno prokázat


text:
za účelem získání povolení poskytovat službu;
 d)
 „kvalifikačními postupy“ správní či procesní pravidla, kterými se musí fyzická osoba řídit, aby prokázala splnění kvalifikačních požadavků za účelem získání povolení poskytovat službu, a
 e)
 „příslušným orgánem“ ústřední, regionální nebo místní orgán veřejné správy či samosprávy nebo nevládní orgán vykonávající pravomoc svěřenou ústředním, regionálním nebo místním orgánem veřejné správy či samosprávy, který rozhoduje o povolení poskytovat službu, včetně prostřednictvím usazení, nebo o povolení zřídit hospodářskou činnost jinou než služby.
 Článek 159
 Podmínky udělování licencí a přiznávání kvalifikace
 1. Každá strana zajistí, aby opatření týkající se licenčních požadavků a postupů i kvalifikačních požadavků a postupů vycházela z kritérií, která vylučují, aby příslušné orgány vykonávaly svou diskreční pravomoc svévolným způsobem.
 2. Kritéria uvedená v odstavci 1 musí být:
 a)
 přiměřená cíli v oblasti veřejné politiky;
 b)
 jasná a jednoznačná;
 c)
 objektivní;
 d)
 předem stanovená;
 e)
 předem zveřejněná a
 f)
 transparentní a přístupná.
 3. Povolení nebo licence se udělí, jakmile se na základě vhodného posouzení zjistí, že byly splněny podmínky pro získání povolení nebo licence.
 4. Každá strana zachová nebo zřídí obecné, rozhodčí nebo správní soudy nebo postupy, které umožní na žádost dotčeného podnikatele nebo poskytovatele služeb provést bezodkladné přezkoumání a v odůvodněných případech přijmout přiměřená opatření k nápravě správních rozhodnutí týkajících se usazování, přeshraničního poskytování služeb nebo dočasné přítomnosti fyzických osob za účelem podnikání. Nejosu-li tyto postupy nezávislé na orgánu pověřeném přijmout dotyčné správní rozhodnutí, zajistí každá strana, aby tyto postupy skutečně skýtaly možnost objektivního a nestranného přezkumu.
 5. Je-li počet licencí, které jsou pro určitou činnost dostupné, omezen z důvodu nedostatku dostupných přírodních zdrojů nebo technických kapacit, použije každá strana u potenciálních uchazečů výběrové řízení, které zajistí plnou záruku nestrannosti a transparentnosti, mimo jiné zejména dostatečné zveřejnění informací o zahájení, průběhu a ukončení řízení.
 6. S výhradou požadavků uvedených v tomto článku může každá strana při přijímání pravidel výběrového řízení přihlédnout k oprávněným cílům v oblasti veřejné politiky, včetně zájmu na zdraví, bezpečnosti, ochraně životního prostředí a zachování kulturního dědictví.
 Článek 160
 Licenční a kvalifikační postupy
 1. Licenční a kvalifikační postupy a formality musí být jasné a předem zveřejněné a musí žadatelům poskytovat záruku, že jejich žádost bude posuzována objektivně a nestranně.
 2. Licenční a kvalifikační postupy a formality musí být co nejjednodušší a nesmějí neúměrně ztěžovat nebo zdržovat poskytování služby. Veškeré licenční poplatky (18), jež mohou žadateli vzniknout v souvislosti s jeho žádostí, musí být přiměřené a úměrné nákladům daného schvalovacího řízení.
 3. Každá strana zajistí, aby postupy a rozhodnutí příslušného orgánu v licenčním nebo schvalovacím procesu byly nestranné ve vztahu ke všem žadatelům. Příslušný orgán musí dospět k rozhodnutí nezávisle a nesmí se zodpovídat žádnému poskytovateli služeb, pro které se vyžaduje licence nebo povolení.
 4. Pokud jsou pro podání žádosti stanoveny konkrétní lhůty, musí být žadateli poskytnuta přiměřená doba na podání žádosti. Příslušný orgán začne žádost vyřizovat bez zbytečného prodlení. Je-li to možné, přijímají se žádosti v elektronické podobě za stejných podmínek umožňujících ověřit jejich pravost jako žádosti podané v papírové podobě.
 5. Každá strana zajistí, aby vyřizování žádosti, včetně konečného rozhodnutí,


text:
skončilo v přiměřené době po podání úplné žádosti. Každá strana usiluje o zavedení obvyklé lhůty pro vyřízení žádosti.
 6. Příslušný orgán po přijetí žádosti, kterou považuje za neúplnou, vyrozumí v přiměřené době žadatele a poskytne možnost napravit nedostatky a v maximálně možném rozsahu vyjmenuje další požadované informace potřebné k doplnění žádosti.
 7. Místo originálů se pokud možno přijímají jejich ověřené kopie.
 8. Pokud příslušný orgán žádost zamítne, žadatele písemně a bezodkladně vyrozumí. Žadatel je v zásadě na svou žádost informován také o důvodech zamítnutí žádosti a o lhůtách pro odvolání se proti tomuto rozhodnutí.
 9. Každá strana zajistí, aby udělená licence nebo povolení nabyly účinnosti bez zbytečného odkladu v souladu s podmínkami v nich uvedenými.
 Pododdíl II
 Obecně použitelná ustanovení
 Článek 161
 Vzájemné uznávání
 1. Žádné ustanovení této kapitoly nebrání kterékoli straně požadovat, aby fyzické osoby měly potřebnou kvalifikaci a odbornou praxi stanovenou pro dotčenou oblast činnosti na území, kde je služba poskytována.
 2. Každá strana vybídne příslušné profesní subjekty na svém území, aby předkládaly Výboru pro partnerství ve složení pro obchod doporučení pro vzájemné uznávání kvalifikací a odborné praxe pro účely posuzování, zda podnikatelé a poskytovatelé služeb zcela nebo částečně splnili kritéria, která každá strana uplatňuje v oblasti udělování povolení, licencí, výkonu obchodní činnosti a osvědčování podnikatelů a poskytovatelů služeb, zejména u odborných služeb.
 3. Doporučení uvedené v odstavci 2 Výbor pro partnerství ve složení pro obchod v přiměřené době od obdržení přezkoumá, aby určil, zda je v souladu s touto dohodou, a na základě informací v něm obsažených zejména posoudil:
 a)
 do jaké míry se sbližují normy a kritéria uplatňovaná každou stranou pro povolení, licence, výkonu obchodní činnosti a osvědčování poskytovatelů služeb a podnikatelů a
 b)
 potenciální hospodářskou hodnotu dohody o vzájemném uznávání kvalifikací a odborné praxe.
 4. Pokud jsou požadavky stanovené v odstavci 3 splněny, Výbor pro partnerství ve složení pro obchod podnikne kroky nezbytné k jednání o dohodě o vzájemném uznávání a poté doporučí, aby příslušné orgány stran jednání zahájily.
 5. Jakákoli taková dohoda musí být v souladu s příslušnými ustanoveními Dohody o WTO, a zejména s ustanoveními článku VII Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS) obsažené v příloze 1B Dohody o WTO.
 Článek 162
 Transparentnost a zpřístupňování důvěrných informací
 1. Každá strana bezodkladně odpoví na všechny žádosti druhé strany o specifické informace o veškerých svých obecně závazných opatřeních nebo mezinárodních dohodách, které se týkají této dohody nebo ji ovlivňují. Každá strana rovněž zřídí jedno nebo více informačních míst, která budou podnikatelům a poskytovatelům služeb druhé strany poskytovat specifické informace o těchto záležitostech. Strany si do tří měsíců po vstupu této dohody v platnost navzájem oznámí svá informační místa. Na informačních místech nemusí být uloženy právní předpisy.
 2. Žádné ustanovení této dohody nevyžaduje od žádné strany, aby poskytla důvěrné informace, jejichž zpřístupnění by bránilo vymáhání práva nebo by bylo jinak v rozporu s veřejným zájmem nebo poškozovalo oprávněné obchodní zájmy konkrétních veřejných či soukromých podniků.
 Pododdíl III
 Počítačové služby
 Článek 163
 Ujednání o počítačových službách
 1. Při liberalizaci obchodu s počítačovými službami ve smyslu oddílů B,


text:
C a D strany jednají v souladu s odstavci 2 až 4.
 2. Centrální klasifikace produkce (CPC (19)) 84, která je kódem Organizace spojených národů pro charakteristiku počítačových a souvisejících služeb, pokrývá základní funkce používané pro poskytování všech počítačových a souvisejících služeb: počítačové programy vymezené jako soubory instrukcí potřebných pro chod a komunikaci počítačů (včetně jejich vývoje a zavádění), zpracování a ukládání dat a související služby, jako je poradenství a školení pro pracovníky zákazníků. Technologický vývoj přinesl zvýšenou nabídku těchto služeb jakožto souboru nebo balíčku souvisejících služeb, který může obsahovat některé nebo všechny tyto základní funkce. Například webhostingové služby nebo hosting domén, služby vytěžování dat (data mining) a výpočetního gridu (grid computing) jsou tvořeny kombinací základních funkcí počítačových služeb.
 3. Počítačové a související služby, bez ohledu na to, zda jsou poskytovány po síti, včetně internetu, zahrnují všechny služby, které poskytují:
 a)
 poradenství, strategie, analýzu, plánování, specifikaci, navrhování, vývoj, instalaci, zavádění, integraci, testování, ladění, aktualizaci, podporu, technickou pomoc nebo správu počítačů nebo počítačových systémů nebo pro počítače nebo počítačové systémy;
 b)
 počítačové programy vymezené jako soubory instrukcí potřebné pro chod počítačů a jejich komunikaci (uvnitř i navenek) a poradenství, strategie, analýzu, plánování, specifikaci, navrhování, vývoj, instalaci, zavádění, integraci, testování, ladění, aktualizaci, úpravu, údržbu, podporu, technickou pomoc, správu nebo používání počítačových programů nebo pro počítačové programy;
 c)
 zpracování dat, ukládání dat, hosting dat nebo databázové služby;
 d)
 služby oprav a údržby kancelářské techniky a zařízení včetně počítačů nebo
 e)
 služby odborného vzdělávání pro pracovníky klientů týkající se počítačových programů, počítačů nebo počítačových systémů, jinde nezařazené.
 4. Počítačové a související služby umožňují poskytování jiných služeb, například bankovnictví, jak elektronickými, tak jinými prostředky. V takových případech je důležité rozlišovat mezi umožňující službou, jako je webhosting nebo aplikační hosting, a obsahovou nebo základní službou, která se poskytuje elektronickým způsobem, jako je bankovnictví. V takových případech se na obsahovou nebo základní službu nevztahuje kód CPC 84.
 Pododdíl IV
 Poštovní služby
 (20)
 Článek 164
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento pododdíl stanoví zásady regulačního rámce pro všechny poštovní služby.
 2. Pro účely tohoto pododdílu a oddílů B, C a D se rozumí:
 a)
 „licencí“ oprávnění, které individuálnímu dodavateli poskytuje regulační orgán a které je požadováno před prováděním činnosti spočívající v poskytování dané služby, a
 b)
 „univerzální službou“ trvalé poskytování minimálního souboru poštovních služeb stanovené kvality na všech místech území dané strany.
 Článek 165
 Předcházení praktikám narušujícím trh
 Každá strana zajistí, aby se poskytovatel poštovních služeb, který má povinnost poskytovat univerzální službu nebo drží poštovní monopol, nepodílel na praktikách narušujících trh, jako jsou:
 a)
 používání výnosů z poskytování těchto služeb na křížové subvencování poskytování expresní dodací služby nebo jakékoli neuniverzální dodací služby a
 b)
 neodůvodněně rozlišování mezi zákazníky, jako jsou podniky, odesílatelé pošty velkého objemu nebo konsolidátoři, pokud jde o sazby nebo jiné podmínky pro poskytnutí služby, které jsou předmětem povinnosti poskytovat univerzální službu nebo poštovního monopolu.
 Článek 166
 Univerzální služba
 1. Každá strana má právo vymezit, jaký druh povinnosti poskytovat univerzální službu si přeje zachovat. Tyto povinnosti se samy o sobě nepovažují za narušující hospodářskou soutěž za


text:
předpokladu, že jsou plněny transparentním, nediskriminačním a z hlediska hospodářské soutěže neutrálním způsobem a že nezatěžují více, než je nezbytné pro druh univerzální služby, který strana vymezila.
 2. Sazby za univerzální službu musí být přijatelné, aby vyhovovaly potřebám uživatelů.
 Článek 167
 Licence
 1. Každá strana by se měla snažit nahradit všechny licence za služby, které nespadají pod univerzální službu, jednoduchou registrací.
 2. Tam, kde se vyžaduje licence:
 a)
 musí být zveřejněny podmínky jednotlivých licencí, které nesmí zatěžovat více, než je nezbytné pro dosažení jejich cíle;
 b)
 důvody odepření licence musí být žadateli na požádání sděleny a
 c)
 každá strana zajistí možnost odvolacího řízení u nezávislého subjektu, které musí být transparentní, nediskriminační a založené na objektivních kritériích.
 Článek 168
 Nezávislost regulačního orgánu
 Regulační orgán musí být právně oddělen od jakéhokoli poskytovatele poštovních a kurýrních služeb a nesmí se mu zodpovídat. Rozhodnutí regulačního orgánu a postupy, jež používá, musí být nestranné vůči všem účastníkům na trhu.
 Článek 169
 Postupné sbližování
 Strany uznávají význam postupného sbližování právních předpisů Arménské republiky týkajících se poštovních služeb s právními předpisy Evropské unie.
 Pododdíl V
 Sítě a služby elektronické komunikace
 Článek 170
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento pododdíl stanoví zásady regulačního rámce pro poskytování sítí a služeb elektronických komunikací liberalizovaných podle oddílů B, C a D.
 2. Pro účely tohoto pododdílu se rozumí:
 a)
 „sítí elektronických komunikací“ přenosové systémy a popřípadě i spojovací nebo směrovací zařízení a jiné prostředky, včetně neaktivních síťových prvků, které umožňují přenos signálů po vedení, rádiovými, optickými nebo jinými elektromagnetickými prostředky;
 b)
 „službou elektronických komunikací“ služba, jejímž předmětem je zcela nebo převážně předávání signálů po sítích elektronických komunikací, včetně telekomunikačních služeb a přenosových služeb v sítích používaných pro vysílání; mezi tyto služby nepatří poskytování služeb v souvislosti s obsahem nebo výkon redakční odpovědnosti nad obsahem přenášeným pomocí sítí a služeb elektronických komunikací;
 c)
 „veřejnou službou elektronických komunikací“ jakákoli služba elektronických komunikací, která musí být na základě výslovného nebo faktického požadavku strany všeobecně nabízena veřejnosti;
 d)
 „veřejnou sítí elektronických komunikací“ síť elektronických komunikací používaná zcela nebo převážně k poskytování veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, která podporuje přenos informací mezi koncovými body sítě;
 e)
 „veřejnou telekomunikační službou“ telekomunikační přenosová služba, jejíž nabízení široké veřejnosti strana výslovně nebo fakticky vyžaduje a která mimo jiné může zahrnovat telegraf, telefon, dálnopis a přenos údajů zahrnující obvykle informace poskytnuté uživatelem v reálném čase mezi dvěma nebo více body bez jakékoli změny mezi konečnými místy ve formě nebo v obsahu informací uživatele;
 f)
 „regulačním orgánem v odvětví elektronických komunikací“ orgán nebo orgány, které strana pověřila regulací elektronických komunikací uvedených v tomto pododdíle;
 g)
 „hlavními zařízeními“ zařízení veřejných sítí a služeb elektronických komunikací, která:
 i)
 jsou výhradně či převážně poskytována jediným poskytovatelem nebo omezeným počtem poskytovatelů a
 ii)
 není možné za účelem poskytování služby ekonomicky nebo technicky nahradit;
 h)
 „přiřazenými zařízeními“ ty doplňkové služby, fyzické infrastruktury a jiná zařízení nebo prvky související se sítí nebo službou elektronické komunikace, která umožňují nebo podporují poskytování služeb prostřednictvím této sítě nebo služby nebo jsou toho schopny, a zahrnují mimo jiné budovy nebo vstupy


text:
do budov, rozvody v budovách, antény, věže a jiné podpůrné konstrukce, kabelovody, potrubí, stožáry, vstupní šachty a rozvodné skříně;
 i)
 „hlavním poskytovatelem“ (21) v odvětví elektronických komunikací poskytovatel, který je schopen podstatně ovlivnit podmínky účasti, pokud jde o cenu a nabídku, na příslušném trhu se službami elektronickýh komunikací v důsledku kontroly nad hlavním zařízením nebo využívání svého postavení na trhu;
 j)
 „přístupem“ zpřístupnění zařízení nebo služeb jinému poskytovateli služeb na základě stanovených podmínek za účelem poskytování služeb elektronické komunikace; jedná se například o přístup k:
 i)
 síťovým prvkům a přiřazeným zařízením, což může zahrnovat připojení zařízení pevnými nebo jinými než pevnými prostředky; zejména to zahrnuje přístup k účastnickému vedení a k zařízením a službám nezbytným k poskytování služeb prostřednictvím účastnického vedení;
 ii)
 fyzické infrastruktuře včetně budov, kabelovodů a stožárů;
 iii)
 příslušným softwarovým systémům včetně systémů podpory provozu;
 iv)
 informačním systémům nebo databázím pro předběžné objednávání, zajišťování, objednávání, žádosti o údržbu a opravy a fakturaci;
 v)
 převodu čísel nebo systémům nabízejícím funkci na stejné úrovni;
 vi)
 pevným a mobilním sítím, zejména pro roaming, a
 vii)
 službám virtuálních sítí;
 k)
 „propojením“ fyzická nebo logická spojování veřejných elektronických komunikačních sítí používaných týmž či jiným poskytovatelem služeb, která mají uživatelům jednoho poskytovatele služeb umožnit komunikaci s uživateli téhož či jiného poskytovatele služeb nebo přístup ke službám poskytovaným jiným poskytovatelem, přičemž služby mohou být poskytovány zúčastněnými stranami nebo jinými stranami, které mají přístup k síti;
 l)
 „univerzální službou“ minimální soubor služeb stanovené kvality, které mají být zpřístupněny všem uživatelům na území strany bez ohledu na to, kde se nacházejí, za dostupné ceny; o jejím rozsahu a provedení rozhoduje každá strana, a
 m)
 „přenositelností čísel“ možnost, aby si všichni účastníci veřejných elektronických komunikačních služeb, kteří o to požádají, ponechali na tomtéž místě stejná telefonní čísla, pokud změní poskytovatele veřejných elektronických komunikačních služeb v rámci stejné kategorie, aniž by došlo ke snížení kvality, spolehlivosti nebo pohodlí.
 Článek 171
 Regulační orgán
 1. Každá strana zajistí, aby její regulační orgány pro sítě a služby elektronických komunikací byly právně odlišeny od jakéhokoli poskytovatele sítí elektronických komunikací, služeb elektronických komunikací nebo elektronických komunikačních zařízení a byly na něm funkčně nezávislé.
 2. Strana, která si ponechá poskytovatele elektronických komunikačních sítí nebo služeb ve svém vlastnictví nebo pod svou kontrolou, zajistí účinné strukturální oddělení regulační funkce od činností spojených s vlastnictvím nebo kontrolou. Regulační orgán jedná nezávisle a nevyžaduje ani nepřijímá pokyny od jiného orgánu v souvislosti s plněním úkolů, jež jsou mu svěřeny podle domácího práva.
 3. Každá strana zajistí, aby její regulační orgány měly dostatečnou pravomoc k regulaci odvětví a dostatečné finanční a lidské zdroje k plnění úkolů, kterými byly pověřeny. Pravomoc pozastavit platnost rozhodnutí nebo změnit rozhodnutí regulačních orgánů mají pouze subjekty rozhodující o opravném prostředku uvedené v odstavci 7.
 Úkoly, kterými byl regulační orgán pověřen, se zveřejní ve snadno přístupné a jasné formě, zejména pokud je těmito úkoly pověřen více než jeden orgán. Každá strana zajistí, aby její regulační orgány měly samostatné roční rozpočty. Tyto rozpočty se zveřejňují.
 4. Rozhodnutí regulačních subjektů a postupy, jež používají, musí být nestranné


text:
vůči všem účastníkům na trhu.
 5. Pravomoci regulačních orgánů jsou vykonávány transparentním způsobem a včas.
 6. Regulační orgány mají pravomoc zajistit, aby jim poskytovatelé sítí a služeb elektronických komunikací neprodleně na vyžádání poskytovali veškeré informace, včetně finančních informací, nezbytné k tomu, aby mohly plnit své úkoly v souladu s tímto pododdílem. Požadované informace musí být přiměřené pro plnění úkolů regulačních orgánů a nakládá se s nimi v souladu s požadavky na zachování důvěrnosti.
 7. Každý uživatel nebo poskytovatel, který je dotčen rozhodnutím regulačního orgánu, má právo podat opravný prostředek proti rozhodnutí k subjektu rozhodujícímu o opravném prostředku, který je nezávislý na zúčastněných stranách. Tento subjekt, kterým může být soud, musí mít příslušné odborné znalosti potřebné pro řádný výkon svých funkcí. Musí se řádně zohlednit skutková podstata případu a odvolací mechanismus musí být účinný. Pokud jde o subjekty příslušné k přezkumnému řízení, které nejsou soudy, musí každá strana zajistit, aby své rozhodnutí vždy písemně odůvodnily a aby jejich rozhodnutí rovněž podléhala přezkumu nestranným a nezávislým soudním orgánem. Rozhodnutí přijatá odvolacími subjekty musí být účinně vymáhána. Pokud v souladu s domácím právem nejsou povolena předběžná opatření, zůstává rozhodnutí regulačního orgánu v platnosti do rozhodnutí o tomto opravném prostředku.
 8. Každá strana zajistí, aby ředitel regulačního orgánu nebo případně členové kolektivního orgánu plnícího tuto funkci v rámci regulačního orgánu nebo jejich zástupci mohli být odvoláni pouze v případě, že již nesplňují podmínky požadované pro výkon jejich povinností, které jsou předem stanoveny v domácím právu. Veškerá taková rozhodnutí o odvolání se zveřejní v okamžiku odvolání. Odvolaný ředitel regulačního orgánu nebo případně členové kolektivního orgánu plnící tuto funkci, obdrží odůvodnění rozhodnutí a mají právo požadovat jeho zveřejnění, pokud by jinak toto odůvodnění zveřejněno nebylo, a v tom případě se zveřejní.
 Článek 172
 Oprávnění k poskytování sítí a služeb elektronických komunikací
 1. Každá strana povolí poskytování sítí nebo služeb elektronických komunikací, kdykoli je to možné, na základě pouhého oznámení. Po oznámení se od dotčeného poskytovatele služby nesmí požadovat získání výslovného rozhodnutí nebo jakéhokoliv jiného správního aktu vydaného regulačním orgánem před výkonem práv vyplývajících z povolení. Práva a povinnosti vyplývající z tohoto povolení se zveřejní ve snadno přístupné formě. Povinnosti by měly být přiměřené dané službě.
 2. V případě potřeby může strana vyžadovat licenci pro právo na užívání rádiových kmitočtů a čísel s cílem:
 a)
 zabránit škodlivému rušení;
 b)
 zajistit technickou kvalitu služby;
 c)
 zabezpečit účinné užívání spektra nebo
 d)
 plnit jiné cíle obecného zájmu.
 3. Pokud strana vyžaduje licenci:
 a)
 zveřejní veškerá licenční kritéria a přiměřenou dobu, jíž je běžně třeba k rozhodnutí o žádosti o licenci;
 b)
 na vyžádání písemně sdělí žadateli důvody odepření licence a
 c)
 poskytne žadateli možnost podat opravný prostředek k odvolacímu subjektu v případech, kdy byla licence odepřena.
 4. Veškeré správní náklady jsou poskytovatelům ukládány objektivním, transparentním, přiměřeným způsobem minimalizujícím náklady. Veškeré správní náklady, které strana uloží poskytovateli služby nebo sítě v rámci povolení uvedeného v odstavci 1 nebo licence podle odstavce 2, jsou omezeny na skutečné správní náklady obvykle vynakládané na řízení, kontrolu a prosazování příslušných povolení a licencí. Tyto


text:
správní náklady mohou zahrnovat náklady na mezinárodní spolupráci, harmonizaci a normalizaci, analýzu trhu, sledování plnění a na další kontrolu trhu, jakož i na regulační činnost zahrnující přípravu a prosazování právních předpisů a správních rozhodnutí, jako jsou rozhodnutí o přístupu a propojení.
 Správní náklady uvedené v prvním pododstavci nezahrnují platby za aukce, tendry nebo jiné nediskriminační způsoby udělování koncesí nebo povinné příspěvky na poskytování univerzální služby.
 Článek 173
 Omezené zdroje
 1. Přidělování a udělování práv pro využívání omezených zdrojů, včetně rádiového spektra, čísel a práv přístupu, se provádí včas otevřeným, objektivním, transparentním, nediskriminačním a přiměřeným způsobem. Každá strana založí své postupy na objektivních, transparentních, nediskriminačních a přiměřených kritériích.
 2. Současný stav přidělených kmitočtových pásem se veřejně zpřístupní, avšak podrobná identifikace rádiového spektra přiděleného pro zvláštní státní účely není požadována.
 3. Každá strana si vyhrazuje právo zavést a uplatňovat svá opatření při správě spektra a kmitočtů, jež mohou omezit počet poskytovatelů služeb elektronických komunikací, za předpokladu, že tak činí způsobem, který je v souladu s touto dohodou. Uvedené právo zahrnuje možnost přidělovat kmitočtová pásma s ohledem na současné a budoucí potřeby a dostupnost spektra. Opatření strany přidělující spektrum a spravující kmitočty nejsou považována za opatření, která jsou sama o sobě v rozporu s články 144, 149 a 150.
 Článek 174
 Přístup a propojení
 1. Přístup a propojení jsou v zásadě sjednány na komerčním základě mezi dotčenými poskytovateli.
 2. Každá strana zajistí, aby každý poskytovatel služeb elektronických komunikací měl právo, a pokud o to jiný poskytovatel požádá, povinnost vyjednat propojení s jinými poskytovateli za účelem poskytování veřejně dostupných sítí a služeb elektronických komunikací. Žádná strana nezachová žádné právní předpisy ani správní opatření, které poskytovatele zavazují k tomu, aby při poskytování přístupu nebo propojení nabízeli různým poskytovatelům srovnatelných služeb odlišné podmínky nebo ukládali povinnosti, které s poskytovanou službou nesouvisí.
 3. Každá strana zajistí, aby poskytovatelé, kteří získají v průběhu jednání o dohodách o přístupu nebo propojování informace od jiného poskytovatele, mohli využívat tyto informace výhradně k účelu, pro který byly poskytnuty, a aby vždy respektovali důvěrnost sdělovaných nebo uchovávaných informací.
 4. Každá strana zajistí, aby hlavní poskytovatel na jejím území udělil poskytovatelům služeb elektronických komunikací přístup ke svým hlavním zařízením, mimo jiné k síťovým prvkům, přiřazeným zařízením a doplňkovým službám, za přiměřených a nediskriminačních (22) podmínek.
 5. Pro služby veřejných telekomunikací musí být propojení s hlavním poskytovatelem zajištěno v jakémkoli bodu sítě, kde je to technicky proveditelné. Propojení musí být zajištěno:
 a)
 za nediskriminačních podmínek (mimo jiné pokud jde o technické normy, specifikace, kvalitu a údržbu), za nediskriminační ceny a v kvalitě, jež nesmí být nižší, než jaké jsou stanoveny pro vlastní obdobné služby tohoto hlavního poskytovatele nebo obdobné služby poskytovatelů, kteří nejsou ve spojení, nebo pro jejich dceřiné společnosti či jiné přidružené subjekty;
 b)
 včas, za podmínek (mimo jiné pokud jde o technické normy, specifikace, kvalitu a údržbu) a za nákladově orientované sazby, jež jsou transparentní, přiměřené a zohledňují kritérium ekonomické proveditelnosti a jež jsou dostatečně samostatné, aby poskytovatel nemusel platit za síťové prvky nebo zařízení, které pro účely poskytování dané služby nepotřebuje,


text:
a
 c)
 na žádost i v jiných bodech sítě než v koncových, jež jsou přístupné většině uživatelů, za poplatky odrážející náklady na vybudování dalších nezbytných zařízení.
 6. Každá strana zajistí, aby postupy týkající se propojení s hlavním poskytovatelem byly veřejně přístupné a aby hlavní poskytovatelé veřejně zpřístupnili buď své dohody o propojení, nebo případně své referenční nabídky na propojení.
 Článek 175
 Opatření na ochranu hospodářské soutěže týkající se hlavních poskytovatelů
 Každá strana přijme nebo zachová vhodná opatření, aby zabránila poskytovatelům, kteří jednotlivě či ve spojení zaujímají postavení hlavního poskytovatele, v uplatňování či zachovávání praktik narušujících hospodářskou soutěž. Praktiky narušující hospodářskou soutěž zahrnují zejména:
 a)
 křížové subvencování narušující hospodářskou soutěž;
 b)
 využívání informací získaných od konkurence s důsledkem narušení hospodářské soutěže a
 c)
 neposkytnutí technických informací o hlavních zařízeních a obchodně významných informací, které jsou pro poskytování služeb nezbytné, včas ostatním poskytovatelům.
 Článek 176
 Univerzální služba
 1. Každá strana má právo vymezit, jaký druh povinnosti poskytovat univerzální službu si přeje zachovat.
 2. Takové povinnosti poskytovat univerzální službu se samy o sobě nepovažují za narušující hospodářskou soutěž za předpokladu, že jsou plněny přiměřeným, transparentním, objektivním a nediskriminačním způsobem. Plnění těchto povinností musí rovněž probíhat z hlediska hospodářské soutěže neutrálním způsobem a nesmí zatěžovat více, než je nezbytné pro druh univerzální služby, který strana vymezila.
 3. Všichni poskytovatelé sítí nebo služeb elektronických komunikací by měli být způsobilí k poskytování univerzální služby. Poskytovatelé univerzální služby musí být určeni účinným, transparentním a nediskriminačním mechanismem. Každá strana v případě potřeby posoudí, zda poskytování univerzální služby nepředstavuje pro poskytovatele pověřené poskytováním univerzální služby nespravedlivou zátěž. Bude-li to na základě výpočtu odůvodněné, a s přihlédnutím k tržní výhodě, která vyplyne pro poskytovatele poskytujícího univerzální službu, rozhodnou regulační orgány o zavedení mechanismu náhrady dotčenému poskytovateli nebo o rozdělení čistých nákladů na povinnosti poskytovat univerzální službu.
 Článek 177
 Přenositelnost čísel
 Každá strana zajistí, aby poskytovatelé veřejných služeb elektronických komunikací poskytovali službu přenositelnosti čísla za přiměřených podmínek.
 Článek 178
 Důvěrnost informací
 Každá strana zajistí důvěrnost elektronických komunikací a souvisejících provozních údajů pomocí veřejné sítě elektronických komunikací a veřejně dostupných služeb elektronických komunikací, aniž by tím byl omezen obchod se službami.
 Článek 179
 Řešení sporů v oblasti elektronických komunikací
 1. Každá strana zajistí, aby v případě sporu mezi poskytovateli sítí a služeb elektronických komunikací vydal dotyčný regulační orgán v souvislosti s právy a povinnostmi vyplývajícími z tohoto pododdílu na žádost kterékoli dotčené strany závazné rozhodnutí řešící spor co nejdříve a v každém případě do čtyř měsíců, s výjimkou mimořádných okolností.
 2. Týká-li se tento spor přeshraničního poskytování služeb, dotčené regulační orgány koordinují své kroky s cílem dospět k vyřešení sporu.
 3. Rozhodnutí regulačního orgánu musí být zpřístupněno veřejnosti, s přihlédnutím k požadavkům zachování obchodního tajemství. Dotyčné strany obdrží úplné odůvodnění těchto rozhodnutí a mají právo se proti uvedenému rozhodnutí odvolat v souladu s čl. 171 odst. 7.
 4. Postup uvedený v tomto článku nebrání žádné dotčené straně zahájit v dané věci soudní řízení.
 Článek 180
 Postupné sbližování
 Strany uznávají význam postupného sbližování právních předpisů Arménské republiky týkajících se sítí elektronických komunikací s


text:
právními předpisy Evropské unie.
 Pododdíl VI
 Finanční služby
 Článek 181
 Oblast působnosti a definice
 1. Tento pododdíl se týká opatření dotýkajících se poskytování finančních služeb v případě, že jsou liberalizovány podle oddílů B, C a D.
 2. Pro účely této kapitoly se „finanční službou“ rozumí každá služba finanční povahy nabízená poskytovatelem finančních služeb některé strany. Mezi finanční služby spadají pojišťovací služby a služby související s pojištěním, jakož i bankovní a další finanční služby.
 3. Pojišťovací služby a služby související s pojištěním uvedené v odstavci 2 zahrnují:
 a)
 přímé pojištění (včetně spolupojištění):
 i)
 životní pojištění a
 ii)
 neživotní pojištění;
 b)
 zajištění a retrocese;
 c)
 zprostředkování pojištění, například makléřství a zprostředkovatelství, a
 d)
 doplňkové služby k pojištění, například v oborech poradenství, pojistná matematika, posouzení rizika a pojistná plnění.
 4. Bankovní služby a jiné finanční služby (kromě pojištění a služeb souvisejících s pojištěním) uvedené v odstavci 2 zahrnují:
 a)
 příjem vkladů a jiných splatných finančních prostředků od veřejnosti;
 b)
 půjčky všech typů, včetně spotřebitelského úvěru, hypotečního úvěru, faktoringu a financování obchodních transakcí;
 c)
 finanční leasing;
 d)
 veškeré služby týkající se plateb a převodů peněz, včetně úvěrových, platebních a debetních karet, cestovních šeků a bankovních směnek;
 e)
 záruky a závazky;
 f)
 obchodování na vlastní účet nebo na účet zákazníků, ať už na burze, na mimoburzovním trhu, nebo jinak, prostřednictvím těchto prostředků:
 i)
 nástrojů peněžního trhu (včetně šeků, směnek, vkladových certifikátů);
 ii)
 cizí měny;
 iii)
 derivátů včetně termínovaných obchodů (futures) a opcí;
 iv)
 nástrojů využívajících směnných kurzů a úrokových sazeb, včetně takových produktů jako swapy a dohody o budoucí úrokové sazbě;
 v)
 převoditelných cenných papírů a
 vi)
 jiných obchodovatelných nástrojů a finančních aktiv včetně drahých kovů;
 g)
 účast na emisi všech druhů cenných papírů, včetně upisování a umísťování v roli prostředníka (veřejně i soukromě), a poskytování služeb souvisejících s takovými emisemi;
 h)
 peněžní makléřství;
 i)
 správu aktiv, například správu hotovosti nebo portfolia, všechny formy správy kolektivního investování, správu penzijního fondu, správcovské, depozitní a svěřenské služby;
 j)
 služby při vyrovnání a zúčtování finančního majetku, včetně cenných papírů, derivátů a jiných obchodovatelných nástrojů;
 k)
 poskytování a přenos finančních informací a zpracování finančních dat a související programové vybavení a
 l)
 poradenské, zprostředkovatelské a jiné pomocné finanční služby ve vztahu ke všem činnostem uvedeným v tomto odstavci, včetně úvěrových referencí a rozborů, studií a poradenství v oblasti investic a portfolia, poradenství v oblasti akvizic a podnikové restrukturalizace a strategie.
 5. Pro účely tohoto pododdílu se rozumí:
 a)
 „poskytovatelem finančních služeb“ fyzická nebo právnická osoba strany usilující o poskytování finančních služeb nebo poskytující finanční služby, avšak jiná než veřejný subjekt;
 b)
 „veřejným subjektem“:
 i)
 vláda, centrální banka nebo měnový orgán strany nebo subjekt vlastněný nebo kontrolovaný stranou, který se především zabývá výkonem veřejných funkcí nebo činností pro veřejné účely; tento pojem nezahrnuje subjekt, který se především zabývá poskytováním finančních služeb na obchodním základě, nebo
 ii)
 soukromý subjekt vykonávající funkce, které obvykle vykonává centrální banka nebo měnová instituce, při výkonu těchto funkcí a
 c)
 „novou finanční službou“ služba finanční povahy, včetně služeb vztahujících se ke stávajícím nebo novým produktům nebo způsobu,


text:
jakým se daný produkt dodává, která není poskytována žádným poskytovatelem finančních služeb na území strany, ale je poskytována na území druhé strany.
 Článek 182
 Výjimka pro obezřetnostní opatření
 1. Žádné ustanovení této dohody nebrání stranám, aby přijaly nebo zachovaly opatření z obezřetnostních důvodů, jako je:
 a)
 ochrana investorů, vkladatelů, pojistníků nebo osob, vůči nimž má poskytovatel finančních služeb fiduciární povinnost, nebo
 b)
 zajištění integrity a stability svého finančního systému.
 2. Uvedená opatření nesmějí být více zatěžující, než je nezbytné k dosažení jejich cíle.
 3. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat jako povinnost kterékoli ze stran zveřejnit informace o záležitostech a účtech jednotlivých zákazníků nebo jakékoliv důvěrné informace nebo informace o vlastnictví, které mají veřejné subjekty k dispozici.
 Článek 183
 Účinná a transparentní regulace
 1. Každá strana vynaloží veškeré úsilí, aby předem informovala všechny zúčastněné osoby o jakýchkoli obecně platných opatřeních, jejichž přijetí navrhuje, aby jim tak dala příležitost se k danému opatření vyjádřit. Takové navrhované opatření se poskytne:
 a)
 prostřednictvím úředního vyhlášení nebo
 b)
 jinou písemnou nebo elektronickou formou.
 2. Každá strana zpřístupní zúčastněným osobám své požadavky na vyplňování žádostí, které se vztahují k poskytování finančních služeb.
 Na vyžádání informuje dotčená strana žadatele o stavu jeho žádosti. Požaduje-li dotčená strana od žadatele dodatečné informace, oznámí mu to bez zbytečného prodlení.
 3. Každá strana vynaloží veškeré úsilí k zajištění toho, aby byly na jejím území zavedeny a uplatňovány mezinárodně dohodnuté standardy pro regulaci a dohled v odvětví finančních služeb a pro boj proti daňovým únikům a vyhýbání se daňovým povinnostem. Takovými mezinárodně dohodnutými standardy jsou mimo jiné:
 a)
 „Základní zásady pro účinný bankovní dohled“ Basilejského výboru pro bankovní dohled;
 b)
 „Základní zásady a metodika pojišťovnictví“ Mezinárodní asociace dozorů v pojišťovnictví;
 c)
 „Cíle a principy regulace cenných papírů“ Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry;
 d)
 „Dohoda o výměně informací o daňových záležitostech“ OECD;
 e)
 „Prohlášení o transparentnosti a výměně informací pro daňové účely“ skupiny G20 a
 f)
 „Čtyřicet doporučení pro boj proti praní peněz“ a „Devět zvláštních doporučení pro boj proti financování terorismu“ Finančního akčního výboru.
 4. Strany berou na vědomí „Deset klíčových zásad pro výměnu informací“ vyhlášených ministry financí zemí G7 a vynaloží veškeré úsilí k jejich uplatnění ve svých dvoustranných vztazích.
 Článek 184
 Nové finanční služby
 Každá strana povolí poskytovateli finančních služeb druhé strany poskytovat jakékoli nové finanční služby podobného druhu jako služby, jejichž poskytování by strana povolila svým vlastním poskytovatelům finančních služeb podle svého domácího práva za obdobných okolností. Strana může určit právní formu, jíž může být služba poskytována, a může poskytování služby podmínit udělením oprávnění. Vyžaduje-li se takové oprávnění, rozhodne se o jeho udělení v přiměřené době a může být odmítnuto jen z obezřetnostních důvodů podle článku 182.
 Článek 185
 Zpracování údajů
 1. Každá strana povolí poskytovateli finančních služeb druhé strany, aby přenášel informace v elektronické nebo jiné podobě na její území a z něj za účelem zpracování údajů, pokud je tohoto zpracování zapotřebí k obvyklé podnikatelské činnosti tohoto poskytovatele finančních služeb.
 2. Žádné ustanovení odstavce 1 neomezuje právo strany chránit osobní údaje a soukromí, pokud se takové


text:
právo nevyužívá k obcházení této dohody.
 3. Každá strana přijme nebo zachová dostatečné záruky ochrany soukromí a základních práv a svobody jednotlivců, zejména pokud jde o přenos osobních údajů.
 Článek 186
 Zvláštní výjimky
 1. Žádné ustanovení této kapitoly nelze vykládat tak, že brání straně, včetně jejích veřejných subjektů, aby na svém území výhradně prováděla činnosti nebo poskytovala služby tvořící součást veřejných důchodových plánů nebo zákonného systému sociálního zabezpečení, kromě případů, kdy tyto činnosti mohou být prováděny, jak stanoví domácí předpisy této strany, poskytovateli finančních služeb v konkurenci s veřejnými subjekty nebo soukromými institucemi.
 2. Žádné ustanovení této dohody se nevztahuje na činnosti vykonávané centrální bankou nebo měnovým orgánem nebo jakýmkoli jiným veřejným subjektem při provádění měnové nebo kurzové politiky.
 3. Žádné ustanovení této kapitoly nelze vykládat tak, že brání straně, včetně jejích veřejných subjektů, aby na svém území výhradně prováděla činnosti nebo poskytovala služby na účet nebo se zárukou strany nebo za použití finančních zdrojů strany nebo jejích veřejných subjektů.
 Článek 187
 Samosprávné organizace
 Jestliže strana vyžaduje členství či účast v jakékoli samosprávné organizaci, burze nebo trhu cenných papírů nebo termínových obchodů, v zúčtovací agentuře nebo jakékoliv jiné organizaci či sdružení nebo přístup k nim k tomu, aby poskytovatelé finančních služeb druhé strany poskytovali finanční služby na rovnocenném základě s jejich vlastními poskytovateli finančních služeb, nebo jestliže strana poskytuje přímo nebo nepřímo takovým subjektům výsady nebo výhody při poskytování finančních služeb, zabezpečí tato strana, aby byly dodrženy povinnosti uvedené v článcích 144 a 150.
 Článek 188
 Zúčtovací a platební systémy
 Za podmínek, které odpovídají národnímu zacházení podle článků 144 a 150, uděluje každá strana poskytovatelům finančních služeb druhé strany, kteří jsou usazeni na jejím území, přístup k platebním a zúčtovacím systémům, které provozují veřejné subjekty, a k oficiálním možnostem financování a refinancování, které jsou dostupné při normálním průběhu běžného podnikání. Tento článek není zamýšlen tak, aby poskytl přístup k půjčovateli poslední instance strany.
 Článek 189
 Finanční stabilita a regulace v oblasti finančních služeb v Arménské republice
 Strany uznávají význam přiměřené regulace finančních služeb v zájmu zajištění finanční stability, spravedlivých a účinných trhů a ochrany investorů, vkladatelů, pojistníků a osob, vůči nimž má poskytovatel finančních služeb fiduciární povinnost. Pro takovou regulaci finančních služeb poskytují celkové měřítko mezinárodně osvědčené normy, zejména zak, jak jsou prováděny v Evropské unii. V tomto ohledu Arménská republika sblíží v případě potřeby svou právní úpravu finančních služeb s právními předpisy Evropské unie.
 Pododdíl VII
 Dopravní služby
 Článek 190
 Oblast působnosti a cíle
 Tento pododdíl stanoví zásady liberalizace služeb v mezinárodní dopravě podle oddílů B, C a D.
 Článek 191
 Definice
 1. Pro účely tohoto pododdílu a oddílů B, C a D:
 a)
 „mezinárodní námořní doprava“ zahrnuje operace typu „z domu do domu“ a multimodální dopravní operace, tedy přepravu zboží, při níž je použito více než jednoho způsobu dopravy pod jedním přepravním dokladem a která zahrnuje námořní úsek, a za tímto účelem zahrnuje právo přímo uzavírat smlouvy s poskytovateli jiných způsobů dopravy;
 b)
 „námořními službami při manipulaci s nákladem“ se rozumějí činnosti vykonávané dokařskými společnostmi, včetně provozovatelů terminálů,


text:
s výjimkou přímých činností dokařů, pokud je tato pracovní síla organizována nezávisle na dokařských nebo terminálových společnostech. K zahrnutým činnostem patří organizace těchto činností a dohled nad těmito činnostmi:
 i)
 nakládka nebo vykládka nákladu z lodi a na loď;
 ii)
 uvazování nebo odvazování nákladu;
 iii)
 přijetí či dodání a úschova nákladů před nakládkou na loď nebo po vyložení z lodi;
 c)
 „službami celního odbavení“ nebo též „službami celních agentů“ se rozumějí činnosti, které spočívají v provádění celních formalit týkajících se dovozu, vývozu nebo tranzitu nákladů na účet jiné strany, ať už je tato činnost hlavní činností poskytovatele služeb, nebo je běžným doplňkem jeho hlavní činnosti;
 d)
 „službami skladování a úschovy kontejnerů“ se rozumějí činnosti spočívající ve skladování kontejnerů, ať již v přístavních areálech, nebo ve vnitrozemí, s cílem jejich nakládání nebo vykládání, opravy a připravení pro nalodění;
 e)
 „službami námořních agentur“ se rozumějí činnosti spočívající v zastupování obchodních zájmů jedné nebo více lodních linek nebo rejdařství v určité zeměpisné oblasti za tímto účelem:
 i)
 marketing a prodej služeb v námořní dopravě a souvisejících služeb od cenových nabídek po fakturaci a vystavování konosamentů jménem společností, opatřování a opětovný prodej nezbytných souvisejících služeb, příprava dokumentace a poskytování obchodních informací a
 ii)
 jednání jménem společností organizující zastávku lodě nebo převzetí nákladu, je-li to třeba;
 f)
 „zasilatelskými nákladními službami“ se rozumějí činnosti, které spočívají v organizaci a sledování odesílání zásilek jménem lodních zasilatelů opatřováním dopravních a souvisejících služeb, přípravou dokumentace a poskytováním obchodních informací, a
 g)
 „přípojnou dopravou“ se rozumí předchozí a následná přeprava mezinárodních nákladů po moři, zejména v kontejnerech, mezi přístavy nacházejícími se na území strany.
 2. V mezinárodní námořní dopravě strany zajistí účinné uplatňování zásady neomezeného přístupu k nákladu na obchodním základě, svobodu poskytovat mezinárodní námořní služby, jakož i národní zacházení v rámci poskytování takových služeb.
 3. S ohledem na stávající úroveň liberalizace mezi stranami v oblasti mezinárodní námořní dopravy každá strana:
 a)
 účinně uplatňuje zásadu neomezeného přístupu na mezinárodní námořní trhy a obchodní trasy na komerčním a nediskriminačním základě a
 b)
 poskytne plavidlům, která plují pod vlajkou druhé strany nebo která provozují poskytovatelé služeb druhé strany, zacházení neméně příznivé, než jaké poskytuje vlastním plavidlům či plavidlům kterékoli třetí země, podle toho, které je lepší, mimo jiné pokud jde o přístup do přístavů, využití infrastruktury a služeb v přístavech a pomocných námořních služeb, a rovněž o související platby a poplatky, celní služby a přidělení prostoru pro kotvení a vybavení pro nakládku a vykládku.
 4. Při používání zásad uvedených v odstavci 3 každá strana:
 a)
 nezačlení do budoucích dohod o službách v mezinárodní námořní dopravě s třetími zeměmi ustanovení o sdílení nákladu, včetně volně loženého suchého sypkého a kapalného nákladu a pravidelné námořní dopravy, a v případě, že takováto ustanovení existují v předchozích dohodách, v přiměřené době ukončí jejich platnost a
 b)
 ke dni vstupu této dohody v platnost zruší všechna jednostranná opatření a správní, technické a ostatní překážky, které by mohly představovat skryté omezování nebo by mohly mít diskriminační účinky na svobodné poskytování služeb v mezinárodní námořní dopravě, a upustí od