text:
(jednotek) k osvětlení do zatáček musí být veškerá mechanická, elektromechanická či jiná zařízení zabudovaná do světlometu pro tyto účely konstruována tak, aby:
 5.7.1.
 zařízení bylo dostatečně odolné a vydrželo za normálních podmínek použití 50 000 funkčních cyklů. Technická zkušebna odpovědná za schvalovací zkoušky může za účelem ověření splnění tohoto požadavku:
 a)
 požadovat, aby žadatel poskytl vybavení nutné k provedení zkoušky;
 b)
 zkoušku neprovést, jestliže je ke světlometu předloženému žadatelem přiložen zkušební protokol vydaný technickou zkušebnou odpovědnou za schvalovací zkoušky pro světlomety shodné konstrukce (montáže), který potvrzuje splnění tohoto požadavku;
 5.7.2.
 svítilo, s výjimkou doplňkových zdrojů světla a doplňkových osvětlovacích jednotek k osvětlení do zatáček, v případě selhání automaticky potkávací světlo nebo z hlediska fotometrických podmínek nastal takový stav, za něhož hodnoty nepřekročí 1 200 cd v zóně 1 a přinejmenším 2 400 cd při 0,86 D-V, a to například vypnutím, ztlumením, sklopením a/nebo náhradní funkcí;
 5.7.3.
 svítilo, s výjimkou doplňkových zdrojů světla a doplňkových osvětlovacích jednotek k osvětlení do zatáček, potkávací nebo dálkové světlo, a mechanismus se přitom nemohl zastavit mezi těmito dvěma polohami;
 5.7.4.
 uživatel nemohl pomocí běžného nářadí změnit tvar nebo polohu pohyblivých částí.
 5.8. V případě třídy E nesmí systém světlometu a napáječe generovat rušivé záření nebo rušivá napětí na napájecích svorkách, aby nedošlo k poruše ostatních elektrických/elektronických systémů vozidla (9).
 5.9. Definice v bodech 2.7.1.1.3 a 2.7.1.1.7 v předpisu č. 48 povolují použití LED modulu, který může obsahovat držáky jiných zdrojů světla. Bez ohledu na toto ustanovení není dovolena kombinace LED modulů a jiných zdrojů potkávacího nebo každého dálkového světla, specifikovaných tímto předpisem.
 5.10. LED modul:
 a)
 musí být ze svého zařízení vyjímatelný pouze pomocí nářadí, ledaže je v informačním listu uvedeno, že se jedná o nevyměnitelný LED modul, a;
 b)
 musí být konstruován tak, aby ani pomocí nářadí nebyl mechanicky zaměnitelný s jakýmkoli jiným schváleným výměnným zdrojem světla.
 6. OSVĚTLENÍ
 6.1. Obecná ustanovení
 6.1.1. Světlomety musí být zhotoveny tak, aby při svícení potkávacím světlem poskytovaly přiměřené osvětlení bez oslňování a při svícení dálkovým světlem poskytovaly dobré osvětlení.
 6.1.2. Osvětlení vydávané světlometem se měří ve vzdálenosti 25 m fotoelektrickým článkem, který má efektivní plochu rovnající se čtverci o straně 65 mm. Bod HV je středem souřadnicového systému se svislou polární osou. Přímka H je vodorovná a prochází bodem HV (viz příloha 3 tohoto předpisu).
 6.1.3. Třídy A, B, C nebo D
 6.1.3.1. Světlomety (nikoli LED moduly) se kontrolují pomocí bezbarvé standardní (referenční) žárovky konstruované pro jmenovité napětí 12 V. Při kontrole světlometu se napětí na svorkách žárovky reguluje tak, aby výsledkem byl referenční světelný tok při 13,2 V, jak je uvedeno v příslušném technickém listu předpisu č. 37.
 Aby byla standardní (referenční) žárovka při fotometrickém měření chráněna, lze měření provést při světelném toku, který se liší od referenčního světelného toku při 13,2 V. Rozhodne-li se zkušební laboratoř provést měření tímto způsobem, svítivost se zkoriguje tak, že se naměřená hodnota vynásobí jednotlivým faktorem Flamp pro standardní (referenční) žárovku, aby se ověřil soulad s fotometrickými požadavky, přičemž:
 F lamp
 = Φ reference/Φ test
 Φ reference je referenční světelný


text:
tok při 13,2 V, jak je uvedeno v příslušném technickém listu předpisu č. 37.
 Φ test je skutečný světelný tok použitý při měření.
 6.1.3.2. Podle toho, pro kolik žárovek je světlomet konstruován, se považuje za vyhovující, jestliže splňuje požadavky bodu 6 s týmž počtem standardních (referenčních) žárovek, který se může předkládat se světlometem.
 6.1.3.3. LED modul (moduly) se měří při 6,3 V, resp. 13,2 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele.
 6.1.4. Třída E s výbojkovým zdrojem (zdroji) světla podle předpisu č. 99
 6.1.4.1. Světlomet se považuje za vyhovující, jsou-li fotometrické požadavky stanovené v bodě 6 splněny s jedním zdrojem světla, který byl zahořen během nejméně 15 cyklů, podle bodu 4 přílohy 4 předpisu č. 99.
 Je-li výbojkový zdroj světla schválen podle předpisu č. 99, je standardním zdrojem světla (etalonem) a jeho světelný tok se může lišit od objektivního světelného toku určeného v předpise č. 99. V tomto případě se osvětlení následně korigují.
 Tato korekce se netýká rozdělených světelných systémů, které používají nevýměnný výbojkový zdroj světla, nebo světlometů s úplně nebo částečně integrovaným napáječem (napáječi).
 Jestliže výbojkový zdroj světla není schválen podle předpisu č. 99, musí být sériovým nevýměnným zdrojem světla.
 Napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) je buď: 13,2 V ± 0,1 V u 12 V systémů, nebo: podle jiných ustanovení (viz příloha 11).
 6.1.4.2. Rozměry určující polohu oblouku uvnitř standardního výbojkového zdroje světla jsou uvedeny v příslušném technickém listu v předpise č. 99.
 6.1.4.3. Čtyři sekundy po rozsvícení světlometu, který nebyl v činnosti 30 minut nebo déle, musí být v bodě HV dálkového světla dosaženo alespoň 37 500 cd a 3 750 cd v bodě 2 (0,86 D-V) potkávacího světla u světlometů obsahujících funkci dálkového a potkávacího světla, nebo 3 750 cd v bodě 2 (0,86 D-V) u světlometů s pouze potkávacím světlem. Výkonové napájení musí být dostatečně velké, aby zajistilo rychlý nárůst vysokoproudého impulzu.
 6.1.5. Třída E s LED moduly:
 6.1.5.1. LED modul (moduly) se měří při 6,3 V, resp. 13,2 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele.
 6.1.6. V případě světlometů s doplňkovým zdrojem (zdroji) světla a/nebo dodatečnými osvětlovacími jednotkami k osvětlení zatáček, se doplňkový zdroj (zdroje) světla měří podle bodů 6.1.3, 6.1.4 a 6.1.5.
 6.2. Ustanovení pro potkávací světla
 6.2.1. K správnému seřízení musí hlavní potkávací světlo vytvářet dostatečně ostré rozhraní, s jehož pomocí lze dosáhnout uspokojivého vizuálního nastavení, jak je uvedeno níže v bodě 6.2.2. Seřízení se provádí pomocí svislé měřicí stěny umístěné ve vzdálenosti 10 nebo 25 m před světlometem a kolmo k ose H-V. Stěna musí být dostatečně široká, aby bylo možné ověřit a nastavit „rozhraní“ potkávacího světla v rozsahu alespoň 3° na obě strany od přímky V-V. Rozhraní musí být v podstatě vodorovné a co nejpřímější od alespoň 3° L po 3° R. Vede-li vizuální seřízení k problémům nebo nejednoznačným polohám, použije se pomocná metoda uvedená v bodech 2 a 4 přílohy 9

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
a ověří se kvalita (či spíše ostrost) rozhraní a linearita.
 6.2.2. Hlavní potkávací světlo musí být seřízeno takto:
 6.2.2.1.
 vodorovné nastavení: světlo je co nejsymetričtější vůči přímce V-V;
 6.2.2.2.
 svislé nastavení: vodorovná část čáry rozhraní se nastaví do své nominální polohy (0,57 stupně) pod přímku H-H.
 Nelze-li však svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v povolených tolerancích, použije se ke zkoušce shodnosti požadované minimální kvality čáry rozhraní a k provedení svislého nastavení světelného svazku pomocná metoda uvedená v bodech 4 a 5 přílohy 9.
 6.2.3. Žádá-li se pouze o schválení potkávacího světla (10), musí takto seřízený světlomet splňovat požadavky uvedené níže v bodech 6.2.5 a 6.2.6; má-li vydávat potkávací i dálkové světlo, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3.
 6.2.4. Pokud takto seřízený světlomet požadavky uvedené v bodech 6.2.5, 6.2.6 a 6.3 nesplňuje, lze jeho nastavení upravit (netýká se světlometů, které nemají zařízení k vodorovnému seřízení) za předpokladu, že podélně se osa světelného svazku neposune doprava ani doleva o více než 0,5 stupně a svisle o více než 0,25 stupně nahoru nebo dolů. K snazšímu seřízení pomocí rozhraní je možno světlomet částečně zakrýt, aby bylo rozhraní ostřejší. Rozhraní však nesmí přesahovat přímku H-H.
 6.2.5. Potkávací světlo musí splňovat požadavky uvedené níže v příslušné tabulce na příslušném obrázku v příloze 3.
 Poznámky:
 Pro světlomety třídy E je napětí přivedené ke svorkám napáječe (napáječů) buď 13,2 ± 0,1 V u dvanáctivoltových systémů, nebo je stanoveno jinak (viz příloha 11).
 „D“
 znamená pod přímkou H-H.
 „U“
 znamená nad přímkou H-H.
 „R“
 znamená napravo od přímky V-V.
 „L“
 znamená nalevo od přímky V-V.
 6.2.5.1. Světlomety třídy A (obrázek B v příloze 3):
 Zkušební bod/linie/pásmo
 Úhlové souřadnice – stupně (11)
 Požadovaná svítivost (cd)
 Jakýkoli bod v pásmu 1
 0° až 15°U
 5°L až 5°R
 ≤ 320 cd
 Jakýkoli bod na přímce 25L až 25R
 1,72°D
 5°L až 5°R
 ≥ 1 100 cd
 Jakýkoli bod na přímce 12,5L až 12,5R
 3,43°D
 5°L až 5°R
 ≥ 550 cd
 6.2.5.2. Světlomety třídy B (obrázek C v příloze 3):
 Zkušební bod/ linie/pásmo
 Úhlové souřadnice – stupně (12)
 Požadovaná svítivost (cd)
 Jakýkoli bod v pásmu 1
 0° až 15°U
 5°L až 5°R
 ≤ 700 cd
 Jakýkoli bod na přímce 50L až 50R kromě 50 V
 0,86°D
 2,5°L až 2,5°R
 ≥ 1 100 cd
 Bod 50 V
 0,86°D
 0
 ≥ 2 200 cd
 Jakýkoli bod na přímce 25L až 25R
 1,72°D
 5°L až 5°R
 ≥ 2 200 cd
 Jakýkoli bod v pásmu 2
 0,86°D až 1,72°D
 5°L až 5°R
 ≥ 1 100 cd
 6.2.5.3. Světlomety třídy C, D nebo E (obrázek D v příloze 3):
 Zkušební bod/linie/pásmo
 Úhlové souřadnice zkušebního bodu ve stupních (13)
 Požadovaná svítivost (cd)
 minimální
 maximální
 třída C
 třída D
 třída E
 třídy C, D, E
 1
 0,86°D
 3,5°R
 2 000
 2 000
 2 500
 13 750
 2
 0,86°D
 0
 2 450
 4 900
 4 900
 —
 3
 0,86°D
 3,5°L
 2 000
 2 000
 2 500
 13 750
 4
 0,50°U
 1,50°L a 1,50°R
 —
 —
 —
 900
 5
 2,00°D
 15°L a 15°R
 550
 1


text:
100
 1 100
 —
 6
 4,00°D
 20°L a 20°R
 150
 300
 600
 —
 7
 0
 0
 —
 —
 —
 1 700
 Řádek 1
 2,00°D
 9°L až 9°R
 1 350
 1 350
 1 900
 —
 8 (14)
 4,00°U
 8,0°L
 (14)
 700
 9 (14)
 4,00°U
 0
 700
 10 (14)
 4,00°U
 8,0°R
 700
 11 (14)
 2,00°U
 4,0°L
 (14)
 900
 12 (14)
 2,00°U
 0
 900
 13 (14)
 2,00°U
 4,0°R
 900
 14 (14)
 0
 8,0°L a 8,0°R
 50 cd (14)
 50 cd (14)
 50 cd (14)
 —
 15 (14)
 0
 4,0°L a 4,0°R
 100 cd (14)
 100 cd (14)
 100 cd (14)
 900
 Pásmo 1
 1°U/8°L-4°U/8°L-4°U/8°R-1°U/8°R-0/4°R-0/1°R-0.6°U/0-0/1°L-0/4°L-1°U/8°L
 —
 —
 —
 900
 Pásmo 2
 > 4U až < 15U
 8°L až 8°R
 —
 —
 —
 700
 Další obecný text:
 Schválení typu EHK OSN při referenčním světelném toku podle předpisu č. 37.
 Jmenovité zaměření pro fotometrická měření:
 Svisle:
 1 % D (0,57°D)
 Vodorovně:
 0°
 Přípustné odchylky pro fotometrická měření:
 Svisle:
 0,3°D až 0,8°D
 Vodorovně:
 ± 0,5°D L-R
 6.2.6. U světlometů třídy C, D nebo E musí být světlo rozloženo v pásmech 1 a 2 co nejrovnoměrněji.
 6.2.6.1. Doplňkový zdroj (zdroje) světla nebo dodatečná osvětlovací jednotka (jednotky) se však nesmí aktivovat, pokud je úhel náklonu menší než 3 stupně.
 6.2.7. Pro hlavní potkávací světlo jsou povoleny buď jedna nebo dvě žárovky (třída A, B, C, D), nebo jeden výbojkový zdroj světla (třída E) nebo jeden nebo více LED modulů (třída C, D, E).
 6.2.8. Doplňkový zdroj (zdroje) světla a/nebo dodatečná jednotka (jednotky) osvětlení určené k osvětlování zatáček jsou povoleny za předpokladu, že:
 6.2.8.1.
 Svítí-li současně hlavní potkávací světlo (světla) a odpovídající doplňkový zdroj (zdroje) světla určené k osvětlování zatáček, musí být splněn následující požadavek na osvětlení:
 a)
 levý náklon (motocykl se otáčí doleva kolem své podélné osy) – v pásmu od HH až 15° nad HH a od VV do 10° nalevo nesmí hodnoty svítivosti překročit 900 cd.
 b)
 pravý náklon (motocykl se otáčí doprava kolem své podélné osy) – v pásmu od HH až 15° nad HH a od VV do 10° doprava nesmí hodnoty svítivosti překročit 900 cd.
 6.2.8.2.
 Tato zkouška se provede při minimálním náklonovém úhlu stanoveném žadatelem, přičemž se podmínky simulují pomocí zkušebního upevnění atd.
 6.2.8.3.
 Na žádost žadatele se při tomto měření základní potkávací světlo a doplňkový zdroj (zdroje) světla určené k osvětlování zatáček mohou měřit jednotlivě a získané fotometrické hodnoty zkombinovat, aby se určilo, zda se shodují se stanovenými hodnotami svítivosti.
 6.3. Ustanovení pro dálková světla
 6.3.1. Jedná-li se o světlomet konstruovaný pro dálkové i potkávací světlo, provede se měření svítivosti dálkového světla při stejném zaměření světlometu jako při podmínkách měření podle bodu 6.2 výše; jedná-li se o světlomet konstruovaný jen pro dálkové světlo, seřídí se tak, aby plocha největší svítivosti (IM) byla soustředěna na průsečík čar H-H a V-V; takový světlomet musí splňovat pouze požadavky uvedené v bodě 6.3.
 6.3.2. Nezávisle na typu zdroje světla (LED modul, žárovka nebo výbojkový zdroj světla) použitého k vytvoření potkávacího světla lze pro každé jednotlivé dálkové světlo použít:
 a)
 jeden nebo více žárovkových zdrojů světla podle


text:
předpisu č. 37 (třídy A, B, C, D);
 nebo
 b)
 výbojkové zdroje světla uvedené v předpisu č. 99 (třída E); nebo
 c)
 LED moduly (třídy C, D, E).
 6.3.3. Kromě světlometů třídy A musí svítivost dálkového světla odpovídat buď požadavkům bodu 6.3.3.1 (primární dálkové světlo), nebo bodu 6.3.3.2 (sekundární dálkové světlo).
 Primární dálkové světlo odpovídající požadavkům bodu 6.3.3.1 lze schválit v každém případě.
 Sekundární dálkové světlo odpovídající požadavkům bodu 6.3.3.2 lze schválit pouze v případě, že je dálkové světlo v činnosti společně s potkávacím světlem nebo primárním dálkovým světlem. Tato skutečnost musí být jasně uvedena pod položkou 9.1 ve formuláři sdělení podle přílohy 1.
 6.3.3.1. Svítivost primárního dálkového světla musí být v souladu s hodnotami v následující tabulce (obrázek E v příloze 3):
 Číslo zkušebního bodu
 Úhlové souřadnice zkušebního bodu ve stupních (15)
 Požadovaná svítivost (cd)
 Třída B
 Třída C
 Třída D, E
 min.
 max.
 min.
 max.
 min.
 max.
 1
 H-V
 16 000
 —
 20 000
 —
 30 000
 —
 2
 H-2,5°R a 2,5°L
 9 000
 —
 10 000
 —
 20 000
 —
 3
 H-5°R a 5°L
 2 500
 —
 3 500
 —
 5 000
 —
 4
 H-9°R a 9°L
 —
 —
 2 000
 —
 3 400
 —
 5
 H-12°R a 12°L
 —
 —
 600
 —
 1 000
 —
 6
 2°U-V
 —
 —
 1 000
 —
 1 700
 —
 minimální svítivost maxima (IM)
 20 000
 —
 25 000
 —
 40 000
 —
 maximální svítivost maxima (IM)
 —
 215 000
 —
 215 000
 —
 215 000
 6.3.3.2. Svítivost sekundárního dálkového světla musí být v souladu s hodnotami v následující tabulce (obrázek E v příloze 3):
 Číslo zkušebního bodu
 Úhlové souřadnice zkušebního bodu ve stupních (16)
 Požadovaná svítivost (cd)
 Třída B
 Třída C
 Třída D, E
 min.
 max.
 min.
 max.
 min.
 max.
 1
 H-V
 16 000
 —
 20 000
 —
 30 000
 —
 2
 H-2,5°R a 2,5°L
 9 000
 —
 10 000
 —
 20 000
 —
 3
 H-5°R a 5°L
 2 500
 —
 3 500
 —
 5 000
 —
 6
 2°U-V
 —
 —
 1 000
 —
 1 700
 —
 minimální svítivost maxima (IM)
 20 000
 —
 25 000
 —
 40 000
 —
 maximální svítivost maxima (IM)
 —
 215 000
 —
 215 000
 —
 215 000
 6.3.4. Referenční značka (I′M) maximální svítivosti (IM) uvedená výše v bodě 4.2.2.6 a 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 se získá jako poměr:
 I′M
 = IM/4 300
 Tato hodnota se zaokrouhlí na hodnotu 7,5 – 10 – 12,5 – 17,5 – 20 – 25 – 27,5 – 30 – 37,5 – 40 – 45 – 50.
 6.4. V případě světlometů s nastavitelným odrážečem se provedou dodatečné zkoušky potom, co se odrážeč pootočí ze své výchozí polohy pomocí zařízení pro nastavování světlometů svisle o ± 2° nebo alespoň do své mezní polohy, pokud to představuje méně než 2°. Potom se světlomet jako celek opět přestaví (například pomocí úhloměru) pootočením o stejný počet stupňů v opačném směru vůči pohybu odrážeče. Provedou se následující měření, přičemž body musejí ležet v požadovaných mezích:
 Potkávací světlo
 :
 body HV a 0,86 D-V
 Dálkové světlo
 :


text:
IM a bod HV (jako procentuální podíl IM).
 6.5. Hodnoty osvětlení měřicí stěny, o nichž je pojednáno výše v bodech 6.2 a 6.3, se měří pomocí fotosenzoru, jehož celá účinná plocha musí ležet uvnitř čtverce o straně 65 mm.
 7. BARVA
 7.1.
 Vyzařované světlo musí být bílé barvy.
 8. ZMĚNA TYPU SVĚTLOMETU A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 8.1.
 Každá změna typu světlometu se musí oznámit schvalovacímu orgánu, který schválení udělil. Tento orgán pak může buď:
 8.1.1.
 usoudit, že provedené úpravy pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že světlomet v každém případě stále splňuje požadavky, nebo
 8.1.2.
 vyžádat si od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.
 8.2.
 Potvrzení nebo zamítnutí schválení s uvedením úprav se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.1.4.
 8.3.
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení, přidělí každému formuláři sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo a formulářem podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu o tom informuje ostatní strany dohody z r. 1958, které uplatňují tento předpis.
 9. SHODNOST VÝROBY
 Postupy shodnosti výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 dohody (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musí splňovat následující požadavky:
 9.1.
 Světlomety schválené podle tohoto předpisu musí být zhotoveny tak, aby splňovaly požadavky stanovené v bodech 6 a 7, a byly tak shodné se schváleným typem světlometu.
 9.2.
 Musí být dodrženy minimální požadavky na kontrolu shodnosti uvedené v příloze 5 tohoto předpisu.
 9.3.
 Musí být splněny minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem stanovené v příloze 7 tohoto předpisu.
 9.4.
 Orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti používané v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky.
 9.5.
 Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz.
 9.6.
 Měřicí body 8 až 15 z bodu 6.2.5.3 tohoto předpisu se neberou v úvahu.
 10. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 10.1.
 Nejsou-li požadavky splněny, nebo pokud světlomet opatřený schvalovací značkou neodpovídá schválenému typu, může být schválení typu světlometu udělené podle tohoto předpisu odňato.
 10.2.
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 11. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela přestane vyrábět typ světlometu schválený podle tohoto předpisu, uvědomí o této skutečnosti orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušné oznámení, informuje ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře sdělení, jehož vzor je uveden v příloze 1 tohoto předpisu.
 12. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení a schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.
 13. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 13.1.
 Od data vstupu série změn 01 tohoto předpisu v platnost


text:
nesmí žádná ze smluvních stran, která jej uplatňuje, odmítnout udělení schválení typu dle tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 13.2.
 Po dobu 60 měsíců od data vstupu v platnost série změn 01 tohoto předpisu, pokud jde o změny zavedené sérií změn 01 týkající se postupů fotometrických zkoušek používajících sférický souřadnicový systém a specifikace hodnot svítivosti, a aby mohly technické zkušebny (zkušební laboratoře) aktualizovat své zkušební zařízení, nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení podle tohoto předpisu ve znění série změn 01, použije-li se ke spokojenosti orgánu odpovědného za schválení typu stávající zkušební zařízení s vhodnými převodními hodnotami.
 13.3.
 Po uplynutí 60 měsíců od data vstupu série změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, splňuje-li světlomet požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.
 13.4.
 Stávající schválení světlometů udělená podle tohoto předpisu před datem vstupu v platnost série změn 01 zůstávají v platnosti na dobu neurčitou.
 13.5.
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout udělit rozšíření schválení typu podle předcházejících sérií tohoto předpisu.
 (1) Použití světlometů je dáno příslušnými předpisy o instalaci světel a osvětlovacích a světelně signalizačních zařízení.
 (2) Žádné ustanovení tohoto předpisu nebrání kterékoliv smluvní straně dohody, která jej uplatňuje, aby zakázala kombinaci světlometu vybaveného rozptylovým sklem z plastu a schváleného podle tohoto předpisu se zařízením mechanického čistění (se stěrači).
 (3) Podle definice úplného usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2, bod 2).
 (4) Výbojkové zdroje světla viz předpis č. 99.
 (5) Nelze-li rozptylové sklo od hlavního tělesa světlometu oddělit, postačuje jediné označení podle bodu 4.2.5.
 (6) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument TRANS/WP.29/78/Rev.2/Amend.1.
 (7) Technické požadavky na žárovky viz předpis č. 37. Technické požadavky na výbojkové zdroje světla viz předpis č. 99.
 (8) Světlomet se považuje za vyhovující požadavkům tohoto bodu, jestliže je možno žárovku snadno zasadit do světlometu a polohovací výčnělky se dají správně zasunout do příslušných zářezů, a to i za tmy.
 (9) Splnění požadavků na elektromagnetickou kompatibilitu se týká každého jednotlivého typu vozidla.
 (10) Takovýto zvláštní světlomet „potkávacího světla“ může mít dálkové světlo, na něž se nevztahují žádné požadavky.
 (11) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.
 (12) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.
 (13) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.
 (14) Na žádost žadatele se při měření v těchto bodech zapne přední obrysová svítilna schválená podle předpisu č. 50 nebo č. 7, pokud se jedná o sdruženou, skupinovou nebo sloučenou svítilnu.
 (15) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.
 (16) Není-li stanoveno jinak, povoluje se u fotometrie v každém zkušebním bodě samostatná odchylka 0,25°.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 PŘÍKLADY USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ TYPU
 Obrázek 1
 Obrázek 2
 Světlomet opatřený jednou z výše uvedených značek schválení byl schválen v Nizozemsku


text:
(E4) podle předpisu č. 113 pod číslem schválení 243 a splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01. Písmena C-AS (obrázek 1) značí, že jde o světlomet potkávacího světla třídy A, písmena CR-BS (obrázek 2) značí, že jde o světlomet potkávacího i dálkového světla třídy B.
 Poznámka: Číslo schválení a doplňkové symboly se umísťují v blízkosti kružnice buď nad písmenem „E“, nebo pod ním, nebo vpravo či vlevo od něj. Číslice čísla schválení typu musí být na stejné straně jako písmeno „E“ a musí být obráceny stejným směrem. U čísla schválení by se neměly používat římské číslice, aby nemohlo dojít k záměně s jinými symboly.
 Obrázek 3
 Obrázek 4
 Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou má plastové rozptylové sklo splňující požadavky tohoto předpisu a je konstruován jako světlomet:
 Obrázek 3
 :
 třídy B pouze pro potkávací světlo.
 Obrázek 4
 :
 třídy B pro potkávací i dálkové světlo.
 Obrázek 5
 Obrázek 6
 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet:
 Obrázek 5
 :
 třídy B pro potkávací i dálkové světlo.
 Obrázek 6
 :
 třídy B pouze pro potkávací světlo.
 Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem.
 Obrázek 7
 Obrázek 8
 Světlomet opatřený výše znázorněnou schvalovací značkou má plastové rozptylové sklo splňující požadavky tohoto předpisu a je konstruován jako světlomet:
 Obrázek 7
 :
 třídy C pouze pro potkávací světlo.
 Obrázek 8
 :
 třídy C pro potkávací i dálkové světlo.
 Obrázek 9
 Obrázek 10
 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet:
 Obrázek 9
 :
 třídy D pouze pro potkávací světlo.
 Obrázek 10
 :
 třídy D pro potkávací i dálkové světlo.
 Potkávací světlo nesmí být v činnosti současně s dálkovým světlem ani s dalším sloučeným světlometem.
 Obrázek 11
 Obrázek 12
 Světlomet opatřený výše uvedenou schvalovací značkou splňuje požadavky tohoto předpisu jako světlomet:
 Obrázek 11
 :
 třídy E pouze pro potkávací světlo.
 Obrázek 12
 :
 třídy E pro potkávací i dálkové světlo.
 Obrázek 13
 Zjednodušené značení skupinových, sdružených nebo sloučených svítilen
 (Svislé a vodorovné čáry znázorňují tvar zařízení pro světelnou signalizaci. Nejsou součástí značky schválení.)
 Vzor A
 Vzor B
 Vzor C
 Vzor D
 Poznámka: Výše uvedené čtyři příklady odpovídají světelnému zařízení opatřenému značkou schválení, přičemž toto zařízení zahrnuje:
 přední obrysovou svítilnu schválenou podle předpisu č. 50 v původním znění (00);
 světlomet třídy D s potkávacím světlem a dálkovým světlem s maximální svítivostí 123 625 až 145 125 cd (jak udává číslice 30) schválený v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01 a opatřený rozptylovým sklem z plastu;
 přední mlhový světlomet třídy B schválený podle série změn 03 předpisu č. 19 a opatřený rozptylovým sklem z plastu;
 přední směrovou svítilnu kategorie 11 schválenou podle série změn 00 předpisu č. 50.
 Obrázek 14
 Svítilna sloučená se světlometem
 Příklad č. 1
 Výše znázorněný příklad odpovídá značení plastového rozptylového skla určeného pro různé typy světlometů, a to konkrétně buď pro:
 světlomet třídy D s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti 123 625 až 145 125 cd (jak


text:
udává číslice 30) schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01, jenž je sloučen s přední obrysovou svítilnou schválenou podle předpisu č. 50 v původním znění (00);
 nebo
 světlomet třídy C s potkávacím i dálkovým světlem o maximální svítivosti 48 375 až 64 500 cd (jak udává číslice 12,5) schválený v Německu (E1) v souladu s požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01, jenž je sloučen se stejnou výše uvedenou přední obrysovou svítilnou.
 Obrázek 15
 LED moduly
 LED modul označený výše uvedeným identifikačním kódem modulu zdroje světla byl schválen společně se světlometem původně schváleným v Itálii (E3) pod číslem 17325.
 Obrázek 16
 Dodatečné osvětlovací jednotky určené k osvětlování zatáček
 Dodatečná osvětlovací jednotka opatřená výše uvedeným identifikačním kódem byla schválena společně se světlometem původně schváleným v Itálii (E43) pod číslem 1234.
 PŘÍLOHA 3
 MĚŘICÍ SYSTÉM SE SFÉRICKÝMI SOUŘADNICEMI A UMÍSTĚNÍ ZKUŠEBNÍCH BODŮ
 Obrázek A
 Měřicí systém se sférickými souřadnicemi
 Úhlové souřadnice jsou stanoveny ve stupních na kouli se svislou pólovou osou podle publikace IEC č. 70-1987 „Měření rozložení absolutní svítivosti“, tj. odpovídající goniometru, jehož vodorovná osa je připevněná k zemi a druhá („rotační“) pohyblivá osa je kolmá k pevné vodorovné ose.
 Obrázek B
 Zkušební body a pásma pro potkávací světlo u světlometů třídy A:
 Obrázek C
 Zkušební body a pásma pro potkávací světlo u světlometů třídy B
 Obrázek D
 Potkávací světlo – umístění zkušebních bodů a pásem pro světlomety třídy C, D a E:
 Obrázek E
 Primární dálkové světlo – umístění zkušebních bodů
 Obrázek F
 Sekundární dálkové světlo – umístění zkušebních bodů
 PŘÍLOHA 4
 ZKOUŠKY STABILITY FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ SVĚTLOMETŮ V PROVOZU – ZKOUŠKY ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ TŘÍDY B, C, D A E
 Po změření fotometrických hodnot dle ustanovení tohoto předpisu – v bodě pro Imax pro dálkové světlo a v bodech 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R, 50 R, 50 L pro potkávací světlo třídy B a v bodech 0,86 D-3,5 R, 0,86 D-3,5 L, 0,50 U-1,5 a 0,50 U-1,5 R pro potkávací světlo třídy C, D a E – se vzorek úplného světlometu zkouší na stálost fotometrických vlastností za provozu. Pojmem „úplný světlomet“ se rozumí vlastní úplný světlomet, včetně okolních součástí tělesa, žárovek, výbojkových zdrojů světla nebo LED modulů, které by mohly ovlivnit jeho tepelný rozptyl.
 Zkoušky se provedou tímto způsobem:
 a)
 v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C, přičemž zkušební vzorek je namontován na podstavě, která představuje správnou montáž na vozidle;
 b)
 v případě výměnných zdrojů světla: za použití sériově vyrobené žárovky zahořené po dobu alespoň jedné hodiny nebo sériově vyrobeného výbojkového zdroje světla zahořeného po dobu alespoň patnácti hodin nebo sériově vyrobeného LED modulu zahořeného po dobu alespoň 48 hodin a ochlazeného na okolní teplotu před začátkem zkoušky stanovené tímto předpisem. Použije se LED modul dodaný žadatelem.
 Měřicí zařízení musí být rovnocenné zařízení použitému při zkouškách schválení typu světlometu.
 Zkušební vzorek musí být provozován, aniž by byl odmontován ze zkušební podstavy nebo jeho poloha na ní byla upravována. Použitý zdroj světla musí být zdrojem


text:
světla kategorie, která je pro daný světlomet určena.
 1. ZKOUŠKA STABILITY FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ
 1.1. Čistý světlomet
 Světlomet se ponechá v činnosti po dobu 12 hodin, jak je předepsáno v bodě 1.1.1, a kontroluje se, jak je předepsáno v bodě 1.1.2.
 1.1.1. Zkušební postup (1)
 Světlomet se ponechá v činnosti po stanovený čas takto:
 a)
 v případě, kdy je třeba schválit pouze jednu světelnou funkci (dálkové nebo potkávací světlo nebo přední mlhové světlo), se příslušný zdroj světla nechá svítit po předepsanou dobu (2);
 b)
 v případě světlometu s potkávacím světlem a jedním nebo více dálkovými světly nebo v případě světlometu s potkávacím světlem a předním mlhovým světlem:
 i)
 světlomet svítí po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
 a)
 15 min.ut, rozsvíceno potkávací světlo;
 b)
 5 minut, rozsvíceny všechny funkce;
 ii)
 pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) potkávací světlo a následně po polovinu této doby dálkové světlo (světla);
 c)
 v případě světlometu s předním mlhovým světlem a jedním nebo více dálkovými světly:
 i)
 světlomet svítí po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
 a)
 15 minut, rozsvíceno přední mlhové světlo;
 b)
 5 minut, rozsvíceny všechny funkce;
 ii)
 pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze přední mlhové světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) přední mlhové světlo a následně po polovinu této doby zároveň dálkové světlo (světla).
 d)
 v případě světlometu s potkávacím světlem, jedním nebo více dálkovými světly a předním mlhovým světlem:
 i)
 světlomet svítí po stanovenou dobu v následujícím cyklu:
 a)
 15 minut, rozsvíceno potkávací světlo;
 b)
 5 minut, rozsvíceny všechny funkce;
 ii)
 pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) potkávací světlo a následně po polovinu této doby dálkové světlo (světla), zatímco přední mlhové světlo svítí po polovinu doby v cyklu 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto a dálkové světlo je přitom v činnosti;
 iii)
 pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze přední mlhové světlo (3), provede se zkouška v souladu s touto podmínkou, a po polovinu doby uvedené v bodě 1.1 se aktivuje (2) potkávací světlo a následně po polovinu této doby přední mlhové světlo, zatímco dálkové světlo (světla) svítí po polovinu doby v cyklu 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto, přičemž je v činnosti i potkávací světlo;
 iv)
 pokud žadatel prohlásí, že se má světlomet používat tak, že je rozsvíceno buď pouze potkávací světlo, nebo pouze dálkové světlo (světla) (3) nebo pouze přední mlhové světlo (3), provede se zkouška v souladu


text:
s touto podmínkou, a po třetinu doby uvedené v bodě 1.1 se tudíž aktivuje (2) potkávací světlo, následně po třetinu doby dálkové světlo (světla) a třetinu doby přední mlhové světlo;
 e)
 má-li světlomet doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček, s výjimkou dodatečné osvětlovací jednotky (jednotek), doplňkový zdroj (zdroje) se po dobu činnosti hlavního potkávacího světla na 1 minutu zapne (zapnou) a na 9 minut vypne (vypnou).
 Jestliže má světlomet několik doplňkových zdrojů světla k osvětlení zatáček, zkouška se provede s takovou kombinací zdroje (zdrojů) světla, která představuje nejnáročnější provozní stav.
 1.1.1.2. Zkušební napětí
 Napětí na svorkách zkušebního vzorku se použije následovně:
 a)
 v případě vyměnitelného žárovkového zdroje (nebo zdrojů) světla fungujícího (fungujících) přímo podle podmínek systému napětí vozidla: zkouška se provede podle potřeby při napětí 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V, pokud žadatel nespecifikoval, že zkušební vzorek lze použít při jiném napětí. V tom případě musí být zkouška provedena s žárovkovým zdrojem světla s nejvyšším možným napětím, jaké lze použít;
 b)
 v případě výměnného výbojkového zdroje (výbojkových zdrojů) světla: zkušební napětí pro elektronický ovladač zdroje světla nebo zdroje světla v případě integrovaného napáječe je 13,2 ± 0,1 V pro vozidlo se systémem napětí 12 V, není-li v žádosti o schválení uvedeno jinak;
 c)
 v případě nevýměnného zdroje světla fungujícího přímo za podmínek napěťového systému vozidla: všechna měření osvětlovacích jednotek vybavených nevýměnnými zdroji světla (žárovkové zdroje světla a/nebo jiné) musí být provedeny při napětích 6,3 V, 13,2 V nebo 28,0 V nebo při jiném napětí systému vozidla, podle žadatelových specifikací;
 d)
 v případě výměnných nebo nevýměnných zdrojů světla fungujících nezávisle na napájecím napětí vozidla a zcela ovládaných systémem nebo v případě světelných zdrojů spouštěných prostřednictvím zařízení pro napájení a provozování musí být výše uvedená zkušební napětí použita na vstupní svorky uvedeného zařízení. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat zařízení pro napájení a provozování nebo speciální napájecí zařízení potřebné k napájení světelného zdroje (zdrojů);
 e)
 LED modul (moduly) se měří při 6,75 V, 13,2 V nebo 28,0 V, není-li v tomto předpise stanoveno jinak. LED modul (moduly) ovládaný (ovládané) elektronickým ovladačem zdrojů světla se měří podle specifikací žadatele.
 f)
 jsou-li signalizační svítilny skupinové, sdružené nebo sloučené ve zkušebním vzorku a provozované při napětích jiných než jsou jmenovitá napětí o hodnotách 6 V, 12 V nebo 24 V, napětí se musí upravit podle pokynů výrobce, aby tato svítilna vykazovala řádnou fotometrickou funkci.
 1.1.2. Výsledky zkoušek
 1.1.2.1. Vizuální kontrola
 Poté, co se světlomet ustálí na okolní teplotu, očistí se jeho rozptylové sklo a případné vnější sklo čistou zvlhčenou bavlněnou tkaninou. Světlomet se potom prohlédne, přičemž na rozptylovém skle ani na případném vnějším skle nesmí být patrné žádné pokřivení, deformace, praskliny ani barevné změny.
 1.1.2.2. Fotometrická zkouška
 V souladu s požadavky tohoto předpisu se ověří fotometrické hodnoty v těchto bodech:
 světlomet třídy B:
 potkávací světlo: 50 R - 50 L – 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R.
 dálkové světlo: bod Imax
 světlomet třídy C, D a E:
 potkávací světlo: 0,86 D/3,5 R - 0,86 D/3,5 L - 0,50 U/1,5 L a 1,5


text:
R.
 dálkové světlo: bod Imax
 Lze provést další zaměření, aby se vzaly v úvahu veškeré deformace základny světlometu teplem (změně polohy čáry rozhraní se věnuje bod 2 této přílohy).
 Kromě bodů 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R je mezi fotometrickými charakteristikami a hodnotami naměřenými před zkouškou přípustný rozdíl ve výši 10 % (zahrnující i odchylky fotometrických postupů). Hodnota naměřená v bodech 0,50 U/1,5 L a 0,50 U/1,5 R nesmí přesahovat fotometrickou hodnotu naměřenou před začátkem zkoušky o více než 255 cd.
 1.2. Znečištěný světlomet
 Po zkouškách podle bodu 1.1 se světlomet po přípravě podle bodu 1.2.1 a kontrole podle bodu 1.1.2 ponechá jednu hodinu v provozu, jak je uvedeno v bodě 1.1.1.
 1.2.1. Příprava světlometu
 1.2.1.1. Zkušební směs
 1.2.1.1.1.
 Světlomet s vnějším rozptylovým krytem ze skla:
 Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:
 a)
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 b)
 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,
 c)
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4) a
 d)
 přiměřeného množství destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m.
 Směs nesmí být starší 14 dní.
 1.2.1.1.2.
 Světlomet s vnějším rozptylovým krytem z plastu:
 Na světlomet se nanese směs vody a znečišťujícího prostředku, která sestává z:
 a)
 9 hmotnostních dílů křemenného písku o velikosti částic 0–100 μm,
 b)
 1 hmotnostního dílu uhlíkového prachu rostlinného původu (z bukového dřeva) o velikosti částic 0–100 μm,
 c)
 0,2 hmotnostního dílu NaCMC (4),
 d)
 13 hmotnostních dílů destilované vody o vodivosti ≤ 1 mS/m a
 e)
 2 ± 1 hmotnostních dílů povrchově aktivní látky (5).
 Směs nesmí být starší 14 dní.
 1.2.1.2. Nanesení zkušební směsi na světlomet
 Zkušební směs se rovnoměrně nanese na celou plochu světlometu, která vyzařuje světlo, a nechá se zaschnout.
 Tento postup se opakuje tak dlouho, dokud hodnota osvětlení neklesne na úroveň 15–20 % hodnot naměřených v následujících bodech za podmínek popsaných v této příloze:
 světlomet třídy B:
 potkávací/dálkové světlo a pouze dálkové světlo: bod Emax
 pouze potkávací světlo: B 50 a 50 V
 světlomet třídy C, D a E:
 potkávací/dálkové světlo a pouze dálkové světlo: bod Emax
 pouze potkávací světlo: 0,50 U/1,5 L a 1,5 R a 0,86 D/V
 2. OVĚŘENÍ ZMĚNY SVISLÉ POLOHY ROZHRANÍ VLIVEM TEPLA
 Při této zkoušce se ověřuje, zda svislý posuv čáry rozhraní vyvolaný vlivem tepla nepřekračuje hodnotu stanovenou pro zapnutý světlomet poskytující potkávací světlo.
 Světlomet zkoušený podle bodu 1 musí být podroben zkoušce popsané v bodě 2.1, aniž by byl demontován nebo seřízen oproti svému zkušebnímu upevnění.
 2.1. Zkouška
 Zkouší se v suchém a stálém prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.
 Použije se sériově vyrobená žárovka (žárovky), zahořená po dobu nejméně jedné hodiny, nebo sériově vyrobený výbojkový zdroj světla, zahořený po dobu nejméně 15 hodin, nebo LED modul (moduly) dodaný se světlomety a zahořený po dobu nejméně 48 hodin, a světlomet se ponechá v provozu s potkávacím světlem, aniž by byl sejmut nebo znovu seřízen vůči svému zkušebnímu upevnění. (Napětí se pro účely této zkoušky nastaví podle ustanovení v


text:
bodě 1.1.1.2). Poloha rozhraní se v jeho vodorovné části (mezi svislicemi procházejícími v případě světlometu třídy B body 50 L a 50 R a v případě světlometu třídy C, D nebo E body 3,5 L a 3,5 R) ověří po 3 minutách (r3) a dále pak po 60 minutách (r60) provozu.
 Výše uvedená změna polohy čáry rozhraní se měří jakoukoliv metodou, která je přijatelně přesná a dává reprodukovatelné výsledky.
 2.2. Výsledky zkoušek
 2.2.1.
 Výsledek vyjádřený v miliradiánech (mrad) se pro světlomet produkující potkávací světlo považuje za přijatelný pouze tehdy, není-li absolutní hodnota
 změřená na světlometu větší než 1,0 mrad (ΔrI ≤ 1,0 mrad).
 2.2.2.
 Pokud je však tato hodnota větší než 1,0 mrad, ale nepřevyšuje 1,5 mrad (1,0 mrad < ΔrI ≤ 1,5 mrad), vyzkouší se podle bodu 2.1 druhý světlomet, který byl předtím pro stabilizaci polohy mechanických částí světlometu na podstavci představujícím správnou montáž na vozidle před zkouškou třikrát po sobě podroben níže popsanému cyklu:
 potkávací světlo je zapnuto po dobu jedné hodiny (napětí se upraví podle bodu 1.1.1.2),
 přestávka v trvání 1 hodiny.
 Typ světlometu se považuje za přijatelný, není-li průměr absolutních hodnot ΔrI naměřených u prvního vzorku a průměr absolutních hodnot ΔrII naměřených u druhého vzorku větší než 1,0 mrad.
 (1) Rozpis zkoušky viz příloha 8 tohoto předpisu.
 (2) Pokud zkoušený světlomet zahrnuje signální svítilny, musí být během zkoušky rozsvíceny. V případě směrového světla musí být toto světlo v činnosti v blikavém režimu, přičemž poměr dob zapnuto/vypnuto je přibližně jedna ku jedné.
 (3) Mají-li být najednou rozsvíceny dva nebo více žárovkových zdrojů světla za současného použití světelné houkačky, nepovažuje se to za obvyklé současné použití zdrojů světla.
 (4) NaCMC značí sodnou sůl karboxymethylcelulózy, běžně označované jako CMC. NaCMC pro směsi nečistot má v 2 % roztoku při 20 °C stupeň substituce 0,6–0,7 a viskozitu 0,2–0,3 Pa.
 (5) Odchylka u množství je dána požadavkem, aby byly nečistoty správně rozetřeny po celém plastovém rozptylovém skle.
 PŘÍLOHA 5
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA POSTUPY KONTROL SHODNOSTI VÝROBY
 1. OBECNĚ
 1.1.
 Požadavky na shodnost se z mechanického a geometrického hlediska považují za splněné, pokud rozdíly nepřekračují nevyhnutelné výrobní odchylky v rámci požadavků tohoto předpisu. Tato podmínka platí také pro barvu.
 1.2.
 Světlomety třídy A, B, C a D:
 1.2.1.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda sériově vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností namátkou vybraného světlometu vybaveného standardní (referenční) žárovkou (žárovkami) a/nebo LED modulem (moduly):
 1.2.2.
 v případě světlometu třídy A žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %;
 1.2.3.
 Světlomety třídy B, C a D:
 1.2.3.1.
 žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální odchylky hodnot v pásmu 1 u světlometů třídy B, C a D:
 255 cd odpovídající 20 %
 380 cd odpovídající 30 %
 1.2.3.2.
 a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot.


text:
1.2.4.
 Pokud výsledky výše popsaných zkoušek světlometu vybaveného výměnným žárovkovým zdrojem světla podle předpisu č. 37 neodpovídají požadavkům, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou (žárovkami).
 1.2.5.
 Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°.
 1.3.
 Světlomety třídy E:
 1.3.1.
 Světlomety třídy E měřené při 13,2 V ± 0,1 V nebo při jinak stanoveném napětí, a vybavené:
 a)
 vyjímatelným standardním výbojkovým zdrojem světla podle předpisu č. 99. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se v tomto případě může lišit od referenčního světelného toku podle předpisu č. 99 a osvětlení se odpovídajícím způsobem korigují;
 nebo
 b)
 sériovým výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem. Světelný tok tohoto zdroje světla se v tomto případě může lišit od nominálního světelného toku vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být naměřené osvětlení korigováno o 20 % v příznivém směru;
 nebo
 c)
 LED moduly ve svítilně.
 Shoda sériově vyráběných světlometů, vybraných namátkou a vybavených výbojkou a/nebo LED modulem (moduly), není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud:
 1.3.2.
 žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální nepříznivá odchylka pro hodnoty v pásmu 1:
 255 cd odpovídající 20 %
 380 cd odpovídající 30 %;
 1.3.3.
 a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot.
 1.3.4.
 Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°.
 1.3.5.
 Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí se zkoušky tohoto světlometu opakovat s použitím jiného standardního výbojkového zdroje světla a/nebo napáječe, nebo LED modulu a elektronického ovladače světelného zdroje, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.3.1.
 1.4.
 K ověření změny svislé polohy čáry rozhraní vlivem tepla se použije tento postup (platí pouze pro světlomety třídy B, C, D a E):
 jeden ze světlometů ze vzorku se zkouší postupem popsaným v bodě 2.1 přílohy 4 poté, co byl vystaven třikrát po sobě cyklu popsanému v bodě 2.2.2 přílohy 4.
 Světlomet se považuje za vyhovující, jestliže Δr nepřekračuje 1,5 mrad.
 Pokud tato hodnota úhel 1,5 mrad překračuje, avšak není větší než 2,0 mrad, přezkouší se druhý světlomet; průměr absolutních hodnot zjištěných u obou vzorků nesmí překračovat hodnotu 1,5 mrad.
 1.5.
 Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz.
 1.6.
 Nelze-li však u série vzorků svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v rámci dovolených tolerancí, musí se kvalita rozhraní vyzkoušet na jednom ze světlometů z této série vzorků podle postupu popsaného v bodech 2 a 4 přílohy 9.
 2. MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘOVÁNÍ SHODNOSTI VÝROBCEM
 U každého typu světlometu je držitel značky


text:
schválení povinen provádět v přiměřených intervalech přinejmenším následující zkoušky. Zkoušky se provádějí podle tohoto předpisu.
 Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, odeberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce přijme opatření k zajištění shodnosti dotčené výroby.
 2.1. Povaha zkoušek
 Zkoušky shodnosti podle tohoto předpisu zahrnují fotometrické charakteristiky a v případě světlometů třídy B, C, D a E ověřování změn svislé polohy rozhraní vlivem tepla.
 2.2. Metody používané při zkouškách
 2.2.1.
 Zkoušky se v zásadě provádějí v souladu s metodami stanovenými v tomto předpise.
 2.2.2.
 Při kterékoli zkoušce shodnosti prováděné výrobcem je možno se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za schvalovací zkoušky použít rovnocenné metody. Za prokázání toho, že použité metody jsou rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto předpise, odpovídá výrobce.
 2.2.3.
 Při uplatňování bodů 2.2.1 a 2.2.2 se vyžaduje pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřením, které provádí příslušný orgán.
 2.2.4.
 Ve všech případech se musí jako referenční metody používat metody stanovené tímto předpisem, a to zejména pro účely správního ověřování a výběru vzorků.
 2.3. Způsob odběru vzorků
 Vzorky světlometů se vybírají namátkou z jednotné výrobní série. Jednotnou sérií se rozumí soubor světlometů téhož typu definovaný podle výrobních postupů výrobce.
 Hodnocení musí obecně pokrývat sériovou výrobu z jednotlivých závodů. Výrobce však může soustředit záznamy týkající se téhož typu z několika závodů do jedné skupiny za předpokladu, že tyto závody pracují v rámci stejného systému jakosti a stejného řízení jakosti.
 2.4. Měřené a zaznamenávané fotometrické vlastnosti
 U vybraných světlometů se provedou fotometrická měření v bodech stanovených v tomto předpise, přičemž se měření omezuje na body:
 2.4.1.
 Světlomety třídy A: HV, LH, RH, 12,5L a 12,5R
 2.4.2.
 Světlomety třídy B: Imax, HV (1) v případě dálkového světla a body HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L v případě potkávacího světla.
 2.4.3.
 Světlomety třídy C, D a E: Imax, HV (1) v případě dálkového světla a body HV, 0,86D/3,5R, 0,86D/3,5L v případě potkávacího světla.
 2.5. Kritéria přijatelnosti
 Výrobce je povinen zajistit, aby výsledky zkoušek byly statisticky vyhodnoceny a aby byla v součinnosti s příslušným orgánem definována kritéria přijatelnosti jeho výrobků tak, aby byly splněny předpisy pro ověřování shodnosti výroby stanovené v bodě 9.1 tohoto předpisu.
 Kritéria přijatelnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první odběr vzorků) byla při 95 % spolehlivosti 0,95.
 (1) Pokud je dálkové světlo sloučeno s potkávacím světlem, je HV pro dálkové světlo týmž měřicím bodem jako pro světlo potkávací.
 PŘÍLOHA 6
 POŽADAVKY NA SVĚTLOMETY S ROZPTYLOVÝMI SKLY Z PLASTU – ZKOUŠENÍ ROZPTYLOVÝCH SKEL NEBO VZORKŮ MATERIÁLU A ÚPLNÝCH SVĚTLOMETŮ
 1. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 1.1.
 Vzorky poskytnuté podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu musí splňovat ustanovení bodů 2.1 až 2.5.
 1.2.
 Oba vzorky úplných světlometů poskytnuté podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu a obsahující rozptylová skla z plastu musí z hlediska materiálu rozptylového skla vyhovět požadavkům stanoveným níže v bodě 2.6.
 1.3.
 Vzorky rozptylových skel z plastu nebo vzorky materiálu se společně s odrážečem, pro který jsou určeny k namontování, podrobí zkouškám schválení typu v časovém pořadí daném tabulkou A, uvedenou v dodatku 1 k této příloze.


text:
1.4.
 Pokud však výrobce světlometu může prokázat, že výrobek již prošel zkouškami předepsanými níže v bodech 2.1 až 2.5 nebo odpovídajícími zkouškami podle jiného předpisu, není třeba tyto zkoušky opakovat; povinné jsou pak pouze zkoušky předepsané v tabulce B dodatku 1.
 2. ZKOUŠKY
 2.1. Odolnost vůči změnám teploty
 2.1.1. Zkoušky
 Tři nové vzorky (rozptylová skla) se podrobí pěti cyklům změny teploty a vlhkosti (RH = relativní vlhkost) dle následujícího programu:
 a)
 3 hodiny při teplotě 40 ± 2 °C a relativní vlhkosti 85–95 %,
 b)
 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,
 c)
 15 hodin při teplotě -30 ± 2 °C,
 d)
 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %,
 e)
 3 hodiny při teplotě 80 ± 2 °C,
 f)
 1 hodina při teplotě 23 ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.
 Před touto zkouškou se vzorky uchovávají po dobu nejméně čtyř hodin při teplotě 23 °C ± 5 °C a relativní vlhkosti 60–75 %.
 Poznámka:
 Časové úseky jedné hodiny při 23 °C ± 5 °C zahrnují čas potřebný k přechodu z jedné teploty do druhé, aniž by se projevil teplotní šok.
 2.1.2. Fotometrická měření
 2.1.2.1. Metoda
 Fotometrická měření se na vzorcích provádějí před zkouškou a po ní.
 Při měření se používá standardní (referenční) žárovka, standardní výbojkový zdroj světla nebo LED modul (moduly), které jsou součástí světlometu, a měří se v těchto bodech:
 u světlometů třídy B v bodech B 50, 50 L a 50 R; u světlometů třídy C, D nebo E v případě světlometu potkávacího světla nebo potkávacího/dálkového světla v bodech 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L, 0,50 U/1,5 L a 1,5 R;
 Imax u dálkového světla dálkového světlometu nebo potkávacího/dálkového světlometu.
 2.1.2.2. Výsledky
 Rozdíly mezi fotometrickými hodnotami naměřenými u každého vzorku před a po zkoušce nesmí překročit 10 %, včetně tolerancí fotometrické měřicí metody.
 2.2. Odolnost vůči atmosférickým vlivům a chemickým činidlům
 2.2.1. Odolnost vůči atmosférickým vlivům
 Tři nové vzorky (rozptylová skla nebo vzorky materiálu) se vystaví vyzařování ze zdroje, který má podobné spektrální rozložení jako černé těleso o teplotě 5 500 K až 6 000 K. Mezi zdroj a vzorky se umístí vhodné filtry, aby se co nejvíce omezilo záření o vlnových délkách kratších než 295 nm a delších než 2 500 nm. Vzorky se vystaví osvětlení o intenzitě 1 200 W/m2 ± 200 W/m2 po takovou dobu, aby obdržená světelná energie činila 4 500 MJ/m2 ± 200 MJ/m2. Teplota měřená na černém panelu uvnitř ohraničené plochy, umístěném na stejné úrovni jako vzorky, musí být 50 °C ± 5 °C. Pro zajištění rovnoměrného osvětlení se vzorky musí kolem zdroje vyzařování otáčet rychlostí 1 až 5 min–1.
 Vzorky se ostřikují destilovanou vodou o vodivosti nižší než 1 mS/m při teplotě 23 °C ± 5 °C, a to v tomto cyklu:
 ostřikování: 5 minut; sušení: 25 minut.
 2.2.2. Odolnost vůči chemickým činidlům
 Po provedení zkoušky podle bodu 2.2.1 a měření popsaného v bodě 2.2.3.1 se na vnější povrch zkoušené trojice vzorků působí postupem uvedeným v bodě


text:
2.2.2.2 za použití roztoku o složení stanoveném v bodě 2.2.2.1.
 2.2.2.1. Zkušební směs
 Zkušební směs se skládá z 61,5 % n-heptanu, 12,5 % toluenu, 7,5 % ethyltetrachloridu, 12,5 % trichlorethylenu a 6 % xylenu (vše v objemových procentech).
 2.2.2.2. Nanesení zkušební směsi
 Kus bavlněné látky (podle normy ISO 105) se nasytí směsí popsanou v bodě 2.2.2.1 a do 10 sekund se nanese a po dobu 10 minut se jím potírá vnější strana vzorku při tlaku 50 N/cm2, který odpovídá působení 100 N na zkušebním povrchu 14 × 14 mm.
 Během těchto deseti minut se látkový polštářek znovu napouští roztokem tak, aby skladba nanášené tekutiny byla trvale totožná s předepsaným roztokem.
 Během nanášení je možno kompenzovat tlak nanášení na vzorek tak, aby se předešlo jeho popraskání.
 2.2.2.3. Čištění
 Po nanesení zkušebního roztoku se vzorky na vzduchu osuší a pak se omyjí roztokem popsaným v bodě 2.3 (odolnost vůči čisticím prostředkům) při teplotě 23 °C ± 5 °C.
 Potom se vzorky při teplotě 23 °C ± 5 °C pečlivě opláchnou destilovanou vodou o obsahu nečistot nejvýše 0,2 % a osuší se měkkou látkou.
 2.2.3. Výsledky
 2.2.3.1.
 Po zkoušce odolnosti vůči atmosférickým vlivům musí být vnější povrch vzorků bez jakýchkoli trhlin, škrábnutí, naštípnutí a deformací a průměrná změna propustnosti
 , měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δtm < 0,020).
 2.2.3.2.
 Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům musí být vzorky bez jakýchkoli stop chemického narušení, které by mohlo způsobovat změny rozptylu světelného toku, jehož průměrná změna
 měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy nesmí překračovat hodnotu 0,020 (Δ dm ≤ 0,020).
 2.3. Odolnost vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům
 2.3.1. Odolnost vůči čisticím prostředkům
 Vnější povrch tří vzorků (rozptylových skel nebo materiálu) se zahřeje na teplotu 50 °C ± 5 °C a pak se ponoří na pět minut do směsi o stálé teplotě 23 °C ± 5 °C, která je složena z 99 dílů destilované vody s nejvýše 0,02 % nečistot a z jednoho dílu alkylaryl sulfonátu.
 Na závěr zkoušky se vzorky osuší při teplotě 50 ± 5 °C.
 Povrch vzorků se očistí vlhkou látkou.
 2.3.2. Odolnost vůči uhlovodíkům
 Vnější povrch těchto tří vzorků se pak po dobu jedné minuty lehce potírá bavlněnou látkou napuštěnou směsí tvořenou 70 % n-heptanu a 30 % toluenu (objemová %) a pak se nechá oschnout na vzduchu.
 2.3.3. Výsledky
 Po postupném provedení obou uvedených zkoušek nesmí průměrná hodnota změny propustnosti měřená na třech vzorcích postupem uvedeným v dodatku 2 této přílohy překračovat hodnotu 0,010 (Δtm ≤ 0,010).
 2.4. Odolnost vůči mechanickému narušení
 2.4.1. Metoda mechanického narušení
 Vnější povrch tří nových vzorků (rozptylových skel) podstoupí zkoušku rovnoměrného mechanického narušování postupem popsaným v dodatku 3 k této příloze.
 2.4.2. Výsledky
 Změny po této zkoušce:
 v propustnosti: ,
 a v rozptylu: ,
 se měří postupem uvedeným v dodatku 2 na ploše stanovené v bodě 2.2.4.1.1 tohoto předpisu. Pro střední hodnotu tří vzorků musí platit:
 Δtm ≤ 0,100;
 Δdm ≤ 0,050
 2.5. Zkouška přilnavosti případného povlaku
 2.5.1. Příprava vzorku
 Na


text:
nátěru se plocha o velikosti 20 × 20 mm rozřeže žiletkou nebo jehlou na mřížku se čtvercovými okénky o velikosti přibližně 2 × 2 mm. Na žiletku, respektive jehlu, se působí takovým tlakem, aby se prořízl alespoň nátěr.
 2.5.2. Popis zkoušky
 Použije se lepicí páska o přilnavosti 2 N na cm šířky ± 20 %, měřeno za standardizovaných podmínek stanovených v dodatku 4 této přílohy. Tato lepicí páska, jejíž šířka musí být alespoň 25 mm, se přinejmenším 5 minut tiskne na povrch upravený podle bodu 2.5.1.
 Konec lepicí pásky se potom zatíží tak, aby byla síla přilnavosti k danému povrchu vyrovnána silou kolmou k tomuto povrchu. Za tohoto stavu se páska odtrhne rovnoměrnou rychlostí 1,5 m/s + 0,2 m/s.
 2.5.3. Výsledky
 Mřížkovaná plocha nesmí být nijak výrazně poškozena. Přípustné je narušení na průsečících mezi čtverci nebo na hranách řezů, pokud velikost poškozené plochy nepřekračuje 15 % mřížkované plochy.
 2.6. Zkoušky úplného světlometu s rozptylovým sklem z plastového materiálu
 2.6.1. Odolnost povrchu rozptylového skla vůči mechanickému narušení
 2.6.1.1. Zkoušky
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 1 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.4.1.
 2.6.1.2. Výsledky
 Výsledky fotometrických měření provedených na světlometu podle tohoto předpisu po zkoušce nesmí:
 a)
 překračovat maximální hodnoty předepsané pro bod HV o více než 30 % a nesmí být o více než 10 % nižší než minimální hodnoty předepsané v bodě 50 L a 50 R pro světlomet třídy B, respektive 0,86 D/3,5 R, 0,86 D/3,5 L pro světlomet třídy C, D nebo E;
 b)
 být o více než 10 % nižší než minimální hodnoty předepsané pro HV v případě světlometu produkujícího pouze dálkové světlo.
 2.6.2. Zkouška přilnavosti případného povlaku
 Rozptylové sklo vzorku světlometu č. 2 se podrobí zkoušce popsané v bodě 2.5.
 2.7. Odolnost vůči záření zdroje světla
 Musí být provedena následující zkouška:
 Ploché vzorky světlo propouštějících plastových dílů světlometu se vystaví účinkům světla LED modulu (modulů) nebo výbojkového zdroje světla. Parametry, jako např. úhly a vzdálenosti těchto vzorků musí být stejné jako ve světlometu. Tyto vzorky musí mít stejnou barvu a případnou povrchovou úpravu jako části světlometu.
 Po 1 500 hodinách nepřetržitého provozu musí být splněny kolorimetrické parametry propouštěného světla a povrch nesmí vykazovat trhliny, škrábnutí, odlupování nebo deformace.
 3. OVĚŘENÍ SHODNOSTI VÝROBY
 3.1.
 Sériově vyráběné světlomety se z hlediska materiálů pro výrobu rozptylových skel považují za vyhovující tomuto předpisu, pokud:
 3.1.1.
 Po zkoušce odolnosti vůči chemickým činidlům a zkoušce odolnosti vůči čisticím prostředkům a uhlovodíkům nevykazuje vnější povrch vzorků žádné trhliny, odštípnutí ani deformace viditelné pouhým okem (viz body 2.2.2, 2.3.1 a 2.3.2);
 3.1.2.
 Po zkoušce popsané v bodě 2.6.1.1 leží fotometrické hodnoty zjištěné v měřicích bodech stanovených v bodě 2.6.1.2 v mezích, jež jsou pro shodnost výroby stanoveny tímto předpisem.
 3.2.
 Pokud výsledky zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují na jiném vzorku namátkou vybraných světlometů.
 Dodatek 1
 ČASOVÁ POSLOUPNOST SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 A. Zkoušení plastových materiálů (rozptylová skla nebo vzorky materiálu dodané podle bodu 2.2.4 tohoto předpisu).
 Vzorky
 Zkoušky
 Rozptylová skla nebo vzorky materiálu
 Rozptylová skla
 1
 2
 3
 4
 5
 6
 7
 8
 9


text:
10
 11
 12
 13
 14
 1.1.
 Omezená fotometrie
 (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.1.1.
 Teplotní změna
 (bod 2.1.1)
 x
 x
 x
 1.1.2.
 Omezená fotometrie
 (bod 2.1.2)
 x
 x
 x
 1.2.1.
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.2.2.
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 x
 x
 x
 1.3.
 Atmosférické vlivy
 (bod 2.2.1)
 x
 x
 x
 1.3.1.
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.4.
 Chemická činidla
 (bod 2.2.2)
 x
 x
 x
 1.4.1.
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.5.
 Čisticí prostředky
 (bod 2.3.1)
 x
 x
 x
 1.6.
 Uhlovodíky
 (bod 2.3.2)
 x
 x
 x
 1.6.1.
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7.
 Narušení
 (bod 2.4.1)
 x
 x
 x
 1.7.1.
 Měření propustnosti
 x
 x
 x
 1.7.2.
 Měření rozptylu
 x
 x
 x
 1.8.
 Přilnavost
 (bod 2.5)
 x
 1.9.
 Odolnost vůči záření zdroje světla
 (bod 2.7)
 x
 B. Zkoušky úplných světlometů (dodaných podle bodu 2.2.3 tohoto předpisu)
 Zkoušky
 Úplný světlomet
 Číslo vzorku
 1
 2
 2.1.
 Narušení
 (bod 2.6.1.1)
 x
 2.2.
 Fotometrie
 (bod 2.6.1.2)
 x
 2.3.
 Přilnavost
 (bod 2.6.2)
 x
 Dodatek 2
 METODA MĚŘENÍ ROZPTYLU A PROPUSTNOSTI SVĚTLA
 1. Zařízení (viz obrázek)
 Paprsek kolimátoru K s poloviční divergencí β/2 = 17,4 × 104 rd je omezen clonkou Dτ s otvorem 6 mm, proti němuž je umístěn vzorek.
 Rozptylové achromatické sklo L2, korigované na sférickou aberaci, spojuje clonu Dτ se snímačem R; průměr rozptylového skla L2 musí být takový, aby neclonil světlo rozptylované vzorkem v kuželu s polovičním vrcholovým úhlem β/2 = 14°.
 Do ohniskové roviny obrazu rozptylového skla L2 se umístí prstencová clona DD o úhlech αο/2 = 1° a αmax/2 = 12°.
 Nepropustná středová část clony slouží k tomu, aby se vyloučilo světlo přicházející přímo ze světelného zdroje. Musí být možno ji vyjmout ze světelného svazku takovým způsobem, aby se vrátila přesně do své výchozí polohy.
 Vzdálenost L2 Dτ a ohnisková délka F2
 (1) rozptylového skla L2 musí být voleny tak, aby obraz Dτ úplně pokryl snímač R.
 Přiřadí-li se počátečnímu dopadajícímu toku velikost 1 000 jednotek, musí být absolutní přesnost každého měření lepší než 1 jednotka.
 2. Měření
 Provádějí se tato měření:
 Měření
 Se vzorkem
 Se středovou částí DD
 Představovaná veličina
 T1
 ne
 ne
 Počáteční dopadající tok světla
 T2
 ano (před zkouškou)
 ne
 Tok světla propuštěný novým materiálem v poli 24°
 T3
 ano (po zkoušce)
 ne
 Tok světla propuštěný zkoušeným materiálem v poli 24°
 T4
 ano (před zkouškou)
 ano
 Tok světla rozptylovaný novým materiálem
 T5
 ano (po zkoušce)
 ano
 Tok světla rozptylovaný zkoušeným materiálem
 (1) Pro rozptylové sklo L2 se doporučuje ohnisková vzdálenost zhruba 80 mm.
 Dodatek 3
 METODA ZKOUŠENÍ POSTŘIKEM
 1. Zkušební zařízení
 1.1. Stříkací pistole
 Stříkací pistole musí být opatřena tryskou o průměru 1,3 mm umožňující při pracovním tlaku 6,0 barů – 0/+ 0,5 barů průtok 0,24 l/min ± 0,02 l/min.
 Za těchto pracovních podmínek musí na povrchu, vystaveném narušování ve vzdálenosti 380 mm ± 10 mm od trysky, mít vzorek nástřiku v průměru 170 mm ± 50 mm.
 1.2. Zkušební směs
 Zkušební směs sestává z:
 křemenného písku tvrdosti 7 na Mohrově stupnici a velikosti zrna mezi 0 a 0,2 mm s


text:
téměř normálním rozdělením a s hodnotou úhlového faktoru 1,8 až 2;
 vody o tvrdosti nepřesahující 205 g/m3 u směsi obsahující 25 g písku na 1 litr vody.
 2. Zkouška
 Vnější povrch rozptylového skla světlometů se jednou nebo několikrát vystaví pískovému proudu získanému výše uvedeným postupem. Proud směruje téměř kolmo na zkoušený povrch.
 Narušení se zjišťuje pomocí jednoho nebo několika vzorků skla umístěných jako referenční do blízkosti zkoušených rozptylových skel. Směs se stříká tak dlouho, dokud změna rozptylu světla u měřeného vzorku nebo vzorků měřená postupem uvedeným v dodatku 2 nesplňuje podmínku
 K ověření, že je celý zkoušený povrch narušen stejnoměrně, je možno použít několik referenčních vzorků.
 Dodatek 4
 ZKOUŠKA PŘILNAVOSTI LEPICÍ PÁSKY
 1. ÚČEL
 Touto metodou je za standardních podmínek možno stanovit lineární přilnavost lepicí pásky ke skleněné desce.
 2. PRINCIP
 Měření síly potřebné k odlepení lepicí pásky od skleněné desky pod úhlem 90°.
 3. PODMÍNKY OKOLNÍHO PROSTŘEDÍ
 Okolí musí splňovat teplotní podmínky 23 °C ± 5 °C a musí mít relativní vlhkost 65 ± 15 %.
 4. ZKUŠEBNÍ VZORKY
 Před zkouškou se zkoušený svitek lepicí pásky po dobu 24 hodin teplotně stabilizuje za specifikovaných podmínek okolního prostředí (viz bod 3 výše).
 Z každého svitku se zkouší pět zkušebních kusů, každý o délce 400 mm. Před odběrem těchto zkušebních pásků se z kotouče odvinou a zlikvidují první tři obvody.
 5. POSTUP
 Zkouška se provádí za podmínek okolního prostředí stanovených v bodě 3.
 Pět zkušebních vzorků se odebere radiálním odvinováním pásky rychlostí cca 300 mm/s, potom se do 15 sekund nalepí takto:
 páska se postupně nalepí na skleněnou desku, zlehka se prstem po délce uhladí bez nadměrného tlaku tak, aby mezi páskou a sklem nezůstávaly žádné vzduchové bublinky.
 Soustava se při stanovených okolních podmínkách ponechá 10 minut v klidu.
 V rovině kolmé na osu zkušební pásky se od desky odlepí zhruba 25 mm zkušební pásky. Deska se upevní a volný konec pásky se ohne o 90°. Působí se silou tak, aby dělicí čára mezi páskou a deskou byla na tuto sílu i na desku kolmá.
 Táhne se tak, aby se páska odlepovala rychlostí 300 mm/s ± 30 mm/s, a zaznamenává se síla, která je k tomu zapotřebí.
 6. VÝSLEDKY
 Získaných pět hodnot se seřadí podle velikosti a za výsledek měření se považuje jejich medián. Tato hodnota se vyjádří v newtonech na centimetr šířky pásky.
 PŘÍLOHA 7
 MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM
 1. OBECNĚ
 1.1. Požadavky na shodnost podle požadavků tohoto předpisu se považují z mechanického a geometrického hlediska za splněné, pokud odchylky nepřekročí nevyhnutelné výrobní odchylky. Tato podmínka platí také pro barvu.
 1.2. Světlomety třídy A, B, C a D:
 1.2.1.
 Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda sériově vyráběných světlometů zpochybněna tehdy, jestliže se při zkoušení fotometrických vlastností namátkou vybraného světlometu vybaveného standardní žárovkou (žárovkami) a/nebo LED modulem (moduly):
 1.2.2.
 v případě světlometu třídy A žádná naměřená hodnota neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %.
 1.2.3.
 Světlomety třídy B, C a D:
 1.2.3.1.
 žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem


text:
o více než 20 %. Maximální odchylky hodnot v pásmu 1 u světlometů třídy B, C a D:
 255 cd odpovídající 20 %
 380 cd odpovídající 30 %
 1.2.3.2.
 a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot.
 1.2.4.
 Pokud výsledky výše uvedených zkoušek požadavky nesplňují, zkoušky se zopakují s jinou standardní žárovkou.
 1.2.5.
 Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°.
 1.3. Světlomety třídy E:
 1.3.1. Světlomety třídy E měřené při 13,2 V ± 0,1 V nebo při jinak stanoveném napětí, a vybavené:
 a)
 vyjímatelným standardním výbojkovým zdrojem světla podle předpisu č. 99. Světelný tok tohoto výbojkového zdroje světla se v tomto případě může lišit od referenčního světelného toku podle předpisu č. 99 a osvětlení se odpovídajícím způsobem korigují;
 nebo
 b)
 sériovým výbojkovým zdrojem světla a sériovým napáječem. Světelný tok tohoto zdroje světla se v tomto případě může lišit od nominálního světelného toku vzhledem k tolerancím týkajícím se zdroje světla a napáječe, jak je uvedeno v předpise č. 99; podle toho může být naměřené osvětlení korigováno o 20 % v příznivém směru;
 nebo
 c)
 LED moduly ve svítilně.
 Shoda sériově vyráběných světlometů, vybraných namátkou a vybavených výbojkou a/nebo LED modulem (moduly), není z hlediska fotometrických vlastností zpochybněna, pokud:
 1.3.2. žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě od hodnoty předepsané tímto předpisem o více než 20 %. Maximální nepříznivá odchylka pro hodnoty v pásmu 1:
 255 cd odpovídající 20 %
 380 cd odpovídající 30 %
 1.3.3. a jestliže je u fotometrických hodnot v libovolném měřicím bodě podle ustanovení bodů 6.3.3.1 nebo 6.3.3.2 tohoto předpisu u dálkového světla dodržena tolerance + 20 % u maximálních hodnot a – 20 % u minimálních hodnot.
 1.3.4. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, smí být zaměření světlometu změněno za předpokladu, že se osa světla nevychýlí podélně doprava nebo doleva o více než 0,5° a nahoru nebo dolů o více než 0,2°.
 1.3.5. Jestliže výsledky výše popsaných zkoušek nesplňují požadavky, musí se zkoušky tohoto světlometu opakovat s použitím jiného standardního výbojkového zdroje světla, výbojkového zdroje světla a/nebo napáječe, nebo LED modulu (modulů) a elektronického ovladače (ovladačů) světelného zdroje, přičemž sestava musí odpovídat výše uvedenému bodu 1.3.1.
 1.4. Světlomety se zjevnými závadami se neberou v potaz.
 1.5. Nelze-li však u série vzorků svislé nastavení opakovaně seřídit do požadované polohy v rámci dovolených tolerancí, musí se kvalita rozhraní vyzkoušet na jednom ze světlometů z této série vzorků podle postupu popsaného v bodech 2 a 4 přílohy 9.
 2. PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ
 Při prvním odběru vzorků se namátkou vyberou čtyři světlomety. Vzorek prvních dvou světlometů se označí písmenem A, vzorek druhých dvou světlometů písmenem B.
 2.1. Shodnost není zpochybněna
 2.1.1.
 Po provedení odběru vzorků postupem podle obrázku 1 této přílohy se shodnost sériově vyráběných


text:
světlometů nezpochybní, jsou-li u světlometů odchylky naměřených hodnot v nepříznivém směru následující:
 2.1.1.1.
 Vzorek A
 A1:
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 A2:
 oba světlomety více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 přechod k vzorku B
 2.1.1.2.
 Vzorek B
 B1:
 oba světlomety
 0 %
 2.2. Shodnost je zpochybněna
 2.2.1.
 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 2.2.1.1.
 Vzorek A
 A3:
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 avšak ne více než
 30 %
 2.2.1.2.
 Vzorek B
 B2:
 v případě A2
 jeden světlomet více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 B3:
 v případě A2
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 avšak ne více než
 30 %
 2.3. Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obr. 1 této přílohy jsou odchylky měřených hodnot světlometů:
 2.3.1.
 Vzorek A
 A4:
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 30 %
 A5:
 oba světlomety více než
 20 %
 2.3.2.
 Vzorek B
 B4:
 v případě A2
 jeden světlomet více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 B5:
 v případě A2
 oba světlomety více než
 20 %
 B6:
 v případě A2
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet více než
 30 %
 3. OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ
 V případech A3, B2 a B3 je nutný opakovaný odběr vzorků. Třetí vzorek C dvou světlometů, které jsou vybrány ze zásob světlometů vyrobených po nápravném opatření, je nutné odebrat do dvou měsíců od oznámení.
 3.1. Shodnost není zpochybněna
 3.1.1.
 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy není shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna, jsou-li odchylky naměřených hodnot u světlometů následující:
 3.1.1.1.
 Vzorek C
 C1:
 jeden světlomet
 0 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 C2:
 oba světlomety více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 přechod k vzorku D
 3.1.1.2.
 Vzorek D
 D1:
 v případě C2
 oba světlomety
 0 %
 3.2. Shodnost je zpochybněna
 3.2.1.
 Po provedení odběru vzorků podle obrázku 1 této přílohy je shodnost sériově vyráběných světlometů zpochybněna a výrobce musí být vyzván, aby uvedl výrobu do souladu s požadavky (nápravná opatření), pokud jsou odchylky naměřených hodnot světlometů následující:
 3.2.1.1.
 Vzorek D
 D2:
 v případě C2
 jeden světlomet více než
 0 %
 avšak ne více než
 20 %
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 3.3. Odnětí schválení
 Shodnost je zpochybněna a použije se bod 11, jestliže při postupu odběru vzorků podle obr. 1 této přílohy jsou odchylky měřených hodnot světlometů:
 3.3.1.
 Vzorek C
 C3:
 jeden světlomet ne více než
 20 %
 jeden světlomet více než
 20 %
 C4:
 oba světlomety více než
 20 %
 3.3.2.
 Vzorek D
 D3:
 v případě C2
 jeden světlomet
 0 % nebo více než


text:
0 %
 jeden světlomet
 více než
 20 %
 Obrázek 1
 PŘÍLOHA 8
 PŘEHLED DOB ČINNOSTÍ PRO ZKOUŠKU STÁLOSTI FOTOMETRICKÝCH VLASTNOSTÍ
 Zkratky
 :
 P: světlomet potkávacího světla
 D: světlomet dálkového světla (D1 + D2 znamená dvě dálková světla)
 F: přední mlhové světlo
 : označuje cyklus 15 minut vypnuto a 5 minut zapnuto.
 : označuje cyklus 9 minut vypnuto a 1 minutu zapnuto.
 Všechny následující skupinové světlomety a přední mlhová světla spolu s přidanými symboly označení třídy B slouží pouze jako příklady a nemají vyčerpávající povahu.
 1.
 P nebo D nebo F (C-BS nebo R-BS nebo B)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 2.
 P+D (CR-BS) nebo P+D1+D2 (CR-BS R-BS)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 3.
 P+D (C/R-BS) nebo P+D1+D2 (C/R-BS R-BS)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 4.
 P+F (C-BS B)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 5.
 P+F (C-BS B/) nebo C-BS/B
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 6.
 D+F (R-BS B) nebo D1+D2+F (R-BS R-BS B)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 7.
 D+F (R-BS B/) nebo D1+D2+F (R-BS R-BS B/)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 8.
 P+D+F (CR-BS B) nebo P+D1+D2+F (CR-BS R-BS B)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 9.
 P+D+F (C/R-BS B) nebo P+D1+D2+F (C/R-BS R-BS B)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 10.
 P+D+F (CR-BS B/) nebo P+D1+D2+F (CR-BS R-BS B/)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 11.
 P+D+F (C/R-BS B/) nebo P+D1+D2+F (C/R-BS R-BS/B)
 Doplňkový zdroj (zdroje) světla k osvětlení zatáček
 PŘÍLOHA 9
 DEFINICE A OSTROST ČÁRY ROZHRANÍ U SVĚTLOMETŮ SE SYMETRICKÝM POTKÁVACÍM SVĚTLEM A POSTUP ZAMĚŘENÍ POMOCÍ ČÁRY ROZHRANÍ
 1. OBECNĚ
 1.1.
 Rozložení svítivosti světlometů se symetrickým potkávacím světlem musí obsahovat čáru rozhraní, která umožní správné nastavení světlometu se symetrickým potkávacím světlem pro fotometrická měření a k seřízení na vozidle. Vlastnosti čáry rozhraní musí splňovat požadavky uvedené níže v bodech 2 až 4.
 2. TVAR ČÁRY ROZHRANÍ
 2.1.
 Při vizuálním nastavení světlometu se symetrickým potkávacím světlem musí čára rozhraní tvořit vodorovnou čáru, umožňující svislé nastavení světlometu se symetrickým potkávacím světlem, která sahá na obě strany přímky V-V (viz obrázek 1), jak je stanoveno v bodě 6.2.1 tohoto předpisu.
 Obrázek 1
 Tvar a poloha čáry rozhraní
 3. NASTAVENÍ SVĚTLOMETU SE SYMETRICKÝM POTKÁVACÍM SVĚTLEM
 3.1.
 Vodorovné nastavení: světlo s čárou rozhraní musí být nastaveno tak, aby promítané světlo bylo přibližně symetrické s přímkou V-V.
 3.2.
 Svislé nastavení: po vodorovném nastavení potkávacího světlometu se symetrickým potkávacím světlem podle bodu 3.1 se svislé nastavení provede tak, aby se kužel světla se svou čárou rozhraní posunul z dolní polohy směrem nahoru, dokud čára rozhraní nedosáhne jmenovité svislé polohy. Při jmenovitém svislém nastavení se čára rozhraní nachází na přímce V-V, a to 1 % pod přímkou h-h.
 Není-li vodorovná část přímá, ale poněkud zakřivená nebo nakloněná, nesmí čára rozhraní překročit svislou výseč tvořenou dvěma vodorovnými přímkami, které jsou situovány mezi 3° nalevo a 3° napravo od přímky V-V, a to 0,2° u světlometů třídy B a 0,3° u světlometů třídy A, C, D a E nad a


text:
pod jmenovitou polohu rozhraní (viz obrázek 1).
 3.3.
 Jestliže se svislé nastavení u třech různých kusů liší o více než 0,2° v případě světlometů třídy B a 0,3° v případě světlometů třídy A, C, D a E, má se za to, že vodorovná část čáry rozhraní nezajišťuje dostatečnou linearitu nebo ostrost k provedení vizuálního nastavení. Zda kvalita rozhraní vyhovuje požadavkům se v takovém případě zkouší následujícím způsobem.
 4. MĚŘENÍ KVALITY ROZHRANÍ
 4.1.
 Měření se provede svislým skenováním vodorovné části čáry rozhraní v úhlových krocích nepřesahujících 0,05°:
 a)
 buď v měřicí vzdálenosti 10 m a s detektorem o průměru přibližně 10 mm;
 b)
 nebo v měřicí vzdálenosti 25 m a s detektorem o průměru přibližně 30 mm.
 Měření kvality rozhraní se považuje za přijatelné, jestliže alespoň jedno měření na vzdálenost 10 m nebo 25 m splňuje požadavky bodu 4.1.2 této přílohy.
 Měřicí vzdálenost, ve které byla zkouška provedena, se zaznamená do formuláře sdělení uvedeného v bodě 9 přílohy 1 tohoto předpisu.
 Skenování se provede zdola nahoru po čáře rozhraní podél svislých přímek - 3° až - 1,5° a + 1,5° až + 3° od přímky V-V. Po tomto měření musí kvalita čáry rozhraní splňovat následující požadavky:
 4.1.1.
 Musí být viditelná pouze jedna čára rozhraní (1).
 4.1.2.
 Ostrost rozhraní: se skenuje svisle po vodorovné části čáry rozhraní podél přímek ± 2,5, přičemž maximální hodnota naměřená pro:
 se nazývá činitelem ostrosti G čáry rozhraní. Hodnota G nesmí být menší než 0,13 pro třídu B a 0,08 pro třídy A, C, D a E.
 4.1.3.
 Linearita: část čáry rozhraní, která slouží k svislému nastavení, musí být mezi body 3°L až 3°R od přímky V-V vodorovná. Tento požadavek se považuje za splněný, jestliže se svislé polohy inflexních bodů podle bodu 3.2 v poloze 3° vlevo a vpravo od přímky v-v neodchylují od jmenovité polohy na přímce V-V o více než o 0,2° pro světlomety třídy B a 0,3° pro světlomety třídy A, C, D a E.
 5. POMOCNÉ SVISLÉ NASTAVENÍ
 Splňuje-li čára rozhraní výše uvedené požadavky na kvalitu, lze svislé nastavení kužele světla provést pomocnou metodou. K tomuto účelu je inflexní bod d2 (log E)/dv2 = 0 umístěn na přímce V-V do své jmenovité polohy bod přímkou h-h. Pro měření a nastavení čáry rozhraní se pohyb provádí směrem nahoru z dolní jmenovité polohy.
 (1) Ustanovení tohoto bodu se změní, bude-li k dispozici objektivní zkušební metoda.
 PŘÍLOHA 10
 VZTAŽNÝ STŘED
 Tato nepovinná značka vztažného středu se nachází na rozptylovém skle v jeho průsečíku se vztažnou osou potkávacího světla a také na rozptylových sklech dálkových světel, pokud nejsou ani skupinová ani sdružená ani sloučená s potkávacím světlem.
 Výše uvedený výkres představuje značku vztažného středu promítnutého na rovinu tečnou k rozptylovému sklu kolem středu kružnice. Čáry tvořící tuto značku mohou být plné nebo tečkované.
 PŘÍLOHA 11
 OZNAČOVÁNÍ NAPĚTÍ
 Toto označení musí být umístěno na hlavním tělese každého světlometu, který obsahuje pouze výbojkové zdroje světla a napáječ, a dále na obou vnějších částech napáječe.
 Toto označení musí být umístěno na hlavním tělese každého světlometu, který obsahuje alespoň jeden výbojkový


text:
zdroj světla a napáječ.
 Napáječ (napáječe) je určen (jsou určeny) pro síť o napětí ** V.
 Napáječ (napáječe) je určen (jsou určeny) pro síť o napětí ** V.
 Žádná z žárovek, které světlomet obsahuje, není určena pro síť o napětí 24 V.
 PŘÍLOHA 12
 POŽADAVKY NA LED MODULY A SVĚTLOMETY OBSAHUJÍCÍ LED MODULY
 1. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 1.1.
 Každý vzorek LED modulu předložený ke zkouškám musí splňovat příslušné specifikace tohoto předpisu, pokud je případně zkoušen s elektronickým ovladačem (ovladači) zdroje světla.
 1.2.
 LED modul (moduly) musí být konstruován (konstruovány) tak, aby při běžném použití zůstal (zůstaly) v provozuschopném stavu. Kromě toho nesmí vykazovat žádnou konstrukční ani výrobní vadu. Nevyhovuje-li kterákoliv dioda LED modulu, LED modul se považuje za nevyhovující.
 1.3.
 LED modul (moduly) musí být chráněn (chráněny) proti manipulaci.
 1.4.
 Konstrukce vyměnitelného LED modulu (modulů) musí být taková, aby:
 1.4.1.
 po vyjmutí a výměně modulu za jiný, který byl dodaný žadatelem a označený identifikačním kódem modulu zdroje světla, byly splněny fotometrické požadavky světlometu;
 1.4.2.
 LED moduly s odlišnými identifikačními kódy modulu zdroje světla nebylo možné uvnitř stejného pouzdra světlometu vyměnit.
 2. VÝROBA
 2.1.
 LED diody v LED modulech musí být vybaveny vhodnými upevňovacími prvky.
 2.2.
 Upevňovací prvky musí být pevné a dobře upevněné k LED diodám a k LED modulu.
 3. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 3.1. Použití
 3.1.1.
 Všechny vzorky se zkouší podle bodu 4 níže.
 3.1.2.
 Druhem zdroje světla v LED modulu musí být světlo emitující diody (LED), jak jsou vymezené v předpise č. 48 v bodě 2.7.1, zvláště s ohledem na prvek viditelného vyzařování. Ostatní druhy zdrojů světla nejsou dovoleny.
 3.2. Provozní podmínky
 3.2.1. Provozní podmínky LED modulu
 Všechny vzorky se zkouší za podmínek určených v bodě 6.1.3 tohoto předpisu; není-li stanoveno v této příloze jinak, LED moduly se zkouší uvnitř světlometu předloženého výrobcem.
 3.2.2. Okolní teplota
 Pro měření elektrických a fotometrických vlastností se světlomet provozuje v suchém a klidném prostředí při okolní teplotě 23 °C ± 5 °C.
 3.3. Zahoření
 Dle požadavku žadatele musí být LED modul v provozu 48 hodin a před začátkem zkoušky ochlazen na okolní teplotu, jak je stanoveno tímto předpisem.
 4. ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE A ZKOUŠKY
 4.1. Podání barev
 4.1.1. Obsah červené
 Navíc k měřením popsaným v bodě 7 tohoto předpisu musí být minimální obsah červené ve světle LED modulu nebo světlometu, který obsahuje LED modul (moduly) a který byl zkoušen v bodě 50 V, takový, aby platilo:
 kde:
 Ee(λ) (jednotka: W)
 je spektrální rozdělení toku záření;
 V(λ) (jednotka: 1)
 je spektrální světelná účinnost;
 (λ) (jednotka: nm)
 je vlnová délka.
 Tato hodnota se vyčíslí pomocí intervalů jednoho nanometru.
 4.2. UV záření
 UV záření LED modulu s nízkou úrovní UV záření musí být takové, aby platilo:
 kde:
 S(λ) (jednotka: 1) je funkce spektrálního vážení;
 km = 683 lm/W je maximální hodnota fotometrického radiačního koeficientu.
 (definice ostatních symbolů viz bod 4.1.1 výše).
 Tato hodnota se vyčíslí pomocí intervalů jednoho nanometru. UV-záření musí být váženo s ohledem na hodnoty uvedené v následující tabulce UV:
 Tabulka UV
 Hodnoty dle příručky „Pokyny IRPA/INIRC k limitům expozice ultrafialovému záření“. Vybrané vlnové délky (v


text:
nanometrech) jsou reprezentativní; ostatní hodnoty by se měly interpolovat.
 λ
 S(λ)
 250
 0,430
 255
 0,520
 260
 0,650
 265
 0,810
 270
 1,000
 275
 0,960
 280
 0,880
 285
 0,770
 290
 0,640
 295
 0,540
 300
 0,300
 305
 0,060
 310
 0,015
 315
 0,003
 320
 0,001
 325
 0,00050
 330
 0,00041
 335
 0,00034
 340
 0,00028
 345
 0,00024
 350
 0,00020
 355
 0,00016
 360
 0,00013
 365
 0,00011
 370
 0,00009
 375
 0,000077
 380
 0,000064
 385
 0,000530
 390
 0,000044
 395
 0,000036
 400
 0,000030
 4.3. Teplotní stabilita
 4.3.1. Osvětlení
 4.3.1.1.
 Fotometrické měření světlometu se provede po jedné minutě provozu pro zvláštní funkci ve zkušebním bodě stanoveném níže. U těchto měření může být seřízení přibližné, ale musí být zachováno před a po měření poměru.
 Zkušební měřené body:
 Základní potkávací světlo 50 V
 (zkušební bod pro měření osvětlení zatáček stanoví výrobce).
 dálkové světlo: H – V.
 4.3.1.2.
 Světlomet musí zůstat v provozu, dokud nedosáhne fotometrické stability. Okamžik, ve kterém je fotometrie stabilní, je definován jako bod v čase, ve kterém změna fotometrické hodnoty je menší než 3 % během doby 15 minut. Po dosažení stability se provede zaměření pro kompletní fotometrii v souladu s požadavky zvláštního zařízení. Pro zvláštní zařízení se požaduje fotometrie ve všech zkušebních bodech svítilny.
 4.3.1.3.
 Vypočítá se poměr mezi fotometrickou hodnotou zkušebního bodu stanoveného v bodě 4.3.1.1 a hodnotou bodu stanoveného v bodě 4.3.1.2.
 4.3.1.4.
 Jakmile je dosaženo fotometrické stability, použije se poměr vypočítaný výše pro každý z ostatních zkušebních bodů k vytvoření nové fotometrické tabulky, která popisuje kompletní fotometrii založenou na jedné minutě provozu.
 4.3.1.5.
 Hodnoty svítivosti měřené po jedné minutě a po dosažení fotometrické stability musí splňovat minimální a maximální požadavky.
 4.3.2. Barva
 Barva vyzařovaného světla měřená po jedné minutě provozu a po dosažení fotometrické stability podle bodu 4.3.1.2 této přílohy musí být v obou případech uvnitř požadovaného rozmezí barev.
 5. Měření skutečného světelného toku LED modulu (modulů), který (které) vytváří základní potkávací světlo, se provede tímto způsobem:
 5.1.
 Konfigurace LED modulu (modulů) musí odpovídat technickým specifikacím podle bodu 2.2.2 tohoto předpisu. Optické prvky (doplňková optika) se na žádost žadatele odmontují pomocí nářadí ve zkušebně. Tento postup a podmínky při měření vymezené níže se popíší ve zkušebním protokolu.
 5.2.
 Žadatel předloží tři LED moduly pro každý typ, případně s ovladačem zdroje světla, spolu s dostatečnými pokyny.
 Může být zajištěno vhodné teplotní uspořádání (např. odvod tepla), aby se dosáhlo podobných teplotních podmínek jako při odpovídajícím použití světlometu.
 Před zkouškou se každý LED modul musí zahořet alespoň po dobu 48 hodin a za stejných podmínek jako při odpovídajícím použití světlometu.
 Pokud se použije Ulbrichtova koule, musí mít v průměru alespoň 1 m nebo nejméně desetkrát větší rozměr, než je maximální rozměr LED modulu (větší z těchto hodnot). Měření toku mohou být rovněž provedena integrací za pomoci goniofotometru. Musí se vzít v úvahu pokyny Publikace CIE 84 – 1989 týkající se pokojové teploty, polohování atd.
 LED modul musí být zahořen po dobu přibližně jedné hodiny v uzavřené kouli nebo goniometru.
 Tok se musí měřit po dosažení stability, jak je uvedeno v bodě 4.3.1.2 této přílohy.
 Průměr měření tří vzorků každého


text:
 29.1.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 25/36
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 129/2008
 ze dne 5. prosince 2008,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 119/2008 ze dne 7. listopadu 2008 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2008/217/ES ze dne 20. prosince 2007 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „Infrastruktura“ transevropského vysokorychlostního železničního systému (2) by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutí Komise 2008/231/ES ze dne 1. února 2008 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému „Provoz“ transevropského vysokorychlostního železničního systému přijaté podle čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 96/48/ES, kterým se zrušuje rozhodnutí Komise 2002/734/ES ze dne 30. května 2002 (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Rozhodnutím 2008/217/ES se zrušuje rozhodnutí Komise 2002/732/ES (4), které je začleněno do Dohody a které by se proto mělo v Dohodě zrušit.
 (5)
 Rozhodnutím 2008/231/ES se zrušuje rozhodnutí Komise 2002/734/ES (5), které je začleněno do Dohody a které by se proto mělo v Dohodě zrušit,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody se mění takto:
 1)
 Znění bodu 37ac (rozhodnutí Komise 2002/732/ES) se nahrazuje tímto:
 „32008 D 0217: rozhodnutí Komise 2008/217/ES ze dne 20. prosince 2007 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému ‚Infrastruktura‘ transevropského vysokorychlostního železničního systému (Úř. věst. L 77, 19.3.2008, s. 1).“
 2)
 Znění bodu 37ae (rozhodnutí Komise 2002/734/ES) se nahrazuje tímto:
 „32008 D 0231: rozhodnutí Komise 2008/231/ES ze dne 1. února 2008 o technické specifikaci pro interoperabilitu subsystému ‚Provoz‘ transevropského vysokorychlostního železničního systému přijaté podle čl. 6 odst. 1 směrnice Rady 96/48/ES, kterým se zrušuje rozhodnutí Komise 2002/734/ES ze dne 30. května 2002 (Úř. věst. L 84, 26.3.2008, s. 1).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2008/217/ES a 2008/231/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. prosince 2008 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (6).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. prosince 2008.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 J. K. J. Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 339, 18.12.2008, s. 110.
 (2) Úř. věst. L 77, 19.3.2008, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 84, 26.3.2008, s. 1.
 (4) Úř. věst. L 245, 12.9.2002, s. 143.
 (5) Úř. věst. L 245, 12.9.2002, s. 370.
 (6) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 12.1.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 7/22
 ROZHODNUTÍ č. 5/2016 VÝBORU VELVYSLANCŮ AKT–EU
 ze dne 22. prosince 2016,
 kterým se řediteli Střediska pro rozvoj podnikání (CDE) uděluje absolutorium za plnění rozpočtu střediska za rozpočtové roky 2011 a 2012 [2017/52]
 VÝBOR VELVYSLANCŮ AKT–EU,
 s ohledem na čl. 27 odst. 5 druhý pododstavec finančního nařízení pro CDE (1),
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příjmy střediska za finanční roky 2011 a 2012 sestávaly z příspěvků z Evropského rozvojového fondu a činily 17 850 484,11 EUR za rok 2011 a 15 856 427,31 EUR za rok 2012.
 (2)
 Celkové plnění rozpočtu střediska během finančních roků 2011 a 2012 bylo takové, že na základě účetních závěrek a zpráv o povinných auditech Střediska pro rozvoj podnikání za roky 2011 a 2012 by řediteli mělo být uděleno za plnění těchto rozpočtů absolutorium,
 ROZHODLA TAKTO:
 Jediný článek
 Výbor velvyslanců AKT–EU na základě zpráv auditorů za roky 2011 a 2012, jakož i rozvah a výkazů příjmů a výdajů za příslušné rozpočtové roky uděluje řediteli Střediska pro rozvoj podnikání absolutorium za plnění rozpočtu střediska za rozpočtové roky 2011 a 2012.
 V Bruselu dne 22. prosince 2016.
 Za Výbor velvyslanců AKT–EU
 předseda
 P. JAVORČÍK
 (1) Úř. věst. L 70, 9.3.2006, s. 52.