text:
Svíticí plocha
 2.
 Vztažná osa
 3.
 Vztažný střed
 4.
 Úhel geometrické viditelnosti
 5.
 Plocha výstupu světla
 6.
 Přivrácená plocha odvozená ze svíticí plochy
 7a.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. a) (bez vnějších krycích skel)
 7b.
 Přivrácená plocha odvozená z plochy výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. b) (bez vnějších krycích skel)
 8.
 Směr viditelnosti
 IO
 Vnitřní optická část
 LG
 Světlovod
 L
 Vnější krycí sklo
 R
 Odrážeč
 S
 Zdroj světla
 X
 Není částí této funkce
 F1
 Funkce 1
 F2
 Funkce 2
 Část 1
 Plocha výstupu světla zařízení pro světelnou signalizaci s výjimkou odrazek
 Část 2
 Svíticí plocha zařízení pro světelnou signalizaci s výjimkou odrazek
 Část 3
 Příklady přivrácené plochy odvozené ze svíticí plochy v různých směrech geometrické viditelnosti
 Část 4
 Příklady přivrácené plochy odvozené z plochy výstupu světla v různých směrech geometrické viditelnosti
 Část 5
 Příklad svíticí plochy v porovnání s plochou výstupu světla v případě jednoúčelového světlometu nebo svítilny
 (viz body 2.10.2 až 2.10.3 tohoto předpisu)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče za vnějším krycím sklem:
 Příklad 1
 Příklad 2
 (včetně vnějšího krycího skla)
 (bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče s vnitřním krycím sklem za vnějším krycím sklem:
 Příklad 3
 Příklad 4
 (včetně vnějšího krycího skla)
 (bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklady zdroje světla s optikou odražeče s částečným vnitřním krycím sklem za vnějším krycím sklem:
 Příklad 5
 Příklad 6
 (včetně vnějšího krycího skla)
 (bez nestrukturovaného vnějšího krycího skla)
 Příklad optiky světlovodu za vnějším krycím sklem:
 Příklad 7
 Příklad optiky světlovodu nebo optiky odražeče za vnějším krycím sklem:
 Příklad 8
 Příklad světelného zdroje s optikou odražeče v kombinaci s oblastí, která není součástí této funkce; za vnějším krycím sklem:
 Příklad 9
 Část 6
 Příklady stanovení plochy výstupu světla v porovnání se svíticí plochou
 (viz body 2.10.2 a 2.10.3 tohoto předpisu)
 Pozn.: Odražené světlo by se mohlo / se může podílet na stanovení plochy výstupu světla
 Příklad A
 Svíticí plocha
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. a)
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 Příklad B
 Svíticí plocha
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. a)
 Okraje jsou
 a a b
 c a d
 Příklad stanovení svíticí plochy v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce:
 Příklad C
 Svíticí plocha
 Okraje jsou
 a a b
 Příklad stanovení plochy výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. a) v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce:
 Příklad D
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. a)
 Okraje jsou
 c-d a e-f
 Příklad stanovení zdánlivě viditelného povrchu v kombinaci s oblastí, která není součástí funkce a nestrukturovaným vnějším krycím sklem (podle bodu 2.10.2 písm. b):
 Příklad E
 Deklarovaná plocha výstupu světla podle bodu 2.10.2 písm. b) např.
 Okraje jsou
 c’-d’ a e’-f’
 Část 7
 Příklady umožňující rozhodnutí ohledně sloučení dvou funkcí
 V případě strukturovaného vnějšího krycího skla a dělicí přepážky:
 V případě strukturovaného vnějšího krycího skla:
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 V případě, kdy


text:
je zahrnuto použití vnějšího krycího skla (strukturovaného nebo nestrukturovaného):
 V případě, kdy je zahrnuto použití vnějšího krycího skla (strukturovaného nebo nestrukturovaného):
 V případě, kdy je vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla, je „7b“ přivrácená plocha podle bodu 2.10.2 a F1 nesmí být vzhledem k F2 průhledná:
 V případě, kdy je nebo není vyloučeno použití nestrukturovaného vnějšího krycího skla:
 PŘÍLOHA 4
 Viditelnost červené svítilny směrem dopředu a bílé svítilny směrem dozadu
 (viz body 5.10.1 a 5.10.2 tohoto předpisu)
 PŘÍLOHA 5
 Podmínky naložení, k nimž se přihlíží při stanovení změn svislé orientace potkávacích světlometů
 Podmínky naložení působících na nápravy podle bodů 6.2.6.1. a 6.2.6.3.1.
 1.
 Pro následující zkoušky se počítá s hmotností 75 kg na osobu.
 2.
 Podmínky naložení pro jednotlivé typy vozidel:
 2.1
 Vozidla kategorie M1 (1):
 2.1.1
 Sklon světla potkávacího světlometu se stanoví za těchto podmínek naložení:
 2.1.1.1
 jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.1.1.2
 řidič a jeden cestující na předním sedadle nejvíce vzdáleném od řidiče;
 2.1.1.3
 řidič, jeden cestující na předním sedadle nejvíce vzdáleném od řidiče a všechna nejzadnější sedadla obsazena;
 2.1.1.4
 všechna sedadla obsazena;
 2.1.1.5
 všechna sedadla obsazena a náklad rovnoměrně rozložený v prostoru pro zavazadla tak, aby se dosáhlo přípustného zatížení působícího na zadní nápravu, nebo na přední nápravu, je-li zavazadlový prostor vpředu. Má-li vozidlo zavazadlový prostor vpředu i vzadu, musí se přídavná hmotnost nákladu rovnoměrně rozložit tak, aby se dosáhlo přípustných zatížení na nápravách. Dosáhne-li se však maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla před dosažením přípustného zatížení na jedné z náprav, musí se náklad v prostoru/prostorech pro zavazadla omezit tak, aby se dosáhlo přípustné hmotnosti;
 2.1.1.6
 řidič a náklad rovnoměrně rozložený v prostoru pro zavazadla tak, aby se dosáhlo přípustného zatížení odpovídající nápravy.
 Dosáhne-li se však maximální přípustné hmotnosti naloženého vozidla před dosažením přípustného zatížení na jedné z náprav, musí se náklad v prostoru/prostorech pro zavazadla omezit tak, aby se dosáhlo přípustné hmotnosti.
 2.1.2
 Při stanovování shora uvedených podmínek naložení se musí přihlédnout k omezením nákladu stanoveným výrobcem.
 2.2
 Vozidla kategorií M2 a M3
 1;
 Úhel světla potkávacích světlometů se musí stanovit za těchto podmínek naložení:
 2.2.1
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.2.2
 vozidlo naložené tak, že každá z náprav nese své technicky přípustné maximální zatížení, nebo tak, až je dosaženo maximální naložené hmotnosti vozidla zatížením přední a zadní nápravy úměrně k jejich technicky přípustnému maximálnímu zatížení, podle toho, čeho se dosáhne dříve.
 2.3
 Vozidla kategorie N s ložnými plochami:
 2.3.1
 Úhel světla potkávacích světlometů se musí stanovit za těchto podmínek naložení:
 2.3.1.1
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.3.1.2
 řidič a náklad, který je rozložen tak, aby se dosáhlo technicky přípustného maximálního zatížení na zadní nápravu nebo na zadní nápravy, nebo aby se dosáhlo maximální přípustné hmotnosti vozidla, podle toho, čeho se dosáhne dříve, aniž by se na přední nápravě překročilo zatížení vypočítané jako součet zatížení nenaloženého vozidla připadajícího na přední nápravu a 25 % maximálního přípustného užitečného zatížení přední nápravy. Je-li ložná plocha v přední části vozidla, posuzuje se naopak přední náprava.
 2.4
 Vozidla kategorie N bez ložné plochy:
 2.4.1
 Tahače

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
návěsů:
 2.4.1.1
 nenaložené vozidlo bez zatížení na točnici a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.4.1.2
 jedna osoba na sedadle řidiče; technicky přípustné zatížení na točnici v poloze točnice odpovídající nejvyššími zatížení zadní nápravy.
 2.4.2
 Tahače přívěsů:
 2.4.2.1
 nenaložené vozidlo a jedna osoba na sedadle řidiče;
 2.4.2.2
 jedna osoba na sedadle řidiče, všechna ostatní místa v kabině obsazena.
 (1) Podle definice v Úplném usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3.), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6, bod 2 – www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 PŘÍLOHA 6
 Měření změny sklonu potkávacího světla v závislosti na naložení
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tato příloha stanovuje metodu pro měření změn sklonu potkávacího světla motorového vozidla vzhledem k výchozímu sklonu, způsobených změnami polohy vozidla v důsledku jeho naložení.
 2. DEFINICE
 2.1 Výchozí sklon
 2.1.1 Udaný výchozí sklon
 Hodnota výchozího sklonu potkávacího světla stanovená výrobcem vozidla sloužící jako referenční hodnota pro výpočet přípustných změn.
 2.1.2 Měřený výchozí sklon
 Střední hodnota sklonu potkávacího světla nebo sklonu vozidla měřená u vozidla při první podmínce stanovené v příloze 5 pro danou kategorii zkoušeného vozidla. Slouží jako referenční hodnota k hodnocení změn sklonu světla při změně naložení.
 2.2 Sklon potkávacího světlometu
 Může být definován takto:
 buď úhlem mezi směrem světla k charakteristickému bodu na vodorovné části rozhraní v rozložení světla světlometu a svislou rovinou, vyjádřeným v miliradiánech,
 nebo tangentou tohoto úhlu, vyjádřenou v procentech sklonu, protože úhly jsou malé (pro tyto malé úhly se 1 % rovná 10 mrad).
 Vyjadřuje-li se sklon v procentech, může být vypočten podle tohoto vzorce:
 přičemž:
 h1
 je výška umístění výše zmíněného charakteristického bodu nad vozovkou v mm, měřená na svislé stěně kolmé ke střední podélné rovině vozidla a umístěné ve vodorovné vzdálenosti L,
 h2
 je výška umístění vztažného středu (který je uvažován jako výchozí pro charakteristický bod stanovený ve výšce h1) nad vozovkou v mm:
 L
 je v milimetrech vyjádřená vzdálenost mezi stěnou a vztažným středem.
 Záporné hodnoty označují sklon směrem dolů (viz obrázek 1).
 Kladné hodnoty označují sklon směrem nahoru.
 Obrázek 1 Sklon potkávacího světla směrem dolů u vozidla kategorie M1
 Poznámky:
 1.
 Tento nákres představuje vozidlo kategorie M1, ale uvedený princip platí shodně pro vozidla ostatních kategorií.
 2.
 Nemá-li vozidlo systém ovládání sklonu světlometů, je změna sklonu potkávacího světla shodná se změnou sklonu vlastního vozidla.
 3. PODMÍNKY MĚŘENÍ
 3.1
 Použije-li se vizuální kontrola rozložení potkávacího světla na stěně nebo fotometrická metoda, musí se měřit v temném prostředí (např. v zatemněné místnosti) dostatečně rozměrném, aby vozidlo i stěna mohly být umístěny podle vyobrazení na obrázku 1. Vztažné středy světlometů musí být od stěny ve vzdálenosti nejméně 10 m.
 3.2
 Základna, na které se měří, musí být pokud možno rovná a vodorovná, aby bylo možno zajistit reprodukovatelnost měření sklonu potkávacího světla s přesností ± 0,5 mrad (± 0,05 % sklonu).
 3.3
 Použije-li se měřicí stěna, musí být její označení, umístění a orientace vzhledem k základně a vzhledem ke střední podélné rovině vozidla takové, aby bylo možno zajistit reprodukovatelnost měření sklonu potkávacího světla s přesností ± 0,5 mrad (± 0,05 % sklonu).
 3.4
 Při měření musí být okolní teplota v rozsahu od 10 °C do 30 °C.


text:
4. PŘÍPRAVA VOZIDLA
 4.1
 Měří se na vozidle, které najelo 1 000 km až 10 000 km, přednostně 5 000 km.
 4.2
 Pneumatiky musí být nahuštěny na tlak pro plné naložení podle údaje výrobce vozidla. Vozidlo musí být zcela naplněné (palivo, voda, olej) a být vybaveno veškerým příslušenstvím a nářadím podle údajů výrobce. Pojmem „zcela naplněné palivem“ se rozumí, že palivová nádrž musí být naplněna nejméně na 90 % svého objemu.
 4.3
 Parkovací brzda vozidla musí být uvolněna a převodovka v neutrálu.
 4.4
 Vozidlo se stabilizuje při teplotě stanovené v bodě 3.4 po dobu nejméně 8 hodin.
 4.5
 Je-li užita fotometrická nebo vizuální metoda, měly by být na zkoušeném vozidle pro usnadnění měření přednostně montovány světlomety s dobře vyjádřeným rozhraním potkávacího světla. Pro získání přesnějšího odečtu mohou být použity i jiné metody (např. odejmutí krycího skla světlometu).
 5. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 5.1 Obecné informace
 V závislosti na zvolené metodě musí být změny sklonu potkávacího světla nebo sklonu vozidla měřeny odděleně pro každou stranu vozidla. Výsledky naměřené za všech podmínek naložení podle požadavků v příloze 5 musí být jak pro levý, tak pro pravý světlomet v mezích stanovených v bodě 5.5. Náklad musí být ukládán postupně, aniž by vozidlo bylo vystaveno nadměrným rázům.
 5.1.1
 Pokud je namontován systém AFS, musí se měřit s AFS v neutrálním stavu.
 5.2 Stanovení měřeného výchozího sklonu
 Vozidlo musí být připraveno podle bodu 4 a naloženo podle požadavků v příloze 5 (první podmínka naložení pro příslušnou kategorii vozidla). Před každým měřením se vozidlo rozhoupe podle ustanovení bodu 5.4. Měření se musí provést třikrát.
 5.2.1
 Pokud se výsledek žádného ze tří měření neliší od aritmetické střední hodnoty výsledků těchto měření o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), tvoří tato aritmetická střední hodnota konečný výsledek.
 5.2.2
 Liší-li se výsledek kteréhokoli měření od aritmetické střední hodnoty výsledků o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), provede se dalších deset měření a střední aritmetická hodnota výsledků těchto měření tvoří konečný výsledek.
 5.3 Metody měření
 K měření změn sklonu lze zvolit jakoukoli metodu za předpokladu, že měření jsou přesná v toleranci ± 0,2 mrad (± 0,02 % sklonu).
 5.4 Zacházení s vozidlem při každém naložení
 Zavěšení náprav a kterákoli jiná část schopná ovlivnit sklon potkávacího světla musí být aktivovány níže popsanými postupy.
 Technické zkušebny a výrobci však mohou společně navrhnout jiné postupy (buď experimentální, nebo podložené výpočtem), zvláště pokud činí zkouška určité problémy, ovšem za předpokladu, že je jasné, že takové výpočty jsou platné.
 5.4.1 Vozidla kategorie M1 s konvenčním zavěšením náprav
 Vozidlo stojící na měřicí ploše a v případě potřeby s koly umístěnými na plovoucích plošinách (které musí být užity, pokud by jejich nepřítomnost zavinila taková omezení pohybu v závěsech, která by mohla ovlivnit výsledky měření) se nepřetržitě houpe nejméně ve třech úplných cyklech; v každém cyklu se stlačí napřed záď a pak předek vozidla.
 Posloupnost houpání musí končit dokončením cyklu. Před měřením se vozidlo musí ponechat samovolně uklidnit. Místo použití plovoucích plošin lze stejného účinku dosáhnout popojížděním vozidla vzad a vpřed v délce nejméně jedné otáčky kola.
 5.4.2 Vozidla


text:
kategorie M2, M3 a N s konvenčním zavěšením náprav
 5.4.2.1
 Nelze-li u vozidel kategorie M1 postupovat podle bodu 5.4.1, je možno použít metodu popsanou v bodech 5.4.2.2 nebo 5.4.2.3.
 5.4.2.2
 Vozidlo stojící na měřicí ploše s koly na základně se rozhoupe pomocí dočasné změny naložení.
 5.4.2.3
 Působí se vibrátorem na zavěšení náprav a na všechny ostatní části, které mohou ovlivnit sklon potkávacího světla u vozidla stojícího na měřicí ploše s koly na základně. Působit lze vibrující plošinou, na které stojí kola.
 5.4.3 Vozidla s nekonvenčním zavěšením náprav, u kterých musí být hnací systém v chodu.
 Před měřením se vyčká, až vozidlo při běžícím motoru zaujme svoji konečnou výšku.
 5.5 Měření
 Změna sklonu potkávacího světla vzhledem k měřenému výchozímu sklonu stanovenému podle bodu 5.2 se hodnotí pro každou z různých podmínek naložení.
 Je-li vozidlo vybaveno ručně ovládaným systémem ovládání sklonu světlometů, musí být tento systém nastaven do polohy stanovené výrobcem pro dané podmínky naložení (podle přílohy 5).
 5.5.1
 Ze začátku se pro každou podmínku naložení musí uskutečnit jedno měření. Požadavky jsou splněny, pokud pro každou podmínku naložení leží změna sklonu ve vypočítaných mezích (např. uvnitř rozdílu mezi stanoveným výchozím sklonem a dolní a horní mezní hodnotou určenou pro schválení) s bezpečnostní rezervou 4 mrad (0,4 % sklonu).
 5.5.2
 Pokud výsledek (výsledky) kteréhokoli měření neleží v rozsahu bezpečnostní rezervy uvedené v bodě 5.5.1 nebo pokud překračuje mezní hodnoty, provedou se další tři měření v podmínkách naložení odpovídajících tomuto výsledku (těmto výsledkům) podle bodu 5.5.3.
 5.5.3
 Pro každou výše uvedenou podmínku naložení:
 5.5.3.1
 Pokud se výsledek žádného ze tří měření neliší od aritmetické střední hodnoty výsledků těchto měření o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), tvoří tato aritmetická střední hodnota konečný výsledek.
 5.5.3.2
 Liší-li se výsledek kteréhokoli měření od aritmetické střední hodnoty výsledků o více než 2 mrad (0,2 % sklonu), provede se dalších deset měření a střední aritmetická hodnota výsledků těchto měření tvoří konečný výsledek.
 5.5.3.3
 Je-li vozidlo vybaveno automatickým systémem ovládání sklonu světlometů, který má z principu hysterezi, považují se za rozhodující hodnoty střední hodnoty horní a dolní části hysterezní smyčky.
 Veškerá tato měření se provádějí podle bodů 5.5.3.1 a 5.5.3.2.
 5.5.4
 Požadavky jsou splněny, je-li za všech podmínek naložení změna mezi měřeným výchozím sklonem stanoveným podle bodu 5.2 a sklonem změřeným za každé z podmínek naložení menší než hodnoty vypočtené v bodě 5.5.1 (bez bezpečnostních rezerv).
 5.5.5
 Je-li překročena pouze jedna z vypočtených horních nebo dolních mezí změny, musí se dát výrobci možnost, aby zvolil odlišnou hodnotu stanoveného výchozího sklonu v mezích stanovených pro schválení.
 PŘÍLOHA 7
 Označení sklonu rozhraní potkávacího světla světlometu uvedeného v bodě 6.2.6.1.1 tohoto předpisu a sklonu rozhraní předního mlhového světlometu uvedeného v bodě 6.3.6.1.2 tohoto předpisu
 Příklad 1
 Rozměr značky a znaků údaje je ponechán na rozhodnutí výrobce.
 Příklad 2
 Rozměr značky a znaků údaje je ponechán na rozhodnutí výrobce.
 PŘÍLOHA 8
 Ovladače korektoru sklonu světlometů podle bodu 6.2.6.2.2 tohoto předpisu
 1. SPECIFIKACE
 1.1
 Sklon potkávacího světla směrem dolů musí být ve všech případech zajišťován jedním z následujících způsobů:
 a)
 pohybem ovladače směrem dolů


text:
nebo vlevo;
 b)
 otáčením ovladače proti směru pohybu hodinových ručiček;
 c)
 stlačením tlačítka (ovladač typu stlačit – vytáhnout).
 Je-li pro seřizování světla užito více tlačítek, musí být tlačítko, kterým se nastavuje největší sklon dolů, namontováno vlevo nebo pod tlačítkem/tlačítky pro ostatní polohy seřízení potkávacího světla.
 Otočný ovladač, který je montován k ovládání po obvodu nebo jen s viditelnou úsečí, by měl vyhovět ovládacím principům pro ovladač typu a) nebo c).
 1.1.1
 Takový ovladač musí být opatřen značkami, které zřetelně udávají pohyby odpovídající sklonu potkávacího světla směrem dolů nebo nahoru.
 1.2
 Poloha „0“ odpovídá výchozímu sklonu podle bodu 6.2.6.1.1 tohoto předpisu.
 1.3
 Poloha „0“, která má být podle bodu 6.2.6.2.2 tohoto předpisu „aretovanou polohou“, nemusí být nezbytně na dorazu stupnice.
 1.4
 Značky na ovladačích musí být vysvětleny v příručce uživatele.
 1.5
 K identifikaci ovladačů smí být užity pouze následující značky:
 Místo značky se čtyřmi čarami je možno použít značku s pěti čarami.
 Příklad 1
 Příklad 2
 Příklad 3
 PŘÍLOHA 9
 Kontrola shodnosti výroby
 1. ZKOUŠKY
 1.1 Umístění světlometů nebo svítilen
 Umístění světlometů nebo svítilen podle definice v bodě 2.1.6 tohoto předpisu z hlediska šířky, výšky a délky se ověřuje podle všeobecných požadavků stanovených v bodech 2.10.2, 2.10.3, 2.10.4, 2.3.3 a 5.4 tohoto předpisu.
 Naměřené hodnoty vzdáleností musí být takové, aby byly splněny jednotlivé požadavky, které se na každý světlomet / každou svítilnu vztahují.
 1.2 Viditelnost světlometů nebo svítilen
 1.2.1
 Úhly geometrické viditelnosti se ověřují podle bodu 2.10.7. tohoto předpisu.
 Naměřené hodnoty úhlů musí být takové, aby byly splněny zvláštní požadavky, které se na každý světlomet nebo svítilnu vztahují, s tou výjimkou, že meze úhlů mohou mít přípustnou toleranci odpovídající přípustné odchylce ± 3° pro montáž zařízení pro světelnou signalizaci povolené v bodě 5.3.
 1.2.2
 Viditelnost červeného světla směrem dopředu a bílého světla směrem dozadu se ověřuje podle bodu 5.10 tohoto předpisu.
 1.3 Seřízení potkávacích světlometů a předních mlhových světlometů třídy „F3“ směrem dopředu
 1.3.1 Výchozí sklon směrem dolů
 Výchozí sklon rozhraní potkávacího světla směrem dolů a předních mlhových světlometů třídy „F3“ musí být nastaven na hodnotu vyznačenou na štítku podle požadavků a vzoru v příloze 7.
 Alternativně může výrobce nastavit výchozí seřízení na hodnotu odlišnou od hodnoty na štítku, pokud může prokázat, že tato hodnota je typická pro schvalovaný typ při zkoušení postupem uvedeným v příloze 6 a zvláště v bodě 4.1.
 1.3.2 Změna sklonu v závislosti na naložení
 Změna sklonu potkávacího světla směrem dolů musí jako funkce naložení podle tohoto bodu ležet v rozmezí:
 0,2 % až 2,8 %
 pro montážní výšku světlometu h < 0,8;
 0,2 % až 2,8 %
 pro montážní výšku světlometu 0,8 ≤ h ≤ 1,0 nebo
 0,7 % až 3,3 %
 (podle seřizovacího rozsahu zvoleného výrobcem při schválení);
 0,7 % až 3,3 %
 pro montážní výšku světlometu 1,0 < h ≤ 1,2 m;
 1,2 % až 3,8 %
 pro montážní výšku světlometu h > 1,2 m.
 V případě předního mlhového světlometu třídy „F3“ se zdrojem/zdroji světla s celkovým skutečným světelným tokem přesahujícím 2 000 lm musí změny sklonu směrem dolů v závislosti na podmínkách naložení


text:
specifikovaných v tomto bodě zůstat v tomto rozsahu:
 0,7 % až 3,3 %
 pro montážní výšku předního mlhového světlometu h ≤ 0,8;
 1,2 % až 3,8 %
 pro montážní výšku předního mlhového světlometu h > 0,8 m.
 Podmínky naložení musí odpovídat údajům v příloze 5 tohoto předpisu, pro každý systém musí být odpovídajícím způsobem upraveny a být následující:
 1.3.2.1
 Vozidla kategorie M1:
 bod 2.1.1.1
 bod 2.1.1.6 s přihlédnutím k
 bodu 2.1.2.
 1.3.2.2
 Vozidla kategorií M2 a M3;
 bod 2.2.1
 bod 2.2.2
 1.3.2.3
 Vozidla kategorie N s ložnými plochami:
 bod 2.3.1.1
 bod 2.3.1.2
 1.3.2.4
 Vozidla kategorie N bez ložných ploch:
 1.3.2.4.1
 Tahače návěsů:
 bod 2.4.1.1
 bod 2.4.1.2
 1.3.2.4.2
 Tahače přívěsů:
 bod 2.4.2.1
 bod 2.4.2.2
 1.4 Elektrická zapojení a indikátory
 Elektrická zapojení se zkouší zapnutím každého světlometu nebo svítilny při napájení z elektrické soustavy vozidla.
 Světlomety nebo svítilny a indikátory musí fungovat podle ustanovení bodů 5.11 až 5.14 tohoto předpisu a zvláštních požadavků vztahujících se na každý světlomet nebo svítilnu.
 1.5 Svítivost
 1.5.1 Dálkové světlomety
 Úhrnná maximální svítivost dálkových světlometů se ověřuje postupem popsaným v bodě 6.1.9.2 tohoto předpisu. Zjištěná hodnota musí být taková, aby byl splněn požadavek bodu 6.1.9.1 tohoto předpisu.
 1.6 Namontování, počet, barva, uspořádání a případně kategorie světlometů/svítilen se ověřují vizuální kontrolou světlometů/svítilen a jejich značení.
 Výše uvedené parametry musí být takové, aby byly splněny požadavky stanovené v bodech 5.15 a 5.16 a též jednotlivé požadavky vztahující se na každý světlomet nebo svítilnu.
 PŘÍLOHA 10
 Vyhrazeno
 PŘÍLOHA 11
 Viditelnost nápadného značení směrem dozadu, dopředu a do boku vozidla
 (Viz bod 6.21.5 tohoto předpisu)
 Obrázek 1a dozadu
 Obrázek 1b dopředu (pouze přívěsy)
 Obrázek 2 do boku
 PŘÍLOHA 12
 Zkušební jízda
 1. Požadavky na automatické ovládání dálkových světlometů při zkušební jízdě
 1.1
 Zkušební jízda se provede v čistém prostředí (1) a s čistými světlomety.
 1.2
 Zkušební dráha musí obsahovat zkušební úseky s podmínkami silničního provozu popsanými v tabulce 1 níže, přičemž rychlost musí odpovídat příslušnému typu silnice:
 Tabulka 1
 Zkušební úsek
 Podmínky silničního provozu
 Typ silnice
 Městské oblasti
 Silnice s více jízdními pruhy, např. dálnice
 Mimoměstské silnice
 Rychlost
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Průměrné procento celé délky zkušební dráhy
 10 %
 20 %
 70 %
 A
 Jednotlivé protijedoucí nebo vpředu jedoucí vozidlo projíždějící s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 B
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel projíždějících s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 C
 Aktivní a pasivní předjíždění s takovou frekvencí, aby se dálkové světlo ZAPNULO a VYPNULO.
 X
 X
 D
 Protijedoucí jízdní kolo podle popisu v bodě 6.1.9.3.1.2.
 X
 E
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel
 X
 1.3
 Městské oblasti musí zahrnovat osvětlené i neosvětlené silnice.
 1.4
 Mimoměstské silnice musí mít úseky s dvěma jízdními pruhy a úseky se čtyřmi nebo více jízdními pruhy a nesmí chybět křižovatky, kopce a/nebo stoupání, klesání a serpentiny.
 1.5
 Silnice s více jízdními pruhy (např. dálnice) a mimoměstské silnice musí zahrnovat přímé rovné úseky s délkou alespoň


text:
600 m. Navíc musí mít i úseky s levotočivými i pravotočivými zatáčkami.
 1.6
 Musí se vzít v úvahu situace s hustým provozem.
 2. Požadavky na adaptivní dálkové světlomety při zkušební jízdě
 2.1
 Zkušební jízda se provede v čistém prostředí (2) a s čistými světlomety.
 2.2
 Zkušební dráha musí obsahovat zkušební úseky s podmínkami silničního provozu popsanými v tabulce 2 níže, přičemž rychlost musí odpovídat příslušnému typu silnice:
 Tabulka 2
 Zkušební úsek
 Podmínky silničního provozu
 Typ silnice
 Městské oblasti
 Silnice s více jízdními pruhy, např. dálnice
 Mimoměstské silnice
 Rychlost
 50 ± 10 km/h
 100 ± 20 km/h
 80 ± 20 km/h
 Průměrné procento celé délky zkušební dráhy
 10 procent
 20 procent
 70 procent
 A
 Jednotlivé protijedoucí nebo vpředu jedoucí vozidlo projíždějící s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 B
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel projíždějících s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 C
 Aktivní a pasivní předjíždění s takovou frekvencí, aby adaptivní dálkové světlo reagovalo a prokázalo proces adaptace.
 X
 X
 D
 Protijedoucí jízdní kolo podle popisu v bodě 6.22.9.3.1.2.
 X
 E
 Podmínky silničního provozu s kombinací protijedoucích a vpředu jedoucích vozidel
 X
 2.3
 Městské oblasti musí zahrnovat osvětlené i neosvětlené silnice.
 2.4
 Mimoměstské silnice musí mít úseky s dvěma jízdními pruhy a úseky se čtyřmi nebo více jízdními pruhy a nesmí chybět křižovatky, kopce a/nebo stoupání, klesání a serpentiny.
 2.5
 Silnice s více jízdními pruhy (např. dálnice) a mimoměstské silnice musí zahrnovat přímé rovné úseky s délkou alespoň 600 m. Navíc musí mít i úseky s levotočivými i pravotočivými zatáčkami.
 2.6
 Musí se vzít v úvahu situace s hustým provozem.
 2.7
 U zkušebních úseků A a B ve výše uvedené tabulce technici provádějící zkoušky posoudí a zaznamenají přijatelnost vlastností procesu adaptace ve vztahu k protijedoucím a vpředu jedoucím účastníkům silničního provozu. To znamená, že zkušební technici musí sedět ve zkoušeném vozidle a rovněž v protijedoucích a vpředu jedoucích vozidlech.
 (1) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/ 1. 9. 11, Ženeva 1996).
 (2) Dobrá viditelnost (meteorologický optický rozsah MOR > 2 000 m podle definice WMO (Guide to Meteorological Instruments and Methods of Observation – Návod pro meteorologické pomůcky a metody pozorování, šesté vydání, ISBN: 92-63-16008-2, s. 1. 9. 1/ 1. 9. 11, Ženeva 1996).
 PŘÍLOHA 13
 Podmínky automatického zapínání potkávacích světlometů
 Podmínky automatického zapínání potkávacích světlometů (1)
 Okolní světlo vně vozidla (2)
 Potkávací světlomety
 Doba odezvy
 méně než 1 000 lx
 ZAPNUTY
 nejvýše 2 s
 mezi 1 000 lx a 7 000 lx
 podle rozhodnutí výrobce
 podle rozhodnutí výrobce
 více než 7 000 lx
 VYPNUTY
 více než 5 s, avšak nejvýše 300 s
 (1) Žadatel musí prokázat splnění těchto podmínek simulací nebo jiným způsobem ověření, který uznává schvalovací orgán.
 (2) Osvětlení se musí měřit na vodorovném povrchu s kosinově korigovaným


text:
čidlem ve stejné výšce jako je montážní poloha čidla na vozidle. To může výrobce prokázat dostatečnou dokumentací nebo jinými prostředky, které uznává schvalovací orgán.
 PŘÍLOHA 14
 Pozorovací oblast směrem k přivrácené ploše manévrovacích světlometů a svítilen vnějšího osvětlení vozidla
 Pozorovací zóny
 Nákres znázorňuje zónu z jedné strany, ostatní zóny jsou zepředu, zezadu a z druhé strany vozidla.
 Hranice zón
 PŘÍLOHA 15
 Gonio(foto)metrický systém pro fotometrická měření podle definice v bodě 2.10.9 tohoto předpisu


text:
 21.6.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/7
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 4/2012
 ze dne 10. února 2012,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha I Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 65/2011 ze dne 1. července 2011 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2011/180/EU ze dne 23. března 2011, kterým se provádí směrnice Rady 2002/55/ES, pokud jde o podmínky, za nichž lze povolit uvádění na trh malých balení směsí standardního osiva různých odrůd zeleniny stejného druhu (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů vztahujících se na rostlinolékařské otázky. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody, právní předpisy vztahující se na rostlinolékařské otázky se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž bude na Lichtenštejnsko rozšířena Dohoda mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tedy nevztahuje na Lichtenštejnsko,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V části 2 kapitoly III přílohy I Dohody se za bod 56 (rozhodnutí Komise 2010/468/EU) vkládá nový bod, který zní:
 „57.
 32011 D 0180: rozhodnutí Komise 2011/180/EU ze dne 23. března 2011, kterým se provádí směrnice Rady 2002/55/ES, pokud jde o podmínky, za nichž lze povolit uvádění na trh malých balení směsí standardního osiva různých odrůd zeleniny stejného druhu (Úř. věst. L 78, 24.3.2011, s. 55).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2011/180/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. února 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. února 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 pověřený předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 262, 6.10.2011, s. 19.
 (2) Úř. věst. L 78, 24.3.2011, s. 55.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 23.9.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 337/26
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP č. 235/2018
 ze dne 5. prosince 2018,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2021/1502]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1122 ze dne 10. srpna 2018, kterým se povoluje uvedení pyrrolochinolin-chinonu, disodné soli na trh jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1123 ze dne 10. srpna 2018, kterým se povoluje uvedení 1-methylnikotinamid-chloridu na trh jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1132 ze dne 13. srpna 2018, kterým se povoluje změna názvu a zvláštních požadavků na označování nových potravin obsahujících syntetický zeaxanthin podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1133 ze dne 13. srpna 2018, kterým se povoluje uvedení sušených nadzemních částí Hoodia parviflora na trh jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (4), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (6)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola XII přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodě 124b (prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „–
 32018 R 1122: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1122 ze dne 10. srpna 2018 (Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 36),
 –
 32018 R 1123: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1123 ze dne 10. srpna 2018 (Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 41),
 –
 32018 R 1132: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1132 ze dne 13. srpna 2018 (Úř. věst. L 205, 14.8.2018, s. 15),
 –
 32018 R 1133: prováděcího nařízení Komise (EU) 2018/1133 ze dne 13. srpna 2018 (Úř. věst. L 205, 14.8.2018, s. 18).“
 2.
 Za bod 140 (prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1293) se doplňují nové body, které znějí:
 „141.
 32018 R 1122: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1122 ze dne 10. srpna 2018, kterým se povoluje uvedení pyrrolochinolin-chinonu, disodné soli na trh jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí


text:
nařízení Komise (EU) 2017/2470 (Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 36).
 142.
 32018 R 1123: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1123 ze dne 10. srpna 2018, kterým se povoluje uvedení 1-methylnikotinamid-chloridu na trh jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 41).
 143.
 32018 R 1132: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1132 ze dne 13. srpna 2018, kterým se povoluje změna názvu a zvláštních požadavků na označování nových potravin obsahujících syntetický zeaxanthin podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (Úř. věst. L 205, 14.8.2018, s. 15).
 144.
 32018 R 1133: prováděcí nařízení Komise (EU) 2018/1133 ze dne 13. srpna 2018, kterým se povoluje uvedení sušených nadzemních částí Hoodia parviflora na trh jako nové potraviny podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2283 a kterým se mění prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/2470 (Úř. věst. L 205, 14.8.2018, s. 18).“
 Článek 2
 Znění prováděcích nařízení (EU) 2018/1122, (EU) 2018/1123, (EU) 2018/1132 a (EU) 2018/1133 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. prosince 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 5. prosince 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 tajemníci
 Smíšeného výboru EHP
 Hege M. HOFF
 Mikołaj KARŁOWSKI
 (1) Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 36.
 (2) Úř. věst. L 204, 13.8.2018, s. 41.
 (3) Úř. věst. L 205, 14.8.2018, s. 15.
 (4) Úř. věst. L 205, 14.8.2018, s. 18.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/1
 PROTOKOL (č. 29)
 O SYSTÉMU VEŘEJNOPRÁVNÍHO VYSÍLÁNÍ V ČLENSKÝCH STÁTECH
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 BEROUCE V ÚVAHU, že systém veřejnoprávního vysílání v členských zemích je přímo spjat s demokratickými, společenskými a kulturními potřebami každé společnosti a s potřebou zachovat mediální pluralitu,
 SE DOHODLY na následujících výkladových ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Ustanovení Smluv se nedotýkají pravomocí členských států financovat veřejnoprávní vysílání, pokud je takové financování poskytováno organizacím pro veřejnoprávní vysílání k plnění veřejných služeb, jak jsou svěřeny, vymezeny a organizovány v každém členském státě, a pokud takové financování neovlivňuje obchodní podmínky a hospodářskou soutěž v Unii v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, přičemž se přihlíží k plnění veřejné služby.


text:
 17.12.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 369/1
 MĚNOVÁ DOHODA
 mezi Evropskou unií a Andorrským knížectvím
 2011/C 369/01
 EVROPSKÁ UNIE, zastoupená Evropskou komisí,
 a
 ANDORRSKÉ KNÍŽECTVÍ,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Podle nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 nahradila dne 1. ledna 1999 měny jednotlivých členských států účastnících se třetí etapy hospodářské a měnové unie měna euro, přičemž mezi tyto státy patřily i Španělsko a Francie.
 (2)
 Před uzavřením této dohody nemělo Andorrské knížectví oficiální měnu ani neuzavřelo měnovou dohodu s žádným členským státem nebo třetí zemí. V Andoře se fakticky používaly španělské a francouzské bankovky a mince, které byly od 1. ledna 2002 nahrazeny eurobankovkami a euromincemi. Andorrské knížectví také vydalo sběratelské mince denominované v dinerech.
 (3)
 Podle této měnové dohody je oficiální měnou Andorrského knížectví euro. Andorrské knížectví tak bude mít právo vydávat euromince a povinnost přiznávat status zákonného platidla eurobankovkám a euromincím vydaným Eurosystémem a členskými státy, které přijaly euro. Andorrské knížectví by mělo na svém území zajistit používání pravidel Evropské unie pro bankovky a mince denominované v eurech, včetně pravidel pro ochranu eura před paděláním.
 (4)
 Andorrské knížectví má významný bankovní sektor, který je úzce propojen s bankovním sektorem eurozóny. V Andorrském knížectví by se tak měly postupně zavádět relevantní bankovní a finanční právní předpisy EU, předpisy EU ohledně předcházení praní peněz, předcházení podvodům a padělání bezhotovostních prostředků pro placení a ohledně požadavků na výkaznictví pro statistické účely, aby se zajistily rovnější podmínky.
 (5)
 Tato dohoda neukládá ECB ani národním centrálním bankám povinnost zařadit finanční nástroje Andorrského knížectví na seznam (seznamy) cenných papírů způsobilých pro operace měnové politiky v rámci Eurosystému.
 (6)
 Měl by být zřízen společný výbor složený ze zástupců Andorrského knížectví a Evropské unie, který by přezkoumával plnění této dohody, rozhodoval o ročním stropu pro emisi mincí a posuzoval opatření přijatá Andorrským knížectvím k provádění příslušných právních předpisů EU. Delegace Evropské unie by měla být složena ze zástupců Evropské komise, Španělského království, Francouzské republiky a Evropské centrální banky.
 (7)
 Pro řešení sporů vzniklých v souvislosti s plněním této dohody by měl být příslušný Soudní dvůr Evropské unie,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Andorrské knížectví je oprávněno používat euro jako svou oficiální měnu v souladu s nařízeními (ES) č. 1103/97 a (ES) č. 974/98. Andorrské knížectví přiznává eurobankovkám a euromincím status zákonného platidla.
 Článek 2
 1. Andorrské knížectví neemituje žádné bankovky. Podmínky emise euromincí počínaje 1. červencem 2013 jsou stanoveny v následujících článcích.
 2. Právo vydávat od 1. července 2013 euromince podléhá těmto podmínkám:
 a)
 Andorrské knížectví dříve přijme všechny právní akty a pravidla EU uvedené na seznamu v příloze k této dohodě, jejichž lhůta pro provedení do vnitrostátního práva je 12 nebo 18 měsíců od vstupu této dohody v platnost;
 b)
 Andorrské knížectví podepíše vícestranné memorandum o porozumění, které vydala Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) ohledně konzultace, spolupráce a výměny informací ve lhůtě nejvýše 18 měsíců od vstupu této dohody v platnost.
 Článek 3
 Roční strop (v hodnotovém vyjádření) pro emisi euromincí Andorrským knížectvím vypočítá společný výbor


text:
zřízený touto dohodou jako součet:
 —
 fixní části, jejíž počáteční výše pro rok 2013 činí 2 342 000 EUR. Společný výbor může každoročně upravit výši fixní části s ohledem na inflaci – podle inflace měřené indexem HISC v eurozóně za předcházejících 12 měsíců – a s ohledem na možné významné tendence ovlivňující trh se sběratelskými euromincemi,
 —
 a variabilní části, jež odpovídá průměrné emisi mincí na osobu v eurozóně za předcházejících 12 měsíců vynásobené počtem obyvatel Andorrského knížectví.
 Článek 4
 1. Euromince emitované Andorrským knížectvím jsou identické s euromincemi emitovanými členskými státy Evropské unie, které přijaly euro, pokud jde o nominální hodnotu, status zákonného platidla, technické parametry, umělecké prvky na společné straně a sdílené umělecké prvky na národní straně.
 2. Andorrské knížectví předem Evropské komisi oznámí návrhy národní strany svých euromincí a Komise zkontroluje jejich soulad s pravidly EU.
 Článek 5
 1. Euromince emitované Andorrským knížectvím razí mincovna EU, jež má zkušenosti s ražbou euromincí a kterou si Andorrské knížectví vybralo. V případě změny smluvní mincovny o tom Andorrské knížectví informuje společný výbor.
 2. Alespoň 80 % euromincí určených k oběhu musí být dáno do oběhu za nominální hodnotu. Společný výbor může rozhodnout o zvýšení tohoto podílu.
 3. Andorrské knížectví emituje sběratelské euromince v souladu s pokyny Evropské unie stanovenými pro sběratelské euromince, které mimo jiné vyžadují přijetí technických parametrů, uměleckých prvků a nominálních hodnot, jež umožňují odlišit sběratelské euromince od mincí určených k oběhu.
 Článek 6
 1. V souladu s čl. 128 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie se pro účely schválení celkového objemu emise Španělského království a Francouzské republiky Evropskou centrální bankou polovina objemu euromincí emitovaných Andorrským knížectvím připočte k objemu mincí emitovaných Španělským královstvím a druhá polovina objemu se připočte k objemu mincí emitovaných Francouzskou republikou.
 2. Andorrské knížectví oznámí Evropské komisi, Španělskému království a Francouzské republice nejpozději do 1. září každého roku celkovou nominální hodnotu euromincí, které zamýšlí v následujícím roce emitovat. Andorrské knížectví také oznámí Evropské komisi zamýšlené podmínky emise těchto mincí, zejména podíl sběratelských mincí a podrobná opatření pro uvolnění mincí určených k oběhu.
 Článek 7
 1. Touto dohodou není dotčeno právo Andorrského knížectví nadále emitovat sběratelské mince denominované v dinerech.
 2. Sběratelské mince denominované v dinerech emitované Andorrským knížectvím nejsou v Evropské unii zákonným platidlem.
 Článek 8
 1. Andorrské knížectví se zavazuje přijmout, a to formou přímého provedení do vlastních právních předpisů nebo případně rovnocennými postupy, veškerá vhodná opatření, jejichž cílem je provedení právních předpisů a pravidel EU uvedených v příloze této dohody v oblasti:
 a)
 eurobankovek a euromincí;
 b)
 bankovního a finančního práva, obzvláště týkajícího se činností příslušných institucí a dohledu nad nimi;
 c)
 předcházení praní peněz, předcházení podvodů a padělání hotovostních a bezhotovostních prostředků pro placení (za tímto účelem by měla být podepsána dohoda o spolupráci s Europolem), medailí a žetonů a v oblasti požadavků na výkaznictví pro statistické účely. Pokud jde o právní předpisy upravující sběr statistických informací, dohodnou si s Evropskou centrální bankou podrobná pravidla provádění a technická přizpůsobení (včetně odpovídajících odchylek zohledňujících zvláštní status Andorry) nejpozději 18


text:
měsíců před požadovaným zahájením výkaznictví pro statistické účely;
 d)
 opatření nezbytných pro používání eura jako jednotné měny přijatých podle článku 133 Smlouvy o fungování Evropské unie.
 2. Právní předpisy a pravidla uvedená v odstavci 1 provede Andorrské knížectví ve lhůtách stanovených v příloze.
 3. Andorrské knížectví může subjekty zastoupené v delegaci Evropské unie požádat o technickou pomoc, zejména se sběrem a sestavováním statistických informací, ke snadnějšímu provádění příslušných právních předpisů EU.
 4. Komise jednou ročně či případně častěji přílohu aktualizuje, aby byly zohledněny nové relevantní právní předpisy a pravidla EU a změny stávajících předpisů a pravidel. Společný výbor následně rozhodne o vhodných a přiměřených lhůtách, ve kterých má Andorrské knížectví nové právní předpisy a pravidla zařazené do přílohy provést.
 5. Společný výbor může ve výjimečných případech přizpůsobit stávající lhůtu uvedenou v příloze.
 6. Aktualizovaná příloha se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie.
 Článek 9
 Úvěrové instituce a případně další finanční instituce, jež mají povolení provádět svou činnost na území Andorrského knížectví, mohou mít přístup k mezibankovním systémům zúčtování, provádění plateb a vypořádání obchodů s cennými papíry v rámci eurozóny za příslušných podmínek stanovených příslušnými orgány ve Španělsku nebo příslušnými orgány ve Francii se souhlasem Evropské centrální banky.
 Článek 10
 1. Soudnímu dvoru Evropské unie náleží výlučná příslušnost pro řešení sporů mezi stranami vzniklých v souvislosti s plněním této dohody, které nebyly urovnány v rámci společného výboru.
 2. Pokud se Evropská unie, zastoupená Evropskou komisí a jednající na doporučení delegace EU ve společném výboru, nebo Andorrské knížectví domnívá, že druhá strana nesplnila závazek plynoucí z této dohody, může věc předložit Soudnímu dvoru. Rozsudek Soudního dvora je pro obě strany závazný, nepodléhá odvolacímu řízení a obě strany učiní nezbytná opatření pro dosažení souladu s rozsudkem ve lhůtě stanovené v rozsudku.
 3. Pokud Evropská unie nebo Andorrské knížectví nepřijme nezbytná opatření k dosažení souladu s rozsudkem ve stanovené lhůtě, může druhá strana dohodu ukončit s tříměsíční výpovědní lhůtou.
 Článek 11
 1. Zřizuje se společný výbor. Skládá se ze zástupců Andorrského knížectví a Evropské unie. Delegace Evropské unie je sestavena ze zástupců Evropské komise (kteří zajišťují předsednictví) a Španělského království a Francouzské republiky společně se zástupci Evropské centrální banky.
 2. Společný výbor zasedá nejméně jednou ročně. Ve funkci předsedy se každoročně střídá zástupce Evropské unie a zástupce Andorrského knížectví. Rozhodnutí společného výboru se přijímají jednomyslně.
 3. Společný výbor si vyměňuje stanoviska a informace a přijímá rozhodnutí uvedená v článcích 3 a 8. Delegace Evropské unie zejména informuje Andorrské knížectví o legislativních iniciativách, které spadají do oblasti působnosti článku 8. Společný výbor dále přezkoumává opatření přijatá Andorrským knížectvím a vyvíjí úsilí k vyřešení sporů vzniklých při provádění dohody.
 4. Funkci prvního předsedy společného výboru zaujme při vstupu této dohody v platnost podle článku 13 Evropská unie.
 Článek 12
 Aniž je dotčen čl. 10 odst. 3, může kterákoli ze stran dohodu ukončit s roční výpovědní lhůtou.
 Článek 13
 Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí, že byly ukončeny ratifikační postupy v souladu s pravidly platnými pro


text:
každou stranu.
 Článek 14
 Měnová dohoda se uzavírá a podepisuje ve čtyřech jazycích (katalánštině, francouzštině, angličtině a španělštině) a všechna tato jazyková znění mají stejnou platnost.
 V Bruselu dne 30. června 2011.
 Za Evropskou unii
 Olli REHN
 člen Evropské komise
 Za Andorrské knížectví
 Antoni MARTÍ PETIT
 předseda vlády
 PŘÍLOHA
 Právní předpisy, které mají být provedeny
 Lhůta k provedení
 (od data vstupu dohody v platnost)
 Předcházení praní peněz
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES ze dne 26. října 2005 o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 15
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES, Úř. věst. L 319, 5.12.2007, s. 1
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/20/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2005/60/ES o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz a financování terorismu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi, Úř. věst. L 76, 19.3.2008, s. 46
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES, Úř. věst. L 267, 10.10.2009, s. 7
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 120
 ve znění:
 Rozhodnutí Rady 2007/845/SVV ze dne 6. prosince 2007 o spolupráci mezi úřady pro vyhledávání majetku z trestné činnosti v jednotlivých členských státech v oblasti vysledování a identifikace výnosů z trestné činnosti nebo jiného majetku v souvislosti s trestnou činností, Úř. věst. L 332, 18.12.2007, s. 103
 Směrnice Komise 2006/70/ES ze dne 1. srpna 2006, kterou se stanoví prováděcí opatření ke směrnici Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES, pokud se jedná o definici „politicky exponovaných osob“ a technická kritéria pro zjednodušené postupy hloubkové kontroly klienta a pro výjimku na základě finanční činnosti vykonávané příležitostně nebo ve velmi omezené míře, Úř. věst. L 214, 4.8.2006, s. 29
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1781/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o informacích o plátci doprovázejících převody peněžních prostředků, Úř. věst. L 345, 8.12.2006, s. 1
 Oprava nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1781/2006 ze dne 15. listopadu 2006 o informacích o plátci doprovázejících převody peněžních prostředků, Úř. věst. L 323, 8.12.2007, s. 59
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2005 ze dne 26. října 2005 o kontrolách peněžní hotovosti vstupující do Společenství nebo je opouštějící, Úř. věst. L 309, 25.11.2005, s. 9
 Rámcové rozhodnutí Rady 2001/500/SVV ze dne 26. června 2001 o praní peněz, identifikaci, vysledování, zmrazení, zajištění a propadnutí


text:
nástrojů trestné činnosti a výnosů z ní, Úř. věst. L 182, 5.7.2001, s. 1
 Rozhodnutí Rady 2000/642/SVV ze dne 17. října 2000 o způsobech spolupráce mezi finančními zpravodajskými jednotkami členských států při výměně informací, Úř. věst. L 271, 24.10.2000, s. 4
 18 měsíců
 Předcházení podvodům a padělání
 Nařízení Rady (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, Úř. věst. L 181, 4.7.2001, s. 6
 ve znění:
 Nařízení Rady (ES) č. 44/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 1338/2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání, Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 1
 18 měsíců
 Rozhodnutí Rady 2003/861/ES ze dne 8. prosince 2003 o analýze a spolupráci s ohledem na padělané euromince, Úř. věst. L 325, 12.12.2003, s. 44
 18 měsíců
 Nařízení Rady (ES) č. 2182/2004 ze dne 6. prosince 2004 o medailích a žetonech podobných euromincím, Úř. věst. L 373, 21.12.2004, s. 1
 ve znění:
 Nařízení Rady (ES) č. 46/2009 ze dne 18. prosince 2008, kterým se mění nařízení (ES) č. 2182/2004 o medailích a žetonech podobných euromincím, Úř. věst. L 17, 22.1.2009, s. 5
 18 měsíců
 Rámcové rozhodnutí Rady 2000/383/SVV ze dne 29. května 2000 o zvýšené ochraně trestními a jinými sankcemi proti padělání ve spojitosti se zaváděním eura, Úř. věst. L 140, 14.6.2000, s. 1
 ve znění:
 Rámcové rozhodnutí Rady 2001/888/SVV ze dne 6. prosince 2001, kterým se mění rámcové rozhodnutí 2000/383/SVV o zvýšené ochraně trestními a jinými sankcemi proti padělání ve spojitosti se zaváděním eura, Úř. věst. L 329, 14.12.2001, s. 3
 18 měsíců
 Rozhodnutí Rady 2009/371/SVV ze dne 6. dubna 2009 o zřízení Evropského policejního úřadu (Europol), Úř. věst. L 121, 15.5.2009, s. 37
 18 měsíců
 Rozhodnutí Rady 2001/923/EC ze dne 17. prosince 2001 o akčním programu výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání (program Pericles), Úř. věst. L 339, 21.12.2001, s. 50
 ve znění:
 Rozhodnutí Rady 2006/75/EC ze dne 30. ledna 2006, kterým se mění a rozšiřuje rozhodnutí 2001/923/EC o akčním programu výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání (program Pericles), Úř. věst. L 36, 8.2.2006, s. 40
 Rozhodnutí Rady 2006/849/EC ze dne 20. listopadu 2006, kterým se mění a rozšiřuje rozhodnutí 2001/923/EC o akčním programu výměny, pomoci a odborného vzdělávání za účelem ochrany eura proti padělání (program Pericles), Úř. věst. L 330, 28.11.2006, s. 28
 ve znění:
 Rozhodnutí Rady 2001/887/SVV ze dne 6. prosince 2001 o ochraně eura proti padělání, Úř. věst. L 329, 14.12.2001, s. 1
 18 měsíců
 Rámcové rozhodnutí Rady 2001/413/SVV ze dne 28. května 2001 o potírání podvodů a padělání bezhotovostních platebních prostředků, Úř. věst. L 149, 2.6.2001, s. 1
 18 měsíců
 Rozhodnutí Evropské centrální banky 2010/597/EU ze dne 16. září 2010 o ověřování pravosti a upotřebitelnosti eurobankovek a jejich navracení zpět do oběhu (ECB/2010/14), Úř. věst. L 267, 9.10.2010, s. 1
 18 měsíců
 Pravidla pro eurobankovky a euromince
 Nařízení Rady (ES) č. 975/98 ze dne 3. května 1998 o nominálních hodnotách a technických specifikacích


text:
euromincí určených pro peněžní oběh, Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 6
 ve znění:
 Nařízení Rady (ES) č. 423/1999 ze dne 22. února 1999, kterým se mění nařízení (ES) č. 975/98 o nominálních hodnotách a technických specifikacích euromincí určených pro peněžní oběh, Úř. věst. L 52, 27.2.1999, s. 2
 12 měsíců
 Závěry Rady ze dne 10. května 1999 o systému řízení kvality euromincí
 12 měsíců
 Závěry Rady ze dne 23. listopadu 1998 a ze dne 5. listopadu 2002 o sběratelských mincích
 12 měsíců
 Doporučení Komise 2009/23/ES ze dne 19. prosince 2008 o společných pokynech pro národní strany a vydávání euromincí určených k peněžnímu oběhu, (KOM(2008) 8625), Úř. věst. L 9, 14.1.2009, s. 52
 12 měsíců
 Sdělení Komise 2001/C 318/03 ze dne 22. října 2001 o ochraně autorského práva ke vzoru společné strany euromincí (KOM(2001) 600 v konečném znění), Úř. věst. C 318, 13.11.2001, s. 3
 12 měsíců
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1210/2010 ze dne 15. prosince 2010 o ověřování pravosti euromincí a o zacházení s euromincemi nevhodnými pro oběh, Úř. věst. L 339, 22.12.2010, s. 1
 12 měsíců
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2003/5 ze dne 20. března 2003 o prosazování opatření proti nepřípustným reprodukcím eurobankovek a o výměně a stahování eurobankovek, Úř. věst. L 78, 25.3.2003, s. 20
 12 měsíců
 Rozhodnutí 2003/205/ES Evropské centrální banky ze dne 20. března 2003 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (ECB/2003/4), Úř. věst. L 78, 25.3.2003, s. 16
 12 měsíců
 Právní předpisy v bankovní a finanční oblasti
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (přepracované znění), Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 201
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/23/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2006/49/ES o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi, Úř. věst. L 76, 19.3.2008, s. 54
 Směrnice Komise 2009/27/ES ze dne 7. dubna 2009, kterou se mění některé přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES, pokud jde o technická ustanovení o řízení rizik, Úř. věst. L 94, 8.4.2009, s. 97
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/111/ES ze dne 16. září 2009, kterou se mění směrnice 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2007/64/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení, Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 97
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/76/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o kapitálové požadavky na obchodní portfolio a resekuritizace a o dohled nad zásadami odměňování, Úř. věst. L 329, 14.12.2010, s. 3
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L


text:
331, 15.12.2010, s. 120
 4 roky
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění), Úř. věst. L 177, 30.6.2006, s. 1
 ve znění:
 Směrnice Komise 2007/18/ES ze dne 27. března 2007, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokud jde o vyloučení nebo zahrnutí některých institucí z oblasti působnosti uvedené směrnice nebo do oblasti působnosti uvedené směrnice a o zacházení s expozicemi vůči mezinárodním rozvojovým bankám, Úř. věst. L 87, 28.3.2007, s. 9
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru, Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES, Úř. věst. L 319, 5.12.2007, s. 1
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/24/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2006/48/ES o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi, Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 38
 Směrnice Komise 2009/83/ES ze dne 27. července 2009, kterou se mění některé přílohy směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokud jde o technická ustanovení o řízení rizik, Úř. věst. L 196, 28.7.2009, s. 14
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES, Úř. věst. L 267, 10.10.2009, s. 7
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/111/ES ze dne 16. září 2009, kterou se mění směrnice 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2007/64/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení, Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 97
 Směrnice Komise 2010/16/EU ze dne 9. března 2010, kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES, pokud jde o vyloučení určité instituce z rozsahu působnosti, Úř. věst. L 60, 10.3.2010, s. 15
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/76/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 2006/48/ES a 2006/49/ES, pokud jde o kapitálové požadavky na obchodní portfolio a resekuritizace a o dohled nad zásadami odměňování, Úř. věst. L 329, 14.12.2010, s. 3
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 120
 4 roky
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES ze dne 16. září 2009 o přístupu k činnosti institucí elektronických


text:
peněz, o jejím výkonu a o obezřetnostním dohledu nad touto činností, o změně směrnic 2005/60/ES a 2006/48/ES a o zrušení směrnice 2000/46/ES, Úř. věst. L 267, 10.10.2009, s. 7
 4 roky
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES, Úř. věst. L 319, 5.12.2007, s. 1
 Oprava směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES ze dne 13. listopadu 2007 o platebních službách na vnitřním trhu, kterou se mění směrnice 97/7/ES, 2002/65/ES, 2005/60/ES a 2006/48/ES a zrušuje směrnice 97/5/ES (Úř. věst. L 319, 5.12.2007), Úř. věst. L 187, 18.7.2009, s. 5
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/111/ES ze dne 16. září 2009, kterou se mění směrnice 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2007/64/ES, pokud jde o banky přidružené k ústředním institucím, některé položky kapitálu, velkou angažovanost, režimy dohledu a krizové řízení, Úř. věst. L 302, 17.11.2009, s. 97
 4 roky
 Směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí, Úř. věst. L 372, 31.12.1986, s. 1
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/65/ES ze dne 27. září 2001, kterou se mění směrnice 78/660/EHS, 83/349/EHS a 86/635/EHS, pokud se jedná o pravidla oceňování pro roční účetní závěrky a konsolidované účetní závěrky některých forem společností, bank a ostatních finančních institucí, Úř. věst. L 283, 27.10.2001, s. 28
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/51/ES ze dne 18. června 2003, kterou se mění směrnice 78/660/EHS, 83/349/EHS, 86/635/EHS a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách některých forem společností, bank a jiných finančních institucí a pojišťoven, Úř. věst. L 178, 17.7.2003, s. 16
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/46/ES ze dne 14. června 2006, kterou se mění směrnice Rady 78/660/EHS o ročních účetních závěrkách některých forem společností, 83/349/EHS o konsolidovaných účetních závěrkách, 86/635/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí a 91/674/EHS o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách pojišťoven, Úř. věst. L 224, 16.8.2006, s. 1
 4 roky
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES ze dne 30. května 1994 o systémech pojištění vkladů, Úř. věst. L 135, 31.5.1994, s. 5
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/1/ES ze dne 9. března 2005, kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES za účelem zavedení nové organizační struktury výborů pro finanční služby, Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/14/ES ze dne 11. března 2009, kterou se mění směrnice 94/19/ES o systémech pojištění vkladů, pokud jde o výši pojištění a lhůtu k výplatě, Úř. věst. L 68, 13.3.2009, s. 3
 4 roky
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/24/ES ze dne 4. dubna 2001 o reorganizaci a likvidaci úvěrových institucí, Úř. věst. L 125, 5.5.2001, s. 15
 6 let
 Směrnice Rady 89/117/EHS ze dne 13. února 1989 o povinnostech poboček usazených ve členském státě,


text:
zřízených úvěrovými a finančními institucemi se sídlem mimo tento členský stát, pokud se jedná o zveřejňování ročních účetních dokladů, Úř. věst. L 44, 16.2.1989, s. 40
 6 let
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES ze dne 16. prosince 2002 o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu a o změně směrnice Rady 73/239/EHS, 79/267/EHS, 92/49/EHS, 92/96/EHS, 93/6/EHS a 93/22/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/78/ES a 2000/12/ES, Úř. věst. L 35, 11.2.2003, s. 1
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/1/ES ze dne 9. března 2005, kterou se mění směrnice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES za účelem zavedení nové organizační struktury výborů pro finanční služby, Úř. věst. L 79, 24.3.2005, s. 9
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/25/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2002/87/ES o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi, Úř. věst. L 81, 20.3.2008, s. 40
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 120
 6 let
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS, Úř. věst. L 145, 30.4.2004, s. 1
 Oprava směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS, Úř. věst. L 45, 16.2.2005, s. 18
 ve znění:
 Směrnice Rady 2006/31/ES ze dne 5. dubna 2006, kterou se mění směrnice 2004/39/ES o trzích finančních nástrojů, pokud jde o některé lhůty, Úř. věst. L 114, 27.4.2006, s. 60
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/44/ES ze dne 5. září 2007, kterou se mění směrnice Rady 92/49/EHS a směrnice 2002/83/ES, 2004/39/ES, 2005/68/ES a 2006/48/ES, pokud jde o procesní pravidla a hodnotící kritéria pro obezřetnostní posuzování nabývání a zvyšování účastí ve finančním sektoru, Úř. věst. L 247, 21.9.2007, s. 1
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/10/ES ze dne 11. března 2008, kterou se mění směrnice 2004/39/ES o trzích finančních nástrojů, pokud jde o prováděcí pravomoci svěřené Komisi, Úř. věst. L 76, 19.3.2008, s. 33
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU, kterou se mění směrnice 1998/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy),


text:
Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 120
 ve znění:
 Směrnice Komise 2006/73/ES ze dne 10. srpna 2006, kterou se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o organizační požadavky a provozní podmínky investičních podniků a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice, Úř. věst. L 241, 2.9.2006, s. 26
 Nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 ze dne 10. srpna 2006, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES, pokud jde o evidenční povinnosti investičních podniků, hlášení obchodů, transparentnost trhu, přijímání finančních nástrojů k obchodování a o vymezení pojmů pro účely zmíněné směrnice, Úř. věst. L 241, 2.9.2006, s. 1
 6 let
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 924/2009 ze dne 16. září 2009 o přeshraničních platbách ve Společenství a zrušení nařízení (ES) č. 2560/2001, Úř. věst. L 266, 9.10.2009, s. 11
 6 let
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES ze dne 6. června 2002 o dohodách o finančním zajištění, Úř. věst. L 168, 27.6.2002, s. 43
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/44/ES ze dne 6. května 2009, kterou se mění směrnice 98/26/ES o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry a směrnice 2002/47/ES o dohodách o finančním zajištění, pokud jde o propojené systémy a pohledávky z úvěru, Úř. věst. L 146, 10.6.2009, s. 37
 6 let
 Doporučení Komise 1997/489/ES ze dne 30. července 1997 týkající se operací provedených elektronickými platebními prostředky, a zejména o vztahu mezi vydavatelem a držitelem, Úř. věst. L 208, 2.8.1997, s. 52
 6 let
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/9/ES ze dne 3. března 1997 o systémech pro odškodnění investorů, Úř. věst. L 84, 26.3.1997, s. 22
 6 let
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry, Úř. věst. L 166, 11.6.1998, s. 45
 ve znění:
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/44/ES ze dne 6. května 2009, kterou se mění směrnice 98/26/ES o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry a směrnice 2002/47/ES o dohodách o finančním zajištění, pokud jde o propojené systémy a pohledávky z úvěru, Úř. věst. L 146, 10.6.2009, s. 37
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 120
 6 let
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU ze dne 24. listopadu 2010, kterou se mění směrnice 98/26/ES, 2002/87/ES, 2003/6/ES, 2003/41/ES, 2003/71/ES, 2004/39/ES, 2004/109/ES, 2005/60/ES, 2006/48/ES, 2006/49/ES a 2009/65/ES s ohledem na pravomoci Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro bankovnictví), Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) a Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 120
 4 let


text:
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského bankovního orgánu), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/78/ES, Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 12
 4 let
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy), o změně rozhodnutí č. 716/2009/ES a o zrušení rozhodnutí Komise 2009/77/ES, Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 84
 4 let
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o makroobezřetnostním dohledu nad finančním systémem na úrovni Evropské unie a o zřízení Evropské rady pro systémová rizika, Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 1
 4 roky
 Nařízení Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika, Úř. věst. L 331, 15.12.2010, s. 162
 4 roky
 Právní předpisy týkající se sběru statistických dat (čl. 6, odst. 1 pověření)
 Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (přepracované znění) (ECB/2008/32), Úř. věst. L 15, 20.1.2009, s. 14
 4 roky
 Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 63/2002 ze dne 20. prosince 2001 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (ECB/2001/18), Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 24
 ve znění:
 Nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 674/2010 ze dne 23. července 2010, kterým se mění nařízení (ES) č. 63/2002 (ECB/2001/18) o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (ECB/2010/7), Úř. věst. L 196, 28.7.2010, s. 23
 Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 290/2009 ze dne 31. března 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 63/2002 (ECB/2001/18) o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (ECB/2009/7), Úř. věst. L 94, 8.4.2009, s. 75
 Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 2181/2004 ze dne 16. prosince 2004, kterým se mění nařízení (ES) č. 2423/2001 (ECB/2001/13) o konsolidované rozvaze sektoru měnových finančních institucí a nařízení (ES) č. 63/2002 (ECB/2001/18) o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (ECB/2004/21), Úř. věst. L 371, 18.12.2004, s. 42
 4 roky
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2007/9 ze dne 1. srpna 2007 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (přepracované znění), Úř. věst. L 341, 27.12.2007, s. 1
 Oprava obecných zásad Evropské centrální banky ECB/2007/9 ze dne 1. srpna 2007 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (přepracované znění), Úř. věst. L 84, 26.3.2008, s. 393
 ve znění:
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2008/31 ze dne 19. prosince 2008, kterou se mění obecné zásady ECB/2007/9 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (přepracované znění), Úř. věst. L 53, 26.2.2009, s. 76
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2009/23 ze dne 4. prosince 2009, kterou


text:
se mění obecné zásady ECB/2007/9 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů, Úř. věst. L 16, 21.1.2010, s. 6
 4 roky
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2002/7 ze dne 21. listopadu 2002 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů, Úř. věst. L 334, 11.12.2002, s. 24
 ve znění:
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2005/13 ze dne 17. listopadu 2005, kterou se mění obecné zásady ECB/2002/7 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů, Úř. věst. L 30, 2.2.2006, s. 1
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2006/6 ze dne 20. dubna 2006, kterou se mění obecné zásady ECB/2002/7 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů, Úř. věst. L 115, 28.4.2006, s. 46
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2007/13 ze dne 15. listopadu 2007, kterou se mění obecné zásady ECB/2002/7 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů, Úř. věst. L 311, 29.11.2007, s. 47
 Obecné zásady Evropské centrální banky ECB/2008/6 ze dne 26. srpna 2008, kterou se mění obecné zásady ECB/2002/7 o statistické zpravodajské povinnosti stanovené Evropskou centrální bankou v oblasti čtvrtletních finančních účtů, Úř. věst. L 259, 27.9.2008, s. 12
 4 roky


text:
 23.8.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 215/28
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 233/2016
 ze dne 2. prosince 2016,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2018/1171]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2016/1389 ze dne 17. srpna 2016, kterým se schvaluje zdravotní tvrzení při označování potravin týkající se vývoje a zdraví dětí (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2016/1390 ze dne 17. srpna 2016 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin týkajících se vývoje a zdraví dětí (2) by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty Toto rozhodnutí se tedy nepoužije na Lichtenštejnsko.
 (4)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Za bod 116 (nařízení Komise (EU) 2016/1381) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové body, které znějí:
 „117.
 32016 R 1389: nařízení Komise (EU) 2016/1389 ze dne 17. srpna 2016, kterým se schvaluje zdravotní tvrzení při označování potravin týkající se vývoje a zdraví dětí (Úř. věst. L 223, 18.8.2016, s. 55).
 118.
 32016 R 1390: nařízení Komise (EU) 2016/1390 ze dne 17. srpna 2016 o neschválení určitých zdravotních tvrzení při označování potravin týkajících se vývoje a zdraví dětí (Úř. věst. L 223, 18.8.2016, s. 58).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2016/1389 a (EU) 2016/1390 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 2. prosince 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Bergdís ELLERTSDÓTTIR
 (1) Úř. věst. L 223, 18.8.2016, s. 55.
 (2) Úř. věst. L 223, 18.8.2016, s. 58.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 27.6.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 174/41
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 175/2017
 ze dne 22. září 2017,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2019/1063]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/725 ze dne 24. dubna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky mesotrion a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/753 ze dne 28. dubna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky cyhalofopbutyl a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/755 ze dne 28. dubna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky mesosulfuron a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (3), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (4)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/781 ze dne 5. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh odnímá schválení účinné látky methyl(nonyl)keton a mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (4), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (5)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/805 ze dne 11. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky flazasulfuronu a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (5), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (6)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/806 ze dne 11. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka Bacillus amyloliquefaciens kmen FZB24 představující nízké riziko a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (6), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (7)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/831 ze dne 16. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka Beauveria bassiana kmen 147 a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (7), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (8)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/840 ze dne 17. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neschvaluje účinná látka orthosulfamuron (8), by mělo


text:
být začleněno do Dohody o EHP.
 (9)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/841 ze dne 17. května 2017, kterým se mění prováděcí nařízení (EU) č. 540/2011, pokud jde o prodloužení doby platnosti schválení účinných látek alfa-cypermethrin, Ampelomyces quisqualis kmen: aq 10, benalaxyl, bentazon, bifenazát, bromoxynil, karfentrazonethyl, chlorprofam, kyazofamid, desmedifam, dikvat, DPX KE 459 (flupyrsulfuron-methyl), etoxazol, famoxadon, fenamidon, flumioxazin, foramsulfuron, Gliocladium catenulatum kmen: j1446, imazamox, imazosulfuron, isoxaflutol, laminarin, metalaxyl-M, methoxyfenozid, milbemektin, oxasulfuron, pendimethalin, fenmedifam, pymetrozin, s-metolachlor a trifloxystrobin (9), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (10)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/842 ze dne 17. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky představující nízké riziko Coniothyrium minitans kmene CON/M/91-08 a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (10), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (11)
 Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/843 ze dne 17. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka Beauveria bassiana kmen NPP111B005 a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (11), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (12)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze II Dohody o EHP se kapitola XV mění takto:
 1.
 V bodě 13a (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 540/2011) se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32017 R 0725: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/725 ze dne 24. dubna 2017 (Úř. věst. L 107, 25.4.2017, s. 24),
 —
 32017 R 0753: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/753 ze dne 28. dubna 2017 (Úř. věst. L 113, 29.4.2017, s. 24),
 —
 32017 R 0755: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/755 ze dne 28. dubna 2017 (Úř. věst. L 113, 29.4.2017, s. 35),
 —
 32017 R 0781: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/781 ze dne 5. května 2017 (Úř. věst. L 118, 6.5.2017, s. 1),
 —
 32017 R 0805: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/805 ze dne 11. května 2017 (Úř. věst. L 121, 12.5.2017, s. 26),
 —
 32017 R 0806: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/806 ze dne 11. května 2017 (Úř. věst. L 121, 12.5.2017, s. 31),
 —
 32017 R 0831: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/831 ze dne 16. května 2017 (Úř. věst. L 124, 17.5.2017, s. 27),
 —
 32017 R 0841: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/841 ze dne 17. května 2017 (Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 12),
 —
 32017 R 0842: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/842 ze dne 17. května 2017 (Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 16),
 —
 32017 R 0843: prováděcího nařízení Komise (EU) 2017/843 ze dne 17. května 2017 (Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 21).“
 2.
 Za bod 13zzzzzzzh (prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/428) se doplňují nové body, které znějí:
 „13zzzzzzzi.
 32017 R 0725: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/725 ze dne 24. dubna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009


text:
o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky mesotrion a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 107, 25.4.2017, s. 24).
 13zzzzzzzj.
 32017 R 0753: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/753 ze dne 28. dubna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky cyhalofopbutyl a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 113, 29.4.2017, s. 24).
 13zzzzzzzk.
 32017 R 0755: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/755 ze dne 28. dubna 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky mesosulfuron a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 113, 29.4.2017, s. 35).
 13zzzzzzzl.
 32017 R 0781: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/781 ze dne 5. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh odnímá schválení účinné látky methyl(nonyl)keton a mění prováděcí nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 118, 6.5.2017, s. 1).
 13zzzzzzzm.
 32017 R 0805: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/805 ze dne 11. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky flazasulfuronu a kterým se mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 121, 12.5.2017, s. 26).
 13zzzzzzzn.
 32017 R 0806: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/806 ze dne 11. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka Bacillus amyloliquefaciens kmen FZB24 představující nízké riziko a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 121, 12.5.2017, s. 31).
 13zzzzzzzo.
 32017 R 0831: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/831 ze dne 16. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka Beauveria bassiana kmen 147 a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 124, 17.5.2017, s. 27).
 13zzzzzzzp.
 32017 R 0840: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/840 ze dne 17. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh neschvaluje účinná látka orthosulfamuron (Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 10).
 13zzzzzzzq.
 32017 R 0842: Prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/842 ze dne 17. května 2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh obnovuje schválení účinné látky představující nízké riziko Coniothyrium minitans kmene CON/M/91-08 a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 16).
 13zzzzzzzr.
 32017 R 0843: prováděcí nařízení Komise (EU) 2017/843 ze dne 17. května


text:
2017, kterým se v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh schvaluje účinná látka Beauveria bassiana kmen NPP111B005 a mění příloha prováděcího nařízení Komise (EU) č. 540/2011 (Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 21).“
 Článek 2
 Znění prováděcích nařízení (EU) 2017/725, (EU) 2017/753, (EU) 2017/755, (EU) 2017/781, (EU) 2017/805, (EU) 2017/806, (EU) 2017/831, (EU) 2017/840, (EU) 2017/841, (EU) 2017/842 a (EU) 2017/843 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 23. září 2017 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 22. září 2017.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Sabine MONAUNI
 (1) Úř. věst. L 107, 25.4.2017, s. 24.
 (2) Úř. věst. L 113, 29.4.2017, s. 24.
 (3) Úř. věst. L 113, 29.4.2017, s. 35.
 (4) Úř. věst. L 118, 6.5.2017, s. 1.
 (5) Úř. věst. L 121, 12.5.2017, s. 26.
 (6) Úř. věst. L 121, 12.5.2017, s. 31.
 (7) Úř. věst. L 124, 17.5.2017, s. 27.
 (8) Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 10.
 (9) Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 12.
 (10) Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 16.
 (11) Úř. věst. L 125, 18.5.2017, s. 21.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.