text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0137
 Úřední věstník L 041 , 12/02/2004 S. 0001 - 0003
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 137/2003ze dne 7. listopadu 2003,kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha I Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 102/2003 ze dne 26. září 2003 [1].(2) Rozhodnutí Komise 2003/11/ES ze dne 10. ledna 2003, kterým se mění směrnice Rady 85/511/EHS, pokud jde o seznamy laboratoří schválených k manipulaci s živým virem slintavky a kulhavky [2], by mělo být začleněno do Dohody.(3) Rozhodnutí Komise 2003/135/ES ze dne 27. února 2003 o schválení plánů pro eradikaci klasického moru prasat a nouzovou vakcinaci černé zvěře proti klasickému moru prasat v Německu, ve spolkových zemích Dolní Sasko, Severní Porýní-Vestfálsko, Porýní-Falc a Sársko [3] by mělo být začleněno do Dohody.(4) Rozhodnutí Komise 2003/136/ES ze dne 27. února 2003 o schválení plánů pro eradikaci klasického moru prasat u černé zvěře a nouzovou vakcinaci černé zvěře proti klasickému moru prasat v Lucembursku [4] by mělo být začleněno do Dohody.(5) Rozhodnutí Komise 2003/218/ES ze dne 27. března 2003 o ochranných pásmech a pásmech dozoru u katarální horečky ovcí a pravidlech pro přemísťování zvířat uvnitř těchto pásem a z těchto pásem a o zrušení rozhodnutí 2001/783/ES [5] by mělo být začleněno do Dohody.(6) Rozhodnutí 2003/135/ES zrušuje rozhodnutí Komise 1999/39/ES [6], 1999/335/ES [7], 2000/281/ES [8] a 2002/161/ES [9], která jsou začleněna do Dohody a která by proto měla být v Dohodě zrušena.(7) Rozhodnutí 2003/136/ES zrušuje rozhodnutí Komise 2002/181/ES [10], které je začleněno do Dohody a které by proto mělo být v Dohodě zrušeno.(8) Rozhodnutí 2003/218/ES zrušuje rozhodnutí Komise 2001/783/ES [11], které je začleněno do Dohody a které by proto mělo být v Dohodě zrušeno.(9) Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na Island a Lichtenštejnsko,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze I Dohody se kapitola I mění takto:1. V bodě 1 (směrnice Rady 85/511/EHS) části 3.1 se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32003 D 0011: rozhodnutí Komise 2003/11/ES ze dne 10. ledna 2003 (Úř. věst. L 7, 11.1.2003, s. 82)."2. V části 3.2 se za bod 26 (rozhodnutí Komise 2002/975/ES) vkládá nový bod, který zní:"27. 32003 D 0218: rozhodnutí Komise 2003/218/ES ze dne 27. března 2003 o ochranných pásmech a pásmech dozoru u katarální horečky ovcí a pravidlech pro přemísťování zvířat uvnitř těchto pásem a z těchto pásem a o zrušení rozhodnutí 2001/783/ES (Úř. věst. L 82, 29.3.2003, s. 35)."3. V části 3.2 se zrušuje bod 22 (rozhodnutí Komise 2001/783/ES).4. V části 3.2 se pod nadpisem"AKTY, KTERÉ BEROU STÁTY ESVO A KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO NÁLEŽITĚ V ÚVAHU", za bod 19 (rozhodnutí Komise 2002/626/ES) vkládají nové body, které znějí:"20. 32003 D 0135: rozhodnutí Komise 2003/135/ES ze dne 27. února 2003 o schválení plánů pro eradikaci klasického moru prasat a nouzovou vakcinaci černé zvěře proti klasickému moru prasat v Německu, ve spolkových zemích Dolní Sasko,


text: Severní Porýní-Vestfálsko, Porýní-Falc a Sársko (Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 47).21. 32003 D 0136: rozhodnutí Komise 2003/136/ES ze dne 27. února 2003 o schválení plánů pro eradikaci klasického moru prasat u černé zvěře a nouzovou vakcinaci černé zvěře proti klasickému moru prasat v Lucembursku (Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 52)."5. V části 3.2 se pod nadpisem "AKTY, KTERÉ BEROU STÁTY ESVO A KONTROLNÍ ÚŘAD ESVO NÁLEŽITĚ V ÚVAHU", zrušují body 8 (rozhodnutí Komise 1999/39/ES), 10 (rozhodnutí Komise 1999/335/ES), 11 (rozhodnutí Komise 2000/281/ES), 15 (rozhodnutí Komise 2002/161/ES) a 16 (rozhodnutí Komise 2002/181/ES).Článek 2Znění rozhodnutí 2003/11/ES, 2003/135/ES, 2003/136/ES a 2003/218/ES v norském jazyce, které má být zveřejněno v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, je platné.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 8. listopadu 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [12].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 7. listopadu 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaJ. K. J. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] Úř. věst. L 331, 18.12.2003, s. 8.[2] Úř. věst. L 7, 11.1.2003, s. 82.[3] Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 47.[4] Úř. věst. L 53, 28.2.2003, s. 52.[5] Úř. věst. L 82, 29.3.2003, s. 35.[6] Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 47.[7] Úř. věst. L 126, 20.5.1999, s. 21.[8] Úř. věst. L 92, 13.4.2000, s. 27.[9] Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 43.[10] Úř. věst. L 61, 2.3.2002, s. 54.[11] Úř. věst. L 293, 10.11.2001, s. 42.[12] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 4.8.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 211/60
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 105/2015
 ze dne 30. dubna 2015,
 kterým se mění příloha XI (Elektronické komunikace, audiovizuální služby a informační společnost) a protokol 37 (obsahující seznam stanovený v článku 101) Dohody o EHP [2016/1288]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 98 a 101 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Rozhodnutí Komise 2010/299/EU ze dne 21. května 2010, kterým se zrušuje rozhodnutí 2002/627/ES, kterým se zřizuje skupina evropských regulačních orgánů pro sítě a služby elektronických komunikací (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Rozhodnutím 2010/299/EU se zrušuje rozhodnutí Komise 2002/627/ES (2), které je začleněno do Dohody o EHP, a které by se proto mělo v Dohodě o EHP zrušit.
 (3)
 Příloha XI a Protokol 37 k Dohodě o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Znění bodu 5ci (rozhodnutí Komise 2002/627/ES) přílohy XI Dohody o EHP se zrušuje.
 Článek 2
 Znění bodu 17 (skupina evropských regulačních orgánů pro sítě a služby elektronických komunikací (rozhodnutí Komise 2002/627/ES)) Protokolu 37 k Dohodě o EHP se zrušuje.
 Článek 3
 Znění rozhodnutí 2010/299/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. května 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. dubna 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 127, 26.5.2010, s. 18.
 (2) Úř. věst. L 200, 30.7.2002, s. 38.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999A0710(02)
 Úřední věstník L 176 , 10/07/1999 S. 0036 - 0062
 Dohodauzavřená mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquisRADA EVROPSKÉ UNIE,ISLANDSKÁ REPUBLIKA ANORSKÉ KRÁLOVSTVÍVĚDOMY SI TOHO, že od podpisu Lucemburské dohody ze dne 19. prosince 1996 mezi třinácti členskými státy Evropské unie, signatáři schengenských dohod, a Islandskou republikou a Norským královstvím se tyto dva státy účastní diskusí o uplatňování, provádění a dalším rozvoji schengenských dohod a souvisejících předpisů;VĚDOMY SI TOHO, že v důsledku přijetí Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, který ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství připojila Amsterodamská smlouva pozměňující Smlouvu o Evropské unii, Smlouvy o založení Evropských společenství a některé související akty (dále jen "schengenský protokol"), bude spolupráce mezi členskými státy Evropské unie a signatáři schengenských dohod probíhat v institucionálním a právním rámci Evropské unie a s ohledem na odpovídající ustanovení Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství;VĚDOMY SI TOHO, že podle čl. 6 prvního pododstavce schengenského protokolu si Evropská unie včetně Evropského společenství přeje dodržovat předmět a účel Lucemburské dohody a přispívat k nim prostřednictvím dohody přidružující Islandskou republiku a Norské království, jakmile vstoupí v platnost Amsterodamská smlouva, k provádění schengenského acquis a k jeho dalšímu rozvoji na základě Lucemburské dohody, a zajistit tak společný cíl, který spočívá v zachování účasti těchto dvou států na těchto činnostech;PŘESVĚDČENY o potřebě náležitých společných jednání všech stran, které uplatňují ustanovení tvořící schengenské acquis a na které se tato ustanovení a ustanovení je rozvíjející mohou případně vztahovat, včetně Islandské republiky a Norského království, na všech úrovních s ohledem na jejich praktické uplatňování, provádění a přípravu dalšího rozvoje;VĚDOMY SI TOHO, že pro tento účel je nezbytné zřídit organizační strukturu mimo institucionální rámec Evropské unie, jež zajistí přidružení Islandské republiky a Norského království k procesu rozhodování v této oblasti a umožnění jejich účast v těchto činnostech prostřednictvím smíšeného výboru,PŘIPOMÍNAJÍCE, že předmětem a účelem Lucemburské dohody je zachovat mezi pěti severskými státy stávající režim vyplývající z Dohody o odstranění pasových kontrol na hranicích mezi severskými státy, podepsané v Kodani dne 12. července 1957, která zakládá Severskou pasovou unii, poté co se severské státy, které jsou členy Evropské unie, začnou účastnit režimu odstraňování kontrol osob na vnitřních hranicích zavedeného schengenskými dohodami;S OHLEDEM NA ustanovení Lucemburské dohody;UZNÁVAJÍCE však, že začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie předpokládá, že přijímání rozhodnutí za účelem dalšího rozvoje ustanovení tvořících schengenské acquis spadá do pravomoci Evropské unie včetně Evropského společenství;VĚDOMY SI TOHO, že od podpisu Lucemburské dohody ze dne 19. prosince 1996 mezi třinácti členskými státy Evropské unie, signatáři schengenských dohod, a Islandskou republikou a Norským královstvím se tyto dva státy účastní diskusí o uplatňování, provádění a dalším rozvoji schengenských dohod a souvisejících předpisů;VĚDOMY SI TOHO, že v důsledku přijetí Protokolu o začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie, který ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství připojila Amsterodamská smlouva pozměňující Smlouvu o


text: Evropské unii, Smlouvy o založení Evropských společenství a některé související akty (dále jen "schengenský protokol"), bude spolupráce mezi členskými státy Evropské unie a signatáři schengenských dohod probíhat v institucionálním a právním rámci Evropské unie a s ohledem na odpovídající ustanovení Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o založení Evropského společenství;VĚDOMY SI TOHO, že podle čl. 6 prvního pododstavce schengenského protokolu si Evropská unie včetně Evropského společenství přeje dodržovat předmět a účel Lucemburské dohody a přispívat k nim prostřednictvím dohody přidružující Islandskou republiku a Norské království, jakmile vstoupí v platnost Amsterodamská smlouva, k provádění schengenského acquis a k jeho dalšímu rozvoji na základě Lucemburské dohody, a zajistit tak společný cíl, který spočívá v zachování účasti těchto dvou států na těchto činnostech;PŘESVĚDČENY o potřebě náležitých společných jednání všech stran, které uplatňují ustanovení tvořící schengenské acquis a na které se tato ustanovení a ustanovení je rozvíjející mohou případně vztahovat, včetně Islandské republiky a Norského království, na všech úrovních s ohledem na jejich praktické uplatňování, provádění a přípravu dalšího rozvoje;VĚDOMY SI TOHO, že pro tento účel je nezbytné zřídit organizační strukturu mimo institucionální rámec Evropské unie, jež zajistí přidružení Islandské republiky a Norského království k procesu rozhodování v této oblasti a umožnění jejich účast v těchto činnostech prostřednictvím smíšeného výboru,SE DOHODLY NA TĚCHTO USTANOVENÍCH:Článek 1Islandská republika a Norské království (dále jen "Island" a "Norsko") se přidružují k činnostem Evropského společenství a Evropské unie v oblastech, na které se vztahují ustanovení uvedená v přílohách A a B této dohody a ustanovení je rozvíjející.Tato dohoda zakládá vzájemná práva a povinnosti podle postupů v ní stanovených.Článek 21. Island a Norsko provádějí a uplatňují ustanovení schengenského acquis uvedená v příloze A této dohody, tak jak se vztahují na členské státy Evropské unie (dále jen "členské státy"), jež se účastní užší spolupráce povolené schengenským protokolem.2. Island a Norsko provádějí a uplatňují akty Evropského společenství uvedené v příloze B této dohody v rozsahu, v jakém tyto akty nahradily odpovídající ustanovení úmluvy podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 k provedení dohody o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích nebo v jakém byla na základě uvedené úmluvy přijata.3. Akty a opatření přijaté Evropskou unií, kterými se mění nebo doplňují ustanovení uvedená v přílohách A a B, pro které byly použity postupy stanovené touto dohodou, přijmou, provádějí a uplatňují rovněž Island a Norsko, aniž je dotčen článek 8.Článek 31. Zřizuje se smíšený výbor složený ze zástupců vlád Islandu a Norska, členů Rady Evropské unie (dále jen "Rada") a Komise Evropských společenství (dále jen "Komise").2. Smíšený výbor přijme obecnou shodou svůj jednací řád.3. Smíšený výbor se schází z podnětu svého předsedy nebo na žádost některého ze svých členů.4. S výhradou čl. 4 odst. 2 se smíšený výbor podle potřeby schází na úrovni ministrů, vyšších úředníků nebo odborníků.5. Smíšenému výboru předsedá- na úrovni odborníků: zástupce Evropské unie,- na úrovni vyšších úředníků a ministrů: střídavě po dobu šesti měsíců zástupce Evropské unie a zástupce vlády Islandu nebo Norska.Článek 41. Smíšený výbor projednává v souladu s touto dohodou všechny otázky uvedené v článku 2 a zajišťuje,


text: aby bylo přihlédnuto ke všem připomínkám předloženým Islandem a Norskem.2. V rámci smíšeného výboru na úrovni ministrů mají zástupci Islandu a Norska možnost- vyložit obtíže, které jim působí určitý akt nebo opatření, nebo se vyjádřit k obtížím, se kterými se setkaly jiné delegace,- vyjádřit se ke všem otázkám týkajícím se vypracovávání ustanovení, která se jich týkají, nebo k jejich provádění.3. Smíšený výbor na úrovni vyšších úředníků připravuje jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů.4. Zástupci vlád Islandu a Norska jsou oprávněni předkládat smíšenému výboru náměty týkající se otázek uvedených v článku 1. Po projednání může Komise nebo některý členský stát posoudit tyto náměty s cílem vypracovat návrh nebo předložit podnět v souladu s pravidly Evropské unie, aby byl přijat akt nebo opatření Evropského společenství nebo Evropské unie.Článek 5Aniž je dotčen článek 4, je smíšený výbor informován o přípravě veškerých aktů nebo opatření v Radě, která se mohou vztahovat k této dohodě.Článek 6Při přípravě nových právních předpisů v oblasti, na kterou se vztahuje tato dohoda, Komise neformálně konzultuje islandské a norské odborníky stejným způsobem, jakým konzultuje odborníky členských států při přípravě svých návrhů.Článek 7Smluvní strany souhlasí, že by mělo být uzavřeno vhodné ujednání o kritériích a mechanismech, které umožní určit stát příslušný pro posouzení žádosti o azyl podané v některém členském státě nebo na Islandu nebo v Norsku. Toto ujednání by mělo být přijato ke dni, kdy pro Island a Norsko nabudou v souladu s čl. 15 odst. 4 účinku ustanovení uvedená v příloze A a B a ustanovení již přijatá podle čl. 2 odst. 3.Článek 81. Přijímání nových aktů nebo opatření souvisejících s otázkami uvedenými v článku 2 je vyhrazeno příslušným orgánům Evropské unie. S výhradou odstavce 2 vstupují tyto akty nebo opatření v platnost současně pro Evropskou unii a její dotčené členské státy a pro Island a Norsko, pokud výslovně nestanoví jinak. V této souvislosti se náležitě přihlíží ke lhůtě, kterou Island nebo Norskou uvedou v rámci smíšeného výboru jako nezbytnou pro splnění svých ústavních požadavků.2. a) Rada neprodleně oznámí Islandu a Norsku přijetí aktů a opatření uvedených v odstavci 1, pro něž byly použity postupy stanovené v této dohodě. Island a Norsko se nezávisle rozhodnou, zda přijmou jejich obsah a zda je provedou ve svém vnitřním právním řádu. Tato rozhodnutí oznámí Radě a Komisi do třiceti dnů od přijetí dotyčných aktů nebo opatření.b) Pokud se obsah zmíněného aktu nebo opatření může stát pro Island závazným pouze po splnění ústavních požadavků, uvědomí o tom Island Radu a Komisi při jejich oznámení. Island neprodleně písemně uvědomí Radu a Komisi o splnění všech ústavních požadavků a poskytne tyto informace nejpozději čtyři týdny přede dnem stanoveným pro vstup aktu nebo opatření v platnost pro Island, jak bylo rozhodnuto podle odstavce 1.c) Pokud se obsah zmíněného aktu nebo opatření může stát pro Norsko závazným pouze po splnění ústavních požadavků, uvědomí o tom Norsko Radu a Komisi při jejich oznámení. Norsko neprodleně písemně nejpozději šest měsíců po oznámení Rady uvědomí Radu a Komisi o splnění ústavních požadavků. Ode dne stanoveného pro vstup aktu nebo opatření


text: v platnost pro Norsko a do sdělení o splnění ústavních požadavků Norsko prozatímně uplatňuje, je-li to možné, obsah dotyčného aktu nebo opatření.3. Přijetí obsahu aktů a opatření uvedených v odstavci 2 Islandem a Norskem zakládá práva a povinnosti mezi Islandem a Norskem a mezi Islandem a Norskem na jedné straně a Evropským společenstvím a členskými státy vázanými těmito akty a opatřeními na straně druhé.4. V případě, žea) Island nebo Norsko oznámí rozhodnutí nepřijmout obsah aktu nebo opatření uvedeného v odstavci 2, na nějž byly použity postupy stanovené v této dohodě nebob) Island nebo Norsko neučiní oznámení ve lhůtě třiceti dnů stanovené v odst. 2 písm. a) neboc) Island neučiní oznámení nejpozději ke dni uplynutí lhůty čtyř týdnů stanovené v odst. 2 písm. b) přede dnem stanoveným pro vstup daného aktu nebo opatření v platnost nebod) Norsko neučiní oznámení ve lhůtě šesti měsíců stanovené v odst. 2 písm. c) nebo neuplatňuje prozatímně akt nebo opatření podle stejného písmene ode dne stanoveného pro vstup daného aktu nebo opatření v platnost,pozbývá tato dohoda účinnosti pro Island a Norsko, ledaže smíšený výbor po pečlivém přezkoumání možností zachování dohody rozhodne ve lhůtě devadesáti dnů jinak. Tato dohoda pozbývá účinnosti tři měsíce po uplynutí lhůty devadesáti dnů.Článek 91. Pro účely dosažení cíle smluvních stran, kterým je co nejjednotnější uplatňování a výklad ustanovení uvedených v článku 2, smíšený výbor neustále zkoumá vývoj judikatury Soudního dvora Evropských společenství (dále jen "Soudní dvůr"), jakož i vývoj judikatury příslušných soudů Islandu a Norska týkající se těchto ustanovení. Pro tento účel se zřizuje mechanismus pro zajištění pravidelného vzájemného předávání této judikatury.2. S výhradou přijetí nezbytných změn statutu Soudního dvora jsou Island a Norsko oprávněny předkládat Soudnímu dvoru prohlášení nebo písemná vyjádření, pokud soud členského státu předloží Soudnímu dvoru předběžnou otázku týkající se výkladu některého ustanovení uvedeného v článku 2.Článek 101. Island a Norsko předloží každoročně smíšenému výboru výroční zprávy o způsobu, jakým jejich správní orgány a soudy uplatňovaly a vykládaly ustanovení uvedená v odstavci 2, jak jsou případně vykládána Soudním dvorem.2. Pokud smíšený výbor není schopen do dvou měsíců poté, co byl uvědomen o závažném rozdílu v judikatuře Soudního dvora a islandských nebo norských soudů nebo o závažném rozdílu při uplatňování ustanovení uvedených v článku 2 orgány dotčených členských států a orgány Islandu a Norska, zajistit jednotné používání a výklad, použije se postup podle článku 11.Článek 111. V případě sporu o uplatňování této dohody, nebo nastane-li situace podle čl. 10 odst. 2, zažádá se tato věc úředně jako sporný bod do programu jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů.2. Smíšený výbor musí sporný bod vyřešit do devadesáti dní ode dne přijetí programu jednání, na nějž byl sporný bod zařazen.3. Pokud smíšený výbor nemůže sporný bod vyřešit ve lhůtě devadesáti dní uvedené v odstavci 2, prodlouží se tato lhůta o třicet dní s cílem dosáhnout konečného řešení.Není-li dosaženo konečného řešení, pozbývá tato dohoda účinnosti pro Island nebo Norsko podle toho, kterého státu se sporný bod týká. K pozbytí účinnosti dojde šest měsíců po uplynutí lhůty třiceti dní.Článek 121. Pokud jde o správní náklady


text: na uplatňování této dohody, přispívají Island a Norsko ročně do souhrnného rozpočtu Evropských společenství částkou- Island 0,1 %- Norsko 4,995 %z částky 300000000 BEF (nebo rovnocenné hodnoty v euru) s výhradou každoroční úpravy v závislosti na míře inflace uvnitř Evropské unie.Pokud provozní náklady spojené s uplatňováním této dohody nejsou hrazeny z souhrnného rozpočtu Evropských společenství, ale jsou přímo hrazeny zúčastněnými členskými státy, přispějí Island a Norsko na tyto náklady procentním poměrem hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných států.Pokud jsou provozní náklady hrazeny z souhrnného rozpočtu Evropského společenství, podílí se Island a Norsko na těchto nákladech ročními příspěvky do tohoto rozpočtu podle procentního poměru hrubého domácího produktu ve vztahu k hrubému domácímu produktu všech zúčastněných států.2. Island a Norsko mají právo obdržet dokumenty týkající se této dohody vypracované Komisí nebo Radou a při jednáních smíšeného výboru požádat o tlumočení do úředního jazyka orgánů Evropské unie podle svého výběru. Veškeré náklady na překlady nebo tlumočení do islandštiny nebo norštiny jsou hrazeny Islandem nebo Norskem.Článek 131. Touto dohodou není dotčena Dohoda o Evropském hospodářském prostoru ani žádná jiná smlouva uzavřená mezi Evropským společenstvím a Islandem nebo Norskem.2. Touto dohodou nejsou dotčeny budoucí smlouvy uzavřené Evropským společenstvím a Islandem nebo Norskem ani dohody uzavřené na základě článků 24 a 38 Smlouvy o Evropské unii.3. Touto dohodou není dotčena spolupráce v rámci Severské pasové unie, není-li tato spolupráce v rozporu s touto dohodou a akty a opatřeními na ní založenými, ani jim není na překážku.Článek 14Tato dohoda se nevztahuje na Svalbard (Špicberky).Článek 151. Tato dohoda vstupuje v platnost jeden měsíc po dni, kdy generální tajemník Rady jako depozitář prohlásí, že veškeré formální podmínky týkající se vyjádření souhlasu stran této dohody nebo jejich jménem k tomu, aby byly vázány touto dohodou, byly splněny.2. Články 1, 3, 4, 5 a čl. 8 odst. 2 písm. a) první věta se prozatímně uplatňují ode dne podpisu této dohody.3. Vstupem této dohody v platnost začíná běžet lhůta třiceti dní uvedená v čl. 8 odst. 2 písm. a) poslední větě pro akty nebo opatření přijaté po podpisu této dohody, ale před jejím vstupem v platnost.4. Ustanovení uvedená v příloze A a B této dohody a ustanovení již přijatá podle čl. 2 odst. 3 vstupují pro Island a Norsko v platnost dnem, který určí Rada jednomyslným rozhodnutím svých členů zastupujících členské státy, které se účastní užší spolupráce zavedené schengenským protokolem, po konzultaci v rámci smíšeného výboru v souladu s článkem 4 této dohody a poté, co se ujistí, že Island a Norsko splnily podmínky předcházející provádění odpovídajících ustanovení a že kontroly na jejich vnějších hranicích jsou účinné.5. Nabytí účinku ustanovení uvedených v odstavci 4 zakládá práva a povinnosti mezi Islandem a Norskem, jakož i mezi Islandem a Norskem na jedné straně a Evropským společenstvím a těmi členskými státy, vůči nimž tato ustanovení rovněž nabyla účinku, na straně druhé.Článek 16Tato dohoda může být vypovězena Islandem nebo Norskem nebo rozhodnutím Rady přijatým jednomyslně členy zastupujícími členské státy, které se účastní užší spolupráce zavedené schengenským protokolem. Vypovězení je oznámeno depozitáři.


text: Vstupuje v platnost šest měsíců po oznámení.Článek 17Důsledky vypovězení této dohody ze strany Islandu nebo Norska nebo pozbytí její účinnosti vůči těmto zemím jsou předmětem dohody mezi zbývajícími stranami a stranou, která tuto dohodu vypověděla nebo vůči které pozbyla účinnosti. Není-li dosaženo dohody, přijme Rada požadovaná opatření po konzultaci zbývající přidružené smluvní strany. Tato opatření jsou však pro tuto stranu závazná, pouze pokud je přijme.Článek 18Tato dohoda nahrazuje Dohodu o spolupráci mezi Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Lucemburským velkovévodstvím, Nizozemským královstvím, Italskou republikou, Španělským královstvím, Portugalskou republikou, Řeckou republikou, Rakouskou republikou, Dánským královstvím, Finskou republikou, Švédským královstvím, smluvními stranami schengenské dohody a schengenské prováděcí úmluvy a Islandskou republikou a Norským královstvím o odstraňování kontrol osob na společných hranicích, podepsanou v Lucemburku dne 19. prosince 1996.V Bruselu dne osmnáctého května tisíc devět set devadesát devět v jediném vyhotovení v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, irském, islandském, italském, německém, nizozemském, norském, portugalském, řeckém, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost a prvopis bude uložen v archivech generálního sekretariátu Evropské unie.Por el Consejo de la Unión EuropeaFor Rådet for Den Europæiske UnionFür den Rat der Europäischen UnionΓια το Συμβούλιο της Ευρωπαϊκής ΈνωσηςFor the Council of the European UnionPour le Conseil de l'Union européennePer il Consiglio dell'Unione europeaVoor de Raad van de Europese UniePelo Conselho da União EuropeiaEuroopan unionin neuvoston puolestaFör Europeiska unionens rådFyrir hönd ráðs EvrópusambandsinsFor Rådet for Den europeiske union+++++ TIFF +++++Por la República de IslandiaFor Republikken IslandFür die Republik IslandΓια τη Δημοκρατία της ΙσλανδίαςFor the Republic of IcelandPour la République d'IslandePer la Repubblica d'IslandaVoor de Republiek IJslandPela República da IslândiaIslannin tasavallan puolestaPå Republiken Islands vägnarFyrir hönd Lyðveldisins ÍslandsFor Republikken Island+++++ TIFF +++++Por el Reino de NoruegaFor Kongeriget NorgeFür das Königreich NorwegenΓια το Βασίλειο της ΝορβηγίαςFor the Kingdom of NorwayPour le Royaume de NorvègePer il Regno di NorvegiaVoor het Koninkrijk NoorwegenPelo Reino da NoruegaNorjan kuningaskunnan puolestaPå Konungariket Norges vägnarFyrir hönd Konungsríkisins NoregsFor Kongeriket Norge+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA A(čl. 2 odst. 1)Část 1 této přílohy se týká schengenské dohody z roku 1985 a úmluvy z roku 1990, která provádí schengenskou dohodu z roku 1985. Část 2 se týká nástrojů o přistoupení a část 3 odpovídajících odvozených schengenských aktů.ČÁST 1Ustanovení dohody podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích.Veškerá ustanovení úmluvy k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 mezi Belgickým královstvím, Spolkovou republikou Německo, Francouzskou republikou, Lucemburským velkovévodstvím a Nizozemským královstvím s výjimkoučl. 2 odst. 4,článku 4, pokud jde o kontrolu zavazadel,čl. 10 odst. 2,čl. 19 odst. 2,článků 28 až 38 a souvisejících definic,článku 60,článku 70,článku 74,článků 77 až 91, pokud se na ně vztahuje směrnice Rady 91/477/EHS o kontrole nabývání a držení zbraní,článků 120 až 125,článků 131 až 133,článku 134,článků 139 až 142,závěrečného aktu: prohlášení 2,závěrečného aktu: prohlášení 4, 5 a 6,zápisu,společného prohlášení,prohlášení ministrů a státních tajemníků.ČÁST 2Ustanovení nástrojů o přistoupení k schengenské dohodě a schengenské úmluvě podepsaným s Italskou republikou (v Paříži dne 27.


text: listopadu 1990), Španělským královstvím a Portugalskou republikou (v Bonnu dne 25. června 1991), Řeckou republikou (v Madridu dne 6. listopadu 1992), Rakouskou republikou (v Bruselu dne 28. dubna 1995) a Dánským královstvím, Finskou republikou a Švédským královstvím (v Lucemburku dne 19. prosince 1996), s výjimkou1. Protokol podepsaný v Paříži dne 27. listopadu 1990 o přistoupení vlády Italské republiky k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985.2. Tato ustanovení Dohody podepsané v Paříži dne 27. listopadu 1990 o přistoupení Italské republiky k Úmluvě podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, jejího závěrečného aktu a souvisejících prohlášení:článek 1,články 5 a 6,závěrečný akt, část I,závěrečný akt, část II, prohlášení 2 a 3,prohlášení ministrů a státních tajemníků.3. Protokol podepsaný v Bonnu dne 25. června 1991 o přistoupení vlády Španělského království k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 ve znění Protokolu o přistoupení vlády Italské republiky podepsaného v Paříži dne 27. listopadu 1990 a připojených prohlášení.4. Tato ustanovení Dohody podepsané v Bonnu dne 25. června 1991 o přistoupení Španělského království k Úmluvě podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky, ke které Italská republika přistoupila dohodou podepsanou v Paříži dne 27. listopadu 1990, jejího závěrečného aktu a souvisejících prohlášení:článek 1,články 5 a 6,závěrečný akt, část I,závěrečný akt, část II, prohlášení 2 a 3,závěrečný akt, část III, prohlášení 3 a 4,prohlášení ministrů a státních tajemníků.5. Protokol podepsaný v Bonnu dne 25. června 1991 o přistoupení vlády Portugalské republiky k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 ve znění protokolu o přistoupení vlády Italské republiky podepsaného v Paříži dne 27. listopadu 1990 a připojených prohlášení.6. Tato ustanovení Dohody podepsané v Bonnu dne 25. června 1991 o přistoupení Portugalské republiky k Úmluvě podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky, ke které Italská republika přistoupila dohodou podepsanou v Paříži dne 27. listopadu 1990, jejího závěrečného aktu a souvisejících prohlášení:Článek 1,články 7 a 8,závěrečný akt, část I,závěrečný akt, část II, prohlášení 2 a 3,závěrečný akt části III, prohlášení 2, 3, 4 a 5,prohlášení ministrů a státních tajemníků.7. Protokol podepsaný v Madridu dne 6. listopadu 1992 o přistoupení vlády Řecké republiky k Dohodě mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 ve znění


text: Protokolu o přistoupení vlády Italské republiky podepsaného v Paříži dne 27. listopadu 1990 a vlády Španělského království a Portugalské republiky podepsaného v Bonnu dne 25. června 1991 a připojených prohlášení.8. Tato ustanovení Dohody podepsané v Madridu dne 6. listopadu 1992 o přistoupení Řecké republiky k Úmluvě podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky, ke které Italská republika přistoupila dohodou podepsanou v Paříži dne 27. listopadu 1990 a Španělské království a Portugalská republika dohodami podepsanými v Bonnu dne 25. června 1991, jejího závěrečného aktu a souvisejících prohlášení:Článek 1,články 6 a 7,závěrečný akt, část I,závěrečný akt, část II, prohlášení 2, 3 a 4,závěrečný akt, část III, prohlášení 1 a 3,prohlášení ministrů a státních tajemníků.9. Protokolu podepsaného v Bruselu dne 28. dubna 1995 o přistoupení vlády Rakouské republiky k Dohodě mezi vládami členských států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 ve znění Protokolů o přistoupení vlády Italské republiky, Španělského království a Portugalské republiky a Řecké republiky podepsaných dne 27. listopadu 1990, dne 25. června 1991 a dne 6. listopadu 1992.10. Tato ustanovení Dohody podepsané v Bruselu dne 28. dubna 1995 o přistoupení Rakouské republiky k Úmluvě podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky, ke které přistoupila Italská republika, Španělské království a Portugalská republika a Řecká republika dohodami podepsanými dne 27. listopadu 1990, dne 25. června 1991 a dne 6. listopadu 1992, a jejího závěrečného aktu:článek 1,články 5 a 6,závěrečný akt: část I,závěrečný akt: část II, prohlášení 2,závěrečný akt: část III.11. Protokolu podepsaného v Lucemburku dne 19. prosince 1996 o přistoupení vlády Dánského království k Dohodě o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 a připojeného prohlášení.12. Tato ustanovení Dohody podepsané v Lucemburku dne 19. prosince 1996 o přistoupení Dánského království k Úmluvě k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 a jejího závěrečného aktu a souvisejících prohlášení:článek 1,články 7 a 8,závěrečný akt: část I,závěrečný akt: část II, prohlášení 2,závěrečný akt: část III,prohlášení ministrů a státních tajemníků.13. Protokolu podepsaného v Lucemburku dne 19. prosince 1996 o přistoupení vlády Finské republiky k Dohodě o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 a připojeného prohlášení.14. Tato ustanovení Dohody podepsané v Lucemburku dne 19. prosince 1996 o přistoupení Finské republiky k Úmluvě k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 a jejího závěrečného aktu a souvisejících prohlášení:článek 1,články 6 a 7,závěrečný akt: část I,závěrečný akt: část II, prohlášení 2,závěrečný akt: část III s výjimkou prohlášení o Ålandských ostrovech,prohlášení ministrů a státních tajemníků.15. Protokolu podepsaného v Lucemburku


text: dne 19. prosince 1996 o přistoupení vlády Švédského království k Dohodě o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 14. června 1985 a připojeného prohlášení.16. Tato ustanovení Dohody podepsané v Lucemburku dne 19. prosince 1996 o přistoupení Švédského království k Úmluvě k provedení schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích podepsané v Schengenu dne 19. června 1990 a jejího závěrečného aktu a souvisejícího prohlášení:článek 1,články 6 a 7,závěrečný akt: část I,závěrečný akt:část II, prohlášení 2,závěrečný akt:část III,prohlášení ministrů a státních tajemníků.ČÁST 3A. Tato rozhodnutí výkonného výboruSCH/Com-ex (93) 10 14. 12. 1993 | Schválení prohlášení ministrů zahraničních věcí ze dne 19. června 1992 a 30. června 1993 o vstupu v platnost prováděcí úmluvy |SCH/Com-ex (93) 14 14. 12. 1993 | Zlepšení praktické spolupráce mezi soudními orgány při boji proti nedovolenému obchodu s omamnými látkami |SCH/Com-ex (93) 16 14. 12. 1993 | Finanční nařízení o nákladech na zřízení a provoz Schengenského informačního systému (C.SIS) |SCH/Com-ex (93) 21 14. 12. 1993 | Prodlužování doby platnosti jednotných víz |SCH/Com-ex (93) 22 rev. 14. 12. 1993 | Důvěrná povaha některých dokumentů |SCH/Com-ex (93) 24 14. 12. 1993 | Společné zásady pro prohlášení jednotných víz za neplatná od počátku, pro jejich zrušení nebo pro zkracování jejich doby platnosti |SCH/Com-ex (94) 1 rev. 2 26. 4. 1994 | Opatření vedoucí k odstranění překážek a omezení provozu na silničních hraničních přechodech na vnitřních hranicích |SCH/Com-ex (94) 2 26. 4. 1994 | Udělování jednotných víz na hranicích |SCH/Com-ex (94) 15 rev. 21. 11. 1994 | Zavedení automatizovaného postupu pro konzultaci ústředních orgánů uvedených v čl. 17 odst. 2 prováděcí úmluvy |SCH/Com-ex (94) 16 rev. 22. 12. 1994 | Pořizování společných vstupních a výjezdních razítek |SCH/Com-ex (94) 17 rev. 4 22. 12. 1994 | Zavedení a uplatňování schengenského režimu na letištích a na letištích, která nemají status mezinárodního letiště |SCH/Com-ex (94) 25 22. 12. 1994 | Výměna statistických informací o udělování jednotných víz |SCH/Com-ex (94) 28 rev. 22. 12. 1994 | Osvědčení pro převážení omamných a psychotropních látek podle článku 75 |SCH/Com-ex (94) 29 rev. 2 | Uvedení v platnost prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě ze dne 19. června 1990 |SCH/Com-ex (95) PV 1 rev. (bod 8) | Společná vízová politika |SCH/Com-ex (95) 20 rev. 2 20. 12. 1995 | Schválení dokumentu SCH/I (95) 40 rev. 6 o postupu uplatňování čl. 2 odst. 2 prováděcí úmluvy |SCH/Com-ex (95) 21 20. 12. 1995 | Rychlá výměna statistických informací a konkrétních údajů o případných obtížích na vnějších hranicích mezi státy Schengenu |SCH/Com-ex (96) 13 rev. 27. 6. 1996 | Zásady udělování schengenských víz podle čl. 30 odst. 1 písm. a) prováděcí úmluvy |SCH/Com-ex (96) 27 19. 12. 1996 | Udělování víz na hranicích námořníkům při průjezdu |SCH/Com-ex (97) 2 rev. 2 25. 4. 1997 | Zadání zakázky na předběžnou studii pro SIS II |SCH/Com-ex (97) 6 rev. 2 24. 6. 1997 | Schengenská příručka o policejní spolupráci v oblasti veřejného pořádku a bezpečnosti |SCH/Com-ex (97) 18 7. 10. 1997 | Příspěvky Norska


text: a Islandu na náklady na zřízení a provoz C.SIS |SCH/Com-ex (97) 24 7. 10. 1997 | Vývoj SIS |SCH/Com-ex (97) 29 rev. 2 7. 10. 1997 | Uvedení v platnost prováděcí úmluvy v Řecku |SCH/Com-ex (97) 32 15. 12. 1997 | Harmonizace vízové politiky |SCH/Com-ex (97) 34 rev. 15. 12. 1997 | Provádění společné akce o jednotném vzoru povolení k pobytu |SCH/Com-ex (97) 35 15. 12. 1997 | Změna finančního nařízení o C.SIS |SCH/Com-ex (97) 39 rev. 15. 12. 1997 | Zásady týkající se důkazních prostředků a nepřímých důkazů v rámci dohod o zpětném přebírání mezi státy Schengenu |SCH/Com-ex (98) 1 rev. 2 21. 4. 1998 | Zpráva o činnosti "task force" |SCH/Com-ex (98) 10 21. 4. 1998 | Spolupráce mezi smluvními stranami při navracení státních příslušníků z třetích zemí vzdušnou cestou |SCH/Com-ex (98) 11 21. 4. 1998 | C.SIS s 15/18 přípojkami |SCH/Com-ex (98)12 21. 4. 1998 | Výměna statistických údajů o udělených vízech |SCH/Com-ex (98) 17 23. 6. 1998 | Důvěrná povaha některých dokumentů |SCH/Com-ex (98) 18 rev. 23. 6. 1998 | Opatření, která mají být přijata vůči zemím působícím obtíže při vydávání dokladů umožňujících vyhoštění z schengenského území ZNOVUPŘIJETÍ – VÍZA |SCH/Com-ex (98) 19 23. 6. 1998 | Monako VÍZA – VNĚJŠÍ HRANICE – SIS |SCH/Com-ex (98) 21 23. 6. 1998 | Vyznačování razítek do cestovních pasů žadatelů o udělení víza VÍZA |SCH/Com-ex (98) 26 kon. 16. 9. 1998 | Zřízení Stálého výboru pro hodnocení a provádění Schengenu |SCH/Com-ex (98) 29 rev. 23. 6. 1998 | Univerzální doložka pokrývající všechny technické aspekty schengenského acquis |SCH/Com-ex (98) 35 rev. 2 16. 9. 1998 | Předání Společné příručky státům ucházejícím se o vstup do EU |SCH/Com-ex (98) 37 kon. 2 16. 9. 1998 | Opatření k boji proti nedovolenému přistěhovalectví |SCH/Com-ex (98) 43 rev. 16. 9. 1998 | Výbor ad hoc pro Řecko |SCH/Com-ex (98) 49 rev. 3 16. 12. 1998 | Uvedení v platnost schengenské prováděcí úmluvy v Řecku |SCH/Com-ex (98) 51 rev. 3 16. 12. 1998 | Přeshraniční policejní spolupráce při předcházení a odhalování trestné činnosti, pokud je požadována |SCH/Com-ex (98) 52 16. 12. 1998 | Příručka přeshraniční policejní spolupráce |SCH/Com-ex (98) 53 rev. 2 16. 12. 1998 | Harmonizace vízové politiky – zrušení šedých seznamů |SCH/Com-ex (98) 56 16. 12. 1998 | Příručka o dokladech, do nichž lze vyznačit vízum |SC/Com-ex (98) 57 16. 12. 1998 | Zavedení jednotného formuláře, kterým se prokazuje pozvání, závazek poskytnutí podpory nebo potvrzení o ubytování |SCH/Com-ex (98) 59 rev. 16. 12. 1998 | Koordinované nasazení poradců pro doklady |SCH/Com-ex (99) 1 rev. 2 28. 4. 1999 | Drogová situace |SCH/Com-ex ((99) 3 28. 4. 1999 | Rozpočet Helpdesku na rok 1999 |SCH/Com-ex (99) 4 28. 4 1999 | Výdaje na zřízení C.SIS |SCH/Com-ex (99) 5 28. 4. 1999 | Příručka SIRENE |SCH/Com-ex (99) 6 28. 4. 1999 | Situace v odvětví telekomunikací |SCH/Com-ex (99) 7 rev. 2 28. 4. 1999 | Styční úředníci |SCH/Com-ex (99) 8 rev. 2 28. 4. 1999 | Odměňování informátorů a agentů |SCH/Com-ex (99) 10 28.


text: 4. 1999 | Nedovolený obchod se střelnými zbraněmi |SCH/Com-ex (99) 11 rev. 2 28. 4. 1999 | Rozhodnutí týkající se Dohody o spolupráci při řízení o dopravních přestupcích |SCH/Com-ex (99) 13 28. 4. 1999 | Stažení starých znění Společné příručky a Společné konzulární instrukce a přijetí nového znění |SCH/Com-ex (99) 14 28. 4. 1999 | Příručka o dokladech, do nichž lze vyznačit vízum |SCH/Com-ex (99) 18 28. 4. 1999 | Zlepšení policejní spolupráce při předcházení trestným činům a při jejich odhalování |B. Následující prohlášení výkonného výboruProhlášení | Předmět |SCH/Com-ex (96) prohl. 5 18. 4. 1996 | Definice pojmu cizinec |SCH/Com-ex (96) prohl. 6 rev. 2 26. 6. 1996 | Prohlášení o vydávání osob |SCH/Com-ex (97) prohl. 13 rev. 18. 4. 1996 | Únos nezletilých |SCH/Com-ex (99) prohl. 2 rev. 29. 4. 1999 | Struktura SIS |C. Následující rozhodnutí ústřední skupinyRozhodnutí | Předmět |SCH/Com-ex (98) 117 27. 10. 1998 | Akční plán boje proti nedovolenému přistěhovalectví |SCH/Com-ex (99) 25 22. 3. 1999 | Obecné zásady odměňování informátorů a agentů |--------------------------------------------------PŘÍLOHA B(Čl. 2 odst. 2) [1]Nařízení Rady (ES) č. 574/1999 ze dne 12. března 1999, kterým se určují třetí země, jejichž státní příslušníci musí mít při překračování vnějších hranic členských států vízum (Úř. věst. L 72, 18.3.1999, s. 2) [2].Nařízení Rady (ES) č. 1683/95 ze dne 29. května 1995, kterým se stanoví jednotný vzor víz (Úř. věst. L 164, 14.7.1995, s. 1), a rozhodnutí Komise ze dne 7. února 1996, kterým se vymezují podrobnější technické specifikace pro jednotný vzor víz (dosud nezveřejněno).Směrnice Rady 91/477/EHS ze dne 18. června 1991 o kontrole nabývání a držení zbraní (Úř. věst. L 256, 13.9.1991, s. 51) a doporučení Komise 93/216/EHS ze dne 25. února 1993 o evropském zbrojním pasu (Úř. věst. L 93, 17.4.1993, s. 39), ve znění doporučení Komise 96/129/ES ze dne 12. ledna 1996 (Úř. věst. L 30, 8.2.1996, s. 47).[1] Viz rovněž prohlášení Rady a Komise ke směrnici 95/46/ES přijaté v době uzavření této dohody.[2] Aniž je dotčen vztah mezi tímto nařízením a ustanoveními o určování třetích zemí, jejichž státní příslušníci musí mít vízum nebo jsou od této povinnosti osvobozeni, přijatými v rámci schengenské spolupráce, která se budou používat i po začlenění schengenského acquis do rámce Evropské unie a která jsou uvedena v příloze A.--------------------------------------------------Závěrečný AktSmluvní strany přijaly tento závěrečný akt, který obsahuje tato prohlášení:1. Prohlášení Islandu a Norska k čl. 4 odst. 2Pokud jde o jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů, Island a Norsko prohlašují, že jim náleží posoudit, zda určitá otázka má být uvedena mezi "obtížemi, které jim působí" (první odrážka ustanovení), nebo mezi "ustanoveními, která se jich týkají" (druhá odrážka ustanovení), a zda má být projednána na úrovni ministrů. Ve společném zájmu stran se předpokládá, že tyto "obtíže" a "ustanovení, která se jich týkají" se mohou objevit v průběhu běžné spolupráce tak, že to povede k jejich zapsání na program jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů. Island a Norsko nicméně zdůrazňují právo členů smíšeného výboru požadovat jednání smíšeného výboru na jakékoli úrovni v souladu s čl. 3 odst. 3 dohody.2.


text: Prohlášení Islandu a Norska k čl. 8 odst. 4Nastane-li situace uvedená v čl. 8 odst. 4 písm. a) nebo b), vyhrazují si Island a Norsko možnost podle čl. 3 odst. 3 požadovat jednání smíšeného výboru na úrovni ministrů s cílem nalézt prostředky pro zachování dohody.3. Prohlášení Islandu a Norska o vydávání1. Výhrady učiněné v souladu s článkem 13 Evropské úmluvy o potlačování terorismu otevřené k podpisu ve Štrasburku dne 27. ledna 1977 se nepoužijí pro řízení o vydání ve vztahu k členským státům Evropské unie, které zajišťují rovné zacházení.2. Prohlášení učiněná v souladu s čl. 6 odst. 1 Evropské úmluvy o vydávání otevřené k podpisu v Paříži dne 13. prosince 1957 nelze použít pro odůvodnění odmítnutí vydat státní příslušníky států, které nejsou členy Severské pasové unie, do členských států Evropské unie, které zajišťují rovné zacházení.4. Společné prohlášení o parlamentní konzultaciEvropská unie, Island a Norsko považují za vhodné, aby otázky, na něž se vztahuje tato dohoda, byly projednávány při meziparlamentních jednáních mezi Evropským parlamentem a Islandem a Evropským parlamentem a Norskem.5. Prohlášení Rady Evropské unie přijaté jednomyslně členskými státy v souladu s čl. 6 odst. 1 schengenského protokolu o rozhodnutích, která budou přijata smíšeným výboremRada prohlašuje, že rozhodnutí, která budou přijata smíšeným výborem na základě dohody, musí být přijata jednomyslně zástupci členů Rady uvedenými v čl. 6 prvním pododstavci schengenského protokolu a zástupci vlád Islandu a Norska, ledaže jednací řád nebo dohoda uzavřená podle čl. 6 druhého pododstavce schengenského protokolu stanoví jinak.6. Prohlášení Evropské komise o předávání návrhůKomise při předávání návrhů vztahujících se k této dohodě Radě Evropské unie a Evropskému parlamentu předá jejich opisy Islandu a Norsku.Hecho en Bruselas, el dieciocho de mayo de mil novecientos noventa y nueve.Udfærdiget i Bruxelles den attende maj nitten hundrede og nioghalvfems.Geschehen zu Brüssel am achtzehnten Mai neunzehnhundertneunundneunzig.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα οκτώ Μαΐου χίλια εννιακόσια ενενήντα εννέα.Done at Brussels on the eighteenth day of May in the year one thousand nine hundred and ninety-nine.Fait à Bruxelles, le dix-huit mai mil neuf cent quatre-vingt dix-neuf.Fatto a Bruxelles, addì diciotto maggio millenovecentonovantanove.Gedaan te Brussel, de achttiende mei negentienhonderd negenennegentig.Feito em Bruxelas, em dezoito de Maio de mil novecentos e noventa e nove.Tehty Brysselissä kahdeksantenatoista päivänä toukokuuta vuonna tuhatyhdeksänsataayhdeksänkymmentäyhdeksän.Som skedde i Bryssel den artonde maj nittonhundranittionio.Gjört í Brussel 18. maí 1999.Utferdiget i Brussel, attende mai nittenhundreognittini.Por el Consejo de la Unión EuropeaFor Rådet for Den Europæiske UnionFür den Rat der Europäischen UnionΓια το Συμβούλιο της Ευρωπαϊκής ΈνωσηςFor the Council of the European UnionPour le Conseil de l'Union européennePer il Consiglio dell'Unione europeaVoor de Raad van de Europese UniePelo Conselho da União EuropeiaEuroopan unionin neuvoston puolestaFör Europeiska unionens rådFyrir hönd ráðs EvrópusambandsinsFor Rådet for Den europeiske union+++++ TIFF +++++Por la República de IslandiaFor Republikken IslandFür die Republik IslandΓια τη Δημοκρατία της ΙσλανδίαςFor the Republic of IcelandPour la République d'IslandePer la Repubblica d'IslandaVoor de Republiek IJslandPela República da IslândiaIslannin tasavallan puolestaPå Republiken Islands vägnarFyrir hönd Lyðveldisins ÍslandsFor Republikken Island+++++ TIFF +++++Por el Reino de NoruegaFor Kongeriget NorgeFür das Königreich NorwegenΓια το Βασίλειο της ΝορβηγίαςFor the Kingdom of NorwayPour


text:
 19.5.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 129/1
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 34/2015
 ze dne 20. března 2015,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2016/717]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 633/2014 ze dne 13. června 2014, kterým se mění příloha III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004 a příloha I nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004, pokud jde o zvláštní požadavky na nakládání s velkou volně žijící zvěří a na prohlídku po poražení volně žijící zvěře (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nevztahuje.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V části 1.1 bodě 12 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 854/2004) a v části 6.1 bodě 17 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 853/2004) kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 R 0633: prováděcí nařízení Komise (EU) č. 633/2014 ze dne 13. června 2014 (Úř. věst. L 175, 14.6.2014, s. 6).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 633/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. března 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 20. března 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 175, 14.6.2014, s. 6.
 (*) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 17.7.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 185/56
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis č. 93 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování:
 I.
 Zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (ZOPZ)
 II.
 Vozidel z hlediska montáže ZOPZ schváleného typu
 III.
 Vozidel z hlediska jejich ochrany proti podjetí zepředu (OPZ)
 Datum vstupu v platnost: 27. února 1994
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Rozsah
 2.
 Účel
 3.
 Definice
 4.
 Žádost o schválení typu
 Část I – Schválení zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (ZOPZ)
 5.
 Schválení ZOPZ
 6.
 Požadavky na ZOPZ
 Část II – Schválení vozidel z hlediska montáže ZOPZ schváleného typu
 7.
 Schválení montáže schváleného ZOPZ
 8.
 Požadavky na montáž schváleného ZOPZ
 Část III – Schválení vozidla z hlediska jeho ochrany proti podjetí zepředu (OPZ)
 9.
 Schválení vozidla s OPZ
 10.
 Požadavky na vozidlo s OPZ
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Zpráva týkající se udělení schválení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení nebo definitivního ukončení výroby typu zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (ZOPZ) podle předpisu č. 93 (část I)
 Příloha 2 –
 Zpráva týkající se udělení schválení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení nebo definitivního ukončení výroby typu vozidla z hlediska montáže zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (ZOPZ) schváleného typu podle předpisu č. 93 (část II)
 Příloha 3 –
 Zpráva týkající se udělení schválení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení nebo definitivního ukončení výroby vozidla z hlediska jeho ochrany proti podjetí zepředu (OPZ) podle předpisu č. 93 (část III)
 Příloha 4 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 5 –
 Zkušební podmínky a postupy
 Příloha 6 –
 Shodnost výroby a další administrativní postupy
 1. ROZSAH
 1.1
 Tento předpis se použije na:
 1.1.1
 ČÁST I: ZOPZ, která jsou určena k montáži do vozidel kategorií N2 a N3
 (1);
 1.1.2
 ČÁST II: montáž ZOPZ, jejichž typ byl schválen podle části I tohoto předpisu, do vozidel kategorií N2 a N3
 (1);
 1.1.3
 ČÁST III: vozidla kategorií N2 a N3 z hlediska jejich OPZ, vybavená ZOPZ, které nebylo schváleno samostatně podle části I tohoto předpisu, nebo vozidla konstruovaná a/nebo vybavená tak, že jejich konstrukční části mohou být považovány za náhradu plnící funkci ZOPZ.
 1.2
 Vozidla kategorie N2 s maximální hmotností nepřesahující 7,5 tun musí splňovat pouze požadavek světlé výšky 400 mm nad vozovkou stanovený v tomto předpise.
 1.3
 Požadavky tohoto předpisu se nepoužijí na:
 1.3.1
 terénní vozidla kategorií N2G a N3G (1);
 1.3.2
 vozidla, jejichž vlastní použití je neslučitelné s ustanoveními o ochraně proti podjetí zepředu.
 2. ÚČEL
 Účelem tohoto předpisu je v případě čelního nárazu zajistit účinnou ochranu vozidel kategorie M1 nebo N1
 (1) proti podjetí vozidel uvedených v bodě 1 tohoto předpisu.
 3. DEFINICE
 3.1
 Pro účely tohoto předpisu se:
 3.1.1
 „maximální hmotností“ vozidla rozumí maximální technicky přípustná hmotnost podle prohlášení výrobce vozidla (tato hmotnost může být vyšší než „maximální přípustná hmotnost“ stanovená vnitrostátním orgánem);
 3.1.2
 „maximálním zatížením“


text:
vozidla rozumí vertikální síla (v newtonech) vyžadovaná u téhož vozidla, když je naloženo až do své maximální hmotnosti;
 3.1.3
 „vozidlem bez nákladu“ rozumí vozidlo v provozním stavu, bez cestujících a bez nákladu, avšak s plným stavem paliva, chladicí kapaliny, maziva, s nářadím a náhradním kolem (poskytuje-li je výrobce vozidla jako standardní vybavení);
 3.1.4
 „schválením ZOPZ“ rozumí schválení typu ZOPZ z hlediska požadavků stanovených v bodě 7 níže;
 3.1.5
 „typem ZOPZ“ rozumí ZOPZ, která se neliší v podstatných vlastnostech, jako je tvar, rozměry, připevnění, materiály a označení uvedená v bodě 4.2 níže;
 3.1.6
 „ochranou proti podjetí zepředu (OPZ)“ rozumí vybavení přední části vozidla buď:
 3.1.6.1
 zvláštním zařízením (ZOPZ) nebo
 3.1.6.2
 karoserií, částmi podvozku nebo jinými konstrukčními částmi tak, že díky svému tvaru a vlastnostem mohou být tyto prvky považovány za náhradu plnící funkci ZOPZ;
 3.1.7
 „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla:
 podle části II tohoto předpisu – z hlediska montáže ZOPZ schváleného typu podle části I tohoto předpisu, nebo
 podle části III tohoto předpisu – z hlediska jeho OPZ;
 3.1.8
 „typem vozidla“ rozumějí vozidla, která se podstatně neliší v těchto ohledech:
 šířka nejpřednější nápravy měřená v nejzevnějších bodech vnějších bočnic pneumatik s vyloučením vyboulení v blízkosti styku pneumatiky se zemí,
 nosná konstrukce, rozměry, tvar a materiály přední části vozidla, pokud se jich týkají požadavky příslušné části tohoto předpisu,
 schválená ZOPZ namontovaná na vozidle v souladu s částí II tohoto předpisu,
 maximální hmotnost typu vozidla.
 4. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ TYPU
 4.1
 Žádost o schválení typu podle části tohoto předpisu předkládá výrobce typu (vozidla/ZOPZ) nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 4.2
 Pro každý typ se musí k žádosti přiložit:
 4.2.1
 dokumentace v trojím vyhotovení obsahující popis technických vlastností typu (vozidla/ZOPZ): jeho rozměry, tvar a konstrukční materiály, pokud jsou tyto informace vyžadovány pro účely tohoto předpisu;
 4.2.2
 v případě vzorku typu ZOPZ: na všech hlavních konstrukčních částech vzorku, které jsou relevantní z hlediska podjetí zepředu, musí být zřetelně a nesmazatelně vyznačen název nebo obchodní značka žadatele a označení typu;
 4.2.3
 zařízení nebo vozidlo reprezentující typ, který má být schválen, se před každou zkouškou předá technické zkušebně odpovědné za provádění schvalovacích zkoušek;
 4.2.4
 pro žádosti podle části II nebo III tohoto předpisu může být ke zkoušce přijato vozidlo, které nemá všechny konstrukční části patřící k typu, za předpokladu, že tato skutečnost nemá nepříznivý vliv na ochranu proti podjetí zepředu;
 4.2.5
 identifikace umístění bodů P1, P2 a P3 podle definice v příloze 5. Pro žádosti podle části I tohoto předpisu by uvedené umístění mělo zohledňovat požadavky části II.
 4.3
 K žádostem podle části II tohoto předpisu se musí přiložit:
 4.3.1
 seznam ZOPZ, která jsou určena k montáži na daný typ vozidla;
 4.3.2
 na žádost příslušného orgánu je také pro každé ZOPZ nutno dodat formulář zprávy o schválení typu vyhotovený v souladu s přílohou 1 tohoto předpisu.
 4.4
 K žádostem podle částí II a III tohoto předpisu se musí přiložit informace o typu vozidla stanovené v bodě 3.1.8.
 4.5
 Příslušný orgán musí v souladu s přílohou 6 provádět níže uvedené administrativní postupy, které zahrnují tyto úkony:
 4.5.1
 před


text:
udělením schválení typu ověření existence vyhovujících opatření pro zajištění účinné kontroly shodnosti výroby;
 4.5.2
 postihy za neshodnost výroby;
 4.5.3
 změnu nebo rozšíření schválení typu vozidla;
 4.5.4
 definitivní ukončení výroby.
 ČÁST I
 SCHVÁLENÍ ZAŘÍZENÍ NA OCHRANU PROTI PODJETÍ ZEPŘEDU (ZOPZ)
 5. SCHVÁLENÍ ZOPZ
 5.1
 Schválení typu ZOPZ se udělí v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze 4, jestliže ZOPZ předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 6 níže.
 5.2
 Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí schválení typu ZOPZ podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 6. POŽADAVKY NA ZOPZ
 6.1
 ZOPZ musí mít přiměřenou odolnost vůči silám působícím rovnoběžně s podélnou osou vozidla a musí rovněž splňovat některé požadavky na rozměry. To musí být prokázáno v souladu se zkušebním postupem a podmínkami uvedenými v příloze 5 tohoto předpisu.
 6.2
 Výška průřezu příčníku ZOPZ nesmí být menší než 100 mm u vozidel kategorie N2 a 120 mm u vozidel kategorie N3. Boční okraje příčníku nesmí být zahnuty dopředu nebo mít ostrý vnější okraj. Tato podmínka je splněna, jsou-li boční okraje příčníku vně zaobleny s poloměrem zakřivení nejméně 2,5 mm.
 6.3
 Zařízení může být konstruováno tak, aby se jeho poloha na přídi vozidla mohla měnit. V takovém případě musí být zaručen způsob jeho zajištění v provozní poloze tak, aby byla vyloučena jakákoli neúmyslná změna polohy. Obsluha musí mít možnost měnit polohu zařízení s použitím síly nepřekračující 40 daN.
 6.4
 Vnější povrch každého předního ochranného zařízení musí být hladký nebo vodorovně rýhovaný s výjimkou půlkulových hlav šroubů nebo nýtů, které smí vyčnívat nad povrch do výšky nepřesahující 10 mm.
 ČÁST II
 SCHVÁLENÍ VOZIDLA Z HLEDISKA MONTÁŽE ZOPZ SCHVÁLENÉHO TYPU
 7. SCHVÁLENÍ MONTÁŽE ZOPZ SCHVÁLENÉHO TYPU
 7.1
 Schválení typu vozidla se udělí v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze 4, jestliže je vozidlo předané ke schválení podle této části tohoto předpisu vybaveno schváleným ZOPZ a splňuje požadavky bodu 8 níže.
 7.2
 Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 8. POŽADAVKY NA MONTÁŽ SCHVÁLENÉHO ZOPZ
 8.1
 Maximální hmotnost typu vozidla, pro které se podává žádost o schválení typu, nesmí překročit hodnotu uvedenou ve formuláři zprávy o schválení typu pro každé schválené ZOPZ určené k montáži na tomto vozidle.
 8.2
 Vozidlo s namontovaným ZOPZ musí splňovat některé požadavky na rozměry uvedené v příloze 5, přičemž musí být zohledněny zkušební podmínky a informace stanovené ve formuláři zprávy uvedeném v příloze 1 a vydaném pro ZOPZ.
 8.3
 ZOPZ musí být na vozidlo namontováno tak, aby vodorovná vzdálenost měřená směrem vzad mezi nejpřednější přední částí vozidla a přední částí ZOPZ nepřekročila 400 mm, od nichž se odečte zaznamenaná deformace (příloha 1, bod 9). Uvedená vzdálenost musí být naměřena v každém bodě působení zkušebních sil během schválení typu ZOPZ v souladu s ustanoveními části I tohoto předpisu a zaznamenána ve


text:
formuláři zprávy o schválení typu (viz obr. 1 a 2).
 8.4
 Z měření těchto vzdáleností se vyloučí všechny části vozidla, které se nachází více než 2 m nad vozovkou.
 8.5
 Maximální světlá výška nad vozovkou u spodní strany ZOPZ mezi dvěma body P1 v namontovaném stavu nesmí přesáhnout 400 mm v souladu s bodem 3 přílohy 5. Na vnější straně každého bodu P1 může být tato výška větší než 400 mm za předpokladu, že spodní strana není nad rovinou procházející spodní stranou ZOPZ přímo pod bodem P1 a tvořící sklon 15° nad vodorovnou přímkou (viz obr. 3).
 8.6
 Výška nad vozovkou bodů působení zkušebních sil vyvinutých na ZOPZ v souladu s částí I tohoto předpisu a zaznamenaných ve formuláři zprávy o schválení typu (příloha 1, bod 8) nesmí přesáhnout 445 mm v souladu s bodem 3 přílohy 5.
 8.7
 Maximální světlá výška nad vozovkou u spodní strany ZOPZ mezi dvěma body P1 nesmí překročit 450 mm, přičemž se musí zohlednit pohyb těchto bodů během působení zkušebního zatížení v souladu s částí I.
 8.8
 Šířka ZOPZ nesmí v žádném bodě přesahovat šířku blatníků kryjících kola nejpřednější nápravy a zároveň nesmí být ani na jedné straně kratší o více než 100 mm než nejpřednější náprava, měřeno v nejzevnějších bodech vnějších bočnic pneumatik s vyloučením vyboulení v blízkosti styku pneumatiky se zemí (viz obr. 1), nebo kratší ani na jedné straně o 200 mm, měřeno v bodech největší vzdálenosti nástupních schůdků do kabiny řidiče.
 ČÁST III
 SCHVÁLENÍ VOZIDLA Z HLEDISKA JEHO OCHRANY PROTI PODJETÍ ZEPŘEDU (OPZ)
 9. SCHVÁLENÍ VOZIDLA S OPZ
 9.1
 Schválení typu vozidla se udělí v souladu s ustanoveními uvedenými v příloze 4, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu je vybaveno OPZ, která splňuje požadavky bodu 10 níže.
 9.2
 Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 3 tohoto předpisu.
 10. POŽADAVKY NA VOZIDLO S OPZ
 10.1
 Podmínka stanovená v bodě 2 bude považována za splněnou u všech vozidel zařazených do jedné z kategorií N2 nebo N3 za předpokladu, že vozidla jsou vybavena ZOPZ, které nebylo schváleno samostatně podle části I tohoto předpisu, nebo která jsou konstruována a/nebo na přídi vybavena tak, že díky svému tvaru a vlastnostem lze jejich konstrukční části považovat za náhradu zařízení na ochranu proti podjetí zepředu. Za náhradu zařízení na ochranu proti podjetí zepředu se považují konstrukční části, jejichž kombinovaná funkce splňuje tyto požadavky.
 10.2
 OPZ musí mít přiměřenou odolnost vůči silám působícím rovnoběžně s podélnou osou vozidla. OPZ musí rovněž splňovat některé požadavky na rozměry. To musí být prokázáno v souladu se zkušebním postupem a podmínkami uvedenými v příloze 5 tohoto předpisu.
 10.3
 Pro žádost podle části III nesmí být výška průřezu příčníku ZOPZ (které nebylo samostatně schváleno podle části I) menší než 100 mm u vozidel kategorie N2 a 120 mm u vozidel kategorie N3.
 10.4
 Zařízení může být konstruováno tak, aby se jeho poloha na přídi


text:
vozidla mohla měnit. V takovém případě musí být zaručen způsob jeho zajištění v provozní poloze tak, aby byla vyloučena jakákoli neúmyslná změna polohy. Obsluha musí mít možnost měnit polohu zařízení s použitím síly nepřekračující 40 daN.
 10.5
 OPZ musí být dostatečně pevná, aby vodorovná vzdálenost měřená směrem vzad mezi nejpřednější částí vozidla po působení zkušebních sil (uvedených v této příloze) a předním stykovým povrchem zkušebního beranidla nepřekročila 400 mm.
 10.6
 Z měření těchto vzdáleností se vyloučí všechny části vozidla, které se nachází více než 2 m nad vozovkou.
 10.7
 Maximální světlá výška nad vozovkou u spodní části OPZ mezi dvěma body P1 nesmí přesáhnout 400 mm v souladu s bodem 2 přílohy 5. Na vnější straně každého bodu P1 může být tato výška větší než 400 mm za předpokladu, že spodní strana není nad rovinou procházející spodní stranou OPZ přímo pod bodem P1 a tvořící sklon 15° nad vodorovnou přímkou (viz obr. 3).
 10.8
 Maximální světlá výška nad vozovkou u spodní strany OPZ mezi dvěma body P1 nesmí překročit 450 mm, přičemž se musí zohlednit pohyb těchto bodů během působení zkušebního zatížení.
 10.9
 Šířka OPZ nesmí v žádném bodě přesahovat šířku blatníků kryjících kola nejpřednější nápravy a zároveň nesmí být na ani jedné straně kratší o více než 100 mm než nejpřednější náprava, měřeno v nejzevnějších bodech vnějších bočnic pneumatik s vyloučením vyboulení v blízkosti styku pneumatiky se zemí (viz obr. 1), nebo na kratší ani na jedné straně o 200 mm, měřeno v nejzevnějších bodech nástupních schůdků do kabiny řidiče.
 Obrázek 1
 Obrázek 2
 Obrázek 3
 (1) Viz úplné usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3, příloha 7) (dokument TRANS/SC1/WP29/78/Amend.3).
 PŘÍLOHA 1
 ZPRÁVA
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 2
 ZPRÁVA
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 3
 ZPRÁVA
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 4
 USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 1. ČÍSLO SCHVÁLENÍ
 1.1
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 00) musí udávat sérii změn zahrnující nejnovější významné technické úpravy předpisu v době vydání schválení typu. Stejná smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu.
 1.2
 Oznámení o udělení nebo rozšíření nebo zamítnutí schválení typu podle tohoto předpisu bude sděleno smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle jednoho ze vzorů v příloze 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 1.3
 Ke každé sérii, která je shodná s typem schváleným podle tohoto přepisu, se viditelně a v případě technické jednotky na místo, které je při jejím namontování snadno přístupné a stanovené ve formuláři schválení, umístí mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 1.3.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení typu udělila (1);
 1.3.2
 čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem schválení typu, a to vpravo od kružnice stanovené v bodě 1.3.1;
 1.3.3
 doplňkového symbolu odděleného od čísla tohoto předpisu svislou čarou, tvořeného římskou číslicí (číslicemi) pro příslušnou část předpisu (I, II nebo III), podle které bylo dané zařízení nebo vozidlo schváleno.
 1.4
 Shoduje-li se vozidlo s


text:
typem vozidla schváleným podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol stanovený v bodě 1.3.1 této přílohy opakovat. V takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení a doplňkové symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení v zemi, která schválení podle tohoto předpisu udělila, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu stanoveného v bodě 1.3.l této přílohy.
 1.5
 Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 2. USPOŘÁDÁNÍ ZNAČEK SCHVÁLENÍ
 2.1 Vzor A
 2.1.1
 Výše zobrazená značka schválení umístěná na vozidle ukazuje, že dotčený typ vozidla byl z hlediska ochrany proti podjetí zepředu v případě nárazu schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 93, části II (montáž zařízení na ochranu proti podjetí zepředu (ZOPZ) schváleného typu) pod číslem schválení 022439. První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu č. 93, části II v jeho původním znění.
 2.2 Vzor B
 2.2.1
 Výše zobrazená značka schválení umístěná na vozidle ukazuje, že dotčený typ vozidla byl schválen ve Spojeném království (E11) podle předpisu č. 93, části II, a předpisu č. 31 (2). Čísla schválení udávají, že v den, kdy byla jednotlivá schválení udělena, byl předpis č. 93 ve svém původním znění a předpis č. 31 zahrnoval sérii změn 02.
 (1) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 a 25 (neobsazeno), 26 pro Slovinsko a 27 pro Slovensko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, ve kterém ratifikují dohodu o uznávání schválení zařízení a částí motorových vozidel, nebo v pořadí, ve kterém k ní přistoupí, a takto přidělená čísla oznámí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (2) Druhé číslo je uvedeno pouze jako příklad.
 PŘÍLOHA 5
 ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY A POSTUPY
 1. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY PRO ZOPZ
 1.1
 Na žádost výrobce může být zkouška provedena buď:
 1.1.1
 na typu vozidla, pro který je ZOPZ určeno; v takovém případě je nutné se řídit podmínkami uvedenými v bodě 2, nebo
 1.1.2
 na části podvozku typu vozidla, pro který je ZOPZ určeno; tato část musí reprezentovat daný typ (typy) vozidla, nebo
 1.1.3
 na pevném zkušebním přípravku.
 1.2
 V případě výše uvedených bodů 1.1.2 a 1.1.3 musí části použité k propojení ZOPZ s částí podvozku vozidla nebo s pevným zkušebním přípravkem odpovídat částem, které jsou použity k zabezpečení ZOPZ, když je namontováno na vozidlo.
 1.3
 Na žádost výrobce a při souhlasu technické zkušebny smí být zkušební postup popsaný v bodě 3 níže simulován výpočtem nebo jinou podobnou metodou za podmínky, že bude prokázána její rovnocennost.
 2. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY PRO VOZIDLA
 2.1
 Je-li to zapotřebí pro


text:
dosažení zkušebních sil požadovaných v bodě 3.1 níže, může být vozidlo upevněno jakoukoli metodou, kterou určí výrobce vozidla.
 2.2
 Rozměry se změří tak, jak by vozidlo splňovalo následující podmínky:
 2.2.1
 Vozidlo je bez nákladu.
 2.2.2
 Vozidlo je v klidu na rovné, vodorovné, pevné a hladké ploše.
 2.2.3
 Přední kola jsou v poloze pro jízdu v přímém směru.
 2.2.4
 Pneumatiky jsou nahuštěny na tlak doporučený výrobcem vozidla.
 2.2.5
 Vozidla vybavená hydraulicko-pneumatickým, hydraulickým nebo pneumatickým odpružením nebo zařízením pro automatické vyvažování podle zátěže se zkouší za běžných provozních podmínek určených jeho výrobcem.
 3. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 3.1
 Body P1 jsou umístěny do vzdálenosti 200 mm od podélných rovin tečných k nejzevnějším bodům vnějších bočnic pneumatik přední nápravy, s vyloučením vyboulení v blízkosti styku pneumatiky se zemí. Body P2 jsou symetrické ke střední podélné rovině vozidla a jsou navzájem od sebe vzdálené 700 až 1 200 mm včetně. Přesné umístění stanoví výrobce.
 3.2
 Výšku bodů P1 a P2 nad vozovkou stanoví výrobce vozidla v rozmezí přímek, které ohraničují přední stranu zařízení. Když je vozidlo bez nákladu, nesmí však tato výška přesáhnout 445 mm. Bod P3 se nachází na svislé střední podélné rovině vozidla (viz obr. 1 předpisu).
 3.3
 Níže uvedené zkušební síly musí působit na každý zkušební bod při samostatných zkouškách na stejné vozidlo nebo zařízení, nebo požaduje-li to výrobce/agent, na různá vozidla nebo vzorky zařízení.
 3.3.1
 Jestliže jsou konstrukční části relevantní z hlediska ochrany proti podjetí zepředu a nosná konstrukce vozidla umístěny v zásadě symetricky k jeho střední podélné rovině, provedou se zkoušky v bodech P1 a P2 pouze na jedné straně.
 3.3.2
 Během zkoušky musí síly působit co nejrychleji a zařízení nebo vozidlo musí silám uvedeným v následujících bodech odolávat alespoň po dobu 0,2 sekundy.
 3.3.3
 Na oba body P1 bude postupně působit vodorovná síla, která odpovídá 50 % maximálního zatížení vozidla nebo zamýšleného typu vozidla (zamýšlených typů vozidel), která však nepřesáhne 80 × 103 N.
 3.3.4
 Na oba body P2 bude postupně působit vodorovná síla, která odpovídá 100 % maximálního zatížení vozidla nebo zamýšleného typu vozidla (zamýšlených typů vozidel), která však nepřesáhne 160 × 103 N. Jestliže je zařízení nesouvislé a je zmenšené v oblasti příčného průřezu mezi oběma body P2, pak zkoušky pokračují, přičemž v bodě P3 bude aplikována stejná vodorovná síla jako v bodech P1.
 3.4
 Maximální vodorovná a svislá posunutí každého zkušebního bodu naměřená během působení výše uvedených zkušebních sil musí být zaznamenána a nejvyšší hodnoty musí být uvedeny ve formuláři zprávy.
 3.5
 Při praktických zkouškách, kterými se ověřuje splnění výše uvedených požadavků, musí být splněny tyto podmínky:
 3.5.1
 Pro žádost podle části III musí být ZOPZ (které nebylo schváleno samostatně podle části I) spojeno s podélníky rámu podvozku vozidla nebo částmi, které je nahrazují, nebo nosnou konstrukcí, která má prokazatelně rovnocenné vlastnosti.
 3.5.2
 Předepsanými silami se pomocí vhodně kloubově uchycených (např. univerzálními klouby) beranidel působí rovnoběžně se střední podélnou rovinou vozidla přes plochu o výšce do 250 mm (přesnou výšku a šířku určí výrobce) a šířce do 400 mm, s poloměrem zakřivení 5 ± 1 mm na


text:
svislých hranách. Střed plochy se postupně umísťuje do bodů P1, P2 a P3.
 PŘÍLOHA 6
 Shodnost výroby a další administrativní postupy
 1. SHODNOST VÝROBY
 1.1
 ZOPZ a vozidla schválená podle tohoto předpisu musí být vyrobena tak, aby byla shodná se schváleným typem a splňovala požadavky uvedené v tomto předpisu.
 1.2
 Splnění požadavků bodu 1.1 výše se ověřuje vhodnou kontrolou výroby.
 1.3
 Držitel schválení typu musí zejména:
 1.3.1
 zajistit existenci postupů účinného řízení jakosti vozidel nebo zařízení:
 1.3.2
 mít přístup ke zkušebnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;
 1.3.3
 zaznamenávat údaje o výsledcích zkoušek a zajistit, aby připojené dokumenty byly dostupné po dobu stanovenou po dohodě se správním orgánem;
 1.3.4
 analyzovat výsledky každého druhu zkoušky tak, aby se ověřila a zajistila stabilita vlastností vozidla nebo zařízení v přípustných odchylkách průmyslové výroby;
 1.3.5
 zajistit, aby pro každý typ vozidla nebo zařízení byly prováděny dostatečné kontroly a zkoušky týkající se rozměrů, materiálů a vlastností konstrukčních částí, které plní funkci OPZ, a částí, které jsou určeny k montáži na vozidlo;
 1.3.6
 zajistit, aby v případě, kdy některý ze souboru vzorků nebo zkoušených prvků prokáže při určité zkoušce neshodnost s typem, byly vybrány nové vzorky a provedena nová zkouška. Dále musí být učiněny veškeré nezbytné kroky k obnovení shodnosti příslušné výroby.
 1.4
 Příslušný orgán, který schválení typu udělil, může kdykoli ověřit postupy kontroly shodnosti, které platí pro každou výrobní jednotku.
 1.4.1
 Inspektorovi musí být při každé návštěvě předloženy zkušební knihy a záznamy o kontrole výroby.
 1.4.2
 Inspektor může náhodně odebírat vzorky pro přezkoušení v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků může být určen podle výsledků vlastních kontrol výrobce.
 1.4.3
 Pokud se úroveň jakosti jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá potřebné ověřit platnost zkoušek prováděných podle bodu 1.4.2 výše, může inspektor odebrat vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež provedla zkoušky pro schválení typu.
 1.4.4
 Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky stanovené v tomto předpise.
 1.4.5
 Obvyklá četnost inspekcí z pověření příslušného orgánu je jedna inspekce za dva roky. V případě, že jsou v průběhu jedné z těchto inspekcí zjištěny nevyhovující výsledky, zajistí příslušný orgán, aby byly podniknuty veškeré nezbytné kroky pro co nejrychlejší obnovení shodnosti výroby.
 2. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 2.1
 Nejsou-li splněny výše stanovené požadavky nebo nevyhovělo-li zařízení na ochranu proti podjetí zkoušce stanovené v tomto předpise, může být schválení udělené z hlediska typu ZOPZ nebo vozidla podle tohoto předpisu odňato.
 2.2
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, musí o tom neprodleně informovat ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 3. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU
 3.1
 Každá změna typu ZOPZ nebo vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který daný typ schválil. Správní orgán poté může buď:
 3.1.1
 dospět k závěru, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že dané ZOPZ nadále splňuje příslušné požadavky, nebo
 3.1.2
 požadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol.
 3.2
 Potvrzení schválení nebo jeho


text:
zamítnutí, které uvádí příslušné změny, bude zasláno smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 3.3
 Příslušný orgán vydávající rozšíření schválení přidělí takovému rozšíření pořadové číslo a informuje o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 4. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu ZOPZ nebo vozidla s OPZ schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Jakmile tento orgán obdrží příslušnou zprávu, bude informovat další strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře zprávy podle vzoru v příloze 1, 2 nebo 3 tohoto předpisu.
 5. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře o udělení, rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení a formuláře o definitivním ukončení výroby vydané v jiných zemích.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21993A0621(01)
 Protokol o omezování emisí oxidů dusíku nebo jejich toků přes hranice států k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979
 Úřední věstník L 149 , 21/06/1993 S. 0016 - 0026 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 22 S. 0052 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 22 S. 0052 CS.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 ET.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 HU.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 LT.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 LV.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 MT.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 PL.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 SK.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15 SL.ES Kapitola 11 Svazek 19 S. 5 - 15
 Protokolo omezování emisí oxidů dusíku nebo jejich toků přes hranice států k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států z roku 1979SMLUVNÍ STRANY,rozhodnuty provést Úmluvu o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států,znepokojeny tím, že současné emise látek znečišťujících ovzduší působí škody v těch částech Evropy a Severní Ameriky, které jsou jim vystaveny, na přírodních zdrojích, jež mají životní důležitost pro životní prostředí a pro hospodářství,připomínajíce si, že výkonný orgán úmluvy na svém druhém zasedání uznal, že je nutné účinně snížit celkové roční emise oxidů dusíku ze stacionárních a mobilních zdrojů nebo jejich přenos přes hranice států do roku 1995 a že je nutné, aby státy, které již dosáhly pokroku ve snižování těchto emisí, udržovaly a přezkoumávaly své normy emisí oxidů dusíku,berouce v úvahu stávající vědecké a technické údaje o emisích, pohybu vzdušných hmot a účincích oxidů dusíku a jejich vedlejších produktů na životní prostředí a rovněž údaje o kontrole technologií,vědomy si toho, že nepříznivé účinky emisí oxidů dusíku na životní prostředí v jednotlivých zemích se různí,rozhodnuty přijmout účinné opatření k regulování a snížení národních ročních emisí oxidů dusíku nebo jejich přenosu přes hranice států zejména pomocí uplatnění vhodných národních emisních norem nových mobilních a velkých nových stacionárních zdrojů a dodatečného vybavení stávajících velkých stacionárních zdrojů,uznávajíce, že vědecké a technické poznatky v těchto otázkách se vyvíjejí a že bude nutné vzít tento vývoj v úvahu při přezkoumávání působení tohoto protokolu a při rozhodování o další činnosti,poznamenávajíce, že vypracování přístupu založeného na kritických zátěžích si klade za cíl vybudovat účinkově orientovaný vědecký základ, který bude třeba vzít v úvahu při přezkoumání působení tohoto protokolu a při rozhodování o dalších mezinárodně dohodnutých opatřeních pro omezování a snižování emisí oxidů dusíku nebo jejich přenosu přes hranice států,uznávajíce, že urychlené zvážení postupů, jak vytvořit příznivější podmínky pro výměnu technologií, přispěje k účinnému snižování emisí oxidů dusíku v oblasti působnosti Komise,berouce s uznáním na vědomí vzájemný závazek, převzatý několika zeměmi, uskutečnit okamžité a podstatné snížení národních ročních emisí oxidů dusíku,berouce na vědomí opatření, která již některé země podnikly a která přinesla snížení emisí oxidů dusíku,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1DefinicePro účely tohoto protokolu se:1. "úmluvou" rozumí Úmluva o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států přijatá v Ženevě dne


text: 13. listopadu 1979;2. "EMEP" rozumí Program spolupráce při monitorování a vyhodnocování dálkového přenosu látek znečišťujících ovzduší v Evropě;3. "výkonným orgánem" rozumí výkonný orgán úmluvy ustanovený podle čl. 10 odst. 1 úmluvy;4. "geografickým rozsahem EMEP" rozumí území definované v čl. l odst. 4 protokolu k Úmluvě o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států o dlouhodobém financování Programu spolupráce při monitorování a vyhodnocování dálkového přenosu látek znečišťujících ovzduší v Evropě (EMEP) přijatém v Ženevě dne 28. září 1984;5. "smluvními stranami" rozumí, pokud z kontextu nevyplývá jinak, smluvní strany tohoto protokolu;6. "Komisí" rozumí Evropská hospodářská komise Organizace spojených národů;7. "kritickou zátěží" rozumí kvantitativní odhad expozice jedné či více znečišťujícím látkám, pod jejíž úrovní podle současných poznatků nedochází k významným škodlivým účinkům na určité citlivé prvky životního prostředí;8. "velkým stávajícím stacionárním zdrojem" rozumí každý stávající stacionární zdroj, jehož tepelný příkon je alespoň 100 MW;9. "velkým novým stacionárním zdrojem" rozumí každý nový stacionární zdroj, jehož tepelný příkon je alespoň 50 MW;10. "kategorií velkých zdrojů" rozumí libovolná kategorie zdrojů, které emitují nebo mohou emitovat oxidy dusíku, včetně kategorií popsaných v technické příloze, které přispívají alespoň 10 % k celkovým národním emisím oxidů dusíku ročně, podle měření nebo výpočtu v prvním kalendářním roce po dni vstupu tohoto protokolu v platnost a v každém následujícím čtvrtém roce;11. "novým stacionárním zdrojem" rozumí každý stacionární zdroj, jehož stavba nebo podstatná modifikace započne po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost;12. "novým mobilním zdrojem" rozumí motorové vozidlo nebo jiný mobilní zdroj, který je vyroben po uplynutí dvou let ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost.Článek 2Základní závazky1. Jakmile to bude možné, podniknou smluvní stany jako první krok účinná opatření k omezení nebo ke snížení svých ročních národních emisí oxidů dusíku nebo jejich přenosu přes hranice států tak, aby tyto emise nejpozději 31. prosince 1994 nepřevyšovaly jejich národní roční emise oxidů dusíku nebo jejich přenosu přes hranice států za kalendářní rok 1987 nebo kterýkoli předcházející rok, který má být určen při podpisu nebo přistoupení k protokolu, kromě toho za předpokladu, že pokud jde o kteroukoli smluvní stranu, která určí tento předcházející rok, její národní průměrné roční přenosy přes hranice nebo národní průměrné roční emise oxidů dusíku za dobu od 1. ledna 1987 do 1. ledna 1996 nepřevýší její přenosy přes hranice států nebo národní emise za kalendářní rok 1987.2. Smluvní strany dále uskuteční nejpozději než do dvou let po dni vstupu tohoto protokolu v platnost, zejména tato opatření:a) uplatní národní emisní normy na velké nové stacionární zdroje nebo kategorie zdrojů a na podstatně upravené stacionární zdroje v kategoriích velkých zdrojů na základě nejlepších dostupných technologií, které jsou ekonomicky uskutečnitelné, s přihlédnutím k technické příloze;b) uplatní národní emisní normy na nové mobilní zdroje ve všech kategoriích velkých zdrojů, založené na nejlepších dostupných technologiích, které jsou ekonomicky proveditelné, s přihlédnutím k technické příloze a k příslušným rozhodnutím, která byla učiněna v rámci výboru komise pro vnitrozemskou přepravu;c) zavedou opatření k omezování znečišťování pro velké stávající stacionární zdroje, s přihlédnutím k technické příloze a k charakteristice zařízení, jeho stáří a míře využití


text: a k potřebě vyvarovat se zbytečných přerušení provozu.3. a) Jako druhý krok zahájí smluvní strany nejpozději do šesti měsíců ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost, jednání o dalších krocích k snížení národních ročních emisí oxidů dusíku nebo jejich toků přes hranice států, s přihlédnutím k nejlepším výsledkům vědeckého a technologického vývoje, k mezinárodně přijatým kritickým zátěžím a jiným prvkům, které jsou výsledkem pracovního programu podle článku 6;b) za tím účelem smluvní strany spolupracují pro stanovení:i) kritických zátěží,ii) snížení národních ročních emisí oxidů dusíku nebo toků těchto emisí přes hranice států, jak se požaduje k dosažení dohodnutých cílů založených na kritických zátěžích, aiii) opatření a časového plánu k dosažení tohoto snížení nejpozději od 1. ledna 1996.3. Smluvní strany mohou přijmout přísnější opatření, než požaduje tento článek.Článek 3Výměna technologií1. V souladu se svými národními právními a správními předpisy a zvyklostmi usnadňují smluvní strany výměnu technologií ke snížení emisí oxidů dusíku, zejména podporou:a) obchodní výměny dostupné technologie;b) přímých průmyslových kontaktů a spolupráce, včetně společných podniků;c) výměny informací a zkušeností;d) poskytování technické pomoci.2. Při podpoře činností uvedených pod písmeny a) až d) tohoto článku vytvoří smluvní strany příznivé podmínky usnadňováním kontaktů a spolupráce mezi vhodnými organizacemi a jednotlivci v soukromém i veřejném sektoru schopnými poskytnout technologii, konstrukční a inženýrské služby, zařízení a finanční prostředky.3. Nejpozději do šesti měsíců ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost zahájí smluvní strany úvahy o tom, jak postupovat, aby se vytvořily příznivější podmínky pro výměnu technologie ke snížení emisí oxidů dusíku.Článek 4Bezolovnaté pohonné hmotySmluvní strany zajistí co nejdříve a nejpozději do dvou let ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost, aby bezolovnaté pohonné hmoty byly dostatečně k dispozici, ve zvláštních případech minimálně podél mezinárodních tranzitních silnic, aby se tak usnadnil pohyb vozidel vybavených katalyzátory.Článek 5Přezkoumávání1. Smluvní strany pravidelně přezkoumávají tento protokol, přičemž berou v úvahu nejlepší dostupné vědecké zdůvodnění a technologický rozvoj.2. První přezkoumání se uskuteční nejpozději do jednoho ode dne vstupu tohoto protokolu v platnost.Článek 6Práce, které je třeba vykonatSmluvní strany zajistí prvořadé místo výzkumu a monitorování vztahujících se k vypracování a uplatnění přístupu založeného na kritických zátěžích, aby bylo možno na vědeckém základě stanovit nutné snížení emisí oxidů dusíku. Zejména ve svých národních výzkumných programech, v pracovním plánu výkonného orgánu a cestou jiných programů spolupráce v rámci úmluvy usilují smluvní strany o:a) rozpoznání a kvantifikaci účinků emisí oxidů dusíku na člověka, na život rostlin a živočichů, na vodu, půdu a materiály s přihlédnutím také k účinkům, kterými na ně působí oxidy dusíku z jiných zdrojů než z atmosférické depozice;b) určení geografického rozložení citlivých území;c) vypracování měřítek a modelových výpočtů, včetně harmonizovaných metodologií pro výpočet emisí ke kvantifikaci dálkového přenosu oxidů dusíku a souvisejících znečišťujících látek;d) zdokonalení odhadů účinnosti a nákladů na technologie k omezování emisí oxidů dusíku a dokumentace o vývoji zdokonalených nových technologií;e) vypracování metod integrace vědeckých, technických a ekonomických údajů v kontextu přístupu, vycházejícího z kritických zátěží, za účelem stanovení vhodných strategií omezování.Článek 7Národní programy, politiky a strategieSmluvní strany vypracují bez zbytečného prodlení národní programy, politiky a strategie k uskutečnění svých závazků podle tohoto