text:
populaci, jakož i další
 příčiny úmrtnosti a hlavní neznámé veličiny.
 4. Cílem strategie řízení populací je udržovat nebo obnovovat stavy lovených populací a případně příbuzných a na
 nich závislých druhů na stavu odpovídajícím dříve dohodnutým bezpečnostním směrným hodnotám. Takové
 směrné hodnoty slouží k zahájení dříve sjednaných opatření k zachování a řízení populací. Ke strategiím řízení
 populací patří opatření, která se mohou použít při přiblížení se k bezpečnostním směrným hodnotám.
 5. Strategie řízení rybolovu zajišťují, že riziko překročení limitních směrných hodnot bude velmi nízké. Klesne-li
 populace pod limitní směrnou hodnotu nebo existuje-li nebezpečí, že pod ni klesne, mají být zahájena opatření
 k zachování a řízení populací, aby se usnadnila obnova populace. Strategie řízení rybolovu zajišťují, že cílové
 hodnoty nejsou běžně překračovány.
 6. Nejsou-li informace pro stanovení směrných hodnot pro rybářství dostatečné nebo chybí-li, stanoví se dočasné
 směrné hodnoty. Dočasné směrné hodnoty se mohou stanovit analogicky s lépe známými, obdobnými
 populacemi. V takových případech je rybolov podroben rozsáhlejšímu sledování, aby bylo možno získáním
 lepších údajů zrevidovat předběžné směrné hodnoty.
 7. Míra úmrtnosti ryb, zaručující nejvyšší možný trvalý výtěžek, se má považovat za minimální normu pro omezující
 směrné hodnoty. U populací, které nejsou nadměrně loveny, zajišťují strategie řízení rybolovu, že míra úmrtnosti
 ryb nepřekročí míru odpovídající nejvyššímu možnému trvalému výtěžku, a že množství biomasy neklesne pod
 předem určený limit. U populací, které jsou nadměrně loveny, může biomasa, která by zajišťovala maximální
 možný trvalý výtěžek, sloužit jako cílová hodnota pro obnovu populací.
 ---pagebreak--- 04/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 27
 PŘÍLOHA B
 Prohlášení o působnosti Evropského společenství v otázkách dohody o provedení ustanovení
 Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu ze dne 10. prosince 1982 o zachování
 a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací
 (Prohlášení podle článku 47 dohody)
 1. Podle čl. 47 odst. 1 dohody o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů
 o mořském právu o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací
 platí v případech, ve kterých mezinárodní organizace uvedená v příloze IX článku 1 Úmluvy
 o mořském právu není příslušná pro všechny otázky spadající pod dohodu o provedení, pro účast
 takové organizace na dohodě o provedení příloha IX Úmluvy o mořském právu (s výjimkou čl. 2
 první věty a čl. 3 odst. 1).
 2. Stávajícími členy Společenství jsou Belgické království, Dánské království, Finská republika,
 Francouzská republika, Irsko, Italská republika, Lucemburské velkovévodství, Nizozemské království,
 Portugalská republika, Rakouská republika, Řecká republika, Spojené království Velké Británie
 a Severního Irska, Spolková republika Německo, Španělské království, Švédské království.
 3. Dohoda o provedení ustanovení Úmluvy Organizace spojených národů o mořském právu
 o zachování a řízení tažných populací ryb a vysoce stěhovavých rybích populací platí, ohledně
 působnosti přenesené na Evropské společenství, pro území, v nichž se používá Smlouva o založení
 Evropského společenství, a podle podmínek stanovených v této Smlouvě, zejména v článku 227.
 4. Toto prohlášení neplatí pro území členských států, v nichž se uvedená Smlouva nepoužije, a bez
 dotčení opatření nebo stanovisek, která v rámci dohody mohou dotčené členské státy přijmout resp.
 schválit jménem těchto území nebo v jejich


text:
zájmu.
 I. OTÁZKY, KTERÉ SPADAJÍ DO VÝLUČNÉ PŮSOBNOSTI SPOLEČENSTVÍ
 5. Společenství poukazuje na to, že jeho členské státy na něj přenesly působnost při zachování a řízení
 živých mořských zdrojů. Společenství tedy v této oblasti Společenství stanovuje příslušná pravidla
 a předpisy (které jsou prováděny členskými státy), jakož i závazky vůči třetím státům nebo příslušným
 organizacím.
 Působnost se vztahuje na vody spadající pod rybářskou jurisdikci jednotlivých států a na volné moře.
 6. Společenství má pravomoc, podle mezinárodního práva příslušející státu vlajky rybářského plavidla,
 přijímat opatření k zachování a řízení živých mořských zdrojů, kterým podléhají rybářská plavidla
 pod vlajkou členských států, aby zajistilo, že členské státy přijmou ustanovení k provedení těchto
 opatření.
 7. Opatření vztahující se na velitele plavidel a důstojníky na rybářských plavidlech, např. zamítnutí,
 odnětí nebo pozastavení zmocnění k výkonu činnosti, však spadají pod pravomoc členských států
 v souladu s jejich právními předpisy.
 ---pagebreak--- 28 CS Úřední věstník Evropské unie 04/sv. 4
 Opatření v souvislosti s výkonem svrchovanosti nebo jurisdikce státu vlajky nad jeho plavidly na
 volném moři, zejména ustanovení týkající se převzetí a zpětného předání kontroly nad rybářskými
 plavidly jinými státy než státem vlajky, jakož i mezinárodní spolupráce při prosazování a zpětném
 převzetí kontroly nad vlastními rybářskými plavidly spadají pod pravomoc členského státu a jsou
 vykonávána v souladu s právem Společenství.
 II. OTÁZKY SPOLEČNÉ PŮSOBNOSTI SPOLEČENSTVÍ A ČLENSKÝCH STÁTŮ
 8. Společenství sdílí se svými členskými státy působnost v následujících otázkách stanovených touto
 dohodou: potřeby rozvojových států, vědecký výzkum, opatření přístavního státu a opatření týkající
 se států, které nejsou členy oblastních rybářských organizací a nejsou účastníkem této dohody.
 Následující ustanovení dohody se použijí společně pro Společenství a jeho členské státy:
 — obecná ustanovení: (články 1, 4 a 34 až 50),
 — urovnávání sporů: (část VIII).
 ---pagebreak--- 04/sv. 4 CS Úřední věstník Evropské unie 29
 PŘÍLOHA C
 Prohlášení o výkladu, které při ratifikaci dohody ukládají Společenství a jeho členské státy
 1. Evropské společenství a jeho členské státy vycházejí z toho, že pojmy „zeměpisné zvláštnosti“,
 „jednotlivé charakteristiky podoblasti nebo oblasti“, socioekonomické a zeměpisné činitele a činitele
 životního prostředí, „přirozené vlastnosti moře“ nebo jiné použité pojmy vztahující se na zeměpisnou
 oblast se nedotýkají práv a povinností států podle mezinárodního práva.
 2. Evropské společenství a jeho členské státy vycházejí z toho, že žádné ustanovení této dohody nemůže
 být vykládáno způsobem, který je v rozporu se zásadou svobody volného moře, uznávanou
 mezinárodním právem.
 3. Evropské společenství a jeho členské státy vycházejí z toho, že formulace „Státy, jejichž příslušníci
 provozují rybolov na volném moři“ nezakládá žádný nový důvod pro určení příslušnosti založené
 na státní příslušnosti rybářů na volném moři, která by se uplatnila přednostně před zásadou
 příslušnosti státu vlajky.
 4. Tato dohoda neopravňuje žádný stát v přechodném období podle čl. 21 odst. 3 zachovávat nebo
 používat jednostranná opatření. Pokud se nedosáhne dohody, postupují státy výlučně dle článků 21
 a 22 dohody.
 5. Ve vztahu k používání článku 21 dohody, Evropské společenství a jeho členské státy vycházejí z toho,
 že v případě, kdy stát vlajky prohlásí, že bude podle článku 19 vykonávat svou pravomoc nad
 rybářským plavidlem plujícím

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
pod jeho vlajkou, orgány kontrolujícího státu nepokračují dále
 ve výkonu své pravomoci podle článku 21.
 Spory týkající se tohoto bodu se objasňují postupem popsaným v části VIII dohody. Žádný stát
 nemůže s odvoláním na zahájení takového sporu odůvodnit pokračování v zadržení plavidla, které
 nepluje pod jeho vlajkou.
 Evropské společenství a jeho členské státy jsou dále názoru, že pojem „neoprávněný“ v čl. 21 odst. 18
 je třeba vykládat ve smyslu celé dohody a zejména článků 4 a 35.
 6. Evropské společenství a jeho členské státy opakují, že všechny státy se ve svých vztazích v souladu
 s obecnými zásadami mezinárodního práva, Charty Organizace spojených národů a Úmluvy
 Organizace Spojených národů o mořském právu zdrží hrozby silou a použití síly.
 Kromě toho Evropské společenství a jeho členské státy zdůrazňují, že použití síly podle článku 22
 představuje mimořádné opatření, které má spočívat na nejpřísnějším dodržování zásady
 přiměřenosti, a že každé zneužití v tomto smyslu zakládá mezinárodní odpovědnost kontrolujícího
 státu. Každé porušení bude rozhodováno pokojnými prostředky a v souladu s použitelnými postupy
 pro urovnávání sporů.
 Dále jsou Evropské společenství a jeho členské státy názoru, že ustanovení a podmínky pro kontroly
 na palubě mají být zpracovány přesněji v souladu s příslušnými zásadami mezinárodního práva
 v rámci příslušných podoblastních a oblastních rybářských organizací a dohod.
 7. Evropské společenství a jeho členské státy vycházejí z toho, že stát vlajky může při používání čl. 21
 odst. 6, 7 a 8 postupovat v souladu s požadavky svého právního řádu, podle něhož je na uvážení
 vyšetřujícího orgánu, zda zahájí vyšetřování se zřetelem na všechny okolnosti případu. Rozhodnutí
 státu vlajky, založená na těchto požadavcích, se nevykládají jako nečinnost.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22005A1001(01)
 Dohoda mezi Evropskou unií a Konžskou demokratickou republikou o postavení a činnosti Policejní mise Evropské unie v Konžské demokratické republice (EUPOL Kinshasa)
 Úřední věstník L 256 , 01/10/2005 S. 0058 - 0062
 PŘEKLADDohodamezi Evropskou unií a Konžskou demokratickou republikou o postavení a činnosti Policejní mise Evropské unie v Konžské demokratické republice (EUPOL Kinshasa)EVROPSKÁ UNIE, dále jen "EU",na jedné straně aVLÁDA KONŽSKÉ DEMOKRATICKÉ REPUBLIKY, dále jen "hostitelská strana",na straně druhé,společně dále jen "strany",BEROUCE V ÚVAHU:a) dopis ministra zahraničních věcí a mezinárodní spolupráce hostitelské strany ze dne 20. října 2003, adresovaný generálnímu tajemníkovi, vysokému představiteli pro společnou zahraniční a bezpečnostní politiku, v němž Evropskou unii žádá o pomoc při zřízení integrované policejní jednotky (IPJ), což by mělo přispět k zajištění ochrany státních institucí a posílit orgány vnitřní bezpečnosti hostitelské strany,b) dopis prezidenta Konžské demokratické republiky ze dne 16. února 2004, adresovaný generálnímu tajemníkovi, vysokému představiteli, v němž Evropskou unii vyzývá, aby za určitých podmínek rozmístila policejní misi v Kinshase, monitorovala IPJ, odborně ji vedla a poskytovala jí rady, jakož i odpověď generálního tajemníka, vysokého představitele ze dne 4. dubna 2004, kterou tuto výzvu za uvedených podmínek přijímá,c) společnou akci 2004/847/SZBP ze dne 9. prosince 2004 o policejní misi Evropské unie v Kinshase (KDR) týkající se integrované policejní jednotky (EUPOL Kinshasa) [1],d) předpokládanou dobu trvání mise EUPOL Kinshasa do konce roku 2005,e) že účelem výsad a imunit stanovených v této dohodě není prospěch jednotlivců, ale zajištění účinného výkonu mise EU,f) přání upravit touto dohodou status policejní mise EU v Konžské demokratické republice a následně v ní vymezit výsady a imunity,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Oblast působnosti a definice1. Ustanovení této dohody a jakékoli závazky převzaté hostitelskou stranou nebo jakékoli výsady, imunity, možnosti nebo úlevy udělené misi EUPOL Kinshasa nebo pracovníkům mise EUPOL Kinshasa se vztahují pouze na území hostitelské strany.2. Pro účely této dohody se rozumí:a) "misí EUPOL Kinshasa" policejní mise EU v hostitelské straně zřízená společnou akcí 2004/847/SZBP, včetně jejích složek, sil, jednotek, ústředí a pracovníků rozmístěných na území hostitelské strany a přidělených misi EUPOL Kinshasa;b) "vedoucím mise/policejním komisařem" vedoucí mise/policejní komisař mise EUPOL Kinshasa, jmenovaný Radou Evropské unie;c) "pracovníky mise EUPOL Kinshasa" vedoucí mise/policejní komisař, pracovníci vyslaní členskými státy EU a orgány EU, jakož i třetími zeměmi, které EU vyzvala k účasti na misi EUPOL Kinshasa, a mezinárodní pracovníci přijatí do mise EUPOL Kinshasa na smluvním základě, určení pro přípravu, podporu a provádění mise, přičemž tento pojem nezahrnuje obchodní dodavatele nebo místní zaměstnance;d) "ústředím" hlavní ústředí mise EUPOL Kinshasa v Kinshase a školicí středisko v Kasangulu;e) "vysílajícím státem" kterýkoli členský stát EU nebo třetí země, které vyslaly pracovníky pro misi EUPOL Kinshasa;f) "prostorami" veškeré budovy, zařízení a pozemky nutné k výkonu činností mise EUPOL Kinshasa, jakož i k ubytování pracovníků mise EUPOL Kinshasa.Článek 2Obecná ustanovení1. Mise EUPOL Kinshasa a pracovníci mise EUPOL Kinshasa dodržují právní předpisy hostitelské strany a zdrží se všech kroků nebo činností, které nejsou slučitelné s nestrannou a mezinárodní povahou jejich povinností nebo které odporují ustanovením této dohody.2. Mise EUPOL Kinshasa je ve vztahu


text: k výkonu svých funkcí podle této dohody nezávislá. Hostitelská strana respektuje unitární a mezinárodní povahu mise EUPOL Kinshasa.3. Vedoucí mise/policejní komisař oznámí umístění jejího ústředí vládě hostitelské strany.4. Vedoucí mise/policejní komisař pravidelně a včas sděluje vládě hostitelské strany počet, jména a státní příslušnost pracovníků mise EUPOL Kinshasa umístěných na území hostitelské strany, a to předložením úředního seznamu Ministerstvu zahraničních věcí hostitelské strany.Článek 3Identifikace1. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa jsou vybaveni identifikačním průkazem mise EUPOL Kinshasa, který jsou povinni mít vždy u sebe. Příslušným orgánům hostitelské strany je poskytnut vzor identifikačního průkazu mise EUPOL Kinshasa.2. Ministerstvo zahraničních věcí a mezinárodní spolupráce hostitelské strany poskytne pracovníkům mise EUPOL Kinshasa průkazy totožnosti v souladu s jejich postavením podle článku 6.3. Vozidla a jiné dopravní prostředky mise EUPOL Kinshasa jsou opatřeny charakteristickým identifikačním označením mise EUPOL Kinshasa, jehož vzor je poskytnut příslušným orgánům hostitelské strany.4. Mise EUPOL Kinshasa je oprávněna na hlavním ústředí a jinde vyvěsit vlajku EU, a to samostatně nebo společně s vlajkou hostitelské strany, podle rozhodnutí vedoucího mise/policejního komisaře. Státní vlajky nebo insignie jednotlivých národních složek mise EUPOL Kinshasa mohou být vyvěšeny v prostorách mise EUPOL Kinshasa, nebo vyznačeny na jejích vozidlech a uniformách, podle rozhodnutí vedoucího mise/policejního komisaře.Článek 4Překračování hranice, pohyb a přítomnost na území hostitelské strany1. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa a majetek a dopravní prostředky mise EUPOL Kinshasa překračují hranici hostitelské strany na oficiálních hraničních přechodech, v námořních přístavech a mezinárodními leteckými koridory.2. Hostitelská strana umožní misi EUPOL Kinshasa a jejím pracovníkům vstup na své území a odchod ze svého území. S výjimkou pasové kontroly při vstupu na území hostitelské strany a při odchodu z jejího území nepodléhají pracovníci mise EUPOL Kinshasa s důkazem o členství v misi pasovým, vízovým a imigračním předpisům ani jakékoli formě imigrační kontroly.3. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa nepodléhají předpisům hostitelské strany o registraci a kontrole cizích státních příslušníků, avšak nezískávají právo na trvalý pobyt nebo bydliště na území hostitelské strany.4. Mise EUPOL Kinshasa předloží v souvislosti se svým majetkem, včetně ručních zbraní svých pracovníků, a v souvislosti se svými dopravními prostředky, které vstupují na území hostitelské strany, opouštějí je nebo jím projíždějí za účelem podpory mise, osvědčení o vynětí spolu se soupisem. Jsou vyjmuty z jakékoli další celní dokumentace. Kopie osvědčení se předává příslušným orgánům při vstupu na území hostitelské strany nebo odjezdu z něho. Formát osvědčení dohodnou mise EUPOL Kinshasa a příslušné orgány hostitelské strany.5. Vozidla a letadla používaná na podporu mise nepodléhají místním povolovacím nebo registračním požadavkům. Nadále platí příslušné mezinárodní normy a předpisy.6. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa mohou na území hostitelské strany řídit motorová vozidla, pokud mají platný národní řidičský průkaz. Hostitelská strana přijímá za platné řidičské průkazy nebo povolení vydané pracovníkům mise EUPOL Kinshasa, a to bez zdanění nebo zpoplatnění.7. Mise EUPOL Kinshasa a pracovníci mise EUPOL Kinshasa a jejich vozidla, letadla nebo jakékoli jiné dopravní prostředky, zařízení nebo zásoby se mohou volně a bez omezení pohybovat po celém území hostitelské strany, včetně jejího vzdušného prostoru. Je-li to nutné, lze sjednat technická opatření v souladu s článkem 17.8. Pro účely mise


text: mohou pracovníci mise EUPOL Kinshasa a místní pracovníci zaměstnaní misí EUPOL Kinshasa při cestách za účelem plnění úředních povinností používat silnice, mosty a letiště bez placení cel, mýtného, daní nebo jiných poplatků.Článek 5Imunity a výsady mise EUPOL Kinshasa1. Mise EUPOL Kinshasa požívá status diplomatické mise podle Vídeňské úmluvy o diplomatických stycích ze dne 18. dubna 1961 (dále jen "Vídeňská úmluva").2. Mise EUPOL Kinshasa, její majetek, prostředky a materiál jsou vyjmuty z trestní, občanské a správní jurisdikce hostitelské strany v souladu s Vídeňskou úmluvou.3. Prostory mise EUPOL Kinshasa jsou nedotknutelné. Zástupci hostitelské strany do nich nesmějí nikdy vstoupit bez souhlasu vedoucího mise/policejního komisaře.4. Prostory mise EUPOL Kinshasa, jejich vybavení a jiný materiál v nich, jakož i dopravní prostředky nesmějí být předmětem prohlídky, zabrání, zabavení nebo exekuce.5. Archivy a dokumenty mise EUPOL Kinshasa jsou vždy nedotknutelné.6. Korespondence mise EUPOL Kinshasa požívá status úřední korespondence podle Vídeňské úmluvy.7. Pokud jde o dovezené zboží a služby a prostory mise EUPOL Kinshasa, jsou-li určeny pro účely mise, je mise EUPOL Kinshasa osvobozena od všech celostátních a obecních odvodů, daní nebo podobných poplatků.8. Pokud jde o zboží a služby zakoupené a sjednané na domácím trhu, jsou-li určeny pro účely mise, je mise EUPOL Kinshasa osvobozena od všech celostátních a obecních odvodů, daní včetně DPH a podobných poplatků, nebo jí jsou tyto odvody, daně a poplatky hostitelskou stranou vráceny, a to v souladu s právními předpisy hostitelské strany.9. Hostitelská strana povolí vstup zboží pro misi a udělí osvobození od veškerých cel, daní a souvisejících poplatků, kromě poplatků za skladování, rozvoz a podobné služby.Článek 6Imunity a výsady pracovníků mise EUPOL Kinshasa1. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa požívají veškerých výsad a imunit diplomatických zástupců v souladu s Vídeňskou úmluvou, podle níž mají členské státy EU a ostatní vysílající státy prioritu jurisdikce. Tyto výsady a imunity se pracovníkům mise EUPOL Kinshasa udělují po dobu trvání jejich mise a následně ve vztahu k úředním úkonům, které předtím učinili při výkonu své mise.2. Generální tajemník, vysoký představitel s výslovným souhlasem příslušného orgánu vysílajícího státu nebo vysílajícího orgánu EU zbaví pracovníky mise EUPOL Kinshasa imunity, pokud by tato imunita bránila výkonu spravedlnosti, a lze tak učinit bez dotčení zájmů EU.3. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa mají právo dovézt věci určené pro svou osobní potřebu bez cla nebo jiných omezení a tyto věci vyvézt. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa mají právo koupit věci nutné pro svou osobní potřebu bez cla nebo jiných omezení a tyto věci vyvézt; pokud jde o zboží a služby koupené na domácím trhu, jsou pracovníci mise EUPOL Kinshasa osvobozeni od DPH a daní v souladu s právními předpisy hostitelské strany.4. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa jsou v hostitelské straně osvobozeni od odvodů a daní ze služebních požitků a platů, které dostávají z důvodu svého zaměstnání. Závisí-li jakékoli daňové zatížení na pobytu, doba, během které pracovníci vyslaní na misi EUPOL Kinshasa a smluvní mezinárodní pracovníci mise EUPOL Kinshasa působí v hostitelské straně za účelem plnění svých povinností, se nepovažuje za dobu pobytu.Článek 7Místní pracovníci zaměstnaní misí EUPOL KinshasaMístní pracovníci zaměstnaní misí EUPOL Kinshasa, kteří jsou


text: státními příslušníky hostitelské strany nebo mají trvalý pobyt v hostitelské straně, požívají status místního personálu diplomatických misí v hostitelské straně v souladu s Vídeňskou úmluvou.Článek 8Bezpečnost1. Hostitelská strana přebírá v rámci svých možností plnou odpovědnost za bezpečnost pracovníků mise EUPOL Kinshasa.2. Hostitelská strana za tímto účelem přijme veškerá nezbytná opatření k zajištění ochrany a bezpečnosti mise EUPOL Kinshasa a pracovníků mise EUPOL Kinshasa. Jakákoli zvláštní ustanovení navržená hostitelskou stranou budou před jejich provedením dohodnuta s vedoucím mise/policejním komisařem. Hostitelská strana povolí a bezplatně podpoří činnosti související s evakuací pracovníků mise EUPOL Kinshasa ze zdravotních důvodů. V případě potřeby se sjednají dodatečná opatření podle článku 17.3. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa mají právo nosit ruční zbraně pro účely sebeobrany, s výhradou rozhodnutí přijatého vedoucím mise/policejním komisařem.4. Mise EUPOL Kinshasa nemá výkonné policejní pravomoci.Článek 9Uniforma a zbraně1. Pracovníci mise EUPOL Kinshasa nosí národní uniformu nebo civilní oblečení s charakteristickým označením mise EUPOL Kinshasa.2. Nošení uniformy se řídí pravidly vydanými vedoucím mise/policejním komisařem.3. V souladu s čl. 8 odst. 3 mají pracovníci mise EUPOL Kinshasa právo nosit ruční zbraně a střelivo.Článek 10Spolupráce a přístup k informacím1. Hostitelská strana poskytne misi EUPOL Kinshasa a pracovníkům mise EUPOL Kinshasa plnou součinnost a podporu.2. Je-li o to hostitelská strana požádána a je-li to nezbytné pro uskutečnění mise EUPOL Kinshasa, zajistí hostitelská strana pracovníkům mise EUPOL Kinshasa účinný přístup:a) do budov, zařízení, míst a úředních vozidel pod kontrolou hostitelské strany;b) k dokumentům, materiálům a informacím pod kontrolou hostitelské strany, které souvisejí s mandátem mise EUPOL Kinshasa.3. Vedoucí mise/policejní komisař a vláda hostitelské strany se pravidelně radí a přijímají vhodná opatření k zajištění úzké a vzájemné spolupráce na všech vhodných úrovních. Hostitelská strana může určit důstojníka pro styk s misí EUPOL Kinshasa.Článek 11Podpora poskytnutá hostitelskou stranou a uzavírání smluv1. Hostitelská strana souhlasí, že na žádost mise EUPOL Kinshasa napomůže při hledání vhodných prostor.2. Bude-li to nezbytné a možné, budou prostory ve vlastnictví hostitelské strany poskytnuty bezplatně.3. Hostitelská strana poskytne v rámci svých možností a prostředků pomoc a podporu při přípravě, zavedení, plnění a podpoře mise EUPOL Kinshasa. Pomoc a podpora hostitelské strany misi EUPOL Kinshasa se poskytuje za stejných podmínek jako v případě IPJ.4. Mise EUPOL Kinshasa se bude snažit v největší možné míře uzavírat na místní úrovni smlouvy týkající se služeb, zboží a pracovníků, a to podle požadavků mise.Článek 12Zemřelí pracovníci mise EUPOL Kinshasa1. Vedoucí mise/policejní komisař má právo postarat se o repatriaci zemřelých pracovníků mise EUPOL Kinshasa, jakož i jejich osobního majetku, a přijmout za tím účelem vhodná opatření.2. Pitvy zemřelých členů mise EUPOL Kinshasa se neuskuteční bez souhlasu vysílajícího státu nebo, v případě mezinárodních pracovníků, bez souhlasu státu jejich původu a bez přítomnosti zástupce mise EUPOL Kinshasa nebo dotyčného státu.Článek 13Komunikace1. Mise EUPOL Kinshasa má právo instalovat a provozovat rádiové vysílače a přijímače a satelitní systémy, s využitím příslušných kmitočtů, s výhradou sjednání opatření v souladu s článkem 17.2. Mise EUPOL Kinshasa požívá práva na neomezenou komunikaci prostřednictvím rádia (včetně satelitních, mobilních nebo ručních radiových zařízení), telefonu, telegrafu, faxu a jiných prostředků, jakož i práva instalovat


text: pro účely mise nezbytné prostředky nutné pro udržování této komunikace v zařízeních mise EUPOL Kinshasa a mezi nimi, včetně kladení kabelů a pozemních vedení, a to v souladu s předpisy hostitelské strany.Článek 14Nároky uplatňované v případě smrti, zranění, poškození nebo ztráty1. Členské státy, jiné státy účastnící se mise EUPOL Kinshasa ani orgány EU nejsou povinny poskytnout náhradu v případě nároků, které vyplývají z činností souvisejících s občanskými nepokoji a ochranou mise EUPOL Kinshasa nebo jejích pracovníků nebo souvisejících s provozními potřebami.2. Všechny ostatní nároky občanskoprávní povahy, včetně nároků místních pracovníků zaměstnaných misí EUPOL Kinshasa, jejichž stranou je mise EUPOL Kinshasa nebo kterýkoli její člen a nad nimiž soudy hostitelské strany nemají z důvodu této dohody jurisdikci, se předloží prostřednictvím orgánů hostitelské strany vedoucímu mise/policejnímu komisaři a jsou řešeny samostatnými opatřeními podle článku 17, jimiž se stanoví postupy pro řešení a vypořádání nároků. Nároky jsou vypořádány po předchozím souhlasu dotyčného státu.Článek 15Spory1. Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním této dohody projedná Společná koordinační skupina. Tato skupina se skládá ze zástupců mise EUPOL Kinshasa a příslušných orgánů hostitelské strany.2. Není-li dosaženo dohody, řeší se spory týkající se výkladu nebo provádění této dohody mezi hostitelskou stranou a zástupci EU diplomatickou cestou.Článek 16Další ustanovení1. Odkazuje-li tato dohoda na imunity, výsady a práva mise EUPOL Kinshasa a pracovníků mise EUPOL Kinshasa, odpovídá vláda hostitelské strany za plnění a dodržování těchto imunit, výsad a práv prostřednictvím příslušných místních orgánů hostitelské strany.2. Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl se odchýlit od práv, které může mít kterýkoli členský stát EU nebo kterýkoli jiný stát podílející se na misi EUPOL Kinshasa nebo jejich pracovníci podle jiných dohod, a ani tak nebude vykládáno.Článek 17Dodatečná opatřeníVedoucí mise/policejní komisař a správní orgány hostitelské strany sjednají taková dodatečná opatření, která mohou být nezbytná pro plnění této dohody.Článek 18Vstup v platnost a ukončení1. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu oběma stranami.2. Tato dohoda může být změněna na základě vzájemné písemné dohody mezi stranami.3. Tato dohoda zůstává v platnosti až do konečného odchodu mise EUPOL Kinshasa nebo všech jejích pracovníků.4. Tuto dohodu lze vypovědět písemným oznámením druhé straně. Vypovězení nabývá účinku 60 dnů od přijetí oznámení o vypovězení druhou stranou.5. Ukončení nebo vypovězení této dohody se nedotýká jakýchkoli práv nebo povinností vyplývajících z plnění této dohody před jejím ukončením nebo vypovězením.V Kinshasa dne 1. září 2005 ve dvou vyhotoveních ve francouzském jazyce.Za Evropskou uniiZa Konžskou demokratickou republiku[1] Úř. věst. L 367, 14.12.2004, s. 30.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0098(01)
 Úřední věstník L 272 , 23/10/2003 S. 0035 - 0036
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 98/2003ze dne 11. srpna 2003,kterým se mění příloha IX (Finanční služby) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha IX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 47/2003 ze dne 16. května 2003 [1].(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/97/ES ze dne 4. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 91/308/EHS o předcházení zneužití finančního systému k praní peněz [2], by měla být začleněna do Dohody.(3) Směrnici 2001/97/ES je třeba upravit pro účely Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 23 (směrnice Rady 91/308/EHS) přílohy IX Dohody se před způsoby zapojení států ESVO podle článku 101 Dohody doplňují slova:"ve znění:- 32001 L 0097: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/97/ES ze dne 4. prosince 2001 (Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 76).Směrnice se pro účely Dohody upravuje takto:V čl. 1 části E odst. 2 se třetí odrážka nahrazuje tímto:"podvod, přinejmenším závažný, který poškozuje finanční zájmy Evropských společenství, představujea) v oblasti výdajů každé úmyslné jednání nebo opomenutí týkající se- použití nebo předložení nepravdivých, nesprávných nebo neúplných prohlášení nebo dokladů, které má za následek neoprávněné přisvojení nebo zadržování prostředků ze souhrnného rozpočtu Evropských společenství či rozpočtů spravovaných Evropskými společenstvími nebo jejich jménem,- neposkytnutí informací v rozporu se zvláštní povinností se stejnými následky,- neoprávněné použití těchto prostředků pro jiné účely, než pro které byly původně poskytnuty;b) v oblasti příjmů vymnezených v rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Evropských společenství [3] každé úmyslné jednání nebo opomenutí týkající se- použití nebo předložení nepravdivých, nesprávných nebo neúplných údajů nebo dokladů, které má za následek nedovolené snížení prostředků v souhrnném rozpočtu Evropských společenství či v rozpočtech spravovaných Evropskými společenstvími nebo jejich jménem,- neposkytnutí informací v rozporu se zvláštní povinností se stejnými následky,- neoprávněné použití dovoleně získaného prospěchu se stejnými následky.Za závažný podvod se považuje podvod týkající se určité minimální částky, stanovené nejvýše na 50000 eur.""Článek 2Znění směrnice 2001/97/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. srpna 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [4].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 11. srpna 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaJ. K. J. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] Úř. věst. L 193, 31.7.2003, s. 18.[2] Úř. věst. L 344, 28.12.2001, s. 76.[3] Úř. věst. L 253, 7.10.2000, s. 42.[4] Byly oznámeny ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0118(19)
 Úřední věstník L 015 , 18/01/2001 S. 0038 - 0038
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 144/1999ze dne 5. listopadu 1999,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušky a osvědčení) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 47/1999 ze dne 30. dubna 1999 [1].(2) Směrnice Komise 98/89/ES ze dne 20. listopadu 1998, kterou se přizpůsobuje technickému pokroku směrnice Rady 74/152/EHS o maximální konstrukční rychlosti a nákladních plošinách kolových zemědělských a lesnických traktorů [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 3 (směrnice Rady 74/152/EHS) kapitoly II přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 398 L 0089: směrnice Komise 98/89/ES (Úř. věst. L 322, 1.12.1998, s. 40)."Článek 2Znění směrnice 98/89/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 6. listopadu 1999 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 5. listopadu 1999.Za Smíšený výbor EHPpředsedaN. v. Liechtenstein[1] Úř. věst. L 284, 9.11.2000, s. 3.[2] Úř. věst. L 322, 1.12.1998, s. 40.--------------------------------------------------


text:
 13.12.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/40
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 186/2012
 ze dne 28. září 2012,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 152/2012 ze dne 26. července 2012 (1).
 (2)
 Do Dohody má být začleněno rozhodnutí Komise 2011/92/EU ze dne 10. února 2011, kterým se zavádí dotazník pro první zprávu o provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES o geologickém ukládání oxidu uhličitého (2),
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V příloze XX Dohody se za bod 21at (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES) vkládá nový bod, který zní:
 „21ata.
 32011 D 0092: rozhodnutí Komise 2011/92/EU ze dne 10. února 2011, kterým se zavádí dotazník pro první zprávu o provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/31/ES o geologickém ukládání oxidu uhličitého (Úř. věst. L 37, 11.2.2011, s. 19)“.
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2011/92/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. září 2012 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3), nebo v den, kdy vstoupí v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 115/2012 (4) ze dne 15. června 2012, podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. září 2012.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Atle LEIKVOLL
 (1) Úř. věst. L 309, 8.11.2012, s. 38.
 (2) Úř. věst. L 37, 11.2.2011, s. 19.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (4) Úř. věst. L 270, 4.10.2012, s. 38.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12006M/PRO/06
 Smlouvy o Evropské Unii (konsolidované znění) - C. Protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii - Protokol (č. 6) o statutu Soudního dvora (2001)
 Úřední věstník C 321 E , 29/12/2006 S. 0203 - 0224
 Protokol (č. 6)o statutu Soudního dvora (2001)VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI stanovit statut Soudního dvora podle článku 245 Smlouvy o založení Evropského společenství a článku 160 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii, Smlouvě o založení Evropského společenství a Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii:Článek 1Soudní dvůr je zřízen a vykonává své funkce v souladu s ustanoveními Smlouvy o Evropské unii (Smlouva o EU), Smlouvy o založení Evropského společenství (Smlouvy o ES) a Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii (Smlouva o ESAE) a tohoto statutu.HLAVA IPOSTAVENÍ SOUDCŮ A GENERÁLNÍCH ADVOKÁTŮČlánek 2Každý soudce je povinen před nastoupením do své funkce složit na veřejném zasedání přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 3Soudci jsou vyňati z pravomoci soudů. Pokud jde o úkony spojené s výkonem jejich funkce, včetně ústních a písemných projevů, jsou vyňati z pravomoci soudů i po skončení svých funkcí.Soudní dvůr je může rozhodnutím přijatým v plénu této imunity zbavit.Je-li po zbavení imunity zahájeno proti některému soudci trestní řízení, může být tento soudce v každém členském státě postaven pouze před takový soud, který je příslušný k trestnímu řízení proti soudcům nejvyšších soudních instancí v tomto členském státě.Články 12 až 15 a článek 18 Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství se vztahují na soudce, generální advokáty, vedoucího soudní kanceláře a pomocné zpravodaje Soudního dvora, aniž jsou dotčena ustanovení týkající se imunity soudců, která jsou uvedena v předchozích pododstavcích.Článek 4Soudci nesmí vykonávat žádnou politickou nebo správní funkci.Neudělí-li Rada mimořádně výjimku z tohoto pravidla, nesmějí během funkčního období vykonávat žádnou výdělečnou nebo nevýdělečnou profesionální činnost.Při svém nástupu se slavnostně zavazují během výkonu své funkce i po jejím skončení zachovávat povinnosti vyplývající z jejich funkce, zejména povinnost čestného a zdrženlivého jednání při přijímání některých funkcí nebo některých výhod po tomto skončení funkce.V případě pochybnosti rozhoduje Soudní dvůr.Článek 5Funkce soudce zaniká kromě pravidelných obměn a smrti odstoupením.V případě odstoupení soudce se dopis o odstoupení zasílá předsedovi Soudního dvora s tím, aby jej předložil předsedovi Rady. Jeho uvědoměním se místo uvolňuje.Mimo případy, na které se použije článek 6, zastává každý soudce svou funkci, dokud se jí neujme jeho nástupce.Článek 6Soudce může být zbaven funkce nebo mu může být odňat nárok na důchod nebo jej nahrazující požitky pouze tehdy, nesplňuje-li nadále podle jednomyslného názoru soudců a generálních advokátů Soudního dvora požadované podmínky nebo neplní-li nadále povinnosti vyplývající ze své funkce. Dotyčný soudce se těchto jednání neúčastní.Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora sdělí rozhodnutí Soudního dvora předsedům Evropského parlamentu a Komise a oznámí je předsedovi Rady.V případě rozhodnutí o zbavení některého


text: soudce jeho funkce se místo uvolňuje oznámením tohoto rozhodnutí předsedovi Rady.Článek 7Skončí-li výkon funkce soudce před uplynutím jeho funkčního období, je nahrazen na zbývající část funkčního období.Článek 8Články 2 až 7 se vztahují i na generální advokáty.HLAVA IIORGANIZACEČlánek 9 [1]Částečná obměna soudců, k níž dochází každé tři roky, se střídavě týká třinácti a dvanácti soudců.Částečná obměna generálních advokátů, k níž dochází každé tři roky, se týká vždy čtyř generálních advokátů.Článek 10Vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora skládá před Soudním dvorem přísahu, že bude vykonávat svou funkci zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že bude zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 11Soudní dvůr zajistí zastupování vedoucího soudní kanceláře v případě překážky na jeho straně.Článek 12Soudnímu dvoru jsou přiděleni úředníci a jiní zaměstnanci, aby zajistili jeho chod. Jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora pod dohledem předsedy.Článek 13Na návrh Soudního dvora může Rada jednomyslně rozhodnout o jmenování pomocných zpravodajů a upravit jejich postavení. Pomocní zpravodajové mohou být za podmínek stanovených jednacím řádem povoláni k účasti na přípravném šetření k věcem předloženým Soudnímu dvoru a ke spolupráci se soudcem zpravodajem.Pomocné zpravodaje jmenuje Rada z osob, které poskytují veškeré záruky nezávislosti a mají požadovanou právnickou kvalifikaci. Před Soudním dvorem skládají přísahu, že budou svou funkci vykonávat zcela nestranně a podle svého nejlepšího svědomí a že budou zachovávat tajnost porad Soudního dvora.Článek 14Soudci, generální advokáti a vedoucí soudní kanceláře musí mít bydliště v místě sídla Soudního dvora.Článek 15Soudní dvůr vykonává svou činnost nepřetržitě. Trvání soudních prázdnin stanoví Soudní dvůr s ohledem na své úřední potřeby.Článek 16Soudní dvůr zřizuje senáty složené ze tří a pěti soudců. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Velký senát je složen z třinácti soudců. Předsedá mu předseda Soudního dvora. Členy velkého senátu jsou rovněž předsedové senátů složených z pěti soudců a jiní soudci určení za podmínek stanovených jednacím řádem.Soudní dvůr zasedá ve velkém senátu, požádá-li o to členský stát nebo orgán Společenství, který je účastníkem řízení.Soudní dvůr zasedá v plénu při řízení na základě čl. 195 odst. 2, čl. 213 odst. 2, článku 216 nebo čl. 247 odst. 7 Smlouvy o ES anebo čl. 107d odst. 2, čl. 126 odst. 2, článku 129 nebo čl. 160b odst. 7 Smlouvy o ESAE.Navíc může Soudní dvůr po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude předložena plénu, má-li za to, že věc, kterou se zabývá, má mimořádný význam.Článek 17Soudní dvůr může platně rozhodovat jen v lichém počtu soudců.Rozhodnutí senátů složených ze tří nebo pěti soudců jsou platná, pouze pokud jsou přijata třemi soudci.Rozhodnutí velkého senátu jsou platná, pouze pokud je přítomno devět soudců.Rozhodnutí pléna Soudního dvora jsou platná, pouze pokud je přítomno patnáct soudců.V případě překážky na straně jednoho soudce senátu může být za podmínek stanovených jednacím řádem povolán soudce, který je členem jiného senátu.Článek 18Soudci a generální advokáti se nemohou účastnit rozhodování v žádné věci, ve které dříve vystupovali jako zmocněnci, poradci nebo advokáti některého z účastníků řízení nebo o níž byli povoláni rozhodnout jako


text: členové soudu či vyšetřovací komise nebo v jakémkoli jiném postavení.Jestliže má soudce nebo generální advokát ze zvláštního důvodu za to, že se nemůže účastnit projednávání a rozhodování v určité věci, sdělí to předsedovi. V případě, že se předseda domnívá, že se některý soudce nebo generální advokát nemá ze zvláštního důvodu účastnit projednávání a rozhodování v určité věci, upozorní na to dotyčného.V případě obtíží při použití tohoto článku rozhoduje Soudní dvůr.Účastník řízení se nemůže dovolávat státní příslušnosti soudce nebo skutečnosti, že soudce jeho státní příslušnosti není členem Soudního dvora nebo některého senátu, za tím účelem, aby žádal změnu složení Soudního dvora nebo některého senátu.HLAVA IIIŘÍZENÍČlánek 19Členské státy a orgány Společenství zastupuje před Soudním dvorem zmocněnec jmenovaný pro každou jednotlivou věc; zmocněnci může být nápomocen poradce nebo advokát.Stejným způsobem jsou zastupovány státy, které jsou stranami dohody o Evropském hospodářském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní úřad ESVO uvedený ve zmíněné dohodě.Jiní účastníci řízení musí být zastoupeni advokátem.Zastupovat některého účastníka řízení před Soudním dvorem nebo mu být nápomocen může pouze advokát oprávněný k výkonu advokacie podle práva některého členského státu nebo jiného státu, který je stranou dohody o Evropském hospodářském prostoru.Zmocněnci, poradci a advokáti vystupující před Soudním dvorem požívají práv a záruk nezbytných k nezávislému výkonu svých funkcí za podmínek, které určí jednací řád.Soudní dvůr má vůči poradcům a advokátům, kteří před ním vystupují, pravomoci obvykle přiznávané soudům, a to za podmínek, které určí jednací řád.Vysokoškolští učitelé, kteří jsou státními příslušníky členských států, jejichž právní řád jim přiznává právo vystupovat před soudy, požívají u Soudního dvora práv, která tento článek přiznává advokátům.Článek 20Řízení před Soudním dvorem má dvě části: písemnou a ústní.Písemná část řízení zahrnuje doručení žalob, spisů účastníků řízení žalobních odpovědí a vyjádření a případně replik, jakož i veškerých podpůrných písemností a dokumentů nebo jejich ověřených opisů účastníkům řízení a orgánům Společenství, jejichž rozhodnutí jsou předmětem sporu.Doručení zajistí vedoucí soudní kanceláře v pořadí a ve lhůtách stanovených jednacím řádem.Ústní část řízení zahrnuje přednesení zprávy soudce zpravodaje, slyšení zmocněnců, poradců a advokátů, jakož i stanoviska generálního advokáta a podle potřeby i výslechu svědků a znalců.Má-li Soudní dvůr za to, že věc neobsahuje žádnou novou právní otázku, může po vyslechnutí generálního advokáta rozhodnout, že věc bude projednána bez stanoviska generálního advokáta.Článek 21Žaloba k Soudnímu dvoru se podává prostřednictvím vedoucího soudní kanceláře. Musí obsahovat jméno a bydliště nebo sídlo žalobce, postavení podepsaného, označení strany nebo stran, proti nimž žaloba směřuje, předmět sporu, návrhové žádání a stručný popis žalobních důvodů.K žalobě musí být v případě potřeby připojen akt, jehož zrušení se požaduje, nebo v případě uvedeném v článku 232 Smlouvy o ES a v článku 148 Smlouvy o ESAE doklad o datu výzvy zmíněné v tomto článku. Jestliže tyto písemnosti nebyly k žalobě připojeny, vyzve vedoucí soudní kanceláře žalobce, aby jej v přiměřené lhůtě dodal, přičemž žaloba nesmí být odmítnuta proto, že tato vada byla odstraněna teprve po uplynutí lhůty stanovené pro podání žaloby.Článek 22V případech podle článku 18 Smlouvy o ESAE se opravný prostředek podává k Soudnímu dvoru prostřednictvím vedoucího soudní kanceláře. Musí


text: obsahovat jméno a bydliště nebo sídlo navrhovatele, postavení podepsaného, označení rozhodnutí, proti němuž se opravný prostředek podává, označení účastníků řízení, předmět sporu, návrhové žádání a stručný popis žalobních důvodů.K odvolání musí být připojen ověřený opis napadeného rozhodnutí rozhodčího výboru.Zamítne-li Soudní dvůr odvolání, nabývá rozhodnutí rozhodčího výboru právní moci.Zruší-li Soudní dvůr rozhodnutí rozhodčího výboru, může být řízení před rozhodčím výborem na návrh některého z účastníků řízení znovu zahájeno. Rozhodčí výbor je přitom vázán právním názorem vyjádřeným v rozhodnutí Soudního dvora.Článek 23V případech uvedených v čl. 35 odst. 1 Smlouvy o EU, v článku 234 Smlouvy o ES a v článku 150 Smlouvy o ESAE doručí příslušný vnitrostátní soud Soudnímu dvoru své rozhodnutí, jímž bylo řízení přerušeno a věc předložena Soudnímu dvoru. Toto rozhodnutí pak oznámí vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora účastníkům řízení, členským státům a Komisi, jakož i Radě nebo Evropské centrální bance, je-li předmětem sporu platnost nebo výklad aktu některé z nich, a Radě nebo Evropskému parlamentu, je-li předmětem sporu platnost nebo výklad aktu, který společně přijaly.Do dvou měsíců od tohoto oznámení mají účastníci řízení, členské státy, Komise a podle okolností i Evropský parlament, Rada a Evropská centrální banka právo předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.V případech uvedených v článku 234 Smlouvy o ES oznámí vedoucí soudní kanceláře Soudního dvora rozhodnutí vnitrostátního soudu státům, které jsou stranami dohody o Evropském hospodářském prostoru a nejsou členskými státy, jakož i Kontrolnímu úřadu ESVO uvedenému ve zmíněné dohodě, a které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení, jedná-li se o některou z oblastí působnosti zmíněné dohody, předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.Pokud dohoda týkající se určité oblasti uzavřená mezi Radou a jedním nebo více třetími státy stanoví, že tyto státy mají právo předkládat spisy účastníků řízení nebo vyjádření, pokud soud členského státu požádá Soudní dvůr o rozhodnutí o předběžné otázce spadající do oblasti působnosti dohody, je rozhodnutí vnitrostátního soudu obsahující uvedenou otázku také oznámeno dotyčným třetím státům, které mohou do dvou měsíců od tohoto oznámení předložit Soudnímu dvoru spisy účastníků řízení nebo vyjádření.Článek 24Soudní dvůr může vyzvat účastníky řízení, aby předložili veškeré dokumenty a poskytli veškeré informace, které pokládá za žádoucí. V případě odmítnutí to Soudní dvůr vezme na vědomí.Soudní dvůr může rovněž požádat členské státy a orgány Společenství, které nejsou účastníky řízení, o veškeré údaje, jež považuje za nezbytné pro účely řízení.Článek 25Soudní dvůr může kdykoli pověřit kteroukoli osobu, sdružení osob, úřad, výbor nebo orgán podle své volby vypracováním odborného posudku.Článek 26Výslech svědků se provádí za podmínek, které stanoví jednací řád.Článek 27Vůči svědkům, kteří odpírají plnit svědeckou povinnost, vykonává Soudní dvůr pravomoci soudům obvykle přiznávané a může ukládat peněžité tresty za podmínek, které stanoví jednací řád.Článek 28Svědci a znalci mohou být vyslechnuti pod přísahou ve formě, kterou stanoví jednací řád, anebo způsobem, který stanoví právní řád domovského státu svědka nebo znalce.Článek 29Soudní dvůr může přikázat, aby byl svědek nebo znalec vyslechnut soudním orgánem v místě svého bydliště.Tento příkaz se zašle k provedení příslušnému soudnímu orgánu způsobem, který stanoví jednací řád. Písemnosti, které byly získány na základě tohoto dožádání,


text: se vracejí Soudnímu dvoru stejným způsobem.Soudní dvůr nese náklady, pokud je případně nepřenese na účastníky řízení.Článek 30Každý členský stát posuzuje porušení přísahy svědky nebo znalci jako obdobný trestný čin spáchaný před svým vnitrostátním soudem v občanskoprávním řízení. Na základě oznámení Soudního dvora stíhá pachatele tohoto činu před příslušným vnitrostátním soudem.Článek 31Jednání je veřejné, nerozhodne-li Soudní dvůr z vážných důvodů z úřední povinnosti nebo na návrh účastníků řízení jinak.Článek 32V průběhu jednání může Soudní dvůr vyslýchat znalce, svědky i samotné účastníky řízení. Účastníci řízení však před ním mohou vystupovat pouze prostřednictvím svých zástupců.Článek 33O každém jednání se sepisuje protokol, který podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře.Článek 34Pořad jednání stanoví předseda.Článek 35Porady Soudního dvora jsou a zůstanou tajné.Článek 36Rozsudky musí být odůvodněny. Uvádějí se v nich jména soudců, kteří se účastnili rozhodování.Článek 37Rozsudky podepisují předseda a vedoucí soudní kanceláře. Vyhlašují se na veřejném zasedání.Článek 38Soudní dvůr rozhoduje o nákladech řízení.Článek 39Předseda Soudního dvora může ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu může odchylovat od určitých pravidel obsažených v tomto statutu a které bude upraveno jednacím řádem, rozhodnout o návrzích na odklad provádění nebo vykonatelnosti napadeného aktu podle článku 242 Smlouvy o ES nebo podle článku 157 Smlouvy o ESAE, na nařízení předběžných opatření podle článku 243 Smlouvy o ES nebo podle článku 158 Smlouvy o ESAE nebo na zastavení výkonu rozhodnutí podle čl. 256 čtvrtého pododstavce Smlouvy o ES nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE.V případě překážky na straně předsedy jej zastoupí jiný soudce za podmínek stanovených jednacím řádem.Rozhodnutí vydané předsedou nebo jeho zástupcem má pouze předběžnou povahu a nepředjímá rozhodnutí Soudního dvora ve věci samé.Článek 40Členské státy a orgány Společenství mohou ve sporech předložených Soudnímu dvoru vstoupit do řízení.Totéž právo má každá jiná osoba, která prokáže zájem na rozhodnutí sporu předloženého Soudnímu dvoru s výjimkou sporů mezi členskými státy, sporů mezi orgány Společenství nebo sporů mezi členskými státy a orgány Společenství.Aniž je dotčen druhý pododstavec, mohou státy, které jsou stranami dohody o Evropském hospodářském prostoru a které nejsou členskými státy, jakož i Kontrolní úřad ESVO uvedený ve zmíněné dohodě, vstoupit do řízení ve sporech týkajících se některé oblasti působnosti zmíněné dohody.Návrhová žádání obsažená v návrhu na vstup do řízení se omezí na podporu návrhového žádání jednoho z hlavních účastníků řízení.Článek 41Jestliže žalovaný nepodá písemné návrhové žádání, ačkoli byl řádně vyrozuměn, bude proti němu vydán rozsudek pro zmeškání. Proti rozsudku se lze odvolat ve lhůtě jednoho měsíce po jeho oznámení. Nerozhodne-li Soudní dvůr jinak, nemá odvolání odkladný účinek na výkon rozsudku pro zmeškání.Článek 42Členské státy, orgány Společenství a ostatní fyzické nebo právnické osoby mohou v případech a za podmínek, které budou stanoveny jednacím řádem, vznést námitky třetí osoby proti rozsudkům, jestliže se tyto rozsudky týkají jejich práv a jestliže byly vydány bez jejich účasti.Článek 43V případě pochybností o smyslu a dosahu některého rozsudku je Soudní dvůr příslušný podat jeho výklad na žádost kteréhokoli účastníka řízení nebo orgánu Společenství, jestliže prokáží, že mají na věci oprávněný zájem.Článek 44Obnovu řízení lze u Soudního dvora žádat jen z toho důvodu, že


text: byly zjištěny nové rozhodné skutečnosti, které před vynesením rozsudku nebyly známy Soudnímu dvoru ani účastníku řízení, který o obnovu žádá.Obnovené řízení se zahajuje rozhodnutím Soudního dvora, které výslovně uvádí existenci nové skutečnosti, přiznává jí význam odůvodňující obnovení řízení a prohlašuje proto žádost za přípustnou.Žádost o obnovu řízení není přípustná po uplynutí lhůty deseti let od vydání rozsudku.Článek 45Jednací řád stanoví prodloužení procesních lhůt z důvodu vzdálenosti.Zánik nároku pro zmeškání lhůty nelze namítat, jestliže dotyčná strana prokáže působení náhody nebo vyšší moci.Článek 46Nároky vůči Společenství z mimosmluvní odpovědnosti se promlčují za pět let ode dne, kdy nastala skutečnost, na níž se zakládají. Promlčení se přerušuje buď podáním žaloby u Soudního dvora, nebo předběžnou žádostí, kterou poškozený předloží příslušnému orgánu Společenství. V naposledy uvedeném případě musí být žaloba podána ve lhůtě dvou měsíců stanovené v článku 230 Smlouvy o ES a v článku 146 Smlouvy o ESAE; podle okolností se použije čl. 232 druhý pododstavec Smlouvy o ES a čl. 148 druhý pododstavec Smlouvy o ESAE.HLAVA IVSOUD PRVNÍHO STUPNĚ EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍČlánek 47Články 2 až 8, články 14 a 15, čl. 17 první, druhý, čtvrtý a pátý pododstavec a článek 18 se použijí na Soud a jeho členy. Přísaha uvedená v článku 2 se skládá před Soudním dvorem a rozhodnutí uvedená v článcích 3, 4 a 6 přijme Soudní dvůr po konzultaci se Soudem.Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a článků 10, 11 a 14 se přiměřeně použijí pro vedoucího soudní kanceláře Soudu.Článek 48 [2]Soud prvního stupně se skládá z dvaceti pěti soudců.Článek 49Členové Soudu mohou být povoláni, aby plnili úkoly generálního advokáta.Úlohou generálního advokáta je předkládat veřejně, zcela nestranně a nezávisle odůvodněná stanoviska v některých věcech předložených Soudu a být mu tím nápomocen při plnění jeho poslání.Kritéria pro výběr těchto věcí a postup povolávání generálních advokátů stanoví jednací řád Soudu.Člen povolaný k výkonu funkce generálního advokáta v určité věci se nesmí účastnit rozhodování v téže věci.Článek 50Soud zasedá v senátech o třech nebo pěti soudcích. Soudci volí ze svého středu předsedy senátů. Předsedové senátů složených z pěti soudců jsou voleni na dobu tří let. Mohou být zvoleni dvakrát po sobě.Složení senátů a přidělování věcí jednotlivým senátům určí jednací řád. Ve věcech vymezených jednacím řádem může Soud zasedat v plénu nebo jako samosoudce.Jednací řád může rovněž stanovit, ve kterých věcech a za jakých podmínek Soud zasedá ve velkém senátu.Článek 51Odchylně od pravidla obsaženého v čl. 225 odst. 1 Smlouvy o ES a v čl. 140a odst. 1 Smlouvy o ESAE je Soudní dvůr příslušný rozhodovat o žalobách uvedených v článcích 230 a 232 Smlouvy o ES a v článcích 146 a 148 Smlouvy o ESAE podaných členským státem proti:a) aktu nebo nečinnosti Evropského parlamentu nebo Rady nebo obou těchto orgánů jednajících společně, kromě:- rozhodnutí přijatých Radou podle čl. 88 odst. 2 třetího pododstavce Smlouvy o ES,- aktů Rady přijatých podle nařízení Rady týkajícího se opatření na ochranu obchodu ve smyslu článku 133 Smlouvy o ES,- aktů Rady, kterými Rada vykonává prováděcí pravomoci v souladu s čl. 202 třetí odrážkou Smlouvy o ES;b) aktu nebo


text: nečinnosti Komise podle článku 11a Smlouvy o ES.Dále je Soudní dvůr příslušný rozhodovat o žalobách uvedených v týchž článcích podaných orgánem Společenství nebo Evropskou centrální bankou proti aktu nebo nečinnosti Evropského parlamentu, Rady, obou těchto orgánů jednajících společně nebo Komise nebo podaných orgánem Společenství proti aktu nebo nečinnosti Evropské centrální banky.Článek 52Předseda Soudního dvora a předseda Soudu určí vzájemnou dohodou, za jakých podmínek budou úředníci a jiní zaměstnanci Soudního dvora poskytovat služby Soudu, aby zajistili jeho chod. Někteří úředníci a jiní zaměstnanci jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudu pod dohledem předsedy Soudu.Článek 53Řízení před Soudem se řídí hlavou III.Řízení před Soudem bude podle potřeby upřesněno a doplněno jednacím řádem. Jednací řád se může odchýlit od čl. 40 čtvrtého pododstavce a článku 41 s ohledem na zvláštnosti sporů v oblasti práv duševního vlastnictví.Odchylně od čl. 20 čtvrtého pododstavce může generální advokát předkládat odůvodněná stanoviska písemně.Článek 54Je-li žaloba nebo jiné podání určené Soudu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudu; obdobně je-li žaloba nebo jiné podání určené Soudnímu dvoru omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora.Pokud Soud zjistí, že není příslušný k řízení ve věci, ve které je příslušný Soudní dvůr, postoupí věc Soudnímu dvoru; obdobně pokud Soudní dvůr zjistí, že je k řízení příslušný Soud, postoupí věc Soudu, který již poté nemůže prohlásit svou nepříslušnost.Jsou-li Soudnímu dvoru i Soudu předloženy věci, které mají stejný předmět, týkají se stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, může Soud po vyslechnutí účastníků řízení přerušit řízení, dokud Soudní dvůr nevynese rozsudek, nebo je-li žaloba podána podle článku 230 Smlouvy o ES nebo podle článku 146 Smlouvy ESAE, upustit od projednání věci, aby umožnil Soudnímu dvoru o těchto věcech rozhodnout. Za stejných okolností může Soudní dvůr rovněž rozhodnout o přerušení řízení, které před ním probíhá; v tom případě řízení před Soudem pokračuje.Pokud členský stát a orgán Společenství napadají tentýž akt, upustí Soud od projednání věci, aby umožnil Soudnímu dvoru rozhodnout o těchto žalobách.Článek 55Vedoucí soudní kanceláře Soudu oznámí konečná rozhodnutí Soudu, rozhodnutí, která řeší věc pouze částečně, nebo rozhodnutí o otázce týkající se příslušnosti Soudu nebo přípustnosti žaloby všem účastníkům řízení, jakož i všem členským státům a orgánům Společenství, přestože nevstoupily do řízení před Soudem.Článek 56Proti konečným rozhodnutím Soudu, proti rozhodnutím, která řeší věc pouze částečně, nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti Soudu nebo přípustnosti žaloby lze ve lhůtě dvou měsíců od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru.Tento opravný prostředek může podat kterýkoli účastník řízení, jehož návrhovému žádání nebylo zcela nebo zčásti vyhověno. Jiní vedlejší účastníci řízení než členské státy nebo orgány Společenství mohou podat opravný prostředek, pouze pokud se jich rozhodnutí Soudu přímo týká.S výjimkou sporů mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci mohou tento opravný prostředek podat rovněž členské státy a orgány Společenství, které nevstoupily do řízení před Soudem. Tyto členské státy a orgány mají stejné postavení jako členské státy nebo orgány, které vstoupily do řízení v prvním stupni.Článek 57Opravný prostředek k Soudnímu dvoru proti


text: rozhodnutí Soudu, kterým byl zamítnut návrh na vstup do řízení, může osoba, jejíž návrh byl zamítnut, podat ve lhůtě dvou týdnů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.Účastníci řízení mohou podat opravný prostředek k Soudnímu dvoru proti rozhodnutím Soudu přijatým podle článku 242 nebo 243 nebo podle čl. 256 čtvrtého pododstavce Smlouvy o ES nebo podle článku 157 nebo 158 nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lhůtě dvou měsíců od jejich oznámení.O opravných prostředcích uvedených v prvním a druhém pododstavci tohoto článku se rozhoduje postupem podle článku 39.Článek 58Opravné prostředky k Soudnímu dvoru jsou omezeny na právní otázky. Jsou přípustné pro nepříslušnost Soudu, pro nedostatky řízení před Soudem, které poškozují zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, či pro porušení právních předpisů Společenství Soudem.Opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný.Článek 59Je-li podán opravný prostředek proti rozhodnutí Soudu, má řízení před Soudním dvorem písemnou a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu může Soudní dvůr poté, co byli vyslechnuti účastníci řízení a generální advokát, rozhodnout bez ústního jednání.Článek 60Aniž jsou dotčeny články 242 a 243 Smlouvy o ES nebo články 157 a 158 Smlouvy o ESAE, nemá opravný prostředek odkladný účinek.Odchylně od článku 244 Smlouvy o ES a článku 159 Smlouvy o ESAE nabývá rozhodnutí Soudu, které ruší nařízení, právní moci až dnem, kdy uplyne lhůta stanovená v čl. 56 prvním pododstavci tohoto statutu, nebo pokud je v této lhůtě podán opravný prostředek, dnem jeho zamítnutí, aniž je dotčeno právo účastníka řízení požádat Soudní dvůr na základě článků 242 a 243 Smlouvy o ES a článků 157 a 158 Smlouvy o ESAE o pozastavení účinků rozhodnutí, které bylo prohlášeno za neplatné, nebo o nařízení jiného předběžného opatření.Článek 61Je-li opravný prostředek opodstatněný, zruší Soudní dvůr rozhodnutí Soudu. Soudní dvůr může vydat sám konečné rozhodnutí ve věci, pokud to soudní řízení dovoluje, nebo věc vrátit zpět Soudu k rozhodnutí.Je-li věc vrácena Soudu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Soudního dvora.Je-li opravný prostředek podaný členským státem nebo orgánem Společenství, který nevstoupil do řízení před Soudem, opodstatněný, může Soudní dvůr určit, považuje-li to za nezbytné, které účinky zrušeného rozhodnutí Soudu jsou pro účastníky řízení zachovány.Článek 62V případech uvedených v čl. 225 odst. 2 a 3 Smlouvy o ES a v čl. 140a odst. 2 a 3 Smlouvy o ESAE může první generální advokát navrhnout Soudnímu dvoru, aby přezkoumal rozhodnutí Soudu, má-li za to, že existuje vážné nebezpečí narušení jednoty nebo souladu práva Společenství.Návrh musí podat ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení rozhodnutí Soudu. Soudní dvůr rozhodne ve lhůtě jednoho měsíce ode dne, kdy mu první generální advokát podal návrh, zda je rozhodnutí třeba přezkoumat.Článek 62aSoudní dvůr rozhoduje o otázkách, které jsou předmětem přezkumu, postupem pro naléhavé situace na základě spisu, který mu předá Soud prvního stupně.Osoby uvedené v článku 23 a v případech stanovených v čl. 225 odst. 2 Smlouvy o ES a v čl. 140a odst. 2 Smlouvy o ESAE i účastníci řízení před Soudem


text: prvního stupně mají právo předložit Soudnímu dvoru ve lhůtě stanovené k tomuto účelu své spisy nebo vyjádření k otázkám, které jsou předmětem přezkumu.Před vydáním rozhodnutí může Soudní dvůr rozhodnout o zahájení ústního jednání.Článek 62bV případech stanovených v čl. 225 odst. 2 Smlouvy o ES a v čl. 140a odst. 2 Smlouvy o ESAE a aniž jsou dotčeny články 242 a 243 Smlouvy o ES, nemají návrh na přezkoumání a rozhodnutí o zahájení přezkumného řízení odkladný účinek. Shledá-li Soudní dvůr, že rozhodnutí Soudu prvního stupně ohrožuje jednotu nebo soulad práva Společenství, vrátí případ Soudu prvního stupně, který je vázán právním názorem Soudního dvora; Soudní dvůr může určit účinky rozhodnutí Soudu prvního stupně, které jsou pro účastníky řízení zachovány. Pokud však řešení sporu vyplývá, s přihlédnutím k výsledku přezkumu, ze skutkových zjištění, na nichž se zakládá rozhodnutí Soudu prvního stupně, rozhodne Soudní dvůr s konečnou platností.V případech stanovených v čl. 225 odst. 3 Smlouvy o ES a v čl. 140a odst. 3 Smlouvy o ESUO, není-li navržen přezkum nebo rozhodnuto o zahájení přezkumu, nabývají odpověď nebo odpovědi Soudu prvního stupně na otázky, které mu byly předloženy, účinku uplynutím lhůt stanovených k tomuto účelu v čl. 62 druhém pododstavci. Je-li zahájen přezkum, nabývají odpověď nebo odpovědi, které jsou předmětem přezkumu, účinku po jeho skončení, pokud Soudní dvůr nerozhodne jinak. Shledá-li Soudní dvůr, že rozhodnutí Soudu prvního stupně narušuje jednotu nebo soulad práva Společenství, nahrazuje odpověď Soudního dvora na otázky, které jsou předmětem přezkumu, odpověď Soudu prvního stupně.HLAVA IVaSOUDNÍ KOMORYČlánek 62cUstanovení o pravomocích, složení a organizaci soudních komor zřízených podle článku 225a Smlouvy o ES a článku 140b Smlouvy o ESAE a o řízení před nimi jsou obsažena v příloze tohoto statutu.HLAVA VZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 63Jednací řády Soudního dvora a Soudu obsahují veškerá další ustanovení nezbytná k provádění a případnému doplňování tohoto statutu.Článek 64Až do přijetí pravidel o užívání jazyků v tomto statutu zůstávají v účinnosti ustanovení jednacího řádu Soudního dvora a jednacího řádu Soudu týkající se užívání jazyků. Veškeré změny nebo zrušení těchto ustanovení musí být provedeny postupem stanoveným pro provádění změn tohoto statutu.[1] Článek změněn aktem o přistoupení z roku 2003. Viz dodatek na konci této publikace.[2] Článek změněn aktem o přistoupení z roku 2003. Viz dodatek na konci této publikace.--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISOUD PRO VEŘEJNOU SLUŽBU EVROPSKÉ UNIEČlánek 1Soud pro veřejnou službu Evropské unie (dále jen "Soud pro veřejnou službu") má pravomoc rozhodovat v prvním stupni spory mezi Společenstvími a jejich zaměstnanci podle článku 236 Smlouvy o ES a článku 152 Smlouvy o ESAE, včetně sporů mezi každou institucí nebo subjektem a jeho zaměstnanci, které spadají do pravomoci Soudního dvora.Článek 2Soud pro veřejnou službu se skládá ze sedmi soudců. Na žádost Soudního dvora může Rada kvalifikovanou většinou rozhodnout, že zvýší počet soudců.Soudci jsou jmenováni na dobu šesti let. Soudci, jejichž funkční období končí, mohou být jmenováni opakovaně.Každé uvolněné místo se obsazuje jmenováním nového soudce na dobu šesti let.Článek 31. Soudce jmenuje Rada postupem stanoveným v čl. 225a čtvrtém pododstavci Smlouvy o ES a čl. 140b čtvrtém pododstavci Smlouvy o ESAE po konzultaci s výborem


text: zřízeným tímto článkem. Při jmenování soudců dbá Rada na vyvážené složení Soudu na co nejširším zeměpisném základě z řad státních příslušníků členských států a z hlediska zastoupení vnitrostátních právních systémů.2. Každá osoba, která má občanství Unie a která splňuje podmínky stanovené v čl. 225a čtvrtém pododstavci Smlouvy o ES a čl. 140b čtvrtém pododstavci Smlouvy o ESAE, může předložit svou kandidaturu. Rada stanoví na doporučení Soudního dvora kvalifikovanou většinou podmínky a postupy pro předkládání a vyřizování kandidatur.3. Zřizuje se výbor složený ze sedmi osob z řad bývalých členů Soudního dvora a Soudu prvního stupně a obecně uznávaných právníků. Rada rozhoduje na doporučení předsedy Soudního dvora kvalifikovanou většinou o jmenování členů výboru a pravidlech jeho fungování.4. Výbor vydává stanovisko ke vhodnosti kandidátů na výkon funkce soudce Soudu pro veřejnou službu. Výbor připojí k tomuto stanovisku seznam kandidátů, kteří mají nejvhodnější zkušenosti na nejvyšší úrovni. Tento seznam musí obsahovat počet kandidátů, který odpovídá alespoň dvojnásobku počtu soudců, které má Rada jmenovat.Článek 41. Soudci volí ze svého středu předsedu Soudu pro veřejnou službu na dobu tří let. Předseda může být zvolen opakovaně.2. Soud pro veřejnou službu zasedá v senátech o třech soudcích. Ve věcech vymezených jednacím řádem může rozhodovat v plénu, v senátu o pěti soudcích nebo jako samosoudce.3. Předseda Soudu pro veřejnou službu předsedá plénu a senátu o pěti soudcích. Předsedové senátů o třech soudcích jsou jmenováni za podmínek stanovených v odstavci 1. Je-li předseda Soudu pro veřejnou službu přidělen senátu o třech soudcích, předsedá mu.4. Pravomoci a usnášeníschopnost pléna, jakož i složení senátů a přidělování věcí jednotlivým senátům určí jednací řád.Článek 5Články 2 až 6, 14 a 15, čl. 17 první, druhý a pátý pododstavec a článek 18 statutu Soudního dvora se použijí na Soud pro veřejnou službu a jeho členy.Přísaha uvedená v článku 2 statutu se skládá před Soudním dvorem a rozhodnutí uvedená v článcích 3, 4 a 6 tohoto statutu přijímá Soudní dvůr po konzultaci se Soudem pro veřejnou službu.Článek 61. Soud pro veřejnou službu se opírá o útvary Soudního dvora a Soudu prvního stupně. Předseda Soudního dvora, popřípadě předseda Soudu určí vzájemnou dohodou s předsedou Soudu pro veřejnou službu, za jakých podmínek budou úředníci a ostatní zaměstnanci Soudního dvora nebo Soudu poskytovat služby Soudu pro veřejnou službu, aby zajistili jeho chod. Někteří úředníci nebo jiní zaměstnanci jsou podřízeni vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu pod dohledem předsedy tohoto soudu.2. Soud pro veřejnou službu jmenuje vedoucího své soudní kanceláře a upraví jeho postavení. Ustanovení čl. 3 čtvrtého pododstavce a články 10, 11 a 14 statutu Soudního dvora se použijí na vedoucího soudní kanceláře tohoto soudu.Článek 71. Řízení před Soudem pro veřejnou službu se řídí hlavou III statutu Soudního dvora, s výjimkou článků 22 a 23 uvedeného statutu. Podle potřeby bude upřesněno a doplněno jednacím řádem tohoto Soudu.2. Pravidla pro používání jazyků u Soudu prvního stupně se vztahují na Soud pro veřejnou službu.3. Písemná část řízení zahrnuje podání návrhu a žalobní odpovědi, nerozhodne-li Soud pro veřejnou službu o nezbytnosti druhé výměny spisů účastníků řízení. Uskutečnila-li se druhá výměna spisů


text: účastníků řízení, může Soud pro veřejnou službu se souhlasem účastníků řízení rozhodnout bez ústního jednání.4. V každém stadiu řízení, včetně podání návrhu, může Soud pro veřejnou službu zkoumat možnosti smírného narovnání a může se pokusit o jeho usnadnění.5. Soud pro veřejnou službu rozhoduje o nákladech řízení. S výhradou zvláštních ustanovení jednacího řádu se účastníku řízení, který neměl úspěch ve věci, uloží náhrada nákladů řízení, pokud to účastník řízení, který měl ve věci úspěch, požadoval.Článek 81. Je-li návrh nebo jiné podání určené Soudu pro veřejnou službu omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora nebo Soudu prvního stupně, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu. Obdobně, je-li návrh nebo jiné podání určené Soudnímu dvoru nebo Soudu prvního stupně omylem podáno vedoucímu soudní kanceláře Soudu pro veřejnou službu, předá je neprodleně vedoucímu soudní kanceláře Soudního dvora nebo Soudu prvního stupně.2. Pokud Soud pro veřejnou službu zjistí, že není příslušný k řízení ve věci, ve které je příslušný Soudní dvůr nebo Soud prvního stupně, postoupí věc Soudnímu dvoru nebo Soudu prvního stupně. Obdobně pokud Soudní dvůr nebo Soud prvního stupně zjistí, že je k řízení příslušný Soud pro veřejnou službu, postoupí věc Soudu pro veřejnou službu, který již poté nemůže prohlásit svou nepříslušnost.3. Jsou-li Soudu pro veřejnou službu i Soudu prvního stupně předloženy věci týkající se stejné otázky výkladu nebo otázky platnosti stejného právního aktu, může Soud pro veřejnou službu po vyslechnutí účastníků řízení přerušit řízení, dokud Soud prvního stupně nevynese rozsudek.Jsou-li Soudu pro veřejnou službu i Soudu prvního stupně předloženy věci, které mají stejný předmět, prohlásí Soud pro veřejnou službu svou nepříslušnost, aby umožnil Soudu prvního stupně o věcech rozhodnout.Článek 9Proti konečným rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu, proti rozhodnutím tohoto soudu, která řeší věc pouze částečně, nebo proti rozhodnutím o otázce týkající se příslušnosti soudu nebo přípustnosti žaloby lze ve lhůtě dvou měsíců od oznámení napadeného rozhodnutí podat opravný prostředek k Soudu prvního stupně.Tento opravný prostředek může podat kterýkoli účastník řízení, jehož návrhovým žádáním nebylo zcela nebo zčásti vyhověno. Jiní vedlejší účastníci řízení než členské státy nebo orgány Společenství mohou podat opravný prostředek, pouze pokud se jich rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu přímo týká.Článek 101. Opravný prostředek k Soudu prvního stupně proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, kterým byl zamítnut návrh na vstup do řízení, může osoba, jejíž návrh byl zamítnut, podat ve lhůtě dvou týdnů od oznámení rozhodnutí o zamítnutí.2. Účastníci řízení mohou podat opravný prostředek k Soudu prvního stupně proti rozhodnutím Soudu pro veřejnou službu přijatým podle článku 242 nebo 243 nebo podle čl. 256 čtvrtého pododstavce Smlouvy o ES a podle článku 157 nebo 158 nebo podle čl. 164 třetího pododstavce Smlouvy o ESAE ve lhůtě dvou měsíců od jejich oznámení.3. Předseda Soudu prvního stupně může o opravných prostředcích uvedených v odstavcích 1 a 2 rozhodnout ve zkráceném řízení, které se v nezbytném rozsahu může odchylovat od určitých pravidel obsažených v této příloze a které bude upraveno jednacím řádem Soudu prvního stupně.Článek 111. Opravné prostředky k Soudu prvního stupně jsou omezeny na právní otázky. Jsou přípustné pro


text: nepříslušnost Soudu pro veřejnou službu, pro nedostatky řízení před tímto soudem, které poškozují zájmy účastníka řízení podávajícího opravný prostředek, či pro porušení právních předpisů Společenství Soudem pro veřejnou službu.2. Opravný prostředek jen proti určení výše náhrady nákladů řízení nebo proti rozhodnutí, který z účastníků řízení je má platit, není přípustný.Článek 121. Aniž jsou dotčeny články 242 a 243 Smlouvy o ES a články 157 a 158 Smlouvy o ESAE, nemá opravný prostředek k Soudu prvního stupně odkladný účinek.2. Je-li podán opravný prostředek proti rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu, má řízení před Soudem prvního stupně písemnou a ústní část. Za podmínek stanovených v jednacím řádu Soudu prvního stupně může tento soud poté, co vyslechne účastníky řízení, rozhodnout bez ústního jednání.Článek 131. Je-li opravný prostředek opodstatněný, zruší Soud prvního stupně rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu a vydá rozhodnutí ve věci sám. Pokud spor nedovoluje rozhodnout ve věci, vrátí věc zpět k rozhodnutí Soudu pro veřejnou službu.2. Je-li věc vrácena Soudu pro veřejnou službu, je tento soud vázán právním názorem obsaženým v rozhodnutí Soudu prvního stupně.--------------------------------------------------


text:
 15.3.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 76/7
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 126/2011
 ze dne 2. prosince 2011,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 47/2011 ze dne 20. května 2011 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/57/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (2) by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/75/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (statické zkoušky) (3) by měla být začleněna do Dohody.
 (4)
 Směrnicí 2009/57/ES se zrušuje směrnice Rady 77/536/EHS (4), která je začleněna do Dohody, a která by se proto měla v Dohodě zrušit.
 (5)
 Směrnicí 2009/75/ES se zrušuje směrnice Rady 79/622/EHS (5), která je začleněna do Dohody, a která by se proto měla v Dohodě zrušit,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola II přílohy II Dohody se mění takto:
 1)
 Bod 11 (směrnice Rady 77/536/EHS) se nahrazuje tímto:
 „32009 L 0057: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/57/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (Úř. věst. L 261, 3.10.2009, s. 1).
 Pro účely Dohody se uvedená směrnice upravuje takto:
 V příloze VI se doplňují nové položky, které znějí:
 „IS pro Island
 FL pro Lichtenštejnsko
 16. pro Norsko“.“
 2)
 Bod 17 (směrnice Rady 79/622/EHS) se nahrazuje tímto:
 „32009 L 0075: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/75/ES ze dne 13. července 2009 o ochranných konstrukcích chránících při převrácení kolových zemědělských a lesnických traktorů (statické zkoušky) (Úř. věst. L 261, 3.10.2009, s. 40).
 Pro účely Dohody se uvedená směrnice upravuje takto:
 V příloze VI se doplňují nové položky, které znějí:
 „IS pro Island
 FL pro Lichtenštejnsko
 16. pro Norsko“.“
 Článek 2
 Znění směrnic 2009/57/ES a 2009/75/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 3. prosince 2011 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (6).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 2. prosince 2011.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 196, 28.7.2011, s. 25.
 (2) Úř. věst. L 261, 3.10.2009, s. 1.
 (3) Úř. věst. L 261, 3.10.2009, s. 40.
 (4) Úř. věst. L 220, 29.8.1977, s. 1.
 (5) Úř. věst. L 179, 17.7.1979, s. 1.
 (6) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/16
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 266/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2015/2133]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 492/2014 ze dne 7. března 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012, pokud jde o pravidla pro obnovení povolení biocidních přípravků, která podléhají vzájemnému uznávání (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze I kapitole II se za bod 12nz (prováděcí nařízení Komise (EU) č. 438/2014) vkládá nový bod, který zní:
 „12nna.
 32014 R 0492: nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 492/2014 ze dne 7. března 2014, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 528/2012, pokud jde o pravidla pro obnovení povolení biocidních přípravků, která podléhají vzájemnému uznávání (Úř. věst. L 139, 14.5.2014, s. 1).“
 Článek 2
 Znění nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 492/2014 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 139, 14.5.2014, s. 1.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 26.11.2015
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 311/32
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 279/2014
 ze dne 12. prosince 2014,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2015/2146]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/127/ES ze dne 21. října 2009, kterou se mění směrnice 2006/42/ES, pokud jde o strojní zařízení pro aplikaci pesticidů (1), má být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V Dohodě o EHP příloze II kapitole XXIV se v bodě 1c (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/42/ES) doplňují nová slova, která znějí:
 „, ve znění:
 —
 32009 L 0127: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/127/ES ze dne 21. října 2009 (Úř. věst. L 310, 25.11.2009, s. 29).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2009/127/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 13. prosince 2014 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 203/2014 ze dne 30. září 2014 (3), nebo v den vstupu v platnost rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 208/2014 ze dne 30. září 2014 (4), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 12. prosince 2014.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Kurt JÄGER
 (1) Úř. věst. L 310, 25.11.2009, s. 29.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (3) Úř.věst. L 202, 30.7.2015, s. 57.
 (4) Úř.věst. L 202, 30.7.2015, s. 96.


text:
 1.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 147/42
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 28/2006
 ze dne 10. března 2006,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 144/2005 ze dne 2. prosince 2005 (1).
 (2)
 Některá ustanovení o přezkumu v kapitole XV přílohy II Dohody je třeba upravit, protože některá se rozšiřují a jiná ruší,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Kapitola XV přílohy II Dohody se mění takto:
 1.
 V bodě 1 (směrnice Rady 67/548/EHS) se úpravy c) a d) nahrazují tímto:
 „c)
 Na Norsko se nevztahují tato ustanovení:
 i)
 Článek 30 ve spojení s články 4 a 5 s ohledem na kritéria pro klasifikaci, označování a/nebo specifické omezení koncentrace pro látky nebo skupiny látek vyjmenované v příloze I této směrnice a uvedené v následujícím seznamu. Norsko může vyžadovat použití jiných klasifikací, označování a/nebo specifické omezení koncentrace pro tyto látky:
 Název
 Číslo CAS
 Indexové číslo
 Einecs
 n-hexan
 110-54-3
 601-037-00-0
 203-777-6
 akrylamid
 79-06-1
 616-003-00-0
 201-173-7
 ii)
 Článek 30 ve spojení s články 4 a 6 s ohledem na kritéria pro klasifikaci, označování a/nebo specifické omezení koncentrace pro látky nebo skupiny látek nejmenované v příloze I této směrnice a uvedené v následujícím seznamu. Norsko může vyžadovat použití jiných klasifikací, označování a/nebo specifické omezení koncentrace pro tyto látky:
 Název
 Číslo CAS
 Indexové číslo
 Einecs
 methylakrylamidoglykolát
 (při obsahu akrylamidu mezi 0,1 % a 0,01 %)
 77402-05-2
 [NOR-UNN-02-91]
 403-230-3
 methylakrylamidomethoxyacetát
 (při obsahu akrylamidu mezi 0,1 % a 0,01 %)
 77402-03-0
 [NOR-UNN-03-01]
 401-890-7
 iii)
 Pro látky uvedené v úpravě c) bodě i) výše čl. 23 odst. 2 této směrnice, který vyžaduje použití slov ‚štítek ES‘.
 iv)
 Smluvní strany se dohodly, že se ustanovení aktů Společenství o nebezpečných látkách a přípravcích použijí ode dne 1. července 2007. Na základě spolupráce za účelem vyřešení zbývajících problémů bude probíhat během roku 2006 přezkum situace včetně záležitostí neupravených právními předpisy Společenství. Pokud některý ze států ESVO dojde k závěru, že potřebuje jakoukoli výjimku z aktů Společenství o klasifikaci a označování, nepoužije se dané ustanovení, dokud se Smíšený výbor EHP nedohodne na jiném řešení.“
 2.
 V ustanovení o přezkumu v bodě 4 (směrnice Rady 76/769/EHS) se zrušují slova „sloučenin rtuti“, „pentachlorfenolu“ a „kadmia“.
 3.
 V ustanovení o přezkumu v bodě 4 (směrnice Rady 76/769/EHS) se rok „2005“ nahrazuje rokem „2009“.
 4.
 V ustanovení o přezkumu v bodě 10 (směrnice Komise 91/155/EHS) se datum „1. července 2005“ nahrazuje datem „1. července 2007“ a rok „2004“ se nahrazuje rokem „2006“.
 5.
 V bodě 12r (směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES) se úpravy d) a e) nahrazují tímto:
 „d)
 Na Norsko se nevztahují tato ustanovení:
 i)
 Článek 18 ve spojení s články 6 a 10 s ohledem na přípravky obsahující látky definované v bodě 1 písm. c) podbodech i) a ii).
 ii)


text:
Smluvní strany se dohodly, že se ustanovení aktů Společenství o nebezpečných látkách a přípravcích použijí ode dne 1. července 2007. Na základě spolupráce za účelem vyřešení zbývajících problémů bude probíhat během roku 2006 přezkum situace včetně záležitostí neupravených právními předpisy Společenství. Pokud některý ze států ESVO dojde k závěru, že potřebuje jakoukoli výjimku z aktů Společenství o klasifikaci a označování, nepoužije se dané ustanovení, dokud se Smíšený výbor EHP nedohodne na jiném řešení.“
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. března 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (2).
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. března 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 R. WRIGHT
 (1) Úř. věst. L 53, 23.2.2006, s. 40.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22002D0138(01)
 Úřední věstník L 019 , 23/01/2003 S. 0001 - 0002
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 138/2002ze dne 8. listopadu 2002,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 124/2002 ze dne 27. září 2002 [1].(2) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 o zvláštních ustanoveních pro vozidla používaná k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče, a o změně směrnic 70/156/EHS a 97/27/ES [2] by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze II Dohody se kapitola I mění takto:1. V bodě 1 (směrnice Rady 70/156/EHS) se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32001 L 0085: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 (Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s. 1)."2. Za bod 45w (směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/27/ES) se doplňují slova:"ve znění:— 32001 L 0085: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 (Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s. 1)."3. Za bod 45x (směrnice Evropského parlamentu a Rady 97/24/ES) se vkládá nový bod, který zní:"45y. 32001 L 0085: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/85/ES ze dne 20. listopadu 2001 o zvláštních ustanoveních pro vozidla používaná k přepravě osob, která mají více než osm sedadel kromě sedadla řidiče, a o změně směrnic 70/156/EHS a 97/27/ES (Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s. 1).Pro účely Dohody se směrnice upravuje takto:a) V příloze I bodě 7.6.11.1 se doplňují slova:"Neyðarútgangur"."Nødutgang"..b) V příloze I bodě 7.7.9.1 se doplňují slova:"Stoppistöð"."Stopper".".Článek 2Znění směrnice 2001/85/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. listopadu 2002 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 8. listopadu 2002.Za Smíšený výbor EHPpředsedaKjartan Jóhannsson[1] Úř. věst. L 336, 12.12.2002, s. 21.[2] Úř. věst. L 42, 13.2.2002, s. 1.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------