text: pro atomovou energii (Euratom) a vládou Republiky UzbekistánI. VLASTNICTVÍ, PŘIZNÁVÁNÍ A VÝKON PRÁV1. Veškerý výzkum prováděný podle této dohody je "společný výzkum". Jeho účastníci společně vypracují plán zavádění výsledků technického rozvoje (TMP), [2] který se týká vlastnictví a používání informací a duševního vlastnictví, včetně jejich zveřejnění, které mohou být vytvořeny v průběhu společného výzkumu. Plány zavádění výsledků technického rozvoje schvalují dotčené smluvní strany před uzavřením jednotlivých smluv o spolupráci při výzkumu a vývoji, jichž se plány týkají. Plány TMP se vypracují s ohledem na cíle společného výzkumu, poměrné příspěvky účastníků, výhody a nevýhody udělování licencí podle území nebo oblasti použití, na požadavky platných právních předpisů a další činitele, které účastníci považují za vhodné.2. Informace nebo duševní vlastnictví vytvořené během společného výzkumu a nezahrnuté v plánu zaváděcího technického rozvoje budou, se souhlasem stran, přiznány podle zásad uvedených v plánu zavádění technického rozvoje. V případě sporu se informace nebo duševní vlastnictví stane společným vlastnictvím všech účastníků společného výzkumu, z něhož tyto informace vzešly nebo z kterého vzniklo duševní vlastnictví. Každý účastník, na kterého se toto ustanovení vztahuje, je oprávněn použít takové informace nebo duševní vlastnictví pro své obchodní využití bez územního omezení.3. Každá strana zajistí, aby druhé straně a jejím účastníkům mohla být přiznána práva k duševnímu vlastnictví v souladu s těmito zásadami.4. Při zachování podmínek hospodářské soutěže v oblastech, jichž se tato dohoda týká, každá strana usiluje, aby práva získaná podle této dohody byla vykonávána způsobem, který podporuje:i) šíření a využívání informací, které byly vytvořeny, zveřejněny nebo jinak zpřístupněny podle této dohody;ii) přijetí a provádění mezinárodních norem.II. DÍLA CHRÁNĚNÁ AUTORSKÝM PRÁVEMAutorská práva smluvních stran nebo jejich účastníků požívají zacházení v souladu s Bernskou úmluvou (1971, Pařížský akt).III. LITERÁRNÍ DÍLA VĚDECKÉHO CHARAKTERUAniž je dotčen oddíl IV a nestanoví-li plány zavádění technického rozvoje jinak, zveřejňují smluvní strany a účastníci dotčeného s společného výzkumu jeho výsledky společně. S výhradou předchozího obecného pravidla platí tyto postupy:1. zveřejní-li jedna strana nebo její subjekty vědecké a technické časopisy, články, zprávy, knihy, včetně videa a softwarových produktů, které jsou výsledkem společného výzkumu provedeného na základě této dohody, má druhá strana právo na celosvětovou, nevýlučnou, neodvolatelnou a bezplatnou licenci na překlad, reprodukci, úpravu, předávání a veřejné šíření těchto děl.2. Strany zajistí, aby literární díla vědecké povahy, která jsou výsledkem společného výzkumu provedeného na základě této dohody a vydaná nezávislými vydavateli, byla šířena v co největším rozsahu.3. Na všech kopiích díla chráněného autorským právem, které má být veřejně šířeno a připraveno podle tohoto ustanovení, musí být uvedeno jméno autora nebo autorů, ledaže autor nebo autoři uvedení svého jména výslovně odmítnou. Kopie musí obsahovat rovněž zřetelnou zmínku uznání společné podpory stran.IV. NEUZVEŘEJŇOVANÉ INFORMACEA. Nezveřejňované dokumentární informace1. Každá strana a její účastníci určí co nejdříve a nejlépe v plánu zavádění výsledků technického rozvoje informace týkající se této dohody, které nemají být zveřejněny, zejména s ohledem na tato kritéria:- důvěrnost informací, které jako celek nebo ve svém konkrétním uspořádání nejsou obecně známy odborníkům v daném oboru ani jim nejsou snadno zákonně dostupné;- skutečnou nebo potencionální obchodní hodnota těchto informací vzhledem k jejich důvěrné


text: povaze;- dřívější ochranu informací, pokud osoba příslušná ze zákona přijala s ohledem na okolnosti odůvodněná opatření pro zachování zachování jejich důvěrnosti.V určitých případech se smluvní strany nebo jejich účastníci mohou dohodnout, že neurčí-li jinak, nemohou být informace sdělované, vyměňované nebo vytvořené v průběhu společného výzkumu podle této dohody zcela nebo částečně zveřejněny.2. Každá smluvní strana zajistí, aby ona sama označila nebo její účastníci jasně označovali nezveřejňované informace, například vhodným označením nebo omezující poznámkou. Toto ustanovení se rovněž použijí pro všechny celkové nebo částečné reprodukce zmíněných informací.Strana, která obdrží nezveřejňované informace podle této dohody respektuje jejich privilegovanou povahu. Tato omezení automaticky zaniknou, pokud je vlastník těchto informací sdělí bez omezení odborníkům v daném oboru.3. Nezveřejňované informace sdělované na základě této dohody mohou být přijímající smluvní stranou dále šířeny osobám, které ji tvoří nebo které zaměstnává, jakož i ostatním dotčeným subjektům nebo oprávněným orgánům pro konkrétní účely probíhajícího společného výzkumu za podmínky, že šíření veškerých nezveřejňovaných informací bude předmětem dohody o zachování důvěrnosti informací a že jejich důvěrná povaha bude snadno rozpoznatelná v souladu s výše zmíněnými ustanoveními.4. Přijímající smluvní strana může za podmínky, že předem získá písemný souhlas smluvní strany, která poskytuje nezveřejňované informace, tyto informace šířit ve větší míře, než to dovoluje odstavec 3. Smluvní strany spolupracují při vývoji postupů pro podávání žádostí a pro získávání předběžného písemného povolení nezbytného pro rozsáhlejší šíření informací a každá smluvní strana udělí toto povolení v rozsahu, který jí umožňují její politiky a právní a správní předpisy.B. Nezveřejňované nepísemné informaceS nepísemnými nezveřejňovanými informacemi nebo jinými důvěrnými nebo chráněnými informacemi poskytnutými na seminářích a jiných jednáních pořádaných podle této dohody, nebo s informacemi vznikajícími v rámci přidělení personálu, při využití zařízení nebo při společných projektech, zacházejí smluvní strany nebo jejich účastníci podle zásad pro dokumentární informace uvedených touto dohodou za podmínky, že příjemce těchto nezveřejněných nebo jiných důvěrných nebo chráněných informací upozorněn na důvěrnou povahu sdělované informace při jejím sdělení.C. KontrolaKaždá strana učiní vše, aby zaručila, že nezveřejněné informace, které získala na základě této dohody, budou chráněny podle této dohody. Zjistí-li jedna ze stran, že není nebo nebude schopna dodržet ustanovení o nešíření informací dle odstavců A a B, uvědomí o tom neprodleně druhou stranu. Strany následně jednají o určení vhodného postupu.[1] Definice pojmů uvedených v těchto zásadách jsou stanoveny v příloze II.[2] Určující charakteristiky těchto zásad jsou stanoveny v příloze III.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIDEFINICE1. "DUŠEVNÍ VLASTNICTVÍ" je pojem vymezený v článku 2 Úmluvy o založení Světové organizace pro duševní vlastnictví, podepsané ve Stockholmu dne 14. června 1967.2. "ÚČASTNÍK" je jakákoli fyzická nebo právnická osoba, včetně stran samotných, která se účastní některého projektu na základě této dohody.3. "SPOLEČNÝ VÝZKUM" je výzkum prováděný nebo financovaný společnými příspěvky stran a případně zahrnující spolupráci účastníků obou stran.4. "INFORMACE" jsou vědecké nebo technické údaje, výsledky nebo metody výzkumu a vývoje vyplývající ze SPOLEČNÉHO VÝZKUMU, jakož i další informace, které strany nebo účastníci společného výzkumu považují za nezbytné pro poskytnutí nebo vyměněnu na základě této dohody nebo výzkumu provedeného v jejím rámci.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIIURČUJÍCÍ CHARAKTERISTIKY PLÁNU ZAVÁDĚCÍHO TECHNICKÉHO ROZVOJEPlán zaváděcího technického rozvoje je

type: contracts

jurisdiction: EU


text: zvláštní dohoda, která má být uzavřena mezi účastníky a která se týká provádění společného výzkumu a příslušných práv a povinností účastníků. Pokud jde o duševní vlastnictví, upravuje tento plán mimo jiné vlastnictví, ochranu, práva užívání pro účely výzkumu a vývoje, využití a šířením, včetně ustanovení týkajících se společného zveřejňování, práv a povinností hostujících vědeckých pracovníků a postupy řešení sporů. Plán může zahrnovat rovněž výchozí a obecné informace, udělování licencí a konečné výsledky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001D0091
 Úřední věstník L 251 , 20/09/2001 S. 0017 - 0017
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 91/2001ze dne 13. července 2001,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 106/1999 ze dne 24. září 1999 [1].(2) Směrnice Komise 2000/71/ES ze dne 7. listopadu 2000, kterou se přizpůsobují technickému pokroku měřicí metody stanovené v přílohách I, II, III a IV směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 6a (směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/70/ES) kapitoly XVII přílohy II Dohody se doplňují slova:"ve znění:— 32000 L 0071: směrnice Komise 2000/71/ES ze dne 7. listopadu 2000 (Úř. věst. L 287, 14.11.2000, s. 46)."Článek 2Znění směrnice 2000/71/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 14. července 2001 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 13. července 2001.Za Smíšený výbor EHPpředsedaE. Bull[1] Úř. věst. L 325, 21.12.2000, s. 11.[2] Úř. věst. L 287, 14.11.2000, s. 46.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 19.11.2009
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 304/10
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 97/2009
 ze dne 25. září 2009,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 85/2009 ze dne 3. července 2009 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (2) by měla být začleněna do Dohody.
 (3)
 Směrnice 2008/68/ES zrušuje směrnice Rady 94/55/ES (3), 96/49/ES (4), 96/35/ES (5) a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/18/ES (6), které jsou začleněny do Dohody a které by se proto měly v Dohodě zrušit,
 ROZHODLA TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody se mění takto:
 1)
 Za bod 13b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/18/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „13c.
 32008 L 0068: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 o pozemní přepravě nebezpečných věcí (Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13).“
 2)
 V bodě 47a (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32008 L 0068: směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/68/ES ze dne 24. září 2008 (Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13).“
 3)
 Znění v bodě 13a (směrnice Rady 96/35/ES), 13b (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/18/ES), 17e (směrnice Rady 94/55/ES) a 42b (směrnice Rady 96/49/ES) se zrušuje.
 Článek 2
 Znění směrnice 2008/68/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 26. září 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (7).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 25. září 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 277, 22.10.2009, s. 37.
 (2) Úř. věst. L 260, 30.9.2008, s. 13.
 (3) Úř. věst. L 319, 12.12.1994, s. 7.
 (4) Úř. věst. L 235, 17.9.1996, s. 25.
 (5) Úř. věst. L 145, 19.6.1996, s. 10.
 (6) Úř. věst. L 118, 19.5.2000, s. 41.
 (7) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 22.12.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 339/18
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 116/2005
 ze dne 30. září 2005,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 99/2005 ze dne 8. července 2005 (1).
 (2)
 Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES ze dne 31. března 2004 o stanovení jakostních a bezpečnostních norem pro darování, odběr, vyšetřování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (2) by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Za bod 15v (směrnice Komise 2004/33/ES) kapitoly XIII přílohy II Dohody se vkládá nový bod, který zní:
 „15w.
 32004 L 0023: Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/23/ES ze dne 31. března 2004 o stanovení jakostních a bezpečnostních norem pro darování, odběr, vyšetřování, zpracování, konzervaci, skladování a distribuci lidských tkání a buněk (Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 48).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2004/23/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. října 2005 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. září 2005.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 JKJ Prinz Nikolaus vonLIECHTENSTEIN
 (1) Úř. věst. L 306, 24.11.2005, s. 28.
 (2) Úř. věst. L 102, 7.4.2004, s. 48.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21999A0618(01)
 Úřední věstník L 151 , 18/06/1999 S. 0021 - 0026
 Dohodamezi Evropským společenstvím a Hongkongem (Čína) o spolupráci a vzájemné správní pomoci v celních otázkáchEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ a HONGKONG (ČÍNA) [1] (dále jen "smluvní strany"),MAJÍCE NA PAMĚTI důležitost obchodních vztahů mezi Evropským společenstvím a Hongkongem (Čína) a přejíce si přispět k harmonickému rozvoji těchto vztahů ku prospěchu obou smluvních stran,JSOUCE PŘESVĚDČENI, že k dosažení tohoto cíle je třeba učinit závazek, že celní spolupráce bude rozvíjena,BEROUCE OHLED na rozvoj celní spolupráce mezi smluvními stranami v otázkách celních režimů,MAJÍCE ZA TO, že jednání v rozporu s celními předpisy poškozuje hospodářské, daňové a obchodní zájmy obou smluvních stran, a uznávajíce význam přesného vyměření cel a jiných poplatků,JSOUCE PŘESVĚDČENI, že spolupráce mezi příslušnými správními orgány může zvýšit účinnost boje proti tomuto jednání,S OHLEDEM na závazky vyplývající z mezinárodních úmluv, které smluvní strany již přijaly, a s ohledem na doporučení Rady pro celní spolupráci o vzájemné správní pomoci ze dne 5. prosince 1953,SE DOHODLY NA TOMTO:HLAVA IOBECNÁ USTANOVENÍČlánek 1DefinicePro účely této dohody se rozumí:a) "celními předpisy" právní a správní předpisy nebo jiné právně závazné akty Evropského společenství a Hongkongu (Čína), kterými se řídí dovoz, vývoz a tranzit zboží a jeho propuštění do jakéhokoliv celního režimu, včetně opatření týkajících se zákazu, omezení a kontrol a spadajících do pravomoci celních orgánů a jiných správních orgánů;b) "celním orgánem" v Evropském společenství příslušné útvary Komise Evropských společenství a celní orgány členských států Evropského společenství a v Hongkongu (Čína) Celní a daňová správa;c) "dožadujícím orgánem" příslušný správní orgán, který za tímto účelem jmenovala smluvní strana a který požaduje pomoc na základě této dohody;d) "dožádaným orgánem" příslušný správní orgán, který za tímto účelem jmenovala smluvní strana a od kterého je požadována pomoc na základě této dohody;e) "osobními údaji" veškeré informace o identifikované nebo identifikovatelné fyzické osobě;f) "porušováním celních předpisů" jakékoliv porušení nebo pokus o porušení celních předpisů;g) "osobou" buď fyzická osoba, nebo právní subjekt.Článek 2Územní působnostTato dohoda se vztahuje na jedné straně na území, na která se vztahuje Smlouva o založení Evropského společenství, a to za podmínek stanovených v této smlouvě, a na území Hongkongu (Čína) na straně druhé.Článek 3Budoucí rozšířeníSmluvní strany mohou po vzájemné dohodě tuto dohodu rozšířit za účelem zvýšení úrovně celní spolupráce a jejího doplnění v souladu se svými příslušnými celními předpisy prostřednictvím dohod týkajících se zvláštních oblastí nebo záležitostí.Článek 4Oblast působnosti spolupráce1. Celní orgány se zavazují rozvíjet celní spolupráci. Smluvní strany zejména usilují o spolupráci při:a) zřizování a udržování komunikačních kanálů mezi svými celními orgány v zájmu usnadnění bezpečné a rychlé výměny informací;b) usnadňování účinné koordinace mezi svými celními orgány;c) veškerých dalších správních otázkách týkajících se této dohody, které mohou občas vyžadovat jejich společnou akci.2. Celní spolupráce v rámci této dohody zahrnuje všechny otázky související s používáním celních předpisů.Článek 5Oblast působnosti pomoci1. Smluvní strany si navzájem pomáhají v oblastech své působnosti a v rámci dostupných zdrojů, způsobem a za podmínek stanovených v této dohodě při zajišťování správného používání celních předpisů, zejména za účelem prevence, vyšetřování a boje proti porušování těchto předpisů.2. Pomoc


text: v celních otázkách na základě této dohody si vzájemně poskytují celní a jiné správní orgány smluvních stran, které jsou příslušné provádět tuto dohodu. Netýká se předpisů o vzájemné pomoci ve věcech trestních. Netýká se rovněž informací získaných na základě zmocnění vykonávaných na žádost soudního orgánu.3. Tato dohoda nezahrnuje pomoc při vymáhání cel, daní nebo pokut.Článek 6Závazky vyplývající z jiných dohod1. S ohledem na příslušné pravomoci Evropského společenství a členských států:a) nejsou ustanoveními této dohody dotčeny závazky smluvních stran vyplývajících z jakékoli jiné mezinárodní dohody nebo úmluvy,b) jsou ustanovení této dohody považována za ustanovení doplňující dohody o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci, které byly nebo mohou být uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Hongkongem (Čína), ac) nejsou ustanoveními této dohody dotčeny právní předpisy Společenství, na základě kterých si mezi sebou příslušné útvary Komise a celní orgány členských států poskytují jakékoliv informace, které získaly v rámci této dohody a které by mohly představovat zájem Společenství.2. Bez ohledu na ustanovení odstavce 1 mají ustanovení této dohody přednost před ustanoveními dvoustranné dohody o celní spolupráci a vzájemné správní pomoci, která byla či může být uzavřena mezi jednotlivými členskými státy a Hongkongem (Čína), pokud jsou ustanovení této dvoustranné dohody neslučitelná s ustanoveními této dohody.3. Pokud jde o otázky týkající se provádění této dohody, smluvní strany si při jejich řešení poskytují vzájemné konzultace v rámci Smíšeného výboru pro celní spolupráci zřízeného článkem 21 dohody.HLAVA IICELNÍ SPOLUPRÁCEČlánek 7Spolupráce na celních režimechSmluvní strany stvrzují svůj závazek usnadňovat zákonný pohyb zboží a s tímto cílem si v souladu s ustanoveními této dohody vyměňují informace a odborné poznatky o opatřeních ke zlepšení celních technik a režimů a o automatizovaných počítačových systémech.Článek 8Technická pomoc1. Je-li to oboustranně výhodné, mohou si celní orgány v rámci dostupných zdrojů navzájem poskytnout technickou pomoc a vyměňovat si zaměstnance, aby prohloubily své znalosti o celních technikách, režimech a počítačových systémech druhé strany.2. Případně si též mohou vyměňovat informace o technické pomoci jiným celním správám.Článek 9Diskuse v rámci mezinárodních organizacíCelní orgány usilují o rozvoj a posílení spolupráce v otázkách společného zájmu s cílem usnadnit diskusi o celních otázkách v rámci mezinárodních organizací, jakými je například Rada pro celní spolupráci.HLAVA IIIVZÁJEMNÁ SPRÁVNÍ POMOCČlánek 10Pomoc na základě dožádání1. Na žádost dožadujícího orgánu poskytne dožádaný orgán veškeré příslušné informace, které mu umožní zajistit správné používání celních předpisů, včetně informací o zjištěných či plánovaných činnostech, které jsou nebo by mohly být v rozporu s celními předpisy.2. Dožádaný orgán poskytne na základě dožádání dožadujícímu orgánu informace:a) zda bylo zboží vyvezené z území jedné smluvní strany řádně dovezeno na území druhé smluvní strany, případně upřesní celní režim, do kterého bylo zboží propuštěno;b) zda bylo zboží dovezené na území jedné smluvní strany řádně vyvezeno z území druhé smluvní strany, případně upřesní celní režim, do kterého bylo zboží propuštěno.3. Na žádost dožadujícího orgánu učiní dožádaný orgán v rámci svých právních a správních předpisů nebo jiných právně závazných aktů nezbytná opatření k zajištění zvláštního dohledu nad:a) osobami, u kterých existují oprávněné důvody domnívat se, že tyto osoby porušily celní předpisy nebo byly do takové činnosti


text: zapojeny;b) místy, kde zboží bylo skladováno nebo může být skladováno takovým způsobem, že existují oprávněné důvody domnívat se, že toto zboží má být použito k jednání, které je v rozporu s celními předpisy;c) zbožím, které je nebo může být převáženo takovým způsobem, že existují oprávněné důvody domnívat se, že toto zboží je určeno k jednání, které je v rozporu s celními předpisy;d) dopravními prostředky, u kterých existují oprávněné důvody domnívat se, že mají být použity k jednání, které je v rozporu s celními předpisy.Článek 11Pomoc z vlastního podnětuSmluvní strany si z vlastního podnětu a v souladu s právními a správními předpisy nebo jinými právně závaznými akty navzájem poskytují pomoc prostřednictvím předávání informací, pokud to považují za nezbytné pro správné používání celních předpisů, zejména získají-li informace týkající se:a) jednání, která jsou nebo by mohla být v rozporu s celními předpisy a která by mohla zajímat druhou smluvní stranu;b) nových způsobů nebo metod používaných při těchto jednáních;c) zboží, o kterém je známo, že je předmětem jednání, které je v rozporu s celními předpisy;d) osob, u kterých existují oprávněné důvody domnívat se, že tyto osoby jsou nebo byly zapojeny do jednání, které je v rozporu s celními předpisy;e) dopravních prostředků, u kterých existují oprávněné důvody domnívat se, že byly, jsou nebo by mohly být používány k jednání, které je v rozporu s celními předpisy.Článek 12Doručování, oznamování1. Na žádost dožadujícího orgánu přijme dožádaný orgán v souladu se svými právními a správními předpisy nebo jinými právně závaznými akty veškerá opatření nezbytná pro:a) doručení jakýchkoliv dokumentů administrativního charakteru, nebob) oznámení všech rozhodnutídožadujícího orgánu, která spadají do rozsahu působnosti této dohody, adresátům, kteří mají sídlo nebo jsou usazeni na území dožádaného orgánu.2. Žádosti o doručení dokumentů nebo oznámení rozhodnutí musí být podány písemně v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce, který je pro tento orgán přijatelný. Tento požadavek se nevztahuje na dokumenty, které se doručují podle odstavce 1.Článek 13Forma a povaha žádostí o pomoc1. Žádosti podle této dohody musí být vyhotoveny písemně. K žádosti musí být připojeny dokumenty nezbytné pro její vyřízení. Pokud to vyžaduje naléhavost situace, lze přijímat i ústní žádosti, které však musí být neprodleně potvrzeny písemně.2. Žádosti podle odstavce 1 musí obsahovat tyto údaje:a) dožadující orgán;b) požadované opatření;c) předmět a důvod žádosti;d) právní a správní předpisy nebo jiné právně závazné akty;e) co nejpřesnější a nejúplnější údaje o osobách, které jsou předmětem šetření;f) přehled příslušných skutečností a dosavadních šetření.3. Žádosti se podávají v úředním jazyce dožádaného orgánu nebo v jazyce pro tento orgán přijatelném. Tento požadavek se nevztahuje na dokumenty, které jsou připojeny k žádosti podle odstavce 1.4. Pokud žádost nesplňuje formální požadavky stanovené tímto článkem, lze požadovat její opravu nebo doplnění; mezitím je však možné přijmout prozatímní opatření.Článek 14Vyřizování žádostí1. Při vyřizování žádosti o pomoc postupuje dožádaný orgán v rámci své působnosti a v rámci dostupných zdrojů, jako kdyby jednal svým jménem nebo na žádost jiných orgánů téže smluvní strany, a poskytne informace, které má k dispozici, provede vhodná šetření nebo zařídí, aby byla taková šetření provedena. Toto ustanovení se rovněž vztahuje na


text: jakýkoli jiný úřad, kterému dožádaný orgán adresoval v souladu s touto dohodou žádost případě, že dotyčný orgán nemohl jednat sám.2. Žádosti o pomoc se vyřizují v souladu s právními a správními předpisy nebo jinými právně závaznými akty dožádané smluvní strany.3. Náležitě zmocnění úředníci smluvní strany mohou být se souhlasem druhé smluvní strany a za podmínek stanovených druhou stranou přítomni v kancelářích dožádaného orgánu nebo jiného dotyčného orgánu v souladu s odstavcem 1, aby získali informace o jednání, které je nebo které by mohlo být v rozporu s celními předpisy a které dožadující orgán potřebuje pro účely této dohody.4. Náležitě oprávnění úředníci smluvní strany se mohou se souhlasem druhé smluvní strany a za podmínek stanovených druhou stranou účastnit šetření prováděných v určitých případech v soudní příslušnosti druhé smluvní strany.5. Nelze-li žádosti vyhovět, musí být tato skutečnost neprodleně oznámena dožadujícímu orgánu společně s odůvodněním a jinými informacemi, které dožádaný orgán považuje za užitečné pro dožadující orgán.Článek 15Způsob sdělování informací1. Dožádaný orgán sděluje výsledky šetření dožadujícímu orgánu písemně společně s příslušnými dokumenty, ověřenými kopiemi nebo jinými doklady.2. Tyto informace mohou být poskytnuty v elektronické formě.3. Originály spisů a dokumentů se předávají pouze na žádost v případě, že ověřené kopie nejsou dostačující. Tyto originály musí být vráceny co nejdříve. Práva dožádaného orgánu nebo třetích stran na originály písemností zůstávají nedotčena.Článek 16Výjimky z povinnosti poskytnout pomoc1. Žádost o poskytnutí pomoci může být odmítnuta nebo podmíněna splněním určitých podmínek nebo požadavků v případě, že smluvní strana má za to, že by pomoc podle této dohody:a) mohla poškodit základní zájmy Hongkongu (Čína) nebo některého členského státu, který byl požádán o poskytnutí pomoci na základě této dohody; nebob) mohla narušit veřejný pořádek, bezpečnost nebo jiné základní zásady, zejména v případech uvedených v čl. 17 odst. 2; neboc) porušila průmyslové, obchodní nebo profesní tajemství.2. Pokud pomoc zasahuje do probíhajícího vyšetřování, trestního stíhání nebo soudního řízení, může ji dožádaný orgán odložit. V takovém případě dožádaný orgán projedná s dožadujícím orgánem, zda dožádaný orgán může pomoc za daných okolností nebo podmínek požadovat.3. Pokud dožadující orgán požaduje pomoc, kterou by sám nemohl poskytnout, pokud by o ni byl požádán, upozorní na tuto skutečnost ve své žádosti. Poté je na rozhodnutí dožádaného orgánu, zda této žádosti vyhoví.4. V případech uvedených v odstavcích 1 a 2 musí být rozhodnutí dožádaného orgánu a důvody tohoto rozhodnutí neprodleně sděleny dožadujícímu orgánu.Článek 17Výměna informací a důvěrnost1. Veškeré informace sdělované v jakékoliv formě podle této dohody jsou považovány za důvěrné nebo určené pouze pro služební potřebu podle příslušných předpisů platných v jednotlivých smluvních stranách. Podléhají úřednímu tajemství a požívají ochrany, která se vztahuje na podobné informace podle příslušných právních předpisů smluvní strany, která je získala, a příslušných předpisů platných pro orgány Společenství.2. Osobní údaje je možné poskytovat pouze v případech, kdy se smluvní strana, která je má přebrat, zaváže zajistit ochranu těchto údajů způsobem alespoň rovnocenným způsobu ochrany používanému v takovém případě smluvní stranou, která tyto údaje může poskytnout. Smluvní strana, která údaje může poskytnout, nesmí stanovit požadavky, které by byly náročnější než požadavky, jež používá podle vlastních


text: právních předpisů.Smluvní strany si navzájem sdělí informace o pravidlech, jež používají, případně o právních předpisech platných v členských státech Společenství.3. Tato dohoda nevylučuje použití informací nebo dokumentů získaných v souladu s touto dohodou jako důkazů při následných soudních nebo správních řízeních týkajících se jednání, která jsou v rozporu s celními předpisy. Proto mohou smluvní strany používat informace a dokumenty získané v souladu s touto dohodou jako důkazní prostředek v protokolech, zprávách a svědeckých výpovědích, jakož i v následně zahájených soudních a správních řízeních. Příslušnému orgánu, který informace nebo dokumenty poskytl, se takové použití oznámí.4. Získané informace jsou určeny pouze pro účely uvedené v této dohodě. Pokud jedna ze smluvních stran chce použít tyto informace k jiným účelům, musí k tomu získat předběžný písemný souhlas orgánu, který informace poskytl. Takové použití podléhá omezením stanoveným tímto orgánem.5. Praktická opatření k provádění tohoto článku stanoví Smíšený výbor pro celní spolupráci zřízený podle článku 21.Článek 18Znalci a svědciÚředník dožádaného orgánu může být pověřen, aby v rámci uděleného pověření vystoupil jako znalec nebo svědek před orgánem druhé smluvní strany v záležitostech spadajících do působnosti této dohody a poskytl takové předměty, dokumenty nebo jejich ověřené kopie, které mohou být k tomuto účelu nezbytné. V žádosti o vystoupení musí být přesně uvedeno, před jakým orgánem, v jaké záležitosti a z jakého titulu nebo v jakém postavení bude úředník vyslechnut.Článek 19Výdaje za pomocSmluvní strany se zříkají veškerých nároků na úhradu výdajů vzniklých při provádění této dohody, kromě případných výdajů za znalce a svědky a na tlumočníky a překladatele, kteří nejsou zaměstnanci veřejné správy.HLAVA IVZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍČlánek 20Provádění1. Provádění této dohody je svěřeno příslušným útvarům Komise Evropských společenství a případně celním orgánům členských států Evropského společenství na straně jedné a Celní a daňové správě Hongkongu (Čína) na straně druhé. Tyto orgány rozhodují o všech praktických opatřeních a ujednáních nezbytných pro provádění dohody, přičemž zohledňují platné předpisy, zejména v oblasti ochrany údajů. Mohou doporučit příslušným subjektům změny, které by měly být podle jejich názoru v dohodě učiněny.2. Smluvní strany se vzájemně konzultují a informují o prováděcích pravidlech, která jsou stanovena v souladu s ustanoveními této dohody.Článek 21Smíšený výbor pro celní spolupráci1. Zřizuje se Smíšený výbor pro celní spolupráci složený ze zástupců Evropského společenství a Hongkongu (Čína). Smíšený výbor pro celní spolupráci zasedá v místě, v den a s pořadem jednání, které byly určeny vzájemnou dohodou.2. Smíšený výbor pro celní spolupráci dohlíží na řádné fungování dohody a posuzuje veškeré otázky vyplývající z jejího provádění. Za tímto účelem:a) posuzuje pokrok v oblasti celní spolupráce v souladu s touto dohodou a určuje nové oblasti a zvláštní obory pro další celní spolupráci;b) posuzuje jakékoli otázky společného zájmu, které se týkají celní spolupráce, včetně budoucích opatření a jejich zdrojů; ac) obecně doporučuje opatření, jejichž cílem je dosažení cílů této dohody.3. Smíšený výbor pro celní spolupráci přijme svůj jednací řád.Článek 22Vstup v platnost a doba trvání dohody1. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany navzájem oznámí, že byly ukončeny postupy pro tento účel nezbytné.2. Každá smluvní strana může ukončit


text: tuto dohodu oznámením písemné výpovědi druhé straně. Platnost dohody končí tři měsíce ode dne, kdy bylo druhé straně oznámeno její vypovězení. Žádosti o pomoc, které byly doručeny před tím, než platnost dohody skončila, budou vyřízeny v souladu s ustanoveními této dohody.Článek 23Závazná zněníTato dohoda je sepsána ve dvou vyhotiveních v jazyce anglickém, dánském, finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém, španělském, švédském a čínském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Na důkaz čehož připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Hongkongu (Čína) dne třináctého května tisíc devět set devadesát devět.Za Evropské společenství+++++ TIFF +++++Za Hongkong (Čína)+++++ TIFF +++++[1] V souladu s článkem 151 základního zákona zvláštní správní oblasti Hongkong Čínské lidové republiky.--------------------------------------------------


text:
 28.11.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 318/17
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 115/2013
 ze dne 14. června 2013,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) a příloha IV (Energetika) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) č. 1194/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign směrových světelných zdrojů, světelných zdrojů využívajících elektroluminiscenčních diod a souvisejících zařízení (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Přílohy II a IV Dohody o EHP by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V kapitole IV přílohy II Dohody o EHP se za bod 6f (nařízení Komise (EU) č. 547/2012) vkládá nový bod, který zní:
 „6g.
 32012 R 1194: nařízení Komise (EU) č. 1194/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign směrových světelných zdrojů, světelných zdrojů využívajících elektroluminiscenčních diod a souvisejících zařízení (Úř. věst. L 342, 14.12.2012, s. 1).“
 Článek 2
 V příloze IV Dohody o EHP se za bod 26g (nařízení Komise (EU) č. 547/2012) vkládá nový bod, který zní:
 „26h.
 32012 R 1194: nařízení Komise (EU) č. 1194/2012 ze dne 12. prosince 2012, kterým se provádí směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/125/ES, pokud jde o požadavky na ekodesign směrových světelných zdrojů, světelných zdrojů využívajících elektroluminiscenčních diod a souvisejících zařízení (Úř. věst. L 342, 14.12.2012, s. 1).“
 Článek 3
 Znění nařízení (EU) č. 1194/2012 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 15. června 2013 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 14. června 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 342, 14.12.2012, s. 1.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 42000A0922(08)
 Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0097 - 0105
 Dohoda o přistoupení Dánského královstvík Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ, SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO, FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA, LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ a NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ, smluvní strany Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, (dále jen "úmluva z roku 1990"), a Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika, které přistoupily k úmluvě z roku 1990 na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995na jedné straně,a DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ na straně druhé,s ohledem na protokol podepsaný v Lucemburku dne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest o přistoupení vlády Dánského království k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, pozměněné protokoly o přistoupení vlád Italské republiky, Španělského království a Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky, podepsanými dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995,na základě článku 140 úmluvy z roku 1990,SE DOHODLY NA TOMTO:Článek 1Dánské království přistupuje touto dohodou k úmluvě z roku 1990.Článek 21. Policisty uvedenými v čl. 40 odst. 4 úmluvy z roku 1990 jsou pro Dánské království ke dni podpisu této dohody:a) "Politijenestemænd hos lokale politimestre og hos Rigspolitichefen" (policejní úředníci podléhající místnímu policejnímu veliteli a komisaři státní policie);b) celníci za podmínek stanovených v odpovídajících dvoustranných dohodách uvedených v čl. 40 odst. 6 úmluvy z roku 1990, pokud jde o jejich pravomoci v oblasti nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, nedovoleného obchodu se zbraněmi a výbušninami a nedovolené přepravy jedovatého a nebezpečného odpadu.2. Orgánem uvedeným v čl. 40 odst. 5 úmluvy z roku 1990 je pro Dánské království ke dni podpisu této dohody "Rigspolitichefen" (komisař státní policie).Článek 3Policisty uvedenými v čl. 41 odst. 7 úmluvy z roku 1990 jsou pro Dánské království ke dni podpisu této dohody:1) "Politijenestemænd hos lokale politimestre og hos Rigspolitichefen" (policejní úředníci podléhající místnímu policejnímu veliteli a komisaři národní policie);2) celníci za podmínek stanovených v odpovídajících dvoustranných dohodách uvedených v čl. 41 odst. 10 úmluvy z roku 1990, pokud jde o jejich pravomoci v oblasti nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, nedovoleného obchodu se zbraněmi a výbušninami a nedovolené přepravy jedovatého a nebezpečného odpadu.Článek 4Příslušným ministerstvem uvedeným v čl. 65 odst. 2 úmluvy z roku 1990 je pro Dánské království ke dni podpisu této dohody "Justitsministeriet" (Ministerstvo spravedlnosti).Článek 51. Ustanovení této dohody se nevztahují na Faerské ostrovy ani na Grónsko.2. Vzhledem k tomu, že se na Faerské ostrovy a Grónsko vztahují ustanovení o pohybu osob určená v rámci Severské pasové unii (Nordic Passport Union), nebudou osoby cestující mezi Faerskými ostrovy či Grónskem


text: a státy, které jsou stranami úmluvy z roku 1990 a Dohody o spolupráci s Islandskou republikou a s Norským královstvím, podléhat kontrolám na hranicích.Článek 6Touto dohodou není dotčena spolupráce v rámci Severské pasové unie, pokud tato spolupráce není v rozporu s uplatňováním této dohody ani mu nebrání.Článek 71. Tato dohoda podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Ratifikační listiny a listiny o přijetí nebo schválení budou uloženy u vlády Lucemburského velkovévodství, která o jejich uložení uvědomí všechny smluvní strany.2. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce, který následuje po uložení ratifikačních listin, listin o přijetí nebo listin o schválení státy, pro které úmluva z roku 1990 vstoupila v platnost, a Dánským královstvím.Vůči ostatním státům vstupuje tato dohoda v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po uložení jejich ratifikačních listin, listin o přijetí nebo listin o schválení za podmínky, že tato dohoda vstoupí v platnost v souladu s předchozím pododstavcem.3. Vláda Lucemburského velkovévodství oznámí den vstupu v platnost všem smluvním stranám.Článek 81. Vláda Lucemburského velkovévodství předá vládě Dánského království ověřený opis úmluvy z roku 1990 ve francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském jazyce.2. Znění úmluvy z roku 1990 v dánském jazyce je připojeno k této dohodě a je platné za stejných podmínek jako znění úmluvy z roku 1990 ve francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském jazyce.Na důkaz čehož připojili zplnomocnění zástupci vlád k této dohodě své podpisy.V Lucemburku dne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest, v jediném vyhotovení v jazyce dánském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech osm znění má stejnou platnost; prvopis bude uložen v archivu vlády Lucemburského velkovévodství, která předá jeho ověřený opis všem smluvním stranám.Za vládu Belgického království+++++ TIFF +++++Za vládu Dánského království+++++ TIFF +++++Za vládu Spolkové republiky Německo+++++ TIFF +++++Za vládu Řecké republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Španělského království+++++ TIFF +++++Za vládu Francouzské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Italské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Lucemburského velkovévodství+++++ TIFF +++++Za vládu Nizozemského království+++++ TIFF +++++Za vládu Rakouské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Portugalské republiky+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Závěrečný AktI. Při podpisu Dohody o přistoupení Dánského království k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995, se vláda Dánského království připojila k závěrečnému aktu, zápisu a společnému prohlášení ministrů a státních tajemníků, které byly podepsány při podpisu úmluvy z roku 1990.Vláda Dánského království se připojila ke společným prohlášením a vzala na vědomí učiněná jednostranná prohlášení.Vláda Lucemburského velkovévodství předá vládě Dánského království ověřený opis závěrečného aktu, zápisu a společného prohlášení ministrů a státních tajemníků, které byly podepsány při podpisu úmluvy z roku 1990, v dánském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském jazyce.II. Při podpisu Dohody o přistoupení Dánského království k Úmluvě k provedení Schengenské dohody


text: ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995, přijaly smluvní strany tato prohlášení:1. Společné prohlášení k článku 7 dohody o přistoupení:Smluvní strany se před vstupem dohody o přistoupení v platnost vzájemně informují o všech okolnostech, které jsou důležité pro oblasti upravené úmluvou z roku 1990 a pro vstup této dohody o přistoupení v platnost.Tato dohoda o přistoupení vstoupí v platnost mezi státy, pro které vstoupila v platnost úmluva z roku 1990, a Dánským královstvím, pouze pokud budou v těchto státech splněny předběžné podmínky pro uplatňování úmluvy z roku 1990, pokud budou kontroly prováděné na vnějších hranicích účinné a jakmile výkonný výbor rozhodne, že pravidla, která považuje za nezbytná pro provádění účinných opatření kontroly a ostrahy na vnějších hranicích Faerských ostrovů a Grónska, a nezbytná kompenzační opatření včetně uplatňování Schengenského informačního systému (SIS) jsou uplatňována a jsou účinná.Pro ostatní státy tato dohoda o přistoupení vstoupí v platnost, pouze pokud budou v těchto státech splněny předběžné podmínky pro uplatňování úmluvy z roku 1990 a pokud budou kontroly prováděné na vnějších hranicích účinné.2. Společné prohlášení k čl. 9 odst. 2 úmluvy z roku 1990Smluvní strany upřesňují, že při podpisu dohody o přistoupení Dánského království k úmluvě z roku 1990 se společným režimem víz uvedeným v čl. 9 odst. 2 úmluvy z roku 1990 rozumí režim společný signatářským stranám zmíněné úmluvy od 19. června 1990.3. Společné prohlášení o úmluvě vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o vydávání osobStáty, které jsou smluvními stranami úmluvy z roku 1990, potvrzují, že čl. 5 odst. 4 úmluvy vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o vydávání osob mezi členskými státy Evropské unie, podepsané v Dublinu dne 27. září 1996, a prohlášení připojená ke zmíněné úmluvě se uplatňují v rámci úmluvy z roku 1990.III. Smluvní strany vzaly na vědomí prohlášení Dánského království k dohodám o přistoupení Italské republiky, Španělského království, Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky.Vláda Dánského království bere na vědomí obsah dohod o přistoupení Italské republiky, Španělského království a Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky k úmluvě z roku 1990, podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995, i obsah závěrečných aktů a prohlášení připojených k těmto dohodám.Vláda Lucemburského velkovévodství předá vládě Dánského království ověřený opis výše uvedených nástrojů.Prohlášení Dánského království k dohodám o přistoupení Finské republiky a Švédského království k úmluvě z roku 1990Při podpisu této dohody vláda Dánského království bere na vědomí obsah dohod o přistoupení Finské republiky a Švédského království k úmluvě z roku 1990 a souvisejících závěrečných aktů a prohlášení.V Lucemburku dne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest, v jediném vyhotovení v jazyce dánském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž


text: všech osm znění má stejnou platnost; prvopis bude uložen v archivu vlády Lucemburského velkovévodství, která předá jeho ověřený opis všem smluvním stranám.Za vládu Belgického království+++++ TIFF +++++Za vládu Dánského království+++++ TIFF +++++Za vládu Spolkové republiky Německo+++++ TIFF +++++Za vládu Řecké republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Španělského království+++++ TIFF +++++Za vládu Francouzské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Italské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Lucemburského velkovévodství+++++ TIFF +++++Za vládu Nizozemského království+++++ TIFF +++++Za vládu Rakouské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Portugalské republiky+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Prohlášení ministrů a státních tajemníkůDne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest podepsali zástupci vlád Belgického království, Dánského království, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Francouzské republiky, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Rakouské republiky a Portugalské republiky v Lucemburku Dohodu o přistoupení Dánského království k Úmluvě k provádění Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995.Vzali na vědomí, že zástupce vlády Dánského království prohlásil, že se připojuje k prohlášení ministrů a státních tajemníků zastupujících vlády Belgického království, Spolkové republiky Německo, Francouzské republiky, Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království učiněnému v Schengenu dne 19. června 1990 a k rozhodnutí potvrzenému téhož dne při podpisu prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě, k nimž se připojily rovněž vlády Italské republiky, Španělského království, Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky.--------------------------------------------------


text:
 19.2.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 59/48
 ROZHODNUTÍ VÝBORU PRO SLUŽBY A INVESTICE č. 2/2021
 ze dne 29. ledna 2021,
 kterým se přijímají pravidla pro mediaci, jež mohou využít strany sporu v investičních sporech [2021/266]
 VÝBOR PRO SLUŽBY A INVESTICE ,
 s ohledem na čl. 26.2 odst. 1 písm. b) Komplexní hospodářské a obchodní dohody (CETA) mezi Kanadou na jedné straně a Evropskou unií a jejími členskými státy na straně druhé (dále jen „dohoda“),
 vzhledem k tomu, že čl. 8.44 odst. 3 písm. c) dohody stanoví, že Výbor pro služby a investice může přijímat pravidla pro mediaci, která mohou využít strany sporu, jak je uvedeno v článku 8.20 (Mediace) dohody,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Definice
 Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí tyto definice:
 a)
 definice v článku 1.1 (Obecně použitelné definice) kapitoly jedna (Obecné definice a úvodní ustanovení) dohody;
 b)
 definice v článku 8.1 (Definice) kapitoly osm (Investice) dohody;
 c)
 „dohodou o mediaci“ se rozumí dohoda učiněná podle čl. 3 odst. 4 tohoto rozhodnutí a
 d)
 „mediátorem“ se rozumí fyzická osoba, která vede mediaci v souladu s článkem 8.20 (Mediace) dohody.
 Článek 2
 Cíl a oblast působnosti
 Cílem mechanismu mediace je napomoci nalezení vzájemně dohodnutého řešení prostřednictvím uceleného a urychleného řízení za pomoci mediátora.
 Článek 3
 Zahájení řízení
 1. Kterákoli strana sporu může kdykoli požádat o zahájení mediačního řízení. Tuto žádost zašle druhé straně sporu písemně.
 2. Pokud se žádost týká údajného porušení dohody ze strany orgánů Evropské unie nebo orgánů členských států Evropské unie a pokud není určena žalovaná strana podle článku 8.21 (Určení žalované strany v případě sporů s Evropskou unií nebo jejími členskými státy) dohody, zašle se Evropské unii. Pokud je žádost přijata, musí se v odpovědi upřesnit, zda bude stranou sporu v mediaci Evropská unie, nebo dotčený členský stát (1).
 3. Strana sporu, jíž je žádost zaslána, ji s porozuměním posoudí a písemně ji přijme, nebo odmítne do deseti dnů od jejího obdržení.
 4. Dohodnou-li se strany sporu, že souhlasí s mediačním řízením, podepíší písemnou dohodu o mediaci, v níž se stanoví pravidla, na nichž se strany sporu dohodly, včetně pravidel v tomto rozhodnutí. Dohoda o mediaci může zahrnovat dohodu nezahajovat další řízení o řešení sporu týkající se problémů nebo sporů, které jsou předmětem mediačního řízení, nebo v nich nepokračovat:
 a)
 během probíhajícího mediačního řízení nebo
 b)
 pokud strany sporu dosáhly vzájemně dohodnutého řešení.
 Dohoda podle odst. 4 písm. b) tohoto článku přestane platit, pokud jedna strana sporu nebo obě strany sporu poskytnou písemné oznámení předané formou dopisu mediátorovi a druhé straně sporu, jímž se mediační řízení ukončí.
 Článek 4
 Jmenování mediátora
 1. Dohodnou-li se obě strany sporu, že souhlasí s mediačním řízením, je jmenován mediátor v souladu s postupem stanoveným v čl. 8.20 odst. 3 dohody. Strany sporu se vynasnaží dohodnout se na mediátorovi do patnácti dnů od obdržení odpovědi na žádost. Taková dohoda může zahrnovat jmenování mediátora z řad členů tribunálu zřízeného podle čl. 8.27 odst. 2 dohody nebo členů odvolacího tribunálu zřízeného podle čl. 8.28 odst. 3 dohody.
 2. Strany


text:
sporu se mohou písemně dohodnout, že mediátora nahradí. Pokud mediátor odstoupí, je pracovně nezpůsobilý nebo z jiného důvodu není schopen plnit své povinnosti, je jmenován nový mediátor podle čl. 8.20 odst. 3 dohody a v souladu s odstavcem 1 tohoto článku.
 3. Mediátor nesmí být státním příslušníkem žádné strany, nedohodnou-li se strany sporu jinak.
 4. Mediátor je v souladu s rozhodnutím Výboru pro služby a investice o kodexu chování členů tribunálu, členů odvolacího tribunálu a mediátorů nápomocen stranám sporu při nalezení vzájemně dohodnutého řešení.
 Článek 5
 Pravidla mediačního řízení
 1. Do deseti dnů od jmenování mediátora předloží strana sporu, která o mediační řízení požádala, mediátorovi a druhé straně sporu písemně podrobný popis problému. Do dvaceti dnů ode dne doručení tohoto podání může druhá strana sporu k popisu problému předložit písemné vyjádření. Obě strany sporu mohou ve svém popisu nebo vyjádření uvést veškeré informace, které pokládají za relevantní.
 2. Mediátor může rozhodnout o nejvhodnějším způsobu objasnění dotčeného problému. Mediátor může zejména organizovat setkání stran sporu, konzultovat se stranami sporu společně nebo jednotlivě, konzultovat s příslušnými odborníky a zúčastněnými stranami či požádat o jejich pomoc a poskytovat jakoukoli další pomoc, o kterou strany sporu požádají. Předtím, než požádá o pomoc či konzultaci příslušné odborníky a zúčastněné strany, se však mediátor poradí se stranami sporu.
 3. Mediátor může poskytnout radu a navrhnout řešení stranám sporu ke zvážení; ty je mohou přijmout nebo odmítnout nebo se mohou dohodnout na jiném řešení. Mediátor však nesmí činit závěry ohledně souladu předmětného opatření s dohodou.
 4. Řízení proběhne na území strany, která je stranou sporu, nebo po vzájemné dohodě na jakémkoli jiném místě či jiným způsobem.
 5. Strany sporu se vynasnaží dosáhnout vzájemně dohodnutého řešení do 60 dnů od jmenování mediátora. Než bude dosaženo konečné dohody, mohou strany sporu zvážit případná prozatímní řešení.
 6. Mediátor stranám sporu na jejich žádost předloží písemný návrh věcné zprávy, v němž uvede stručný popis: a) jakéhokoliv opatření, jež je předmětem těchto postupů; b) použitých postupů a c) jakéhokoliv řešení, na němž se strany sporu vzájemně dohodly jako na konečném výsledku těchto postupů, včetně případných prozatímních řešení. Mediátor stranám sporu poskytne po předložení písemného návrhu věcné zprávy patnáct dnů, aby se k návrhu zprávy vyjádřily. Po zvážení připomínek, které strany během této lhůty učiní, předloží mediátor stranám sporu do patnácti dnů od obdržení jejích připomínek konečné znění věcné zprávy. Věcná zpráva nesmí obsahovat žádný výklad dohody.
 7. V souladu s čl. 8.20 odst. 5 dohody je mediační řízení ukončeno písemným oznámením jedné ze stran sporu nebo obou stran sporu předaným formou dopisu mediátorovi a druhé straně sporu v den, kdy je toto oznámení učiněno.
 Článek 6
 Provedení vzájemně dohodnutého řešení
 1. Pokud strany sporu přijaly vzájemně dohodnuté řešení, učiní každá strana sporu opatření nezbytná k provedení tohoto vzájemně dohodnutého řešení v dohodnuté lhůtě.
 2. Provádějící strana sporu písemně informuje druhou stranu sporu o veškerých krocích nebo opatřeních, jež učinila, aby vzájemně dohodnuté řešení provedla.
 Článek 7
 Vztah k řešení sporů
 1. Řízení v rámci tohoto mechanismu mediace nemá sloužit jako základ řešení


text:
sporu podle jiných postupů řešení sporů stanovených v dohodě nebo v jiných ujednáních. Strany sporu nesmí při jiných postupech řešení sporů spoléhat na následující stanoviska, podání, názory, skutečnosti, rady, návrhy a dokumenty ani je předkládat jako důkaz a žádný rozhodčí subjekt k nim nesmí přihlížet:
 a)
 stanoviska, podání nebo názory strany sporu během mediačního řízení;
 b)
 skutečnost, že strana sporu naznačila svou ochotu přijmout řešení týkající se problému nebo sporu, jež jsou předmětem mediačního řízení,
 c)
 rady, návrhy nebo názory mediátora nebo
 d)
 obsah návrhu nebo konečného znění věcné zprávy mediátora.
 2. S výhradou čl. 3 odst. 4 tohoto rozhodnutí nejsou mechanismem mediace dotčena práva a povinnosti stran a stran sporu podle oddílu F (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) kapitoly 8 (Investice) a kapitoly dvacet devět (Řešení sporů) dohody.
 3. Dohoda stran sporu o mediaci a případná vzájemně dohodnutá řešení se zveřejní. Veřejně přístupná znění nesmí obsahovat informace, které některá ze stran sporu označila za důvěrné. Nedohodnou-li se strany sporu jinak, jsou všechny ostatní kroky mediačního řízení, včetně poradenství či navržených řešení, důvěrné. Kterákoliv strana sporu však může zveřejnit informaci o tom, že mediace probíhá.
 Článek 8
 Lhůty
 Veškeré lhůty uvedené v tomto rozhodnutí mohou být změněny po vzájemné dohodě stran sporu.
 Článek 9
 Náklady
 1. Každá strana sporu si hradí vlastní výdaje plynoucí z účasti na mediačním řízení.
 2. Strany sporu společně stejným dílem hradí organizační výdaje, včetně odměny a výdajů mediátora. Odměna mediátora odpovídá odměně členů tribunálu podle čl. 8.27 odst. 14 dohody.
 Článek 10
 Závazná znění
 Toto rozhodnutí je sepsáno ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, chorvatském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 Článek 11
 Vstup v platnost
 Toto rozhodnutí se zveřejní a vstupuje v platnost v den, kdy vstoupí v platnost oddíl F (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) kapitoly osm (Investice) dohody, pokud si strany mezi sebou diplomatickými cestami vyměnily písemná oznámení potvrzující, že splnily nezbytné vnitřní požadavky a postupy.
 V Bruselu dne 29. ledna 2021.
 Za Výbor pro služby a investice
 spolupředsedové
 Carlo PETTINATO
 Donald McDOUGALL
 (1) Pro upřesnění se uvádí, že pokud se žádost týká zacházení ze strany Evropské unie, je stranou sporu v mediaci Evropská unie, přičemž se do mediace plně zapojí všechny dotčené členské státy. Pokud se žádost týká výlučně zacházení ze strany členského státu, je stranou sporu v mediaci dotčený členský stát, pokud nepožádá, aby stranou sporu byla Evropská unie.


text:
 21.9.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 255/2
 ÚMLUVA
 o zachování a řízení rybolovných zdrojů v oblasti volného moře jižního Tichého oceánu – uložení listiny o schválení ze strany Evropské unie
 Evropská unie podepsala uvedenou úmluvu dne 26. července 2010.
 V návaznosti na rozhodnutí uzavřít úmluvu, které přijala Rada Evropské unie dne 3. října 2011, uložila Evropská unie svou listinu o schválení u vlády Nového Zélandu, která je depozitářem úmluvy.
 Podle čl. 38 odst. 1 úmluvy vstoupí tato úmluva v platnost po obdržení osmé listiny o ratifikaci, přistoupení, přijetí nebo schválení. Depozitář Evropskou unii informoval, že do 25. října 2011 bylo uloženo šest listin.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994D1229(01)
 Úřední věstník L 339 , 29/12/1994 S. 0083 - 0083
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 24/94ze dne 2. prosince 1994,kterým se mění příloha VI (Sociální zabezpečení) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že rozhodnutí č. 153 ze dne 7. října 1993 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 001, E 103 - E 127) [1] a rozhodnutí č. 154 ze dne 8. února 1994 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 301, E 302, E 303) [2], přijatá Správní komisí Evropských společenství o sociálním zabezpečení migrujících pracovníků, by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 29 (rozhodnutí č. 130) přílohy VI Dohody se doplňují nové odrážky, které znějí:"— 394 X 0604: Rozhodnutí č. 153 ze dne 7. října 1993 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 001, E 103-E 127) (Úř. věst. L 244, 19. 9. 1994. s. 22);— 394 X 0605: Rozhodnutí č. 154 ze dne 8. února 1994 o vzorech formulářů nezbytných k uplatňování nařízení Rady (EHS) č. 1408/71 a (EHS) č. 574/72 (E 301, E 302, E 303) (Úř. věst. L 244, 19. 9. 1994. s. 123)."Článek 2Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 3Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 2. prosince 1994.Za Smíšený výbor EHPpředsedaH. Hafstein[1] Úř. věst. L 244, 19. 9. 1994. s. 22.[2] Úř. věst. L 244, 19. 9. 1994. s. 123.--------------------------------------------------


text:
 26.10.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 326/1
 PROTOKOL (č. 2)
 O POUŽÍVÁNÍ ZÁSAD SUBSIDIARITY A PROPORCIONALITY
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 PŘEJÍCE SI zajistit, aby rozhodnutí byla přijímána nejblíže občanům Unie,
 ODHODLÁNY stanovit podmínky použití zásad subsidiarity a proporcionality, zakotvených v článku 5 Smlouvy o Evropské unii, a vytvořit systém kontroly používání těchto zásad,
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Článek 1
 Každý orgán neustále dbá na dodržování zásad subsidiarity a proporcionality vymezených v článku 5 Smlouvy o Evropské unii.
 Článek 2
 Před předložením návrhu legislativního aktu vede Komise rozsáhlé konzultace. Tyto konzultace musí případně přihlížet k regionálnímu a místnímu rozměru zamýšlené činnosti. V mimořádně naléhavých případech Komise tyto konzultace nevede. Své rozhodnutí odůvodní v návrhu.
 Článek 3
 Pro účely tohoto protokolu se „návrhem legislativního aktu“ rozumějí návrhy Komise, podněty skupiny členských států, podněty Evropského parlamentu, žádosti Soudního dvora, doporučení Evropské centrální banky a žádosti Evropské investiční banky za účelem přijetí legislativního aktu.
 Článek 4
 Komise postoupí své návrhy legislativních aktů a své pozměněné návrhy vnitrostátním parlamentům členských států současně jako normotvůrci Unie.
 Evropský parlament postoupí své návrhy legislativních aktů a své pozměněné návrhy vnitrostátním parlamentům.
 Návrhy legislativních aktů pocházející od skupiny členských států, Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské investiční banky, jakož i pozměněné návrhy postoupí vnitrostátním parlamentům členských států Rada.
 Po přijetí legislativních usnesení Evropského parlamentu a postojů Rady je tyto orgány postoupí vnitrostátním parlamentům.
 Článek 5
 Návrhy legislativních aktů se odůvodňují s ohledem na zásady subsidiarity a proporcionality. Každý návrh legislativního aktu by měl obsahovat zevrubnou informaci umožňující posoudit soulad se zásadami subsidiarity a proporcionality. Tato informace by měla obsahovat zhodnocení finančního dopadu návrhu, a jde-li o směrnici, zhodnocení důsledků pro předpisy, jež mají být členskými státy přijaty, případně včetně důsledků pro regionální předpisy. Důvody umožňující dospět k závěru, že cílů Unie lze lépe dosáhnout na její úrovni, se opírají o kvalitativní, a kdekoli je to možné, kvantitativní údaje. Návrhy legislativních aktů přihlížejí k nutnosti postupovat tak, aby každá zátěž, finanční nebo správní, dopadající na Unii, vlády členských států, regionální nebo místní orgány, hospodářské subjekty a občany byla co nejmenší a přiměřená cíli, jehož má být dosaženo.
 Článek 6
 Ve lhůtě osmi týdnů ode dne postoupení návrhu legislativního aktu v úředních jazycích Unie může každý vnitrostátní parlament nebo kterákoli komora vnitrostátního parlamentu zaslat předsedům Evropského parlamentu, Rady a Komise odůvodněné stanovisko uvádějící, proč soudí, že dotyčný návrh není v souladu se zásadou subsidiarity. Je věcí vnitrostátního parlamentu nebo komory vnitrostátního parlamentu případně konzultovat regionální parlamenty, které mají normotvornou pravomoc.
 Pochází-li návrh legislativního aktu od skupiny členských států, předá předseda Rady stanovisko vládám těchto členských států.
 Pochází-li návrh legislativního aktu od Soudního dvora, Evropské centrální banky nebo Evropské investiční banky, předá předseda Rady stanovisko dotyčnému orgánu nebo dotyčné instituci.
 Článek 7
 1. Evropský parlament, Rada a Komise a případně skupina členských států, Soudní dvůr, Evropská centrální banka nebo Evropská investiční banka, pochází-li od nich návrh legislativního aktu, přihlížejí k odůvodněným stanoviskům, která vydaly


text:
vnitrostátní parlamenty nebo komora některého z těchto vnitrostátních parlamentů.
 Každý vnitrostátní parlament má dva hlasy rozdělené na základě vnitrostátního parlamentního systému. V dvoukomorovém parlamentním systému má každá komora jeden hlas.
 2. Pokud odůvodněná stanoviska o nedodržení zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu představují nejméně jednu třetinu všech hlasů přidělených vnitrostátním parlamentům podle odst. 1 druhého pododstavce, musí být návrh přezkoumán. Jde-li o návrh legislativního aktu předloženého na základě článku 76 Smlouvy o fungování Evropské unie a týkajícího se prostoru svobody, bezpečnosti a práva, je třeba jedné čtvrtiny hlasů.
 Po takovém přezkoumání může Komise a případně skupina členských států, Evropský parlament, Soudní dvůr, Evropská centrální banka nebo Evropská investiční banka, pochází-li od nich návrh legislativního aktu, rozhodnout, že návrh buď zachová, změní nebo jej stáhne. Toto rozhodnutí musí být odůvodněno.
 3. Pokud dále v rámci řádného legislativního postupu odůvodněná stanoviska o nedodržení zásady subsidiarity v návrhu legislativního aktu představují nejméně prostou většinu hlasů přidělených vnitrostátním parlamentům podle odst. 1 druhého pododstavce, musí být návrh přezkoumán. Po takovém přezkoumání může Komise rozhodnout, že návrh buď zachová, změní nebo jej stáhne.
 Pokud Komise rozhodne o zachování návrhu, musí v odůvodněném stanovisku uvést, proč se domnívá, že daný návrh je v souladu se zásadou subsidiarity. Toto odůvodněné stanovisko a odůvodněná stanoviska vnitrostátních parlamentů musí být předloženy normotvůrci Unie ke zvážení v rámci tohoto postupu:
 a)
 před ukončením prvního čtení posoudí normotvůrce (Evropský parlament a Rada) soulad legislativního návrhu se zásadou subsidiarity, přičemž zohlední zejména odůvodnění předložená a sdílená většinou vnitrostátních parlamentů, jakož i odůvodněné stanovisko Komise;
 b)
 pokud normotvůrce zaujme většinou 55 % členů Rady nebo většinou odevzdaných hlasů v Evropském parlamentu stanovisko, že návrh není v souladu se zásadou subsidiarity, není legislativní návrh dále zvažován.
 Článek 8
 Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat o žalobách týkajících se porušení zásady subsidiarity některým legislativním aktem, které podal podle článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie členský stát nebo které členský stát předal v souladu se svým právním řádem jménem svého vnitrostátního parlamentu či některé jeho komory.
 Podle stejného článku může takové žaloby podávat rovněž Výbor regionů v případě legislativních aktů, pro jejichž přijetí Smlouva o fungování Evropské unie stanoví, že má být konzultován.
 Článek 9
 Komise každoročně předkládá Evropské radě, Evropskému parlamentu, Radě a vnitrostátním parlamentům zprávu o používání článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Tuto výroční zprávu rovněž předloží Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.


text:
 9.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 233/52
 DOPORUČENÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU–IZRAEL č. 1/2005
 ze dne 26. dubna 2005
 o provádění akčního plánu EU–Izrael
 (2005/641/ES)
 RADA PŘIDRUŽENÍ EU–IZRAEL,
 s ohledem na Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Státem Izrael na straně druhé, a zejména na článek 69 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Článek 69 Evropsko-středomořské dohody zmocňuje Radu přidružení vydávat vhodná doporučení pro účely dosažení cílů dohody.
 (2)
 Podle článku 79 Evropsko-středomořské dohody přijmou strany všechna obecná nebo zvláštní opatření potřebná ke splnění svých závazků vyplývajících z této dohody a dohlížejí na to, aby bylo dosaženo cílů vyjádřených v dohodě.
 (3)
 Akční plán EU–Izrael bude podporovat provádění evropsko-středomořské dohody prostřednictvím vypracování a dohodnutí konkrétních kroků, které poskytnou praktické vodítko pro takové provádění.
 (4)
 Akční plán má za dvojí cíl stanovit konkrétní kroky pro splnění závazků stran podle evropsko-středomořské dohody a poskytnout širší rámec pro další posílení vztahů mezi EU a Izraelem, aby se v souladu s celkovými cíli evropsko-středomořské dohody dosáhlo významného stupně ekonomické integrace a prohloubení politické spolupráce.
 (5)
 Strany evropsko-středomořské dohody se dohodly na znění akčního plánu EU–Izrael,
 PŘIJALA TOTO DOPORUČENÍ:
 Jediný článek
 Rada přidružení doporučuje stranám provést akční plán EU–Izrael (1), pokud je toto provedení zaměřeno na dosažení cílů evropsko-středomořské dohody.
 V Bruselu dne 26. dubna 2005.
 Za Radu přidružení
 S. SHALOM
 předseda
 (1) http://register.consilium.eu.int


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21997D1120(06)
 Úřední věstník L 316 , 20/11/1997 S. 0018 - 0018
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 56/97ze dne 31. července 1997,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 14/97 ze dne 24. března 1997 [1];vzhledem k tomu, že Směrnice Komise 96/3/ES ze dne 26. ledna 1996, kterou se stanoví odchylka od některých ustanovení směrnice 93/43/EHS o hygieně potravin, pokud jde o námořní přepravu tekutých olejů a tuků bez obalu [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 54j (směrnice Rady 93/43/EHS) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňují slova:"ve znění:— 396 L 0003: směrnice Komise 96/3/ES ze dne 26. ledna 1996 (Úř. věst. L 21, 27.1.1996, s. 42)."Článek 2Znění směrnice 96/3/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. srpna 1997 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 31. července 1997.Za Smíšený výbor EHPpředsedaE. Bull[1] Úř. věst. L 182, 10.7.1997, s. 46.[2] Úř. věst. L 21, 27.1.1996, s. 42.--------------------------------------------------


text:
 5.11.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 368/21
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 120/2018
 ze dne 31. května 2018,
 kterým se mění Protokol 31 k Dohodě o EHP o spolupráci v některých oblastech mimo čtyři svobody [2020/1622]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na články 86 a 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Je vhodné pokračovat ve spolupráci smluvních stran Dohody o EHP na opatřeních Unie financovaných ze souhrnného rozpočtu Unie, která se týkají volného pohybu pracovníků, koordinace systémů sociálního zabezpečení a opatření v oblasti migrujících osob, včetně migrujících osob z třetích zemí.
 (2)
 Protokol 31 k Dohodě o EHP by proto měl být změněn tak, aby umožňoval tuto rozšířenou spolupráci od 1. ledna 2018,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V čl. 5 odst. 5 a 13 protokolu 31 k Dohodě o EHP se slova „a 2017“ nahrazují slovy „, 2017 a 2018“.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem poté, co bude učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Použije se ode dne 1. ledna 2018.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 31. května 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 31.3.2011
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 85/24
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 139/2010
 ze dne 10. prosince 2010,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 123/2010 ze dne 10. listopadu 2010 (1).
 (2)
 Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 300/2008 ze dne 11. března 2008 o společných pravidlech v oblasti ochrany civilního letectví před protiprávními činy a o zrušení nařízení (ES) č. 2320/2002 (2) bylo začleněno do Dohody rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 69/2009 (3) ze dne 29. května 2009 s úpravami pro některé země.
 (3)
 Nařízení Komise (EU) č. 357/2010 ze dne 23. dubna 2010, kterým se mění nařízení (EU) č. 185/2010 ze dne 4. března 2010, kterým se stanoví prováděcí opatření ke společným základním normám letecké bezpečnosti (4), by mělo být začleněno do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Do bodu 66he (nařízení Komise (EU) č. 185/2010) přílohy XIII Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32010 R 0357: nařízení Komise (EU) č. 357/2010 ze dne 23. dubna 2010 (Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 10).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) č. 357/2010 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 11. prosince 2010 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (5).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 10. prosince 2010.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Stefán Haukur JÓHANNESSON
 (1) Úř. věst. L 58, 3.3.2011, s. 81.
 (2) Úř. věst. L 97, 9.4.2008, s. 72.
 (3) Úř. věst. L 232, 3.9.2009, s. 25.
 (4) Úř. věst. L 105, 27.4.2010, s. 10.
 (5) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 24.8.2018
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 216/4
 DOHODA O STRATEGICKÉM PARTNERSTVÍ
 mezi Evropskou unií a jejími členskými státy na jedné straně a Japonskem na straně druhé
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „Unie“,
 a
 BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 BULHARSKÁ REPUBLIKA,
 ČESKÁ REPUBLIKA,
 DÁNSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO,
 ESTONSKÁ REPUBLIKA,
 IRSKO,
 ŘECKÁ REPUBLIKA,
 ŠPANĚLSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA,
 CHORVATSKÁ REPUBLIKA,
 ITALSKÁ REPUBLIKA,
 KYPERSKÁ REPUBLIKA,
 LOTYŠSKÁ REPUBLIKA,
 LITEVSKÁ REPUBLIKA,
 LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ,
 MAĎARSKO,
 MALTSKÁ REPUBLIKA,
 NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 RAKOUSKÁ REPUBLIKA,
 POLSKÁ REPUBLIKA,
 PORTUGALSKÁ REPUBLIKA,
 RUMUNSKO,
 REPUBLIKA SLOVINSKO,
 SLOVENSKÁ REPUBLIKA,
 FINSKÁ REPUBLIKA,
 ŠVÉDSKÉ KRÁLOVSTVÍ a
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ VELKÉ BRITÁNIE A SEVERNÍHO IRSKA,
 smluvní strany Smlouvy o Evropské unii a Smlouvy o fungování Evropské unie, dále jen „členské státy“,
 dále jen „strana Unie“,
 na jedné straně
 a
 JAPONSKO
 na straně druhé,
 dále společně jen „strany“,
 ZNOVU POTVRZUJÍCE svůj závazek dodržovat společné hodnoty a zásady, zejména demokracii, právní stát, lidská práva a základní svobody, které tvoří základ jejich hluboké a dlouhodobé spolupráce jakožto strategických partnerů;
 PŘIPOMÍNAJÍCE stále užší vazby budované mezi nimi od vydání společného prohlášení o vztazích mezi Evropským společenstvím a jeho členskými státy a Japonskem v roce 1991;
 PŘEJÍCE SI rozvíjet a posilovat hodnotný příspěvek ke svým vztahům v podobě stávajících dohod mezi nimi v různých oblastech;
 UZNÁVAJÍCE, že rostoucí celosvětová provázanost si žádá prohloubení mezinárodní spolupráce;
 UVĚDOMUJÍCE SI v této souvislosti, jakožto podobně smýšlející globální partneři, svou společnou odpovědnost a závazek vytvořit spravedlivý a stabilní mezinárodní pořádek v souladu se zásadami a cíli Charty Organizace spojených národů a zajistit ve světě mír, stabilitu a prosperitu, jakož i bezpečnost;
 ODHODLÁNY v této souvislosti úzce spolupracovat na řešení hlavních globálních problémů, kterým čelí mezinárodní společenství, jako je šíření zbraní hromadného ničení, terorismus, změna klimatu, chudoba a infekční nemoci a ohrožení společného zájmu v námořní oblasti, kybernetickém prostoru a kosmickém prostoru;
 PŘESVĚDČENY v této souvislosti také o tom, že nejzávažnější trestné činy, které znepokojují celé mezinárodní společenství, nesmí zůstat nepotrestány;
 ODHODLÁNY v této souvislosti posílit soudržným způsobem své celkové partnerství rozšířením politických, hospodářských a kulturních vazeb a dohod;
 ODHODLÁNY též v tomto ohledu posílit svou spolupráci a zachovat celkovou soudržnost této spolupráce, mimo jiné intenzivnějšími konzultacemi na všech úrovních a přijetím společných akcí u všech otázek společného zájmu,
 KONSTATUJÍCE, že pokud se strany rozhodnou v rámci této dohody uzavřít zvláštní dohody v oblasti svobody, bezpečnosti a práva, které by byly uzavřeny Unií podle hlavy V třetí části Smlouvy o fungování Evropské unie, ustanovení těchto budoucích zvláštních dohod nebudou závazná pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska nebo Irsko, neoznámí-li Unie současně se Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska nebo Irskem, s ohledem na jejich příslušné předchozí dvoustranné vztahy, Japonsku, že Spojené království Velké Británie a Severního Irska nebo Irsko začaly být vázány těmito budoucími zvláštními dohodami jako součást Unie v souladu s Protokolem č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeným ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie; konstatujíce, že žádná následná vnitřní opatření Unie, která by byla přijata podle hlavy V třetí části


text:
Smlouvy o fungování Evropské unie za účelem provádění této dohody, nebudou závazná pro Spojené království Velké Británie a Severního Irska nebo Irsko, neoznámí-li v souladu s Protokolem č. 21, že se chtějí těchto opatření účastnit nebo je přijmout; a konstatujíce rovněž, že na takové budoucí zvláštní dohody nebo taková následná vnitřní opatření Unie by se vztahoval Protokol č. 22 o postavení Dánska, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Účel a obecné zásady
 1. Účelem této dohody pro strany je:
 a)
 posílit globální partnerství mezi stranami prohloubením politické a odvětvové spolupráce a společnými akcemi v otázkách společného zájmu, mimo jiné pokud jde o regionální a globální problémy;
 b)
 poskytnout dlouhodobý právní základ pro rozšíření bilaterální spolupráce i spolupráce v mezinárodních a regionálních organizacích a fórech;
 c)
 společně přispívat k mezinárodnímu míru a stabilitě prostřednictvím podpory mírového urovnávání sporů v souladu se zásadami spravedlnosti a mezinárodního práva a
 d)
 společně přispívat k propagaci společných hodnot a zásad, zejména demokracie, právního státu, lidských práv a základních svobod.
 2. Za účelem uvedeným v odstavci 1 provádějí strany tuto dohodu podle zásad vzájemné úcty, rovného partnerství a dodržování mezinárodního práva.
 3. Strany posílí své partnerství prostřednictvím dialogu a spolupráce v otázkách společného zájmu v oblastech politických témat, zahraniční a bezpečnostní politiky a další odvětvové spolupráce. Za tímto účelem budou strany pořádat zasedání na všech úrovních, včetně zasedání vedoucích představitelů, ministrů a vyšších úředníků, a podpoří širší výměny mezi svými občany i parlamentní výměny.
 Článek 2
 Demokracie, právní stát, lidská práva a základní svobody
 1. Strany i nadále prosazují sdílené hodnoty a zásady demokracie, právního státu, lidských práv a základních svobod, které jsou základem domácích a mezinárodních politik stran. V této souvislosti strany znovu potvrzují úctu k Všeobecné deklaraci lidských práv a k příslušným mezinárodním úmluvám o lidských právech, jichž jsou stranami.
 2. Strany propagují tyto sdílené hodnoty a zásady na mezinárodních fórech. Ve vhodných případech strany spolupracují a koordinují svou činnost při propagaci a naplňování těchto hodnot a zásad, mimo jiné i s třetími zeměmi.
 Článek 3
 Podpora míru a bezpečnosti
 1. Strany spolupracují s cílem podporovat mír a bezpečnost v mezinárodním a regionálním měřítku.
 2. Strany společně podporují smírné urovnávání sporů, mimo jiné ve svých regionech, a podněcují mezinárodní společenství k urovnávání veškerých sporů mírovými prostředky v souladu s mezinárodním právem.
 Článek 4
 Řešení krizí
 Strany zintenzivní výměnu názorů a usilují o to, aby jednaly společně v otázkách společného zájmu v oblasti řešení krizí a budování míru, mimo jiné prosazováním společných postojů, spoluprací na usneseních a rozhodnutích přijímaných v mezinárodních organizacích a na mezinárodních fórech, podporou vnitrostátního úsilí v zemích, které se zotavují z konfliktu, aby se dosáhlo udržitelného míru, a spoluprací na operacích pro řešení krizí a na jiných relevantních programech a projektech.
 Článek 5
 Zbraně hromadného ničení
 1. Strany spolupracují na posílení režimu nešíření a odzbrojení pro předcházení šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů tím, že budou plně dodržovat a realizovat své závazky podle mezinárodního práva, včetně příslušných mezinárodních


text:
dohod a dalších mezinárodních závazků, jak jsou pro strany platné.
 2. Strany podporují Smlouvu o nešíření jaderných zbraní, podepsanou ve městech Londýně, Moskvě a Washingtonu dne 1. července 1968 (dále jen „smlouva o nešíření“), která je nezbytným prvkem pro uskutečňování jaderného odzbrojení, základním kamenem celosvětového režimu nešíření jaderných zbraní a předpokladem pro podporu mírového využití jaderné energie. Strany budou rovněž provádět politiky a nadále aktivně přispívat k celosvětovému úsilí s cílem usilovat o bezpečnější svět pro všechny, zdůrazňovat význam řešení veškerých problémů souvisejících s režimem nešíření a odzbrojení a nutnost zachování a posílení smlouvy o nešíření a vytvořit podmínky pro svět bez jaderných zbraní v souladu s cíli uvedené smlouvy, a to způsobem, jenž podporuje mezinárodní stabilitu a je založen na zásadě nezmenšené bezpečnosti pro všechny.
 3. Strany budou pokračovat v boji proti šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů, zejména rozvíjením a udržováním účinného systému kontrol vývozu zboží dvojího užití a zboží a technologií souvisejících se zbraněmi hromadného ničení, včetně kontroly koncového použití a účinných postihů za porušení kontrol vývozu.
 4. Strany zachovají a prohloubí svůj dialog v této oblasti, aby se upevnily závazky stran podle tohoto článku.
 Článek 6
 Konvenční zbraně včetně ručních palných a lehkých zbraní
 1. Strany spolupracují a zajišťují koordinaci v oblasti kontroly převodů konvenčních zbraní i zboží a technologií dvojího užití na celosvětové, regionální, subregionální a vnitrostátní úrovni s cílem zabránit jejich odklánění, přispět k míru, bezpečnosti a stabilitě a zmírnit lidské utrpení na každé z těchto úrovní. Strany rozvíjejí a provádějí své politiky v oblasti kontroly převodů odpovědným způsobem, mimo jiné s patřičným ohledem na obavy všech stran týkající se bezpečnosti na celosvětové úrovni a na úrovni svých regionů, jakož i jiných regionů.
 2. Strany potvrzují své vzájemné závazky v rámci příslušných mezinárodních nástrojů, jako je Smlouva o obchodu se zbraněmi, podepsaná v New Yorku dne 2. dubna 2013, Akční program OSN k prevenci, potírání a vymýcení nezákonného obchodu s ručními palnými a lehkými zbraněmi ve všech jeho aspektech a související rezoluce Organizace spojených národů, spolupracují a případně zajistí koordinaci v rámci uvedených nástrojů za účelem regulace mezinárodního obchodu a prevence a vymýcení nezákonného obchodu s konvenčními zbraněmi a jejich odklánění, včetně ručních palných a lehkých zbraní a střeliva pro ně. Spolupráce podle tohoto odstavce zahrnuje ve vhodných případech prosazování univerzální platnosti a podporu úplného provádění uvedeného rámce ve třetích zemích.
 3. Strany zachovají a posílí dialog, který doplní a upevní jejich závazky podle tohoto článku.
 Článek 7
 Závažná trestná činnost s mezinárodním dosahem a Mezinárodní trestní soud
 1. Strany spolupracují, aby podpořily vyšetřování a stíhání závažné trestné činnosti s mezinárodním dosahem, mimo jiné prostřednictvím Mezinárodního trestního soudu a ve vhodných případech prostřednictvím trestních soudů zřízených příslušnými rezolucemi OSN.
 2. Strany spolupracují při prosazování cílů Římského statutu Mezinárodního trestního soudu, který byl přijat v Římě dne 17. července 1998 (dále jen „statut“). Za tímto účelem:
 a)
 nadále prosazují univerzálnost statutu, případně včetně sdílení zkušeností v oblasti přijímání opatření nezbytných pro jeho uzavření a provádění;
 b)
 zaručí integritu statutu ochranou jeho hlavních zásad a


text:
c)
 spolupracují za účelem dalšího zlepšení účinnosti Mezinárodního trestního soudu.
 Článek 8
 Boj proti terorismu
 1. Strany spolupracují na dvoustranné, regionální a mezinárodní úrovni s cílem předcházet a bojovat proti terorismu ve všech jeho podobách a projevech, a to v souladu s platným mezinárodním právem, včetně mezinárodních dohod souvisejících s bojem proti terorismu, mezinárodního humanitárního práva a mezinárodního práva v oblasti lidských práv, které jsou platné pro strany, a v souladu se zásadami Charty Organizace spojených národů.
 2. Strany posílí spolupráci s ohledem na globální strategii OSN pro boj proti terorismu a příslušné rezoluce Rady bezpečnosti OSN.
 3. Strany podporují dialog a výměnu informací a názorů, pokud jde o všechny teroristické činy a jejich metody a postupy, a zároveň respektují ochranu soukromí a osobních údajů v souladu s mezinárodním právem a svými příslušnými právními předpisy.
 Článek 9
 Zmírňování chemického, biologického, radiologického a jaderného rizika
 1. Strany prohloubí spolupráci v oblasti prevence chemického, biologického, radiologického a jaderného rizika, jeho omezení, kontroly a reakce na ně.
 2. Strany prohloubí spolupráci s cílem posílit institucionální kapacity ve třetích zemích pro řízení chemického, biologického, radiologického a jaderného rizika.
 Článek 10
 Mezinárodní a regionální spolupráce a reforma Organizace spojených národů
 1. Strany na podporu svého závazku k účinnému multilateralismu usilují o výměnu názorů a posílení spolupráce a tam, kde je to vhodné, koordinují své postoje v rámci Organizace spojených národů a ostatních mezinárodních a regionálních organizací a fór.
 2. Strany spolupracují na podpoře reformy Organizace spojených národů s cílem posílit účinnost, efektivitu, transparentnost, zodpovědnost, kapacitu a reprezentativnost celého systému OSN, včetně Rady bezpečnosti.
 Článek 11
 Rozvojová politika
 1. Strany zintenzivní výměnu názorů o rozvojové politice, mimo jiné prostřednictvím pravidelného dialogu, a ve vhodných případech koordinují své konkrétní politiky v oblasti udržitelného rozvoje a vymýcení chudoby na celosvětové úrovni.
 2. Tam, kde je to vhodné, koordinují strany své postoje v otázkách rozvoje na mezinárodních a regionálních fórech.
 3. Strany usilují o další podporu výměny informací a spolupráci mezi svými rozvojovými agenturami a útvary a tam, kde je to vhodné, o koordinaci činností prováděných v dané zemi.
 4. Strany rovněž usilují o výměnu informací, osvědčených postupů a zkušeností v oblasti rozvojové pomoci a o spolupráci s cílem omezit nezákonné finanční toky, jakož i o prevenci a boj proti nesrovnalostem, podvodům, korupci a jiným protiprávním činnostem poškozujícím jejich finanční zájmy a finanční zájmy přijímajících zemí na všech úrovních.
 Článek 12
 Zvládání přírodních katastrof a humanitární zásahy
 1. Strany posílí spolupráci a tam, kde je to vhodné, podpoří koordinaci na dvoustranné, regionální a mezinárodní úrovni v oblasti prevence a zmírňování katastrof, připravenosti a reakce na ně a následné obnovy s cílem omezit riziko katastrof a zvýšit odolnost v této oblasti.
 2. Strany se snaží spolupracovat při humanitárních zásazích, včetně pomoci při mimořádných událostech, s cílem zefektivnit koordinaci reakce.
 Článek 13
 Hospodářská a finanční politika
 1. Strany posílí výměnu informací a zkušeností s cílem propagovat úzkou dvoustrannou a mnohostrannou koordinaci politik na podporu jejich sdíleného cíle, jímž je udržitelný a vyvážený růst, podpora tvorby pracovních míst, boj proti nadměrné makroekonomické