text:
komisí Společenství, Komisí Francouzského společenství a Německojazyčným společenstvím, pokud jde o financování péče při využívání pečovatelských zařízení umístěných mimo hranice člena federace.
 BULHARSKO
 a)
 zákoník sociálního pojištění (Кодекс за социално осигуряване), 1999, název pozměněn roku 2003;
 b)
 zákon o sociální pomoci (Закон за социално подпомагане), 1998;
 c)
 nařízení o provádění zákona o sociální pomoci (Правилник за прилагане на Закона за социално подпомагане), 1998;
 d)
 zákon o integraci osob se zdravotním postižením z roku 2019 (Закон за хората с увреждания), 2019;
 e)
 zákon o osobní asistenci z roku 2019 (Закон за личната помощ) 2019, který vstoupil v platnost dne 1. září 2019;
 f)
 nařízení o provádění zákona o integraci osob se zdravotním postižením (Правилник за прилагане на Закона за интеграция на хората с увреждания), 2004;
 g)
 nařízení o lékařském poradenství (Наредба за медицинската експертиза) 2010;
 h)
 sazebník poplatků za sociální služby financovaných ze státního rozpočtu (Тарифа за таксите за социални услуги, финансирани от държавния бюджет), 2003.
 CHORVATSKO
 a)
 zákon o sociálním zabezpečení (Zakon o socijalnoj skrbi) z roku 2013, Úř. věst. 157/13, 152/14, 99/15, 52/16, 16/17, 130/17 a 98/19);
 b)
 zákon o podpoře rodin (Zakon o udomiteljstvu), Úř. věst. 90/11 a 78/12, ve znění pozdějších předpisů;
 c)
 nařízení o minimálních požadavcích na poskytování sociálních služeb (Pravilnik o minimalnim uvjetima za pružanje socijalnih usluga) z roku 2014, Úř. věst. 40/14 a 66/15;
 d)
 nařízení o spoluúčasti a způsobu úhrady oprávněným osobám ve věci životních nákladů na ubytování mimo rodinu (Pravilnik o sudjelovanju i načinu plaćanja korisnika I drugih obveznika uzdržavanja u troškovima smještaja izvan vlastite obitelji) z roku 1998, Úř. věst. č. 112/98 a 05/02, ve znění pozdějších předpisů;
 e)
 nařízení o obsahu a způsobu vedení údajů o osobách, které se profesionálně zabývají poskytováním sociálních služeb jako svým povoláním (Pravilnik o sadržaju I načinu vođenja evidenceje fizičkih osoba koje profesionalno pružaju socijalne usluge) z roku 2015, Úř. věst. č. 66/15.
 KYPR
 a)
 služby sociální péče (Υπηρεσίες Κοινωνικής Ευημερίας):
 b)
 nařízení a vyhlášky o zaručeném minimálním příjmu a o obecných sociálních dávkách (mimořádné potřeby a potřeby péče), v pozměněném nebo nahrazeném znění. zákony o domovech pro seniory a osoby se zdravotním postižením (Οι περί Στεγών για Ηλικιωμένους και Αναπήρους Νόμοι) z let 1991–2011. [L. 222/91 a L. 65(I)/2011];
 c)
 zákony o centrech denní péče o dospělé (Οι περί Κέντρων Ενηλίκων Νόμοι)(L. 38(Ι)/1997 a L.64(Ι)/2011);
 d)
 režim státní podpory podle nařízení 360/2012 pro poskytování služeb obecného hospodářského zájmu (de minimis) [Σχέδιο Κρατικών Ενισχύσεων ‘Ησσονος Σημασίας, βαση του Κανονισμού 360/2012 για την παροχή υπηρεσιών γενικού οικονομικού συμφέροντος];
 e)
 správa administrace sociálních dávek (Υπηρεσία Διαχείρισης Επιδομάτων Πρόνοιας):
 f)
 zákon o zaručeném minimálním příjmu a obecně o sociálních dávkách z roku 2014, v pozměněném nebo nahrazeném znění;
 g)
 nařízení a vyhlášky o zaručeném minimálním příjmu a obecně o sociálních dávkách v jejich pozměněném nebo nahrazeném znění.
 ČESKÁ REPUBLIKA
 a)
 zákon č. 108/2006 Sb., o sociálních službách;
 b)
 zákon č. 372/2011 Sb., o zdravotních službách;
 c)
 zákon č. 48/1997 Sb., o veřejném zdravotním pojištění.
 DÁNSKO
 a)
 konsolidovaný zákon č. 988 ze dne 17. srpna 2017 o sociálních službách


text:
(om social service);
 b)
 konsolidovaný zákon č. 119 ze dne 1. února 2019 o sociálním bydlení (om almene boliger).
 ESTONSKO
 Zákon o sociálním zabezpečení (Sotsiaalhoolekande seadus) 2016.
 FINSKO
 a)
 zákon o službách a pomoci zdravotně postiženým osobám (Laki vammaisuuden perusteella järjestettävistä palveluista ja tukitoimista) ze dne 3. dubna 1987;
 b)
 zákon o podpoře funkční způsobilosti stárnoucí populace a o službách sociální a zdravotní péče pro starší osoby (Laki ikääntyneen väestön toimintakyvyn tukemisesta sekä iäkkäiden sosiaali- ja terveyspalveluista) ze dne 28. prosince 2012;
 c)
 zákon o sociálním zabezpečení (Sosiaalihuoltolaki) ze dne 30. prosince 2014;
 d)
 zákon o zdravotní péči (Terveydenhuoltolaki) ze dne 30. prosince 2010;
 e)
 zákon o primární zdravotní péči (Kansanterveyslaki) ze dne 28. ledna 1972;
 f)
 zákon o neformální podpoře péče (Laki omaishoidon tuesta) ze dne 2. prosince 2005;
 g)
 zákon o rodinné péči (Perhehoitolaki) ze dne 20. března 2015.
 FRANCIE
 a)
 příspěvek na pečovatelskou službu (majoration pour tierce personne, MTP): články L. 341-4 a L. 355-1 zákoníku sociálního zabezpečení (Code de la sécurité sociale);
 b)
 doplňková dávka na pečovatelskou službu (prestation complémentaire pour recours à tierce personne): článek L. 434-2 zákoníku sociálního zabezpečení;
 c)
 zvláštní příspěvek na vzdělání zdravotně postiženého dítěte (complément d’allocation d’éducation de l’enfant handicapé): článek L. 541-1 zákoníku sociálního zabezpečení;
 d)
 vyrovnávací dávka v případě zdravotního postižení (prestation de compensation du handicap, PCH): články L. 245-1 až L. 245-14 zákona o sociální činnosti a rodině (Code de l'action sociale et des familles);
 e)
 příspěvek za ztrátu samostatnosti (allocation personnalisée d’autonomie, APA): články L. 232-1 až L. 232-28 zákona o sociální činnosti a rodině (Code de l'action sociale et des familles).
 NĚMECKO
 a)
 pojištění dlouhodobé péče (Pflegeversicherung):
 b)
 sociální pojištění dlouhodobé péče pro osoby pojištěné v rámci povinného zdravotního pojištění a soukromého povinného pojištění dlouhodobé péče pro osoby pojištěné v rámci soukromého zdravotního pojištění: sociální zákoník (Sozialgesetzbuch), kniha XI (SGB XI), naposledy pozměněný článkem 2 zákona ze dne 21. prosince 2019 (BGBl. I p. 2 913).
 ŘECKO
 a)
 zákon č. 1140/1981, ve znění pozdějších předpisů;
 b)
 legislativní nařízení č. 162/73 a společné ministerské rozhodnutí č. Π4β/5814/1997;
 c)
 ministerské rozhodnutí č. Π1γ/ΑΓΠ/οικ.14963 ze dne 9. října 2001;
 d)
 zákon č. 4025/2011;
 e)
 zákon č. 4109/2013;
 f)
 zákon č. 4199/2013, článek 127;
 g)
 zákon č. 4368/2016, článek 334;
 h)
 zákon č. 4483/2017, článek 153;
 i)
 zákon č. 498/1-11-2018, články 28, 30 a 31, o „nařízení o jednotných zdravotních dávkách“ Národní organizace poskytující zdravotní péči (EOPYY).
 MAĎARSKO
 a)
 služby dlouhodobé péče poskytující osobní sociální péči (sociální služby):
 b)
 zákon III z roku 1993 o sociální správě a sociální pomoci (törvény a szociális igazgatásról és szociális ellátásokról) doplněný vládními a ministerskými vyhláškami.
 IRSKO
 a)
 zákon o zdravotnictví (Health Act 1970) č. 1 z roku 1970;
 b)
 zákon o režimu podpory pečovatelských domů z roku 2009 (č. 15 z roku 2009);
 c)
 zákon o sociálním zabezpečení (Social Welfare Consolidation Act) v úplném znění z roku 2005;
 d)
 příspěvek na trvalou péči;
 e)
 dávka pro pečovatele;
 f)
 příspěvek pro pečovatele;
 g)
 podpůrný grant pro pečovatele;
 h)
 příspěvek na domácí péči.
 ITÁLIE
 a)

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
zákon č. 118 ze dne 30. března 1971 o dávkách invalidního důchodu (Legge 30 Marzo 1971, n. 118 – Conversione in Legge del D.L. 30 Gennaio 1971, n. 5 e nuove norme in favore dei mutilati ed Invalidi civili);
 b)
 zákon č. 18 ze dne 11. února 1980 o příspěvku na trvalou péči (Legge 11 Febbraio 1980, n. 18 – Indennità di accompagnamento agli invalidi civili totalmente inabili);
 c)
 zákon č. 104 ze dne 5. února 1992, článek 33 (rámcový zákon o zdravotním postižení) (Legge 5 Febbraio 1992, n. 104 – Legge-quadro per l'assistenza, l'integrazione sociale e i diritti delle persone handicappate);
 d)
 legislativní nařízení č. 112 ze dne 31. března 1998 o přenesení legislativních úkolů a správních pravomocí ze státu na regiony a obce (Decreto Legislativo 31 Marzo 1998, n. 112 – Conferimento di funzioni e compiti amministrativi dello Stato alle regioni ed agli enti locali, in attuazione del capo I della Legge 15 Marzo 1997, n. 59);
 e)
 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 883/2004 o koordinaci systémů sociálního zabezpečení (Regolamento (CE) 883 del 29 aprile 2004 del Parlamento Europeo e del Consiglio, relativo al coordinamento dei sistemi di sicurezza sociale – SNCB – art 70 and Annex X);
 f)
 zákon č. 183 ze dne 4. listopadu 2010, článek 24, kterým se mění pravidla týkající se povolení pomoci zdravotně postiženým osobám v obtížných situacích (Legge n. 183 del 4 Novembre 2010, článek 24 – Modifiche alla disciplina in materia di permessi per l’assistenza a portatori di handicap in situazione di gravità);
 g)
 zákon č. 147 ze dne 27. prosince 2013 obsahující ustanovení pro sestavování ročního a víceletého státního rozpočtu – zákon o stabilitě z roku 2014 (Disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato – Legge di stabilità 2014).
 LOTYŠSKO
 a)
 zákon o sociálních službách a sociální pomoci (Sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības likums) 31/10/2002;
 b)
 zákon o lékařské péči (Ārstniecības likums) 12/06/1997;
 c)
 zákon o právech pacientů (Pacientu tiesību likums) 30/12/2009;
 d)
 nařízení kabinetu ministrů č. 555 o organizaci zdravotní péče a platebních postupech (Ministru kabineta 2018. gada 28.augusta noteikumi Nr.555 „Veselības aprūpes pakalpojumu organizēšanas un samaksas kārtība“) 28/08/2018;
 e)
 nařízení kabinetu ministrů č. 275 o platebních postupech při poskytování služeb sociální péče a sociální rehabilitace a postupech úhrady nákladů na služby z rozpočtu místní samosprávy (Ministru kabineta 2003.gada 27.maija noteikumi Nr.275 „Sociālās aprūpes un sociālās rehabilitācijas pakalpojumu samaksas kārtība un kārtība, kādā pakalpojuma izmaksas tiek segtas no pašvaldības budžeta“) 27/05/2003;
 f)
 nařízení kabinetu ministrů č. 138 o přijímání sociálních služeb a sociální pomoci (Ministru kabineta 2019.gada 2.aprīļa noteikumi Nr 138 „Noteiku mi par sociālo pakalpojumu un sociālās palīdzības saņemšanu“) 02/04/2019.
 LITVA
 a)
 zákon o cílených náhradách (Tikslinių kompensacijų įstatymas) ze dne 29. června 2016 (č. XII-2507);
 b)
 zákon o sociálních službách (Socialinių paslaugų įstatymas) ze dne 19. ledna 2006 (č. X-493);
 c)
 zákon o zdravotním pojištění (Sveikatos draudimo įstatymas) ze dne 21. května 1996 (č. I-1343);
 d)
 zákon o systému zdravotní péče (Sveikatos sistemos įstatymas) ze dne 19. července 1994 (č. I-552);


text:
e)
 zákon o institucích zdravotní péče (Sveikatos priežiūros įstaigų įstatymas) ze dne 6. června 1996 (č. I-1367).
 LUCEMBURSKO
 Zákon ze dne 19. června 1998, kterým se zavádí pojištění dlouhodobé péče, ve znění zákona ze dne 23. prosince 2005 a zákona ze dne 29. srpna 2017.
 MALTA
 a)
 zákon o sociálním zabezpečení (Att dwar is-Sigurta' Socjali) (kap. 318);
 b)
 subsidiární právní předpis 318.19: nařízení o financování státních institucí a pečovatelských domů (Regolamenti dwar it-Trasferiment ta' Fondi għal Hostels Statali Indikati);
 c)
 subsidiární právní předpis 318.17: nařízení o převodu finančních prostředků (státní financování lůžek) (Regolamenti dwar it-Trasferiment ta' Fondi għal Sodod Iffinanzjati mill-Gvern);
 d)
 subsidiární právní předpis 318.13: nařízení o státním financování pečovatelských rezidenčních služeb (Regolamenti dwar Rati għal Servizzi residenzjali Finanzjali mill-Istat).
 NIZOZEMSKO
 Zákon ze dne 3. prosince 2014 o dlouhodobé péči (Wet langdurige zorg (WLZ)).
 POLSKO
 a)
 zákon o službách zdravotní péče financovaných z veřejných prostředků (Ustawa o świadczeniach opieki zdrowotnej finansowanych ze środków publicznych) ze dne 27. srpna 2004;
 b)
 zákon o sociální pomoci (Ustawa o pomocy społecznej) ze dne 12. března 2004;
 c)
 zákon o rodinných dávkách (Ustawa o świadczeniach rodzinnych) ze dne 28. listopadu 2003;
 d)
 zákon o sociálním důchodu (Ustawa o rencie socjalnej) ze dne 27. června 2003;
 e)
 zákon o důchodech z fondu sociálního zabezpečení (Ustawa o emeryturach i rentach z Funduszu Ubezpieczeń Społecznych) ze dne 17. prosince 1998;
 f)
 zákon o podnikové a státní rehabilitaci a zaměstnávání zdravotně postižených osob (Ustawa o rehabilitacji zawodowej i społecznej oraz zatrudnianiu osób niepełnosprawnych) ze dne 27. srpna 1997;
 g)
 zákon o podpoře těhotných žen a jejich rodin „Pro život“ (Ustawa o wsparciu kobiet w ciąży i rodzin „Za życiem“) ze dne 4. listopadu 2016;
 h)
 zákon o doplňkových dávkách pro osoby, které nemohou žít samostatně, (Ustawa o świadczeniu uzupełniającym dla osób niezdolnych do samodzielnej egzystencji) ze dne 31. července 2019.
 PORTUGALSKO
 a)
 sociální pojištění a zajištění dostatečných zdrojů:
 b)
 zákonný dekret č. 265/99 ze dne 14. července 1999 o příspěvku na dlouhodobou péči (complemento por dependência), ve znění pozdějších předpisů;
 c)
 zákon č. 90/2009 ze dne 31. srpna 2009 o systému zvláštní ochrany v případě zdravotního postižení (regime especial de proteção na invalidez) znovu zveřejněný v konsolidovaném znění zákonnou vyhláškou č. 246/2015 dne 20. října 2015, ve znění pozdějších předpisů;
 d)
 systém sociálního zabezpečení a státní zdravotní služba:
 e)
 zákonný dekret 101/06 ze dne 6. června 2006 o Národní síti integrované trvalé péče (rede de cuidados continuados integrados) znovu zveřejněný v konsolidovaném znění v zákonném nařízení č. 136/2015 ze dne 28. července 2015;
 f)
 legislativní nařízení č. 8/2010 ze dne 28. ledna 2010 pozměněné a znovu zveřejněné jako legislativní nařízení č. 22/2011 ze dne 10. února 2011 o vytvoření jednotek a týmů pro integrovanou trvalou péči v oblasti duševního zdraví (unidades e equipas de cuidados continuados integrados de saúde mental);
 g)
 vyhláška č. 343/2015 ze dne 12. října 2015 o standardech pro nemocniční a ambulantní pediatrickou péči, výkonných řídících skupinách a skupinách pro pediatrickou péči v rámci Národní sítě integrované trvalé péče (condições de instalação e funcionamento


text:
das unidades de internamento de cuidados integrados pediátricos e de ambulatório pediátricas, bem como as condições a que devem obedecer as equipas de gestão de altas e as equipas de cuidados continuados integrados destinadas a cuidados pediátricos da Rede Nacional de Cuidados Continuados Integrados);
 h)
 zákon č. 6/2009 ze dne 6. září o postavení informálního pečovatele (Estatuto do cuidador informal).
 RUMUNSKO
 a)
 zákon č. 17 o sociální pomoci seniorům ze dne 6. března 2000 (Legea privind asistenta socială a persoanelor vârstnice), ve znění pozdějších předpisů;
 b)
 zákon č. 448 ze dne 6. prosince 2006 o ochraně a podpoře práv zdravotně postižených osob (Legea privind protecția și promovarea drepturilor persoanelor cu handicap), ve znění pozdějších předpisů;
 c)
 zákon o sociální pomoci (Legea asistentei sociale) č. 292 ze dne 20. prosince 2011.
 SLOVENSKO
 a)
 zákon č. 448/2008 o sociálních službách (Zákon o sociálnych službách);
 b)
 zákon č. 447/2008 o finančních příspěvcích pro kompenzaci těžkého zdravotního postižení (Zákon o peňažných príspevkoch na kompenzáciu ťažkého zdravotného postihnutia);
 c)
 zákon č. 576/2004 o zdravotní péči a službách souvisejících s poskytováním zdravotní péče (Zákon o zdravotnej starostlivosti a službách súvisiacich s poskytovaním zdravotnej starostlivosti);
 d)
 zákon č. 578/2004 o poskytovatelích zdravotní péče, zdravotnických pracovnících a profesních lékařských sdruženích (Zákon o poskytovateľoch zdravotnej starostlivosti, zdravotníckych pracovníkoch a stavovských organizáciách v zdravotníctve);
 e)
 zákon č. 601/2003 o životním minimu (Zákon o životnom minime);
 f)
 zákon č. 36/2005 o rodině (Zákon o rodine);
 g)
 zákon č. 305/2005 o sociální a právní ochraně dětí a opatrovnictví (Zákon o sociálno-právnej ochrane detí a sociálnej kuratele);
 h)
 zákon č. 219/2014 o sociální práci (Zákon o sociálnej práci).
 SLOVINSKO
 Žádné zvláštní právní předpisy týkající se dlouhodobé péče.
 Dávky dlouhodobé péče jsou uvedeny v následujících zákonech:
 a)
 zákon o důchodovém a invalidním pojištění (Zakon o pokojninskem in invalidskem zavarovanju) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 96/2012, ve znění pozdějších předpisů);
 b)
 zákon o finanční sociální pomoci (Zakon o socialno vartsvenih prejemkih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 61/2010, ve znění pozdějších předpisů);
 c)
 zákon o výkonu práv k veřejným prostředkům (Zakon o uveljavljanju pravic iz javnih sredstev) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 62/2010, ve znění pozdějších předpisů);
 d)
 zákon o sociální ochraně (Zakon o socialnem varstvu) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 3/2004 – oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 e)
 zákon o rodičovské péči a rodinných dávkách (Zakon o starševskem varstvu in družinskih prejemkih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 110/2006 – oficiální konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 f)
 zákon o mentálně a tělesně postižených osobách (Zakon o družbenem varstvu duševno in telesno prizadetih oseb) (Úřední věstník Slovinské republiky, č. 41/83, ve znění pozdějších předpisů);
 g)
 zákon o zdravotní péči a zdravotním pojištění (Zakon o zdravstvenem varstvu in zdravstvenem zavarovanju) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 72/2006 – úřední konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 h)
 zákon o válečných veteránech (Zakon o vojnih veteranih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 59/06, úřední konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů);
 i)
 zákon o válečných invalidech (Zakon o vojnih invalidih) (Úřední věstník Republiky Slovinsko, č. 63/59, úřední konsolidované znění, ve


text:
znění pozdějších předpisů);
 j)
 zákon o fiskální rovnováze (Zakon za uravnoteženje javnih finance (ZUJF)) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 40/2012, ve znění pozdějších předpisů);
 k)
 zákon o úpravách převodů fyzickým osobám a domácnostem v Republice Slovinsko (Zakon o usklajevanju transferjev posameznikom in gospodinjstvom v Republiki Sloveniji) (Úřední věstník Republiky Slovinsko č. 114/2006 – úřední konsolidované znění, ve znění pozdějších předpisů).
 ŠPANĚLSKO
 a)
 zákon č. 39/2006 o podpoře osobní soběstačnosti a pomoci osobám vyžadujícím péči ze dne 14. prosince 2006, ve znění pozdějších předpisů;
 b)
 ministerská vyhláška ze dne 15. dubna 1969;
 c)
 královský výnos č. 1300/95 ze dne 21. července 1995, ve znění pozdějších předpisů;
 d)
 královský výnos č. 1647/97 ze dne 31. října 1997, ve znění pozdějších předpisů.
 ŠVÉDSKO
 a)
 zákon o sociálních službách (Socialtjänstlagen (2001:453)) z roku 2001;
 b)
 zákon o zdravotní péči (Hälso- och sjukvårdslag (2017:30)) z roku 2017.
 ČÁST 3
 PLATBY SOUVISEJÍCÍ S ODVĚTVÍM SOCIÁLNÍHO ZABEZPEČENÍ UVEDENÝM V ČL. SSC.3 ODST. 1 TOHOTO PROTOKOLU, KTERÉ JSOU VYPLÁCENY ZA ÚČELEM POKRYTÍ VÝDAJŮ NA VYTÁPĚNÍ ZA CHLADNÉHO POČASÍ (čl. SSC.3 odst. 4 písm. f) tohoto protokolu)
 i) SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Příspěvek na vytápění v zimě (Social Security Contributions and Benefits Act 1992, Social Fund Winter Fuel Payment Regulations 2000, Social Security Contributions and Benefits (Northern Ireland) Act 1992 a Social Fund Winter Fuel Payment Regulations (Northern Ireland) 2000).
 ii) ČLENSKÉ STÁTY
 DÁNSKO
 a)
 zákon o sociálních a státních důchodech, LBK č. 983, ze dne 23. září 2019;
 b)
 nařízení o sociálních a státních důchodech, BEK č. 1 602, ze dne 27. prosince 2019.
 PŘÍLOHA SSC-2
 OMEZENÍ NÁROKŮ NA VĚCNÉ DÁVKY RODINNÝCH PŘÍSLUŠNÍKŮ PŘÍHRANIČNÍCH PRACOVNÍKŮ
 (podle čl. SSC.16 odst. 2 tohoto protokolu)
 CHORVATSKO
 DÁNSKO
 IRSKO
 FINSKO
 ŠVÉDSKO
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 PŘÍLOHA SSC-3
 VÍCE NÁROKŮ PRO DŮCHODCE VRACEJÍCÍ SE DO PŘÍSLUŠNÉHO STÁTU
 (Čl. SSC.25 odst. 2 tohoto protokolu)
 RAKOUSKO
 BELGIE
 BULHARSKO
 KYPR
 ČESKÁ REPUBLIKA
 FRANCIE
 NĚMECKO
 ŘECKO
 MAĎARSKO
 LUCEMBURSKO
 NIZOZEMSKO
 POLSKO
 SLOVINSKO
 ŠPANĚLSKO
 ŠVÉDSKO
 PŘÍLOHA SSC-4
 PŘÍPADY, KDY SE OD POMĚRNÉHO VÝPOČTU UPOUŠTÍ NEBO KDY SE POMĚRNÝ VÝPOČET NEPOUŽIJE
 (Čl. SSC.47 odst. 4 a 5 tohoto protokolu)
 ČÁST 1
 PŘÍPADY, KDY SE OD POMĚRNÉHO VÝPOČTU UPOUŠTÍ PODLE ČL. SSC.47 ODST. 4
 RAKOUSKO
 a)
 všechny žádosti o dávky podle spolkového zákona ze dne 9. září 1955 o všeobecném sociálním pojištění (ASVG), spolkového zákona ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění osob činných v obchodě (GSVG), spolkového zákona ze dne 11. října 1978 o sociálním pojištění zemědělců (BSVG) a spolkového zákona ze dne 30. listopadu 1978 o sociálním pojištění osob činných ve svobodných povoláních (FSVG);
 b)
 všechny žádosti o pozůstalostní důchody na základě důchodového účtu podle všeobecného zákona o důchodech (APG) ze dne 18. listopadu 2004, s výjimkou případů popsaných v části 2;
 c)
 všechny žádosti o pozůstalostní důchody rakouské zemské lékařské komory (Landesärztekammer) podle základního zajištění (základní a veškeré doplňkové dávky nebo základní důchod);
 d)
 všechny žádosti o podporu pozůstalých osob z důchodového fondu rakouské komory veterinárních lékařů;
 e)
 všechny žádosti o dávky v případě vdovských a sirotčích důchodů podle stanov institucí sociálního zabezpečení rakouských sdružení advokátních komor, části A;
 f)
 všechny


text:
žádosti o dávky podle zákona o pojištění notářů ze dne 3. února 1972 (NVG 1972).
 KYPR
 Všechny žádosti o starobní, vdovské a vdovecké důchody.
 DÁNSKO
 Všechny žádosti o důchody uvedené v zákoně o sociálních důchodech s výjimkou důchodů uvedených v příloze SSC-5 k tomuto protokolu.
 IRSKO
 Všechny žádosti o státní (přechodné a příspěvkové) důchody, vdovské (příspěvkové) důchody a vdovecké (příspěvkové) důchody.
 LOTYŠSKO
 Všechny žádosti o pozůstalostní důchody (zákon o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996; zákon o důchodech hrazených státem ze dne 1. července 2001).
 LITVA
 Všechny žádosti o pozůstalostní důchody ze státního sociálního pojištění, které se vyměřují podle základní výše pozůstalostního důchodu (zákon o důchodu ze státního sociálního pojištění).
 NIZOZEMSKO
 Všechny žádosti o starobní důchody na základě nizozemského zákona o obecném starobním pojištění (AOW).
 POLSKO
 Všechny žádosti o starobní důchody na základě dávkově definovaného systému a pozůstalostní důchody, s výjimkou případů, kdy souhrnné doby pojištění získané podle právních předpisů více než jednoho státu dosahují alespoň 20 let u žen a 25 let u mužů, avšak vnitrostátní doby pojištění jsou kratší než tyto limity (a alespoň 15 let u žen a 20 let u mužů), a výpočet se provádí podle článků 27 a 28 zákona ze dne 17. prosince 1998 (Úř. věst. 2015, bod 748).
 PORTUGALSKO
 Všechny žádosti o starobní a pozůstalostní důchody, s výjimkou případů, kdy celková doba pojištění získaná podle právních předpisů více než jedné země činí nejméně 21 kalendářních let, ale doba vnitrostátního pojištění činí nejvýše 20 let a výpočet se provádí podle článků 32 a 33 vyhlášky č. 187/2007 ze dne 10. května 2007.
 SLOVENSKO
 a)
 všechny žádosti o pozůstalostní důchod (vdovský, vdovecký a sirotčí důchod), jenž se vypočítává podle právních předpisů platných před 1. lednem 2004 a jehož výše se odvozuje od důchodu dříve vypláceného zemřelé osobě;
 b)
 všechny žádosti o důchody, které se vypočítávají podle zákona č. 461/2003 Sb. o sociálním zabezpečení, ve znění pozdějších předpisů.
 ŠVÉDSKO
 a)
 žádosti o starobní důchod ve formě minimálního důchodu (kapitoly 66 a 67 zákona o sociálním pojištění);
 b)
 žádosti o starobní důchod ve formě doplňkového důchodu (kapitola 63 zákona o sociálním pojištění).
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Všechny žádosti o starobní důchod, státní důchod podle části 1 zákona o důchodech z roku 2014, vdovské dávky a dávky v případě úmrtí kromě těch, u kterých během daňového roku začínajícího dne 6. dubna 1975 nebo později:
 i)
 dotyčná osoba získala doby pojištění, zaměstnání nebo bydlení podle právních předpisů Spojeného království a členského státu a jeden (nebo více) daňových roků se nebere v úvahu ve smyslu právních předpisů Spojeného království;
 ii)
 doby pojištění získané podle právních předpisů platných ve Spojeném království pro doby před 5. červencem 1948 se berou v úvahu pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu použitím dob pojištění, zaměstnání nebo bydlení podle právních předpisů členského státu.
 Všechny žádosti o doplňkové důchody podle článku 44 zákona o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992 a článku 44 zákona o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení (Severní Irsko) z roku 1992.
 ČÁST 2
 PŘÍPADY, VE KTERÝCH SE POUŽIJE


text:
ČL. SSC.47 ODST. 5
 RAKOUSKO
 a)
 starobní důchody a pozůstalostní důchody na základě důchodového účtu podle všeobecného zákona o důchodech (APG) ze dne 18. listopadu 2004;
 b)
 povinné dávky podle článku 41 spolkového zákona ze dne 28. prosince 2001, BGBl I č. 154, o všeobecném mzdovém fondu rakouských farmaceutů (Pharmazeutische Gehaltskasse für Österreich);
 c)
 starobní a předčasné starobní důchody rakouské zemské lékařské komory podle základního zajištění (základní a veškeré doplňkové dávky nebo základní důchod) a veškeré důchodové dávky rakouské zemské lékařské komory na základě doplňkového zajištění (doplňkový nebo individuální důchod);
 d)
 podpora ve stáří z důchodového fondu rakouské komory veterinárních lékařů;
 e)
 dávky podle stanov institucí sociálního zabezpečení rakouských sdružení advokátních komor, částí A i B, s výjimkou žádostí o vdovské a sirotčí důchody podle stanov institucí sociálního zabezpečení rakouských sdružení advokátních komor, části A;
 f)
 dávky od institucí sociálního zabezpečení spolkové komory architektů a techniků podle rakouského zákona o komoře stavebních inženýrů (Ziviltechnikerkammergesetzt) 1993 a stanov institucí sociálního zabezpečení, s výjimkou pozůstalostních dávek vyplývajících z posledně jmenovaných dávek;
 g)
 dávky podle stanov instituce sociálního zabezpečení spolkové komory odborných účetních a daňových poradců, v souladu s rakouským zákonem o odborných účetních a daňových poradcích (Wirtschaftstreuhandberufsgesetz).
 BULHARSKO
 Starobní důchody z doplňkového povinného důchodového pojištění podle části II hlavy II zákona o sociálním pojištění.
 CHORVATSKO
 Důchody ze systému povinného pojištění vycházející z kapitalizovaných úspor osob podle zákona o povinných a dobrovolných penzijních fondech (OG 49/99, v pozměněném znění) a zákona o penzijních pojišťovnách a výplatách důchodů založených na individuálních kapitalizovaných úsporách (OG 106/99, v pozměněném znění), s výjimkou případů stanovených v článcích 47 a 48 zákona o povinných a dobrovolných penzijních fondech (pozůstalostní důchody).
 ČESKÁ REPUBLIKA
 Důchody vyplacené z režimu druhého pilíře stanoveného zákonem č. 426/2011 Sb., o důchodovém spoření.
 DÁNSKO
 a)
 osobní důchody;
 b)
 dávky v případě úmrtí (jejichž výše závisí na odvodech do Arbejdsmarkedets Tillægspension uskutečněných před 1. lednem 2002);
 c)
 dávky v případě úmrtí (jejichž výše závisí na odvodech do Arbejdsmarkedets Tillægspension uskutečněných po 1. lednu 2002), na něž odkazuje zákon o penzijním připojištění na pracovním trhu (Arbejdsmarkedets Tillægspension) 942:2009. ve znění pozdějších předpisů.
 ESTONSKO
 Povinný fondový systém starobních důchodů.
 FRANCIE
 Základní nebo doplňkové systémy, ve kterých jsou dávky ve stáří vyměřovány na základě důchodových bodů.
 MAĎARSKO
 Důchodové dávky na základě účasti v soukromých penzijních fondech.
 LOTYŠSKO
 Starobní důchody (zákon o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996; zákon o důchodech hrazených státem ze dne 1. července 2001).
 POLSKO
 Starobní důchody podle příspěvkově definovaného systému.
 PORTUGALSKO
 Doplňkové důchody přiznané podle vyhlášky č. 26/2008 ze dne 22. února 2008 (veřejný kapitalizační systém).
 SLOVENSKO
 Povinné starobní důchodové spoření.
 SLOVINSKO
 Důchod z povinného penzijního připojištění.
 ŠVÉDSKO
 Starobní důchod ve formě důchodu závisejícího na příjmu a důchod na základě pojištění (kapitoly 62 a 64 zákona o sociálním pojištění).
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 Odstupňované důchodové dávky vyplácené podle článků 36 a 37 zákona o všeobecném pojištění z roku 1965 a článků 35 a 36 zákona o všeobecném pojištění (Severní Irsko) z roku 1966.
 PŘÍLOHA SSC-5
 DÁVKY A DOHODY UMOŽŇUJÍCÍ POUŽITÍ ČLÁNKU SSC.49
 I. Dávky uvedené v


text:
čl. SSC.49 odst. 2 písm. a) tohoto protokolu, jejichž výše je nezávislá na délce získaných dob pojištění nebo bydlení:
 DÁNSKO
 Plný dánský státní starobní důchod získaný po 10 letech bydlení osobou, které byl tento důchod přiznán do 1. října 1989.
 FINSKO
 Státní důchody a důchody manžela nebo manželky vyměřené na základě přechodných ustanovení a přiznané před 1. lednem 1994 (zákon č. 569/2007, o provedení zákona o státních důchodech).
 Doplňková výše sirotčího důchodu při výpočtu nezávislé dávky podle zákona o státních důchodech (zákon č. 568/2007 o státních důchodech).
 FRANCIE
 Vdovecké nebo vdovské invalidní důchody v rámci obecného systému sociálního zabezpečení systému pro zemědělské pracovníky, pokud jsou vypočteny na základě sníženého invalidního důchodu manžela (manželky) stanoveného v souladu s čl. SSC.47 odst. 1 písm. a).
 ŘECKO
 Dávky podle zákona č. 4169/1961 týkajícího se systému zemědělského pojištění (OGA).
 NIZOZEMSKO
 Zákon o obecném pojištění pozůstalých ze dne 21. prosince 1995 (ANW).
 Zákon o práci a příjmu podle pracovní schopnosti ze dne 10. listopadu 2005 (WIA).
 ŠPANĚLSKO
 Pozůstalostní důchody přiznávané v rámci obecného i zvláštního systému, s výjimkou zvláštního systému pro úředníky.
 ŠVÉDSKO
 Nemocenské dávky závislé na příjmu a dávky při pracovní neschopnosti závislé na příjmu (kapitola 34 zákona o sociálním pojištění).
 Minimální důchod a minimální podpora, jež nahradily plné státní důchody poskytované podle právních předpisů o státních důchodech platných přede dnem 1. ledna 1993, a plný státní důchod přiznaný v rámci přechodných pravidel právních předpisů platných od tohoto dne.
 II. Dávky uvedené v čl. SSC.49 odst. 2 písm. b) tohoto protokolu, jejichž výše se určuje na základě teoretických dob považovaných za získané mezi dnem vzniku pojistné události a pozdějším dnem:
 FINSKO
 Zaměstnanecké důchody, u nichž se podle vnitrostátních právních předpisů přihlíží k budoucím dobám.
 NĚMECKO
 Pozůstalostní důchody, u nichž se přihlíží k dodatečné době.
 Starobní důchody, u nichž se přihlíží k již získané dodatečné době.
 ITÁLIE
 Italské důchody při plné pracovní neschopnosti (inabilità).
 LOTYŠSKO
 Pozůstalostní důchod vypočítaný na základě dob pojištění považovaných za získané (čl. 23 odst. 8 zákona o státních důchodech ze dne 1. ledna 1996).
 LITVA
 a)
 důchody z důvodu pracovní neschopnosti ze státního sociálního pojištění, vyplácené podle zákona o důchodu ze státního sociálního pojištění;
 b)
 pozůstalostní a sirotčí důchody ze státního sociálního pojištění, vypočítané na základě důchodu zesnulé osoby z důvodu pracovní neschopnosti podle zákona o důchodu ze státního sociálního pojištění.
 LUCEMBURSKO
 Pozůstalostní důchody.
 SLOVENSKO
 Slovenský pozůstalostní důchod odvozený z invalidního důchodu.
 ŠPANĚLSKO
 Starobní důchody v rámci zvláštního systému pro státní úředníky, které se přiznávají podle hlavy I konsolidovaného textu zákona o důchodech státních úředníků, pokud byl příjemce v době vzniku pojistné události činným státním úředníkem nebo s ním bylo tak zacházeno; pozůstalostní důchody (vdovské či vdovecké, sirotčí a rodičovské) přiznávané podle hlavy I konsolidovaného znění zákona o státních důchodcích, pokud v době úmrtí byl státní úředník činný nebo s ním bylo tak zacházeno.
 ŠVÉDSKO
 Podpora v nemoci a podpora při pracovní neschopnosti ve formě zaručené kompenzace (kapitola 35 zákona o sociálním pojištění).
 Pozůstalostní důchod vypočítaný na základě započítaných pojistných období (kapitoly 76–85 zákona o sociálním pojištění).
 III. Dohody uvedené v


text:
čl. SSC.49 odst. 2 písm. b) bodě i) tohoto protokolu, které mají zabránit dvojímu nebo vícenásobnému započtení stejných získaných dob:
 Dohoda o sociálním zabezpečení ze dne 28. dubna 1997 mezi Finskou republikou a Spolkovou republikou Německo.
 Dohoda o sociálním zabezpečení ze dne 10. listopadu 2000 mezi Finskou republikou a Lucemburským velkovévodstvím.
 Severská úmluva o sociálním zabezpečení ze dne 18. srpna 2003.
 PŘÍLOHA SSC-6
 ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ O POUŽÍVÁNÍ PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ ČLENSKÝCH STÁTŮ A SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ
 (Čl. SSC.3 odst. 2, čl. SSC.51 odst. 1 a článek SSC.66 )
 RAKOUSKO
 1.
 Pro účely získání dob v důchodovém pojištění se docházka do školy nebo do srovnatelného vzdělávacího zařízení v jiném státě považuje za rovnocennou docházce do školy nebo do srovnatelného vzdělávacího zařízení podle čl. 227 odst. 1 bodu 1 a čl. 228 odst. 1 bodu 3 obecného zákona o sociálním zabezpečení (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz) (ASVG), čl. 116 odst. 7 spolkového zákona o sociálním zabezpečení osob vykonávajících činnosti spojené s obchodem (Gewerbliches Sozialversicherungsgesetz) (GSVG) a čl. 107 odst. 7 zákona o sociálním zabezpečení zemědělců (Bauern-Sozialversicherungsgesetz) (BSVG), jestliže se na dotyčnou osobu kdykoliv v minulosti vztahovaly rakouské právní předpisy na základě toho, že byla zaměstnaná nebo vykonávala samostatnou výdělečnou činnost, a zvláštní příspěvky podle čl. 227 odst. 3 ASVG, čl. 116 odst. 9 GSVG a čl. 107 odst. 9 BSGV na získání takových dob vzdělávání jsou zaplaceny.
 2.
 Pro výpočet poměrné dávky uvedené v čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu se zvláštní příplatky k příspěvkům doplňkového pojištění a doplňková dávka pro horníky podle rakouských právních předpisů neberou v úvahu. V takových případech se poměrná dávka vypočtená bez uvedených příspěvků případně zvýší o nesnížené zvláštní příplatky k příspěvkům doplňkového pojištění a o doplňkovou dávku pro horníky.
 3.
 Jestliže byly podle článku SSC.7 tohoto protokolu získány náhradní doby v rámci rakouského systému důchodového pojištění, ale tyto doby nemohou tvořit základ výpočtu podle článků 238 a 239 obecného zákona o sociálním zabezpečení (Allgemeines Sozialversicherungsgesetz) (ASVG), článků 122 a 123 spolkového zákona o sociálním zabezpečení osob vykonávajících činnosti spojené s obchodem (Gewerbliches Sozialversicherungsgesetz) (GSVG) a článků 113 a 114 zákona o sociálním zabezpečení zemědělců (Bauern-Sozialversicherungsgesetz) (BSVG), použije se základ pro výpočet dob péče o děti podle článku 239 ASVG, článku 123 GSVG a článku 114 BSVG.
 BULHARSKO
 Ustanovení čl. 33 odst. 1 bulharského zákona o zdravotním pojištění se použije na všechny osoby, pro něž je Bulharsko příslušným členským státem podle hlavy III kapitoly 1 tohoto protokolu.
 KYPR
 Pro účely uplatňování ustanovení článků SSC.7, SSC.46 a SSC.56 tohoto protokolu se podle právních předpisů Kyperské republiky týdenní pojištění pro všechny doby začínající dnem 6. října 1980 nebo později určuje tak, že se celkový příjem podléhající pojištění za příslušné období vydělí týdenní částkou základního příjmu podléhajícího pojištění platného v příslušném příspěvkovém roce, přičemž počet takto určených týdnů nesmí překročit počet kalendářních týdnů v odpovídajícím období.
 ČESKÁ REPUBLIKA
 Pro účely vymezení rodinných příslušníků v souladu s čl. SSC.1 písm. s) tohoto protokolu se manželem nebo manželkou rozumí také registrovaní partneři podle definice uvedené v zákoně České republiky č. 115/2006 Sb., o registrovaném partnerství.


text:
DÁNSKO
 1.
 a)
 Pro účely výpočtu důchodu podle zákona o sociálních důchodech (lov om social pension) se doby činnosti, které příhraniční pracovník nebo pracovník, který odešel do Dánska za prací sezónní povahy, získal podle dánských právních předpisů jako zaměstnanec či osoba samostatně výdělečně činná, považují za doby bydlení, jež v Dánsku získal/a pozůstalý/á manžel/ka, pokud pozůstalého manžela/pozůstalou manželku během uvedených dob pojilo s výše uvedeným pracovníkem manželství bez odluky od lože a stolu nebo odluky de facto z důvodů vzájemné neshody a za předpokladu, že manžel/ka bydlel/a během uvedených dob v jiném státě. Pro účely tohoto odstavce se „prací sezónní povahy“ rozumí práce, která je závislá na střídání ročních období a automaticky se každým rokem opakuje.
 b)
 Pro účely výpočtu důchodů podle zákona o sociálních důchodech (lov om social pension) se doby činnosti, které osoba, na kterou se odst. 1 písm. a) nevztahuje, získala podle dánských právních předpisů jako zaměstnanec či osoba samostatně výdělečně činná před 1. lednem 1984, považují za doby bydlení, jež v Dánsku získal/a pozůstalý/á manžel/ka, pokud pozůstalého manžela/pozůstalou manželku během uvedených dob pojilo s daným pracovníkem manželství bez odluky od lože a stolu nebo odluky de facto z důvodů vzájemné neshody a za předpokladu, že manžel/ka bydlel/a během uvedených dob v jiném státě.
 c)
 Doby, které mají být zohledněny za podmínek stanovených v písmenech a) a b), nebudou brány v potaz, jestliže se kryjí s dobami, jež jsou zohledněny pro výpočet důchodu splatného dotyčné osobě podle právních předpisů jiného státu týkajících se povinného pojištění, nebo s dobami, během nichž dotyčná osoba podle uvedených předpisů důchod pobírala. Tyto doby se však zohlední, jestliže je roční výše uvedeného důchodu nižší než polovina základní částky sociálního důchodu.
 2.
 a)
 Bez ohledu na ustanovení článku SSC.7 tohoto protokolu mají osoby, které nebyly výdělečně činné v jednom nebo více státech, nárok na dánský sociální důchod pouze tehdy, pokud mají nebo dříve měly trvalý pobyt v Dánsku po dobu alespoň tří let, a které splňují věková omezení stanovená dánskými právními předpisy. S výhradou článku SSC.5 tohoto protokolu se článek SSC.8 tohoto protokolu nepoužije na dánský sociální důchod, na který tyto osoby získaly nárok.
 b)
 Ustanovení uvedená v písmenu a) se nevztahují na nárok na dánský sociální důchod pro rodinné příslušníky osob, které jsou nebo byly výdělečně činné v Dánsku, nebo pro studenty či jejich rodinné příslušníky.
 3.
 Prozatímní dávkou pro nezaměstnané osoby, které získaly „pružné zaměstnání“ (ledighedsydelse) (zákon č. 455 ze dne 10. června 1997), se zabývá hlava III kapitola 6 tohoto protokolu.
 4.
 Pokud má příjemce dánského sociálního důchodu rovněž nárok na pozůstalostní důchod z jiného státu, jsou tyto důchody pro účely dánských právních předpisů považovány za dávky stejného druhu ve smyslu čl. SSC.48 odst. 1 tohoto protokolu pod podmínkou, že osoba, jejíž doby pojištění nebo bydlení slouží jako základ pro výpočet pozůstalostního důchodu, získala rovněž nárok na dánský sociální důchod.
 ESTONSKO
 Pro účely výpočtu rodičovských dávek se má za to, že doba zaměstnání v jiných státech než v Estonsku vychází ze stejné průměrné částky sociální daně, jako je částka placená


text:
během doby zaměstnání v Estonsku, přičemž se tyto doby zaměstnání sčítají. Pokud byla osoba během referenčního roku zaměstnána pouze v jiném státě, považuje se za výchozí částku pro výpočet dávky průměrná sociální daň zaplacená v Estonsku v období mezi referenčním rokem a mateřskou dovolenou.
 FINSKO
 1.
 Pro účely stanovení nároku a výpočtu výše finského státního důchodu podle článků SSC.47, SSC.48 a SSC.49 tohoto protokolu je s důchody získanými podle právních předpisů jiného státu zacházeno stejným způsobem jako s důchody získanými podle finských právních předpisů.
 2.
 Pokud se uplatňuje čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bod i) tohoto protokolu pro účely výpočtu výdělku za započítané období podle finských právních předpisů o důchodech závislých na výdělku a pokud jsou doby důchodového pojištění dané osoby u části referenční doby podle finských právních předpisů založeny na zaměstnání nebo samostatné výdělečné činnosti v jiném státě, rovná se výdělek za započítanou dobu součtu výdělků získaných během části referenční doby ve Finsku vydělenému počtem měsíců, jež byly během referenční doby dobami pojištění ve Finsku.
 FRANCIE
 1.
 Pro osoby, které pobírají věcné dávky ve Francii podle článku SSC.15 nebo SSC.24 tohoto protokolu a mají bydliště ve francouzských departmentech Haut-Rhin, Bas-Rhin nebo Moselle, zahrnují věcné dávky poskytované jménem instituce jiného státu, která je povinna hradit náklady související s uvedenými dávkami, i dávky poskytované jak v rámci systému všeobecného nemocenského pojištění, tak i v systému povinného doplňkového místního nemocenského pojištění v Alsace-Moselle.
 2.
 Francouzské právní předpisy vztahující se na osobu vykonávající nyní nebo v minulosti zaměstnání nebo samostatně výdělečnou činnost zahrnují pro účely hlavy III kapitoly 5 tohoto protokolu jak systém(y) základního starobního pojištění, tak systém(y) doplňkového penzijního pojištění, které se na dotyčnou osobu vztahovaly.
 NĚMECKO
 1.
 Bez ohledu na čl. SSC.6 písm. a) tohoto protokolu a svazku VI čl. 5 odst. 4 bod 1 zákoníku sociálního zabezpečení (Sozialgesetzbuch VI) může osoba, která pobírá starobní důchod v plné výši podle právních předpisů jiného státu, požádat o povinné pojištění v rámci německého systému důchodového pojištění.
 2.
 Bez ohledu na čl. SSC.6 písm. a) tohoto protokolu a článek 7 svazku VI zákoníku sociálního zabezpečení (Sozialgesetzbuch VI) se může osoba, která je povinně pojištěna v jiném státě nebo pobírá starobní důchod podle právních předpisů jiného státu, stát účastníkem systému dobrovolného pojištění v Německu.
 3.
 Pro účely poskytování peněžitých dávek podle § 47 odst. 1 svazku V a § 47 odst. 1 svazku VII zákoníku sociálního zabezpečení (SGB) a § 200 odst. 2 zákona o sociálním pojištění (Reichsversicherungsordnung) pojištěncům žijícím v jiném státě stanoví německé systémy pojištění čistou platbu, jež se používá k vyměření dávek, jako kdyby dotyčný pojištěnec žil v Německu, ledaže by pojištěnec požádal o vyměření na základě čisté platby, již skutečně dostává.
 4.
 Státní příslušníci ostatních států, jejichž místem bydliště či obvyklého pobytu není Německo a kteří splňují obecné podmínky německého systému důchodového pojištění, mohou platit dobrovolné příspěvky do tohoto systému pouze v případě, že byli v rámci německého systému důchodového pojištění dobrovolně či povinně pojištěni v určité době v minulosti; to se týká i osob bez státní příslušnosti a uprchlíků,


text:
jejichž místo bydliště či obvyklého pobytu se nachází v jiném státě.
 5.
 Pauschale Anrechnungszeit (paušální započitatelná doba) se podle článku 253 Sozialgesetzbuch VI (svazku VI zákoníku sociálního zabezpečení) určuje výhradně s ohledem na německé doby.
 6.
 V případech, ve kterých se na přepočítání důchodu vztahují německé důchodové právní předpisy platné dne 31. prosince 1991, se pro účely započtení německých Ersatzzeiten (náhradních dob) použijí pouze německé právní předpisy.
 7.
 Bez ohledu na odstavec 2 zákona o cizineckých důchodech (Fremdrentengesetz) zůstávají v rozsahu působnosti tohoto protokolu v platnosti německé právní předpisy týkající se pracovních úrazů a nemocí z povolání, za něž přísluší náhrada podle zákona o cizineckých důchodech, a dávek za doby pojištění, které lze započíst podle zákona o cizineckých důchodech na územích uvedených v čl. 1 odst. 2 a 3 zákona o záležitostech vysídlených osob a uprchlíků (Bundesvertriebenengesetz).
 8.
 V důchodových systémech svobodných povolání bere příslušná instituce při výpočtu teoretické výše dávky uvedené v čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bodu i) tohoto protokolu pro každý rok pojištění získaný podle právních předpisů kteréhokoli jiného státu za základ průměrný roční nárok na důchod získaný během doby účasti v příslušných institucích prostřednictvím placení příspěvků.
 ŘECKO
 1.
 Zákon č. 1469/84 o dobrovolné účasti v systému důchodového pojištění pro řecké státní příslušníky a cizí státní příslušníky řeckého původu je použitelný pro státní příslušníky jiných států, osoby bez státní příslušnosti a uprchlíky v případě, že dotyčné osoby byly v určité době v minulosti – bez ohledu na jejich místo bydliště nebo pobytu – povinně či dobrovolně účastny řeckého systému důchodového pojištění.
 2.
 Bez ohledu na čl. SSC.6 písm. a) tohoto protokolu a článek 34 zákona 1140/1981 může osoba pobírající důchod ve spojitosti s pracovním úrazem či nemocí z povolání podle právních předpisů jiného státu požádat o povinné pojištění podle právních předpisů použitých zemědělským systémem pojištění (OGA), pokud vykonává činnost spadající do oblasti působnosti těchto právních předpisů.
 IRSKO
 1.
 Bez ohledu na čl. SSC.19 odst. 2 a článek SSC.57 tohoto protokolu se pro účely výpočtu stanoveného započitatelného týdenního příjmu pojištěné osoby pro poskytování dávky v nemoci nebo v nezaměstnanosti podle irských právních předpisů přizná pojištěné osobě za každý ukončený pracovní týden, který odpracovala jako zaměstnaná osoba podle právních předpisů jiného státu během uvedeného stanoveného roku, částka rovnající se průměrné týdenní odměně za práci zaměstnané osoby v příslušném stanoveném roce.
 MALTA
 Zvláštní ustanovení pro úředníky
 a)
 Výhradně pro účely uplatňování článků SSC.43 a SSC.55 tohoto protokolu se s osobami zaměstnanými podle zákona o maltských ozbrojených silách (kapitola 220 sbírky zákonů Malty), policejního zákona (kapitola 164 sbírky zákonů Malty) a zákona o vězeňské službě (kapitola 260 sbírky zákonů Malty) zachází jako s úředníky.
 b)
 Důchody vyplácené podle výše uvedených zákonů a podle nařízení o důchodech (kapitola 93 sbírky zákonů Malty) se výhradně pro účely čl. SSC.1 písm. cc) tohoto protokolu považují za „zvláštní systémy pro úředníky“.
 NIZOZEMSKO
 1. Zdravotní pojištění
 a)
 Pokud jde o nárok na věcné dávky podle nizozemských právních předpisů, rozumějí se osobami majícími nárok na věcné dávky pro účely provádění hlavy III kapitol 1 a 2


text:
tohoto protokolu:
 i)
 osoby, které jsou podle článku 2 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) povinny se nechat pojistit u zdravotní pojišťovny a
 ii)
 pokud již nejsou zahrnuty do bodu i), osoby, jež jsou rodinnými příslušníky vojáků v činné službě a žijí v jiném státě, a osoby, které mají bydliště v jiném státě a mají podle tohoto protokolu nárok na zdravotní péči ve státě svého bydliště, avšak náklady hradí Nizozemsko.
 b)
 Osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodu i) se musí, v souladu s ustanoveními zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet), nechat pojistit u zdravotní pojišťovny a osoby uvedené v odst. 1 písm. a) bodu ii) se musí zaregistrovat u Výboru pro zdravotní pojištění (College voor zorgverzekeringen).
 c)
 Ustanovení zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) a zákona o obecné úpravě zvláštních lékařských výdajů (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten) týkající se povinnosti platit příspěvky se vztahují na osoby uvedené v písmenu a) a na jejich rodinné příslušníky. Co se týče rodinných příslušníků, hradí příspěvky osoba, od které se odvozuje nárok na zdravotní péči, s výjimkou osob, které jsou rodinnými příslušníky vojáků v činné službě a žijí v jiném státě; tito rodinní příslušníci hradí příspěvky přímo.
 d)
 Ustanovení zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) týkající se pozdního pojištění se použijí přiměřeně v případě pozdní registrace osob uvedených v písm. a) bodě ii) u Výboru pro zdravotní pojištění (College voor zorgverzekeringen).
 e)
 Osoby, které mají nárok na věcné dávky dle právních předpisů jiného státu než Nizozemska a mají bydliště nebo dočasně pobývají v Nizozemsku, mají nárok na věcné dávky v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku ze strany instituce místa bydliště nebo místa pobytu, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet), stejně jako na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).
 f)
 Pro účely článků SSC.21 až SSC.27 tohoto protokolu se za důchody splatné podle nizozemských právních předpisů považují následující dávky vedle důchodů zahrnutých do hlavy III kapitol 4 a 5 tohoto protokolu:
 —
 důchody přiznané podle zákona ze dne 6. ledna 1966 o důchodech pro státní zaměstnance a pozůstalé po nich (Algemene burgerlijke pensioenwet) (nizozemský zákon o důchodech pro státní zaměstnance),
 —
 důchody přiznané podle zákona ze dne 6. října 1966 o důchodech pro vojáky z povolání a pozůstalé po nich (Algemene militaire pensioenwet) (zákon o vojenských důchodech),
 —
 dávky v pracovní neschopnosti přiznané podle zákona ze dne 7. června 1972 o dávkách v pracovní neschopnosti vojáků z povolání (Wet arbeidsongeschiktheidsvoorziening militairen) (zákon o pracovní neschopnosti vojáků z povolání),
 —
 důchody přiznané podle zákona ze dne 15. února 1967 o důchodech pro zaměstnance nizozemských drah (NV Nederlandse Spoorwegen) a pozůstalé po nich (Spoorwegpensioenwet) (zákon o důchodech na drahách),
 —
 důchody přiznané podle pracovního řádu nizozemských drah (Reglement Dienstvoorwaarden Nederlandse Spoorwegen),
 —
 dávky přiznané osobám v důchodu před dosažením důchodového věku 65 let v rámci důchodového systému určeného k poskytování pomoci ve stáří bývalým pracovníkům nebo dávky poskytované v případě předčasného odchodu z trhu


text:
práce v rámci systému zřízeného státem nebo v rámci kolektivní dohody pro osoby ve věku 55 let a více,
 —
 dávky vyplácené vojenskému personálu a úředníkům v souladu s režimem platným pro případy propouštění zaměstnanců z důvodu nadstavu, odchodu z aktivní služby do starobního důchodu a předčasného odchodu do důchodu.
 g)
 Pro účely čl. SSC.16 odst. 1 tohoto protokolu, mají osoby uvedené v písm. a) bodě ii) tohoto odstavce, které dočasně pobývají v Nizozemsku, s ohledem na čl. 11 odst. 1, 2 a 3 a čl. 19 odst. 1 zákona o zdravotním pojištění (Zorgverzekeringswet) nárok na věcné dávky od instituce místa pobytu v souladu s přístupem uplatňovaným vůči pojištěným osobám v Nizozemsku, jakož i na věcné dávky poskytované podle obecného zákona o mimořádných léčebných výdajích (Algemene Wet Bijzondere Ziektekosten).
 2. Používání Algemene Ouderdomswet (AOW) (obecného zákona o starobním důchodu)
 a)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 1 AOW (obecného zákona o starobním důchodu) se nepoužije pro kalendářní roky před 1. lednem 1957, během kterých příjemce nesplňující podmínky umožňující mu považovat uvedené roky za doby pojištění:
 —
 měl mezi svým 15. a 65. rokem bydliště v Nizozemsku,
 —
 měl bydliště v jiném státě a pracoval v Nizozemsku pro zaměstnavatele usazeného v Nizozemsku, nebo
 —
 pracoval v jiném státě během období považovaných za doby pojištění v rámci nizozemského systému sociálního zabezpečení.
 Odchylně od článku 7 AOW se rovněž každému, kdo měl bydliště či pracoval v Nizozemsku v souladu s výše uvedenými podmínkami pouze před 1. lednem 1957, přiznává nárok na důchod.
 b)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 1 AOW se nevztahuje na kalendářní roky před 2. srpnem 1989, během kterých nebyla mezi svým patnáctým a šedesátým pátým rokem osoba, která žije nebo žila v manželském svazku, pojištěna podle výše uvedených právních předpisů, i když měla bydliště na území jiného státu než Nizozemska, jestliže se tyto kalendářní roky kryjí s dobami pojištění získanými manželem/manželkou osoby podle výše uvedených právních předpisů, nebo s kalendářními roky, které se berou v úvahu na základě bodu 2 písm. a) za předpokladu, že jejich manželství během těchto dob trvalo.
 Odchylně od článku 7 AOW je se taková osoba považuje za osobu s nárokem na důchod.
 c)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 2 AOW se nepoužije pro kalendářní roky před 1. lednem 1957, během kterých o manželovi/manželce důchodce, který nesplňuje tyto podmínky umožňující mu považovat uvedené roky za doby pojištění, platilo že:
 —
 měl mezi svým 15. a 65. rokem bydliště v Nizozemsku, nebo
 —
 měl bydliště v jiném státě a pracoval v Nizozemsku pro zaměstnavatele usazeného v Nizozemsku, nebo
 —
 pracoval v jiném státě během období považovaných za doby pojištění v rámci nizozemského systému sociálního zabezpečení.
 d)
 Snížení uvedené v čl. 13 odst. 2 AOW se nevztahuje na kalendářní roky před 2. srpnem 1989, během kterých měl/a manžel/ka důchodce mezi svým patnáctým a šedesátým pátým rokem bydliště v jiném státě než v Nizozemsku a nebyl/a pojištěn/a podle AOW, jestliže se tyto kalendářní roky kryjí s dobami pojištění získanými dotyčným důchodcem podle uvedených právních předpisů, nebo s


text:
kalendářními roky, které se berou v úvahu na základě bodu 2 písm. a), za předpokladu, že jejich manželství během těchto dob trvalo.
 e)
 Ustanovení odst. 2 písm. a), b), c) a d) se nevztahuje na doby, které se kryjí s:
 —
 dobami, které mohou být vzaty v úvahu při výpočtu důchodových nároků podle právních předpisů o starobním pojištění jiného státu než Nizozemska, nebo
 —
 dobami, po které dotyčná osoba pobírala starobní důchod podle těchto právních předpisů.
 Doby dobrovolného pojištění v rámci systému jiného státu se pro účely tohoto písmene nezohledňují.
 f)
 Ustanovení odst. 2 písm. a), b), c) a d) se použije pouze, pokud dotyčná osoba měla bydliště v jednom či více státech po dobu šesti let po dosažení věku 59 let a jen po dobu, během které tato osoba měla bydliště v jednom z uvedených států.
 g)
 Odchylně od kapitoly IV AOW si může každý, kdo má bydliště v jiném státě než v Nizozemsku a na jehož manžela/manželku se podle uvedených právních předpisů vztahuje povinné pojištění, zařídit podle uvedených právních předpisů dobrovolné pojištění na doby, během kterých je manžel/ka povinně pojištěn/a.
 Toto povolení nezaniká, pokud je povinné pojištění manžela/manželky ukončeno v důsledku jeho/její smrti a pozůstalý pobírá pouze důchod podle Algemene nabestaandenwet (zákona o obecném pojištění pozůstalých).
 Povolení týkající se dobrovolného pojištění končí v každém případě dnem, kdy daná osoba dosáhne 65 let.
 Výše příspěvku na dobrovolné pojištění se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků dobrovolného pojištění podle AOW. Jestliže však dobrovolné pojištění pokračuje po době pojištění uvedené v odst. 2 písm. b), výše příspěvku se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků povinného pojištění podle AOW a zohlední se příjem, který je považován za získaný v Nizozemsku.
 h)
 Povolení uvedené v odst. 2 písm. g) nebude přiznáno nikomu, kdo je pojištěn podle právních předpisů jiného státu a pobírá důchodovou dávku nebo pozůstalostní důchod
 i)
 Každý, kdo si chce podle odst. 2 písm. g) zařídit dobrovolné pojištění, si musí podat žádost u Sociální pojišťovny (Sociale Verzekeringsbank) nejpozději jeden rok po dni, kdy byly splněny podmínky účasti.
 3. Používání Algemene nabestaandenwet (ANW) (zákona o obecném pojištění pozůstalých)
 a)
 Pokud má pozůstalý/á manžel/ka na základě čl. SSC.46 odst. 3 tohoto protokolu nárok na pozůstalostní důchod podle ANW (zákona o obecném pojištění pozůstalých), vypočte se uvedený důchod v souladu s čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu.
 Pro účely těchto ustanovení se doby pojištění před 1. říjnem 1959 považují rovněž za doby pojištění získané podle nizozemských právních předpisů, pokud během uvedených dob pojištěná osoba starší 15 let splnila tyto podmínky:
 —
 měla bydliště v Nizozemsku, nebo
 —
 měla bydliště v jiném státě a pracovala v Nizozemsku pro zaměstnavatele usazeného v Nizozemsku, nebo
 —
 pracovala v jiném státě během období považovaných za doby pojištění v rámci nizozemského systému sociálního zabezpečení.
 b)
 Doby, které mají být zohledněny na základě odst. 3 písm. a), nebudou brány v potaz, pokud se kryjí s dobami povinného pojištění získanými podle právních předpisů jiného státu týkajících se pozůstalostních důchodů;
 c)
 Pro účely čl. SSC.47 odst.


text:
1 písm. b) tohoto protokolu se jako doby pojištění berou v úvahu pouze doby pojištění získané po dosažení patnácti let věku podle nizozemských právních předpisů;
 d)
 Odchylně od čl. 63a odst. 1 ANW si může osoba, která má bydliště v jiném státě než v Nizozemsku a na jejíhož manžela / jejíž manželku se podle ANW vztahuje povinné pojištění, zařídit podle ANW dobrovolné pojištění pouze na doby, během kterých je manžel/ka povinně pojištěn/a, a za předpokladu, že pojištění již bylo započaté ke dni použitelnosti tohoto protokolu;
 Toto povolení zaniká dnem ukončení povinného pojištění manžela/manželky podle ANW, pokud není povinné pojištění manžela/manželky ukončeno v důsledku jeho/její smrti a pozůstalý pobírá pouze důchod podle ANW.
 Povolení týkající se dobrovolného pojištění končí v každém případě dnem, kdy daná osoba dosáhne 65 let.
 Výše příspěvku na dobrovolné pojištění se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků dobrovolného pojištění podle ANW. Jestliže však dobrovolné pojištění pokračuje po době pojištění uvedené v odst. 2 písm. b), výše příspěvku se stanoví v souladu s ustanoveními o určení příspěvků povinného pojištění podle ANW a zohlední se příjem, který je považován za získaný v Nizozemsku.
 4. Používání nizozemských právních předpisů o pracovní neschopnosti
 Při výpočtu dávek podle WAO, WIA nebo WAZ nizozemské orgány zohlední:
 —
 doby placeného zaměstnání a doby za takové považované, získané v Nizozemsku před 1. července 1967,
 —
 doby pojištění získané podle WAO,
 —
 doby pojištění získané dotyčnou osobou po dosažení věku 15 let podle Algemene Arbeidsongeschiktheidswet (obecný zákon o pracovní neschopnosti) za předpokladu, že se nekryjí s dobami pojištění získanými podle WAO,
 —
 doby pojištění získané podle WAZ,
 —
 doby pojištění získané podle WIA.
 ŠPANĚLSKO
 1.
 Pro účely provádění čl. SSC.47 odst. 1 bodu 1 písm. b) tohoto protokolu se roky, které pracovníkovi schází k dosažení důchodového věku nebo věku povinného odchodu do důchodu stanoveného v čl. 31 odst. 4 konsolidovaného znění Ley de clases pasivas del Estado (zákona o důchodech státních úředníků), zohlední jako roky skutečně odpracované ve státní službě pouze v případě, že se na příjemce v době vzniku pojistné události, jež vedla ke vzniku nároku na pozůstalostní důchod, vztahoval zvláštní španělský systém pro státní úředníky, nebo pokud příjemce vykonával činnost začleněnou do uvedeného systému, nebo pokud v době vzniku pojistné události, jež vedla ke vzniku nároku na důchod, vykonával příjemce činnost, jejíž výkon ve Španělsku by mu zakládal povinnost být účasten zvláštního státního systému pro státní úředníky, ozbrojené síly nebo soudní orgány.
 2.
 a)
 Podle čl. SSC.51 odst. 1 písm. c) se výpočet teoretické španělské dávky provádí na základě skutečných příspěvků osoby během let bezprostředně předcházejících platbě posledního příspěvku do španělského systému sociálního zabezpečení. Pokud je při výpočtu důchodového základu třeba zohlednit doby pojištění nebo bydlení podle právních předpisů jiných států, použije se pro tyto doby španělský příspěvkový základ, který je časově nejbližší referenčnímu období, s přihlédnutím k vývoji indexu maloobchodních cen.
 b)
 Částka získaného důchodu se zvyšuje o částku zvýšení a valorizaci vypočtené pro každý následující rok pro důchody stejného druhu.
 3.
 S dobami získanými v jiných státech, které musí být


text:
vzaty v úvahu v rámci zvláštního systému pro úředníky, ozbrojené síly a soudní správu, se pro účely článku SSC.51 tohoto protokolu zachází stejně jako s časově nejbližšími dobami získanými ve funkci úředníka ve Španělsku.
 4.
 Dodatečné částky podle věku uvedené ve druhém přechodném ustanovení zákona o obecném sociálním pojištění se vztahují na všechny příjemce podle tohoto protokolu, kteří před 1. lednem 1967 svým jménem hradili příspěvky podle španělských právních předpisů; výhradně pro účely tohoto protokolu nelze doby pojištění započtené v jiném státě před 1. lednem 1967 považovat za použití článku SSC.6 tohoto protokolu za rovnocenné dobám, ve kterých byly hrazeny příspěvky ve Španělsku. Datem odpovídajícím 1. lednu 1967 je v případě zvláštního systému pro námořníky datum 1. srpna 1970 a v případě zvláštního sociálního systému hornictví datum 1. dubna 1969.
 ŠVÉDSKO
 1.
 Ustanovení tohoto protokolu o sčítání dob pojištění a dob bydlení se nevztahují na přechodná ustanovení švédských právních předpisů o nároku na minimální důchod osob narozených v roce 1937 či dříve majících přede dnem podání žádosti o důchod po stanovenou dobu bydliště ve Švédsku (zákon 2000:798).
 2.
 Pro účely výpočtu pomyslného příjmu pro stanovení náhrad za zdravotní postižení a náhrad za ztrátu schopnosti výdělečné činnosti v souladu s kapitolou 8 Lag (1962:381) om allmän försäkrings (zákona o obecném pojištění) platí:
 a)
 Pokud pojištěná osoba podléhá během referenční doby rovněž právním předpisům jednoho či více států, protože vykonávala zaměstnání či samostatnou výdělečnou činnost, považuje se příjem v dotčeném státě (dotčených státech) za rovnocenný průměrnému hrubému příjmu pojištěné osoby ve Švédsku dosaženému během části referenční doby strávené ve Švédsku, který se vypočítá tak, že se výdělek získaný ve Švédsku vydělí počtem roků, během nichž byl dosažen.
 3.
 a)
 Pro účely výpočtu pomyslných důchodových příjmů pro stanovení pozůstalostního důchodu závislého na výdělku (zákon 2000:461) se, pokud není splněn požadavek švédských právních předpisů týkající se získání nároku na důchod za alespoň tři roky z pěti kalendářních let bezprostředně předcházejících smrti dané osoby (referenční doba), zohledňují rovněž doby pojištění získané v jiných státech, jako kdyby byly získány ve Švédsku. Má se za to, že doby pojištění získané v jiných státech vycházejí z průměrného švédského základu pro důchod. Pokud se u dotčené osoby za základ pro důchod počítá pouze jeden rok ve Švédsku, má se za to, že každá doba pojištění v jiném státě představuje stejnou hodnotu.
 b)
 Pro účely výpočtu pomyslných důchodových kreditů pro stanovení vdovského důchodu v souvislosti s úmrtím, které nastalo dne 1. ledna 2003 či později, se, pokud není splněn požadavek švédských právních předpisů týkající se získání důchodových kreditů za alespoň dva roky ze čtyř let bezprostředně předcházejících smrti pojištěné osoby (referenční doba) a doby pojištění byly během referenční doby splněny v jiném státě, má za to, že jsou tyto roky založeny na stejných důchodových kreditech jako švédský rok.
 SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
 1.
 Pokud, v souladu s právními předpisy Spojeného království, může být osobě přiznán nárok na důchod, jestliže:
 a)
 se příspěvky bývalého manžela (manželky) berou v úvahu, jako by šlo o vlastní příspěvky uvedené osoby, nebo
 b)
 jsou příslušné příspěvkové podmínky


text:
splněny manželem/manželkou nebo bývalým/bývalou manželem/manželkou této osoby; a to za předpokladu, že v každém případě manžel/ka nebo bývalý/á manžel/ka vykonává nebo vykonával/a zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost a vztahovaly se na něj/ni právní předpisy dvou nebo více států, použijí se ke stanovení nároku podle právních předpisů Spojeného království ustanovení hlavy III kapitoly 5 tohoto protokolu. V tomto případě se odkazy uvedené v článcích SSC.44 až SSC.55 tohoto protokolu na „doby pojištění“ považují za odkazy na doby pojištění získané:
 i)
 manželem či manželkou nebo bývalým manželem či manželkou, pokud nárok uplatňuje:
 —
 vdaná žena, nebo
 —
 osoba, jejíž manželství skončilo jinak než smrtí manžela či manželky, nebo
 ii)
 bývalým manželem či manželkou, pokud nárok uplatňuje:
 —
 vdovec, který nemá bezprostředně před důchodovým věkem nárok na přídavky pro ovdovělé rodiče, nebo
 —
 vdova, která nemá bezprostředně před důchodovým věkem nárok na přídavky pro ovdovělou matku, přídavky pro ovdovělé rodiče či vdovský důchod, nebo která má nárok pouze na vdovský důchod závisející na věku vypočítaný na základě čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu, a pro tyto účely se „vdovským důchodem závisejícím na věku“ rozumí vdovský důchod vyplácený ve snížené výši v souladu s čl. 39 odst. 4 zákona o příspěvcích a dávkách sociálního zabezpečení z roku 1992.
 2.
 Pro účely článku SSC.8 tohoto protokolu je v případě starobních a pozůstalostních peněžitých dávek, důchodů po pracovních úrazech nebo nemocech z povolání a pohřebného na každého příjemce podle právních předpisů Spojeného království pobývajícího na území jiného státu pohlíženo tak, jako by měl během daného pobytu na území tohoto jiného státu bydliště.
 3.
 1)
 Pro účely výpočtu faktoru výdělku za účelem stanovení nároku na dávky podle právních předpisů Spojeného království se má za to, že za každý týden, během kterého zaměstnaná osoba podléhala právním předpisům členského státu a který započal během daného daňového období ve smyslu právních předpisů Spojeného království, dotyčná osoba platila příspěvky jako zaměstnaná osoba nebo měla příjem, z kterého byly příspěvky placeny, na základě příjmů rovnajících se dvěma třetinám horní meze příjmu v uvedeném daňovém období.
 2)
 Pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu, pokud:
 a)
 během jakéhokoli daňového období počínajícího dne 6. dubna 1975 nebo později získala zaměstnaná osoba doby pojištění, zaměstnání nebo bydlení výlučně v členském státě a jestliže z uplatnění bodu 1 tohoto odstavce vyplývá, že se uvedené období bere v úvahu ve smyslu právních předpisů Spojeného království pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bodu i) tohoto protokolu, má se za to, že byla po dobu 52 týdnů v uvedeném roce pojištěna v uvedeném členském státě;
 b)
 se jakékoli daňové období počínající dne 6. dubna 1975 nebere v úvahu ve smyslu právních předpisů Spojeného království pro účely čl. SSC.47 odst. 1 písm. b) bodu i) tohoto protokolu, neberou se v úvahu žádné doby pojištění, zaměstnání nebo bydlení získané v uvedeném daňovém období.
 3)
 Pro účely přepočtu faktoru výdělku na doby pojištění se faktor výdělku dosažený v daném daňovém období ve smyslu právních předpisů Spojeného království dělí spodní mezí příjmů za uvedené období. Výsledek


text:
se vyjádří celým číslem a desetinná místa se neberou v úvahu. Takto vypočítané číslo představuje počet týdnů pojištění získaných podle právních předpisů Spojeného království během uvedeného daňového období za předpokladu, že toto číslo nepřevýší počet týdnů, během kterých osoba podléhala uvedeným právním předpisům v uvedeném období.
 PŘÍLOHA SSC-7
 PROVÁDĚCÍ ČÁST
 HLAVA I
 OBECNÁ USTANOVENÍ
 KAPITOLA 1
 Článek SSCI.1
 Definice
 1.
 Pro účely této přílohy se použijí definice uvedené v článku SSC.1 tohoto protokolu.
 2.
 Kromě definic uvedených v odstavci 1 se rozumí:
 a)
 „přístupovým místem“ subjekt vykonávající funkce:
 i)
 elektronického kontaktního místa;
 ii)
 automatického směrování na základě dané adresy a
 iii)
 inteligentního směrování na základě softwaru umožňujícího automatickou kontrolu a směrování (například aplikace umělé inteligence) nebo zásahu člověka;
 b)
 „styčným místem“ subjekt, který je určený příslušným orgánem státu pro jedno nebo více odvětví sociálního zabezpečení uvedených v článku SSC.3 tohoto protokolu k tomu, aby odpovídal na žádosti o informace a pomoc pro účely provádění tohoto protokolu a této přílohy, a který musí plnit úkoly jemu svěřené podle hlavy IV této přílohy;
 c)
 „dokumentem“ soubor údajů bez ohledu na použitý druh nosiče, které jsou strukturovány takovým způsobem, že je možné je předávat elektronicky, a jejichž předávání je nezbytné, aby tento protokol a tato příloha mohly fungovat;
 d)
 „strukturovaným elektronickým dokumentem“ dokument strukturovaný ve formátu navrženém pro elektronickou výměnu informací mezi státy;
 e)
 „elektronickým přenosem“ přenos údajů pomocí elektronických zařízení pro zpracování údajů (včetně digitální komprese) a využití přenosu po drátě, rádiového přenosu, přenosu optickými technologiemi nebo jakýmikoli jinými elektromagnetickými prostředky;
 f)
 „podvodem“ jakékoli úmyslné jednání nebo úmyslné opomenutí jednat s úmyslem buď
 i)
 pobírat dávky sociálního zabezpečení nebo umožnit jinému pobírat dávky sociálního zabezpečení, pokud nejsou splněny podmínky pro vznik nároku na takové dávky podle právních předpisů dotčených států nebo tohoto protokolu, nebo
 ii)
 vyhnout se placení příspěvků sociálního zabezpečení, nebo umožnit jinému vyhnout se placení příspěvků sociálního zabezpečení, pokud jsou takové příspěvky vyžadovány právními předpisy dotčených států nebo tímto protokolem.
 KAPITOLA 2
 USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE SPOLUPRÁCE A VÝMĚNY ÚDAJŮ
 Článek SSCI.2
 Oblast působnosti a pravidla výměny informací mezi institucemi
 1.
 Pro účely této přílohy jsou výměny informací mezi orgány států a institucemi a osobami uvedenými v tomto protokolu založeny na zásadách veřejné služby, efektivnosti, aktivní pomoci, rychlého doručování a přístupnosti, včetně elektronické přístupnosti, zejména pro osoby se zdravotním postižením a starší osoby.
 2.
 Příslušné instituce si neprodleně poskytují nebo vyměňují všechny nezbytné údaje pro stanovení a určení práv a povinností osob, na něž se vztahuje tento protokol. Přenos takových údajů mezi státy probíhá buď přímo mezi příslušnými institucemi, nebo nepřímo prostřednictvím styčných míst.
 3.
 Pokud určitá osoba omylem předložila informace, dokumenty nebo žádosti instituci na území jiného státu, než je ten, v němž se nachází instituce určená v souladu s touto přílohou, musí tato instituce tyto informace, dokumenty nebo žádosti neprodleně postoupit instituci určené v souladu s touto přílohou s uvedením dne, k němuž byly původně předloženy. Tento den je pro posledně jmenovanou instituci závazný. Instituce států však nelze činit odpovědnými v důsledku nečinnosti a ani nelze mít za to,


text:
že přijaly rozhodnutí v důsledku nečinnosti způsobené zpožděným přenosem informací, dokumentů nebo žádostí institucemi států.
 4.
 Pokud poskytnutí údajů proběhlo nepřímo prostřednictvím styčného místa státu určení, lhůty pro projednání žádostí začínají běžet ode dne obdržení žádosti tímto styčným místem, jako by žádost obdržela instituce tohoto státu.
 Článek SSCI.3
 Oblast působnosti a pravidla výměny informací mezi dotyčnými osobami a institucemi
 1.
 Státy zajistí, aby dotyčné osoby měly přístup k potřebným informacím o ustanoveních vyplývajících z tohoto protokolu a z této přílohy, aby mohly uplatnit svá práva. Zajistí rovněž uživatelsky přístupné služby.
 2.
 Osoby, na něž se vztahuje tento protokol, mají povinnost předat příslušné instituci veškeré informace, dokumenty nebo podpůrné doklady, které jsou nezbytné pro zjištění jejich situace nebo situace jejich rodiny, stanovení nebo zachování jejich práv a povinností a určení použitelných právních předpisů a jejich povinností podle těchto právních předpisů.
 3.
 Příslušné instituce sdělují informace a vydávají dokumenty dotyčným osobám, a to v míře nezbytné pro použití tohoto protokolu a této přílohy, neprodleně a vždy ve lhůtách stanovených právními předpisy daného státu.
 Příslušná instituce oznámí žadateli, který má bydliště nebo pobývá v jiném státě, své rozhodnutí přímo nebo prostřednictvím styčného místa státu bydliště nebo pobytu. Pokud dávky zamítne, uvede rovněž důvod zamítnutí, možnosti a lhůty pro odvolání. Kopie tohoto rozhodnutí se zasílá dalším dotčeným institucím.
 Článek SSCI.4
 Formuláře, dokumenty a metody výměny údajů
 1.
 S výhradou článku SSCI. 75 a dodatku SSCI-2, strukturu, obsah a formát formulářů a dokumentů vydávaných jménem států pro účely provádění tohoto protokolu dohodne specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení.
 2.
 Přenos údajů mezi institucemi nebo styčnými místy být s výhradou souhlasu specializovaného výboru pro koordinaci sociálního zabezpečení prováděn prostřednictvím systému elektronické výměny informací o sociálním zabezpečení. Pokud jsou formuláře a dokumenty uvedené v odstavci 1 vyměňovány prostřednictvím systému elektronické výměny informací o sociálním zabezpečení, dodržují pravidla platná pro tento systém.
 Tam, kde přenos údajů mezi institucemi nebo styčnými místy neprobíhá prostřednictvím systému elektronické výměny informací o sociálním zabezpečení, použijí příslušné instituce a styčná místa ujednání vhodná pro jednotlivé případy a upřednostňují co největší využívání elektronických prostředků.
 3.
 V komunikaci s dotyčnými osobami využívají příslušné instituce ujednání vhodná pro jednotlivé případy a upřednostňují co největší využívání elektronických prostředků.
 Článek SSCI.5
 Právní síla dokumentů a podpůrných dokladů vydaných v jiném státě
 1.
 Dokumenty vydané institucí státu a prokazující postavení osoby pro účely provádění tohoto protokolu a této přílohy, jakož i podpůrné doklady, na základě kterých byly dokumenty vydány, uzná instituce jiného státu, pokud je stát, který je vydal, nezrušil nebo neprohlásil za neplatné.
 2.
 V případě pochybnosti o platnosti dokumentu nebo správnosti skutečností, které jsou podkladem pro údaje v něm uvedené, instituce státu, která obdrží dokument, se obrátí na instituci, jež dokument vydala, se žádostí o nezbytná vyjasnění a popřípadě o zrušení uvedeného dokumentu. Vydávající instituce opětovně zváží důvody pro vydání příslušného dokumentu a případně tento dokument zruší.
 3.
 Pokud podle odstavce 2 existují pochybnosti o informacích poskytnutých dotyčnými osobami, o platnosti dokumentů nebo podpůrných dokladů nebo o správnosti skutečností, na nichž jsou údaje v nich obsažené založeny,


text:
přistoupí instituce místa pobytu nebo místa bydliště na žádost příslušné instituce k nezbytnému ověření těchto informací nebo dokumentů, pokud je možné je provést.
 4.
 Pokud nebylo mezi dotčenými institucemi dosaženo shody, může být věc po uplynutí jednoho měsíce následujícího po dni, kdy instituce, která dokument obdržela, podala žádost, předložena prostřednictvím příslušných orgánů specializovanému výboru pro koordinaci sociálního zabezpečení. Specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení se pokusí o sblížení rozdílných stanovisek do šesti měsíců ode dne, kdy mu byla věc předložena.
 Článek SSCI.6
 Prozatímní uplatňování právních předpisů a prozatímní poskytování dávek
 1.
 Není-li v této příloze stanoveno jinak, mají-li instituce nebo orgány dvou nebo více států rozdílná stanoviska k určení použitelných právních předpisů, použijí se na dotyčnou osobu prozatímně právní předpisy jednoho z těchto států, přičemž pořadí jejich použitelnosti se stanoví takto:
 a)
 právní předpisy státu, ve kterém osoba skutečně vykonává své zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost, pokud je toto zaměstnání nebo samostatná výdělečná činnost vykonávána pouze v jednom státě;
 b)
 právní předpisy státu, na jehož území má dotyčná osoba bydliště, vykonává-li zaměstnání nebo samostatnou výdělečnou činnost ve dvou nebo více státech a vykonává-li část své činnosti nebo činností ve státě bydliště, nebo není-li dotyčná osoba výdělečně činná jako zaměstnanec ani jako osoba samostatně výdělečně činná;
 c)
 ve všech ostatních případech právní předpisy státu, o jejichž uplatňování bylo požádáno nejdříve, vykonává-li osoba činnost nebo činnosti ve dvou nebo více státech.
 2.
 V případě rozdílných stanovisek mezi institucemi nebo orgány dvou nebo více států ve věci určení instituce, která by měla poskytnout peněžité nebo věcné dávky, má dotyčná osoba, která by v případě neexistence tohoto sporu mohla o dávky žádat, nárok na prozatímní dávky stanovené podle právních předpisů uplatňovaných institucí místa bydliště dané osoby nebo, nemá-li daná osoba bydliště na území žádného z dotčených států, má nárok na dávky stanovené podle právních předpisů uplatňovaných institucí, které byla její žádost podána nejdříve.
 3.
 Pokud nebylo mezi dotčenými institucemi nebo orgány dosaženo shody, může se po uplynutí jednoho měsíce ode dne, kdy vyšla najevo rozdílnost stanovisek uvedená v odstavci 1 a 2, kterákoli ze stran obrátit na specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení. Specializovaný výbor pro koordinaci sociálního zabezpečení se vynasnaží o sblížení rozdílných stanovisek do šesti měsíců ode dne, kdy mu byla věc předložena.
 4.
 Pokud se zjistí, že použitelnými právními předpisy nejsou předpisy státu, ve kterém se osoba prozatímně účastní na pojištění, nebo že instituce, která prozatímně poskytla dávky, nebyla příslušnou institucí, je instituce, která byla určena za příslušnou, považována za příslušnou se zpětnou účinností, jako by k takové rozdílnosti stanovisek nedošlo, nejpozději ode dne vzniku prozatímní účasti na pojištění nebo od prvního prozatímního poskytnutí dotčených dávek.
 5.
 Instituce, která byla určena za příslušnou, a instituce, která vyplatila prozatímní peněžité dávky nebo obdržela prozatímní odvody pojistného, vyřeší tam, kde je to vhodné, finanční situaci dotyčné osoby, pokud jde o odvody a prozatímně vyplacené peněžité dávky, v souladu s hlavou IV kapitolou 2 této přílohy.
 Věcné dávky prozatímně poskytnuté institucí v souladu s odstavcem 2 budou uhrazeny příslušnou institucí v souladu s hlavou


text:
IV této přílohy.
 Článek SSCI.7
 Prozatímní výpočet dávek a odvodů pojistného
 1.
 Není-li v této příloze stanoveno jinak, pokud osoba splňuje podmínky pro přiznání dávky nebo odpovídá za odvod pojistného v souladu s tímto protokolem, avšak příslušná instituce nemá všechny informace týkající se situace v jiném státě, které jsou zapotřebí ke konečnému výpočtu výše této dávky nebo odvodu, pak tato instituce na žádost dotyčné osoby přizná tuto dávku nebo vypočte výši tohoto odvodu na prozatímním základě, pokud je tento výpočet možný na základě informací, které má tato instituce k dispozici.
 2.
 Výpočet výše příslušné dávky nebo odvodu se provede znovu poté, jakmile jsou dotčené instituci poskytnuty veškeré nezbytné podpůrné doklady nebo dokumenty.
 KAPITOLA 3
 DALŠÍ OBECNÁ USTANOVENÍ K PROVÁDĚNÍ TOHOTO PROTOKOLU
 Článek SSCI.8
 Jiné postupy mezi orgány a institucemi
 1.
 Dva nebo více států nebo jejich příslušné orgány se mohou dohodnout na jiných postupech, než jsou postupy stanovené touto přílohou, nedotknou-li se tyto postupy nepříznivě práv a povinností dotyčných osob.
 2.
 Dohody uzavřené za tímto účelem se oznámí specializovanému výboru pro koordinaci sociálního zabezpečení a uvedou se v dodatku SSCI-1.
 3.
 Ustanovení uvedená v prováděcích dohodách uzavřených mezi dvěma nebo více státy za stejným účelem jako dohody uvedené v odstavci 2 nebo podobných takovým dohodám, která jsou v platnosti v den předcházející dni vstupu této dohody v platnost, se pro účely vztahů mezi těmito státy použijí i nadále, pokud jsou rovněž uvedeny v dodatku SSCI-1 k tomuto protokolu.
 Článek SSCI.9
 Předcházení souběhu dávek
 Bez ohledu na jiná ustanovení tohoto protokolu, pokud jsou dávky náležející na základě právních předpisů dvou nebo více států vzájemně sníženy, pozastaveny nebo odňaty, jsou částky, které by nebyly zaplaceny v případě přísného použití pravidel pro snížení, pozastavení nebo odnětí stanovených právními předpisy dotčeného státu, vyděleny počtem dávek podléhajících snížení, pozastavení nebo odnětí.
 Článek SSCI.10
 Prvky pro určení bydliště
 1.
 Pokud existují rozdílná stanoviska institucí dvou nebo více států, pokud jde o určení bydliště osoby, na kterou se vztahuje tento protokol, stanoví instituce vzájemnou dohodou střed zájmu dotyčné osoby, a to na základě celkového posouzení veškerých dostupných informací o významných skutečnostech, které mohou zahrnovat podle okolností:
 a)
 délku a nepřetržitost přítomnosti na území dotčených států;
 b)
 osobní situaci dané osoby, včetně:
 i)
 povahy a konkrétních znaků všech vykonávaných činností, zejména místa, kde se činnost obvykle vykonává, stability činnosti a doby platnosti každé pracovní smlouvy;
 ii)
 rodinné situace dané osoby a jejích rodinných vztahů;
 iii)
 vykonávání jakýchkoli nevýdělečných činností;
 iv)
 v případě studujících zdroj příjmu studujícího;
 v)
 situace týkající se bydlení dané osoby, zejména nakolik je toto bydlení trvalé;
 vi)
 státu, v němž je daná osoba považována za daňového rezidenta.
 2.
 Pokud zvážení jednotlivých kritérií na základě na významných skutečností, jak je uvedeno v odstavci 1, nevede ke shodě mezi dotčenými institucemi, považuje se pro stanovení jejího skutečného místa bydliště za rozhodující záměr dotyčné osoby, jak se jeví z těchto skutečností a okolností, zejména pak z důvodů, které vedly dotyčnou osobu k přestěhování.
 3.
 Má se za to, že střed zájmu studujícího, který odejde do jiného státu za


text:
účelem řádného studia, se po celou dobu studia v uvedeném státě nenachází ve státě studia, aniž je dotčena možnost tuto domněnku vyvrátit.
 4.
 Odstavec 3 se použije obdobně na rodinné příslušníky studujícího.
 Článek SSCI.11
 Sčítání dob
 1.
 Pro účely článku SSC.7 se příslušná instituce obrátí na instituce států, jejichž právní předpisy se na dotyčnou osobu také vztahovaly, aby určila všechny doby získané podle těchto právních předpisů.
 2.
 Doby pojištění, zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo bydlení získané podle právních předpisů jednoho státu se přičtou k dobám pojištění, zaměstnání, samostatné výdělečné činnosti nebo bydlení získaným podle právních předpisů kteréhokoli jiného státu, pokud je to nezbytné pro účely článku SSC.7 a pokud se tyto doby nepřekrývají.
 3.
 Pokud se doba pojištění nebo bydlení získaná v souladu s povinným pojištěním podle právních předpisů jednoho státu kryje s dobou pojištění získanou na základě dobrovolného nebo dobrovolného pokračujícího pojištění podle právních předpisů jiného státu, vezme se v úvahu jen doba získaná na základě povinného pojištění.
 4.
 Pokud se doba pojištění nebo bydlení, která je jiná než rovnocenná doba získaná podle právních předpisů jednoho státu, kryje s rovnocennou dobou získanou podle právních předpisů jiného státu, vezme se v úvahu jen doba jiná než rovnocenná doba.
 5.
 Jakoukoli dobu, která je považována za rovnocennou na základě právních předpisů dvou nebo více států, bere v úvahu pouze instituce státu, podle jehož právních předpisů byla dotyčná osoba před uvedenou dobou naposledy povinně pojištěna. V případě, že dotyčná osoba nebyla před uvedenou dobou povinně pojištěna podle právních předpisů některého státu, posledně jmenovaná doba bude zohledněna institucí státu, podle jehož právních předpisů byla dotyčná osoba povinně pojištěna poprvé po uvedené době.
 6.
 Pokud není možné určit přesně období, ve kterém byly získány určité doby pojištění nebo bydlení podle právních předpisů jednoho státu, předpokládá se, že tyto doby se nepřekrývají s dobami pojištění nebo bydlení získanými podle právních předpisů jiného státu a vezmou se přiměřeně v úvahu, pokud je to výhodné pro dotyčnou osobu.
 Článek SSCI.12
 Pravidla pro přepočet dob
 1.
 Pokud jsou doby získané podle právních předpisů jednoho státu vyjádřeny v jednotkách odlišných od jednotek používaných právními předpisy jiného státu, provede se přepočet nezbytný pro účely sčítání podle článku SSC.7 na základě těchto pravidel:
 a)
 doba, která se použije jako základ pro přepočet, je doba sdělená institucí státu, na základě jehož právních předpisů byla tato doba získána;
 b)
 v případě systémů, kdy jsou doby vyjádřené ve dnech, se přepočet ze dnů na jiné jednotky a opačně, jakož i mezi odlišnými systémy založenými na dnech, provádí v souladu s touto tabulkou:
 Systém založený na
 1 den odpovídá
 1 týden odpovídá
 1 měsíc odpovídá
 1 čtvrtletí odpovídá
 Maximální počet dnů v jednom kalendářním roce
 5 dnech
 9 hodinám
 5 dnům
 22 dnům
 66 dnům
 264 dnů
 6 dnech
 8 hodinám
 6 dnům
 26 dnům
 78 dnům
 312 dnů
 7 dnech
 6 hodinám
 7 dnům
 30 dnům
 90 dnům
 360 dnů
 c)
 v případě systémů, v nichž jsou doby vyjádřeny v jiných jednotkách než ve dnech:
 i)
 tři měsíce nebo 13 týdnů odpovídá jednomu čtvrtletí


text:
a opačně;
 ii)
 jeden rok odpovídá čtyřem čtvrtletím, 12 měsícům nebo 52 týdnům a opačně;
 iii)
 pro přepočet týdnů na měsíce a opačně se týdny a měsíce přepočtou na dny v souladu s pravidly pro přepočet pro systémy založené na šesti dnech uvedenými v tabulce v písmenu b);
 d)
 v případě dob vyjádřených ve zlomcích jsou tyto údaje přepočteny na nejbližší nižší celou jednotku za použití pravidel stanovených v písmenech b) a c). Roky vyjádřené ve zlomcích jsou přepočteny na měsíce, ledaže je dotyčný systém založen na čtvrtletích;
 e)
 pokud je výsledkem přepočtu podle tohoto odstavce zlomek dané jednotky, za výsledek přepočtu podle tohoto odstavce bude považována nejbližší vyšší celá jednotka.
 2.
 Použití odstavce 1 nesmí vést u celkového součtu dob pojištění získaných během jednoho kalendářního roku k výsledku, který je vyšší než počet dnů uvedený v posledním sloupci tabulky v odst. 1 písm. b) nebo 52 týdnů nebo 12 měsíců nebo čtyři čtvrtletí.
 Pokud doby, které mají být přepočítány, odpovídají maximální roční výši dob podle právních předpisů státu, ve kterém byly získány, nesmí použití odstavce 1 vést v rámci jednoho kalendářního roku k dobám kratším, než je možné roční maximum dob stanovených podle příslušných právních předpisů.
 3.
 Přepočet se provede buď v rámci jediné operace pokrývající veškeré doby, které byly sděleny jakožto celek, nebo pro každý jednotlivý rok, pokud byly tyto doby sděleny na ročním základě.
 4.
 Instituce, která sdělí doby vyjádřené ve dnech, zároveň uvede, zda systém, který spravuje, je založen na pěti dnech, šesti dnech nebo sedmi dnech.
 HLAVA II
 URČENÍ POUŽITELNÝCH PRÁVNÍCH PŘEDPISŮ
 Článek SSCI.13
 Podrobnosti k článkům SSC.11 a SSC.12 tohoto protokolu
 1.
 Pro účely čl. SSC.11 odst. 1 písm. a) protokolu „osoba, která vykonává zaměstnání ve státě pro zaměstnavatele, jenž zde běžně vykonává své činnosti, a která je tímto zaměstnavatelem vyslána do jiného státu“ zahrnuje osobu, která byla zaměstnána s cílem vyslání do jiného státu, pokud se na tuto dotyčnou osobu bezprostředně před zahájením jejího zaměstnání již vztahují právní předpisy státu, ve kterém je usazen její zaměstnavatel.
 2.
 Pro účely čl. SSC.11 odst. 1 písm. a) tohoto protokolu se slovy „jenž zde běžně vykonává své činnosti“ rozumí zaměstnavatel, který obvykle vykonává podstatné činnosti jiné než čistě vnitřní řídící činnosti na území státu, v němž je usazený, se zohledněním veškerých kritérií, která charakterizují činnosti vykonávané dotyčným podnikem. Příslušná kritéria musí odpovídat konkrétní charakteristice každého zaměstnavatele a skutečné povaze vykonávaných činností.
 3.
 Pro účely čl. SSC.11 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu se slovy „která obvykle vykonává samostatnou výdělečnou činnost“ rozumí osoba, která obvykle vykonává podstatné činnosti na území státu, v němž je usazená. Tato osoba musí zejména provozovat svou činnost již nějakou dobu před datem, kdy si přeje využít ustanovení výše uvedeného článku a v státě, kde je usazena, musí během jakéhokoli období dočasné činnosti v jiném státě nadále splňovat nezbytné předpoklady pro výkon své činnosti tak, aby byla schopna v této činnosti po svém návratu pokračovat.
 4.
 Pro účely čl. SSC.11 odst. 1 písm. b) tohoto protokolu je kritériem pro určení toho, zda je