text:
2.3.1 Komora se provětrává, dokud se nedocílí ustálené koncentrace vodíku. Směšovací ventilátor se zapne, není-li již v činnosti. Analyzátor vodíku se nastaví na nulu a případně se znovu kalibruje a seřídí se jeho měřicí rozsah.
 2.3.2 Komora se zablokuje v poloze jmenovité hodnoty objemu.
 2.3.3 Systém regulace teploty prostředí se zapne (pokud již nepracuje) a nastaví na počáteční teplotu 293 K.
 2.3.4 Jakmile se teplota v komoře stabilizuje na 293 K ± 2 K, komora se utěsní a změří se koncentrace pozadí, teplota a barometrický tlak. Tak se získají počáteční hodnoty CH2i, Ti a Pi, které se použijí ke kalibraci komory.
 2.3.5 Komora se odblokuje ze jmenovité hodnoty objemu.
 2.3.6 Do komory se vpustí asi 100 g vodíku. Hmotnost vodíku se změří s přesností ± 2 % měřené hodnoty.
 2.3.7 Obsah komory se po dobu pěti minut nechá promísit a pak se změří koncentrace vodíku, teplota a barometrický tlak. Tak se získají konečné hodnoty CH2f, Tf a Pf pro kalibraci komory a zároveň počáteční hodnoty CH2i, Ti a Pi pro zkoušku schopnosti zadržet vodík.
 2.3.8 Na základě hodnot podle bodů 2.3.4 a 2.3.7 a vzorce v bodě 2.4 se vypočte hmotnost vodíku v komoře. Výsledek se nesmí lišit o více než ± 2 % od hmotnosti vodíku naměřené podle výše uvedeného bodu 2.3.6.
 2.3.9 Obsah komory se musí nechat promísit po dobu nejméně 10 hodin. Po uplynutí této doby se změří a zaznamená konečná koncentrace vodíku, teplota a barometrický tlak. Tak se získají konečné hodnoty CH2f, Tf a Pf pro zkoušku schopnosti zadržet vodík.
 2.3.10 Pomocí vzorce v bodě 2.4 níže se z hodnot změřených podle bodů 2.3.7 a 2.3.9 výše vypočte hmotnost vodíku. Tato hmotnost se nesmí lišit o více než 5 % od hmotnosti vodíku zjištěné podle bodu 2.3.8.
 2.4 Výpočet
 Ke stanovení pozadí vodíku v komoře a míry úniku se použije výpočet změny čisté hmotnosti vodíku v komoře. Pro výpočet změny hmotnosti se použije následující vzorec a počáteční a konečné hodnoty koncentrací vodíku, teploty a barometrického tlaku.
 přičemž:
 MH2
 =
 hmotnost vodíku, v gramech
 CH2
 =
 měřená koncentrace vodíku v komoře, v ppm objemových
 V
 =
 objem komory v metrech krychlových (m3) změřený podle bodu 2.1.1.
 Vout
 =
 kompenzační objem při teplotě a tlaku v průběhu zkoušky, v m3
 T
 =
 teplota prostředí v komoře, v K
 P
 =
 absolutní tlak v komoře, v kPa
 k
 =
 2,42
 přičemž:
 i je počáteční hodnota,
 f je konečná hodnota.
 3. KALIBRACE ANALYZÁTORU VODÍKU
 Analyzátor se kalibruje vodíkem se vzduchem a čištěným syntetickým vzduchem. Viz bod 4.8.2 přílohy 7.
 Každý z obvykle používaných pracovních rozsahů se zkalibruje následujícím postupem:
 3.1
 Stanoví se kalibrační křivka z nejméně pěti kalibračních bodů rozložených co nejrovnoměrněji v pracovním rozsahu. Jmenovitá koncentrace kalibračního plynu s nejvyšší koncentrací má být alespoň 80 % plné stupnice.
 3.2
 Metodou nejmenších čtverců se vypočte kalibrační křivka. Pokud je výsledný stupeň polynomu vyšší než tři, musí být počet kalibračních bodů rovný nejméně tomuto stupni polynomu zvýšenému o dvě.
 3.3
 Kalibrační křivka se nesmí lišit o více než 2 % od


text:
jmenovité hodnoty každého kalibračního plynu.
 3.4
 Pomocí koeficientů polynomu odvozeného podle bodu 3.2 se sestaví tabulka, ve které je uvedena závislost hodnot naměřených na analyzátoru a skutečných koncentrací. Tabulka nesmí mít kroky větší než 1 % plného rozsahu stupnice. Tabulka se sestaví pro každý kalibrovaný rozsah analyzátoru.
 Tabulka musí obsahovat i další důležité údaje, jako jsou:
 a)
 datum kalibrace;
 b)
 případně údaje potenciometru pro měřicí rozsah a nulu;
 c)
 jmenovitá stupnice;
 d)
 referenční údaje o každém použitém kalibračním plynu;
 e)
 skutečné a naměřené hodnoty každého použitého kalibračního plynu společně s rozdíly v procentech;
 f)
 kalibrační tlak analyzátoru.
 3.5
 Lze použít i alternativní metody (např. počítač, elektronicky řízené přepínání rozsahů), pokud se technické zkušebně prokáže, že tyto metody zajišťují odpovídající přesnost.
 DODATEK 2
 ZÁKLADNÍ VLASTNOSTI RODINY VOZIDEL
 1. Parametry definující rodinu vozidel ve vztahu k emisím vodíku
 Rodina může být definována základními konstrukčními parametry, které musí být společné pro vozidla v téže rodině. V některých případech se parametry mohou navzájem ovlivňovat. Zohledněny musí být i tyto vlivy, aby se zajistilo, že do rodiny jsou zahrnuta pouze vozidla s podobnými vlastnostmi emisí vodíku.
 2. Za tímto účelem se z hlediska rodiny emisí vodíku pokládají za stejné takové typy vozidel, jejichž níže popsané parametry jsou shodné.
 Systém REESS:
 a)
 obchodní název nebo značka systému REESS;
 b)
 označení všech typů elektrochemických článků;
 c)
 počet článků systému REESS;
 d)
 počet subsystémů systému REESS;
 e)
 jmenovité napětí systému REESS (V);
 f)
 energie systému REESS (kWh);
 g)
 poměr plynové kombinace (v procentech);
 h)
 typ (typy) odvětrání systému REESS (subsystému(ů) REESS);
 i)
 typ případného systému chlazení;
 Palubní nabíječka:
 a)
 značka a typ jednotlivých částí nabíječky;
 b)
 jmenovitý výstupní výkon (kW);
 c)
 maximální nabíjecí napětí (V);
 d)
 maximální nabíjecí proud (A);
 e)
 značka a typ případné řídicí jednotky;
 f)
 pracovní schéma, ovladače a bezpečnost;
 g)
 charakteristiky nabíjecích dob.
 PŘÍLOHA 8
 ZKUŠEBNÍ POSTUPY PRO SYSTÉM REESS
 Vyhrazeno
 DODATEK
 POSTUP PRO PROVÁDĚNÍ STANDARDNÍHO CYKLU
 Standardní cyklus začne standardním vybíjením, po němž následuje standardní nabíjení.
 Standardní vybíjení:
 Rychlost vybíjení
 :
 Postup vybíjení, včetně kritérií pro jeho ukončení, stanoví výrobce. Není-li postup stanoven, musí se jednat o vybíjení proudem 1C.
 Mez vybití (koncové napětí)
 :
 specifikovaná výrobcem
 Pauza po vybití
 :
 minimálně 30 minut
 Standardní nabíjení
 :
 Postup nabíjení, včetně kritérií pro jeho ukončení, stanoví výrobce. Není-li postup stanoven, musí se jednat o nabíjení proudem C/3.
 PŘÍLOHA 8A
 VIBRAČNÍ ZKOUŠKA
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit bezpečnost systému REESS ve vibračním prostředí, jemuž bude systém REESS pravděpodobně při běžném provozu vozidla vystaven.
 2. ZAŘÍZENÍ
 2.1 Tato zkouška se provede buď s úplným systémem REESS, nebo s jeho souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek. Není-li elektronická řídicí jednotka systému REESS zabudována v opláštění článků, není nutné elektronickou řídicí jednotku do zkoušeného zařízení montovat, jestliže o to výrobce požádá.
 2.2 Zkoušené zařízení se dobře upevní ke stolci vibračního stroje takovým způsobem, aby

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
se vibrace přenášely přímo na zkoušené zařízení.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky
 Pro zkoušené zařízení platí následující podmínky:
 a)
 zkouška se provede při okolní teplotě 20 ± 10 °C;
 b)
 na začátku zkoušky se stav nabití upraví na hodnotu ležící v horních 50 procentech běžného provozního stavu nabití zkoušeného zařízení;
 c)
 na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která mají vliv na funkci (funkce) zkoušeného zařízení, která je (které jsou) relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Zkušební postupy
 Zkoušená zařízení se vystaví vibracím se sinusovým průběhem vlny a logaritmickým přelaďováním v průběhu 15 minut mezi 7 Hz a 200 Hz a znovu 7 Hz.
 Tento cyklus se opakuje 12krát po celkovou dobu 3 hodin ve svislém směru montážního nasměrování systému REESS podle specifikace výrobce.
 Vztah mezi frekvencí a zrychlením musí odpovídat tabulce 1 a 2:
 Tabulka 1
 Frekvence a zrychlení (hrubá hmotnost zkoušeného zařízení menší než 12 kg)
 Frekvence v Hz
 Zrychlení v m/s2
 7–18
 10
 18 – přibližně 50 (1)
 postupně zvyšováno z 10 na 80
 50–200
 80
 Tabulka 2
 Frekvence a zrychlení (hrubá hmotnost zkoušeného zařízení 12 kg nebo více)
 Frekvence v Hz
 Zrychlení v m/s2
 7–18
 10
 18 – přibližně 25 (1)
 postupně zvyšováno z 10 na 20
 25–200
 20
 Na žádost výrobce se smí použít vyšší míra zrychlení i vyšší maximální frekvence.
 Jako náhradu za hodnoty vztahu mezi frekvencí a zrychlením v tabulce 1 nebo tabulce 2 lze na žádost výrobce použít profil vibrační zkoušky stanovený výrobcem vozidla, ověřený pro použití ve vozidle a odsouhlasený technickou zkušebnou. Schválení systému REESS zkoušeného podle této podmínky je omezeno na schválení zvláštního typu vozidla.
 Nebrání-li tomu stav zkoušeného zařízení, provede se po vibracích standardní cyklus popsaný v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 (1) Amplituda se pak udržuje na 0,8 mm (1,6 mm celkového vychýlení) a frekvence se zvyšuje, dokud se nedosáhne maximálního zrychlení, jak je popsáno v tabulce 1 nebo tabulce 2.
 PŘÍLOHA 8B
 TEPELNÝ ŠOK A CYKLICKÁ ZKOUŠKA
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit odolnost systému REESS vůči náhlým změnám teploty. Systém REESS se musí podrobit určenému počtu teplotních cyklů, přičemž se začíná při okolní teplotě a následně se pokračuje cyklem při vysoké a nízké teplotě. Simuluje se tak rychlá změna teploty okolního prostředí, které bude systém REESS pravděpodobně během svého provozu vystaven.
 2. ZAŘÍZENÍ
 Tato zkouška se provede buď s úplným systémem REESS, nebo s jeho souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek. Není-li elektronická řídicí jednotka systému REESS zabudována v opláštění článků, není nutné ji do zkoušeného zařízení montovat, jestliže o to výrobce požádá.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky
 Na začátku zkoušky platí pro zkoušené zařízení tyto podmínky:
 a)
 stav nabití se upraví na hodnotu ležící v horních 50 procentech běžného provozního stavu nabití;
 b)
 musí být funkční veškerá


text:
ochranná zařízení, která by mohla ovlivnit fungování zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Zkušební postup
 Zkoušené zařízení se nejméně šest hodin uchovává při zkušební teplotě rovné 60 ± 2 °C nebo vyšší, požaduje-li to výrobce, následně se po dobu nejméně šesti hodin uchovává při zkušební teplotě – 40 ± 2 °C nebo nižší, požaduje-li to výrobce. Maximální doba mezi extrémy zkušební teploty je 30 minut. Tento postup se opakuje, dokud se nedokončí nejméně 5 úplných cyklů, a následně se zkoušené zařízení uchovává po dobu 24 hodin při okolní teplotě 20 ± 10 °C.
 Nebrání-li tomu stav zkoušeného zařízení, provede se po 24hodinovém uskladnění standardní cyklus popsaný v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 PŘÍLOHA 8C
 MECHANICKÁ PÁDOVÁ ZKOUŠKA U VYJÍMATELNÉHO SYSTÉMU REESS
 1. ÚČEL
 Simuluje se mechanické nárazové zatížení, které může nastat při neúmyslném upuštění po vyjmutí systému REESS.
 2. POSTUPY
 2.1 Obecné zkušební podmínky
 Na začátku zkoušky platí pro vyjmutý systém REESS tyto podmínky:
 (a)
 stav nabití se upraví na alespoň 90 % jmenovité kapacity, jak je uvedeno v příloze 6 části 1 bodě 3.4.3 nebo v příloze 6 části 2 bodě 1.4.3 nebo v příloze 6 části 3 bodě 2.3.2.
 b)
 zkouška se provádí při teplotě 20 ±10 °C.
 2.2 Zkušební postup
 Volný pád zcela vyjmutého systému REESS z výšky 1,0 m (od spodní části REESS) na hladkou vodorovnou betonovou plochu nebo jinou podlahovou krytinu s rovnocennou tvrdostí.
 Vyjmutý systém REESS se upustí šestkrát z různých směrů podle rozhodnutí technické zkušebny. Výrobce se může rozhodnout, že při každém pádu použije jiný systém REESS.
 Nebrání-li tomu nic, provede se bezprostředně po skončení pádové zkoušky standardní cyklus popsaný v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 PŘÍLOHA 8D
 MECHANICKÝ RÁZ
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit bezpečnost systému REESS při mechanickém rázu, k němuž může dojít při bočním pádu ze stacionární nebo zaparkované polohy.
 2. ZAŘÍZENÍ
 2.1 Tato zkouška se provede buď s úplným systémem REESS, nebo s jeho souvisejícími subsystémy včetně článků a jejich elektrických spojení.
 Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek.
 Není-li elektronická řídicí jednotka systému REESS zabudována, není nutné ji do zkoušeného zařízení montovat, jestliže o to výrobce požádá.
 2.2 Zkoušené zařízení se musí přimontovat k upínacímu přípravku pouze pomocí k tomu určených úchytek dodaných za účelem upevnění systému REESS nebo jeho subsystému k vozidlu.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky a požadavky
 Pro zkoušku platí tyto podmínky:
 a)
 zkouška se provede při okolní teplotě 20 ± 10 °C;
 b)
 na začátku zkoušky se stav nabití upraví na hodnotu ležící v horních 50 procentech běžného provozního stavu nabití;
 c)
 na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která mají vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Zkušební postup
 Zkoušené zařízení se


text:
upevní ke zkušebnímu stroji pevným spojem, který udrží všechny upevňovací plochy zkoušeného zařízení.
 Zkoušené zařízení
 a)
 s hrubou hmotností menší než 12 kg se podrobí polosinusoidnímu rázu o špičkovém zrychlení 1 500 m/s2 a pulzu trvajícím 6 milisekund;
 b)
 s hrubou hmotností 12 kg nebo větší se podrobí polosinusoidnímu rázu o špičkovém zrychlení 500 m/s2 a pulzu trvajícím 11 milisekund.
 V obou případech se zkoušené zařízení vystaví třem rázům v kladném směru, po nichž následují tři rázy v záporném směru v každé ze tří vzájemně kolmých montážních poloh zkoušeného zařízení, tj. celkem se provede 18 rázů.
 Nebrání-li tomu nic, provede se bezprostředně po skončení zkoušky mechanickým rázem standardní cyklus popsaný v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 PŘÍLOHA 8E
 OHNIVZDORNOST
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit odolnost systému REESS vůči ohni působícímu vně vozidla, např. z důvodu úniku paliva (z vozidla samotného nebo z jiného vozidla v jeho blízkosti). Řidič a cestující by v takové situaci měli mít dostatek času k opuštění vozidla.
 2. ZAŘÍZENÍ
 2.1 Tato zkouška se provede buď s úplným systémem REESS, nebo s jeho souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek. Není-li elektronická řídicí jednotka systému REESS zabudována v opláštění článků, není nutné ji do zkoušeného zařízení montovat, jestliže o to výrobce požádá. Pokud jsou příslušné subsystémy REESS ve vozidle rozmístěny, může být zkouška provedena s každým relevantním subsystémem REESS.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky
 Pro zkoušku platí tyto požadavky a podmínky:
 a)
 zkouška se provede při teplotě minimálně 0 °C;
 b)
 na začátku zkoušky se stav nabití upraví na hodnotu ležící v horních 50 procentech běžného provozního stavu nabití;
 c)
 na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která mají vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Zkušební postup
 Zkouška na vozidle nebo zkouška založená na konstrukčních částech se provádí podle uvážení výrobce:
 3.2.1 Zkouška na vozidle
 Zkoušené zařízení se upevní ke zkušebnímu přípravku, který co nejvěrněji simuluje podmínky skutečné montáže; k tomuto účelu nelze použít hořlavý materiál, s výjimkou materiálu, který je součástí systému REESS. Metoda s upevněním zkoušeného zařízení do přípravku musí odpovídat příslušným technickým požadavkům na jeho instalaci do vozidla. V případě systému REESS konstruovaného pro specifické použití ve vozidle je třeba vzít v potaz ty konstrukční části vozidla, které mají vliv na šíření ohně.
 3.2.2 Zkouška založená na konstrukčních částech
 Zkoušené zařízení se umístí na zdrsněnou tabuli umístěnou nad pánví a nasměruje se podle konstrukčního záměru výrobce.
 Tabule musí být tvořena ocelovými pruty o průměru 6–10 mm uloženými 4–6 cm od sebe. V případě potřeby mohou být ocelové pruty vyztuženy plochými ocelovými díly.
 3.3 Plamen, kterému se zkoušené zařízení vystaví, musí vznikat hořením komerčního paliva pro zážehové motory (dále jen „palivo“) na k tomu určené pánvi. Množství paliva musí postačovat


text:
k tomu, aby oheň při volném hoření vydržel hořet po celou dobu zkušebního postupu.
 Při vystavení ohni musí plameny pokrývat celou plochu pánve. Rozměry pánve musí být zvoleny tak, aby byl zajištěn přístup plamene k bokům zkoušeného zařízení. Pánev musí proto v půdorysu přesahovat okraje zkoušeného zařízení alespoň o 20 cm, avšak ne více než o 50 cm. Boční stěny pánve nesmějí převyšovat hladinu paliva na počátku zkoušky více než o 8 cm.
 3.4 Pánev naplněná palivem se umístí pod zkoušené zařízení takovým způsobem, aby vzdálenost mezi hladinou paliva v pánvi a spodním okrajem zkoušeného zařízení odpovídala konstrukční výšce zkoušeného zařízení nad povrchem vozovky při nenaloženém vozidle, je-li použit výše uvedený bod 3.2.1, nebo přibližně 50 cm, je-li použit bod 3.2.2. Buď pánev, nebo zkušební zařízení, nebo oba tyto díly musí být volně pohyblivé.
 3.5 Během fáze C zkoušky musí být pánev překryta clonou. Clona se umístí 3 cm ± 1 cm nad hladinu paliva změřenou před vznícením paliva. Clona musí být vyrobena z ohnivzdorného materiálu, jak je předepsáno v dodatku 1 k příloze 8E. Mezi cihlami nesmí být žádná mezera a cihly musí být nad pánví uchyceny tak, aby otvory v cihlách nebyly zakryty. Délka a šířka rámu clony musí být o 2 až 4 cm menší než vnitřní rozměry pánve tak, aby mezi rámem a stěnou pánve byla mezera 1 až 2 cm umožňující odvětrání. Před zkouškou musí mít clona alespoň teplotu okolí. Ohnivzdorné cihly lze zvlhčit, aby bylo možné podmínky zkoušky opakovat.
 3.6 Jestliže se zkoušky provádějí ve venkovním prostoru, musí být zajištěna dostatečná ochrana proti větru a rychlost větru na úrovni hladiny paliva v pánvi nesmí překročit 2,5 km/h.
 3.7 Má-li palivo teplotu alespoň 20 °C, musí zkouška obsahovat tři fáze B–D. V opačném případě musí zkouška obsahovat čtyři fáze A–D.
 3.7.1 Fáze A: předehřátí (obrázek 1)
 Palivo na pánvi musí být zapáleno ve vzdálenosti nejméně 3 metry od zkoušeného zařízení. Po 60 vteřinách předehřátí se pánev umístí pod zkoušené zařízení. Je-li pánev příliš velká, než aby ji bylo možné přesouvat bez rizika rozlití kapalných látek atd., lze místo toho nad pánví přesouvat zkoušené zařízení a zkušební lavici.
 Obrázek 1
 Fáze A: předehřátí
 3 m
 Clona
 Pánev s hořícím palivem
 Zkušební přípravek
 Zkoušené zařízení
 3.7.2 Fáze B: přímé působení plamene (obrázek 2)
 Zkoušené zařízení se po dobu 70 sekund vystaví přímému působení plamene z volně hořícího paliva.
 Obrázek 2
 Fáze B: přímé působení plamene
 Plechová pánev
 Clona
 3.7.3 Fáze C: nepřímé působení plamene (obrázek 3)
 Jakmile je fáze B dokončena, musí být mezi hořící pánev a zkoušené zařízení umístěna clona. Zkoušené zařízení pak musí být na dalších 60 sekund vystaveno působení redukovaného plamene.
 Podle uvážení výrobce lze namísto provedení fáze C zkoušky pokračovat pod dobu dalších 60 sekund ve fázi B.
 Toto je však přípustné pouze tehdy, lze-li ke spokojenosti technické zkušebny prokázat, že to nepovede ke snížení náročnosti zkoušky.
 Obrázek 3
 Fáze C: nepřímé působení plamene
 Plechová pánev
 Clona
 3.7.4 Fáze D: ukončení zkoušky (obrázek 4)
 Hořící pánev zakrytá clonou se přemístí zpět do polohy


text:
popsané ve fázi A. Neprovede se hašení zkoušeného zařízení. Po odstranění pánve se zkoušené zařízení ponechá, dokud teplota jeho povrchu neklesne na úroveň teploty okolního prostředí, nebo dokud neklesala nejméně po dobu 3 hodin.
 Obrázek 4
 Fáze D: ukončení zkoušky
 Plechová pánev
 Clona
 DODATEK
 ROZMĚRY A TECHNICKÉ ÚDAJE OHNIVZDORNÝCH CIHEL
 Text obrazu
 Řez A-A
 6 VÝŘEZŮ
 poloměru 15
 15 OTVORŮ
 průměru 30
 (Rozměry v mm)
 Ohnivzdornost
 :
 (Seger-Kegel) SK 30
 Obsah Al2O3
 :
 30–33 procent
 Otevřená pórovitost (Po)
 :
 20–22 procent objemových
 Hustota
 :
 1 900–2 000 kg/m3
 Účinná děrovaná plocha
 :
 44,18 %
 PŘÍLOHA 8F
 VNĚJŠÍ OCHRANA PROTI ZKRATU
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit výkonové parametry ochrany proti zkratu. Tato funkce musí při svém použití přerušit nebo omezit zkratový proud, aby ochránila systém REESS před dalšími souvisejícími závažnými haváriemi způsobenými zkratovým proudem.
 2. ZAŘÍZENÍ
 Tato zkouška se provede buď s úplným systémem REESS, nebo s jeho souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek. Není-li elektronická řídicí jednotka systému REESS zabudována v opláštění článků, není nutné ji do zkoušeného zařízení montovat, jestliže o to výrobce požádá.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky
 Pro zkoušku platí tyto podmínky:
 a)
 zkouška se provede při teplotě okolního prostředí 20 ± 10 °C nebo při teplotě vyšší, požaduje-li to výrobce;
 b)
 na začátku zkoušky se stav nabití upraví na hodnotu ležící v horních 50 procentech běžného provozního stavu nabití;
 c)
 na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která by mohla mít vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Zkrat
 Na začátku zkoušky musí být všechny příslušné hlavní stykače pro nabíjení a vybíjení uzavřeny, aby byly v módu umožňujícím aktivní jízdu, i v módu, který umožňuje nabíjení z externího zdroje. Nelze-li toto zajistit v rámci jediné zkoušky, provedou se dvě nebo více zkoušek.
 Kladná a záporná svorka zkoušeného zařízení se navzájem propojí, aby došlo ke zkratu. Spojení použité pro tento účel musí mít odpor maximálně 5 mΩ.
 Podmínky zkratu musí trvat tak dlouho, dokud se nepotvrdí schopnost ochranné funkce systému REESS přerušit nebo omezit zkratový proud, nebo alespoň po dobu jedné hodiny poté, co se teplota změřená na plášti zkoušeného zařízení ustálila tak, že se teplotní gradient během jedné hodiny liší o méně než 4 °C.
 3.3 Standardní cyklus a fáze pozorování
 Nebrání-li tomu stav zkoušeného zařízení, provede se bezprostředně po skončení zkratu standardní cyklus popsaný v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 PŘÍLOHA 8G
 OCHRANA PROTI PŘEBÍJENÍ
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit výkonové parametry ochrany proti přebití.
 2. ZAŘÍZENÍ
 Tato zkouška se provede za standardních provozních podmínek buď s úplným systémem REESS (může se jednat o úplné vozidlo), nebo s jeho souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí


text:
prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek.
 Po dohodě mezi výrobcem a technickou zkušebnou může být zkoušené zařízení pro provedení zkoušky pozměněno. Tyto úpravy nesmí ovlivnit výsledky zkoušky.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky
 Pro zkoušku platí tyto požadavky a podmínky:
 a)
 zkouška se provede při teplotě okolního prostředí 20 ± 10 °C nebo při teplotě vyšší, požaduje-li to výrobce;
 b)
 na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která by mohla mít vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Nabíjení
 Na začátku musí být uzavřeny všechny příslušné hlavní stykače pro napájení.
 Omezovače ovládání napájení u zkušebního zařízení musí být vypnuty.
 Zkoušené zařízení se musí nabíjet napájecím proudem nejméně 1/3C, avšak nepřesahujícím maximální proud v běžném provozním rozsahu specifikovaném výrobcem.
 Napájení musí pokračovat tak dlouho, dokud zkoušené zařízení samo (automaticky) nepřeruší nebo neomezí napájení. Dojde-li k poruše funkce automatického přerušení, nebo jestliže taková funkce není k dispozici, musí napájení pokračovat tak dlouho, dokud není zkoušené zařízení nabito na dvojnásobek své jmenovité kapacity nabití.
 3.3 Standardní cyklus a fáze pozorování
 Nebrání-li tomu stav zkoušeného zařízení, provede se bezprostředně po skončení nabíjení standardní cyklus popsaný v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 PŘÍLOHA 8H
 OCHRANA PROTI NEÚMĚRNÉMU VYBITÍ
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit výkonové parametry ochrany proti neúměrnému vybití. Tato funkce musí při svém použití přerušit nebo omezit vybíjecí proud, aby ochránila systém REESS před jakýmikoli souvisejícími závažnými haváriemi, které by byly způsobeny příliš nízkým stavem nabití, který specifikoval výrobce.
 2. ZAŘÍZENÍ
 Tato zkouška se provede za standardních provozních podmínek buď s úplným systémem REESS (může se jednat o úplné vozidlo), nebo s jeho souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek.
 Po dohodě mezi výrobcem a technickou zkušebnou může být zkoušené zařízení pro provedení zkoušky pozměněno. Tyto úpravy nesmí ovlivnit výsledky zkoušky.
 3. POSTUPY
 3.1 Obecné zkušební podmínky
 Pro zkoušku platí tyto požadavky a podmínky:
 a)
 zkouška se provede při teplotě okolního prostředí 20 ± 10 °C nebo při teplotě vyšší, požaduje-li to výrobce;
 b)
 na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která by mohla mít vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky.
 3.2 Vybíjení
 Na začátku zkoušky musí být uzavřeny všechny příslušné hlavní stykače.
 Vybíjení se provádí proudem nejméně 1/3 C, avšak nesmí přesáhnout maximální proud v běžném provozním rozsahu specifikovaném výrobcem.
 Vybíjení musí pokračovat tak dlouho, dokud je zkoušené zařízení samo (automaticky) nepřeruší nebo neomezí. Dojde-li k poruše funkce automatického přerušení, nebo jestliže taková funkce není k dispozici, musí vybíjení pokračovat tak dlouho, dokud není zkoušené zařízení vybito na 25 % svého jmenovitého napětí.
 3.3 Standardní napájení a fáze pozorování
 Nebrání-li tomu jeho stav, zkoušené zařízení se bezprostředně po skončení


text:
vybíjení nabije na standardní úroveň nabití podle specifikací v dodatku 1 k příloze 8.
 Zkouška končí pozorováním při okolní teplotě zkušebního prostředí po dobu 1 h.
 PŘÍLOHA 8I
 OCHRANA PROTI PŘEHŘÁTÍ
 1. ÚČEL
 Účelem této zkoušky je ověřit výkon ochranných opatření systému REESS, pokud jde o ochranu proti vnitřnímu přehřátí během provozu, a to i při selhání chlazení, existuje-li funkce chlazení. Nejsou-li nezbytná žádná zvláštní ochranná opatření zabraňující tomu, aby se systém REESS dostal v důsledku vnitřního přehřátí do nebezpečného stavu, musí se tato bezpečnost provozu prokázat.
 2. ZAŘÍZENÍ
 2.1 Následující zkouška se provede s úplným systémem REESS (může se jednat o úplné vozidlo) nebo s ním souvisejícím subsystémem (subsystémy) včetně článků a jejich elektrických spojení. Rozhodne-li se výrobce pro zkoušení se souvisejícím subsystémem (subsystémy), musí prokázat, že výsledek zkoušky přiměřeným způsobem představuje chování úplného systému REESS, pokud jde o jeho bezpečnost za stejných podmínek. Po dohodě mezi výrobcem a technickou zkušebnou může být zkoušené zařízení pro provedení zkoušky pozměněno. Tyto úpravy nesmí ovlivnit výsledky zkoušky.
 2.2 Je-li systém REESS vybaven funkcí chlazení, a pokud systém REESS zůstane funkční, i když chladicí systém není v provozu, musí se chladicí systém pro účely zkoušky deaktivovat.
 2.3 Aby bylo možné sledovat změny teploty, musí se teplota zkoušeného zařízení během zkoušky průběžně měřit uvnitř pláště v blízkosti článků. Je-li k dispozici, může se použít palubní čidlo. Výrobce a technická zkušebna se dohodnou na umístění použitého tepelného čidla (čidel).
 3. POSTUPY
 3.1 Na začátku zkoušky musí být funkční veškerá ochranná zařízení, která mají vliv na funkci zkoušeného zařízení a která jsou relevantní pro výsledek zkoušky, s výjimkou deaktivace systému provedené podle bodu 2.2.
 3.2 Během zkoušky se musí zkoušené zařízení nepřetržitě nabíjet a vybíjet konstantním proudem, který v rámci běžného provozního rozmezí, jak je definováno výrobcem, co nejrychleji zvýší teplotu článků.
 3.3 Zkoušené zařízení se umístí do konvekční pece nebo klimatické komory. Teplota v komoře nebo v peci se postupně zvyšuje, až dosáhne úrovně stanovené v souladu s bodem 3.3.1 nebo 3.3.2, podle daného případu, a pak se až do konce zkoušky udržuje na stejné nebo vyšší úrovni.
 3.3.1 V případech, kdy je systém REESS vybaven ochrannými opatřeními proti vnitřnímu přehřátí, se teplota zvýší na úroveň, kterou výrobce definoval jako provozní teplotní mez pro taková ochranná opatření, aby se zajistilo, že se teplota zkoušeného zařízení zvýší podle ustanovení bodu 3.2.
 3.3.2 Jestliže systém REESS žádnými zvláštními opatřeními proti vnitřnímu přehřátí vybaven není, teplota se zvýší na úroveň maximální provozní teploty specifikované výrobcem.
 3.4 Konec zkoušky: Zkouška končí v okamžiku, kdy nastane jedna z následujících situací:
 a)
 zkoušené zařízení přeruší a/nebo omezí nabíjení a/nebo vybíjení, aby zamezilo zvýšení teploty;
 b)
 teplota zkoušeného zařízení se ustálí, což znamená, že se teplotní gradient liší během dvou hodin o méně než 4 °C;
 c)
 nesplnění kritérií přijatelnosti stanovených v bodě 6.9.2.1 tohoto předpisu.
 PŘÍLOHA 9A
 ZKOUŠKA IZOLAČNÍHO NAPĚTÍ
 1. OBECNĚ
 Izolační odpor se měří po přivedení zkušebního napětí na vozidlo s palubní (vestavěnou) nabíječkou.
 2. POSTUP
 Následující zkušební postup platí pro vozidla vybavená palubní (vestavěnou) nabíječkou:
 Mezi všechny


text:
vstupy nabíječky (zásuvky) a nechráněné vodivé části vozidla, včetně elektrické kostry (je-li ve vozidle), se po dobu jedné minuty přivádí střídavý proud o zkušebním napětí v hodnotě 2 × (Un + 1 200) V (rms) při frekvenci 50 nebo 60 Hz, přičemž Un je vstupní napětí střídavého proudu (rms);
 zkouška se provádí s úplným vozidlem;
 všechna elektrická zařízení musí být připojena.
 Namísto předepsaného napětí střídavého proudu lze po dobu jedné minuty použít napětí stejnosměrného proudu, jehož hodnota odpovídá stanovené špičkové hodnotě napětí střídavého proudu.
 Po zkoušce se změří izolační odpor přivedením stejnosměrného proudu o napětí 500 V mezi veškeré vstupy a nechráněné vodivé části vozidla včetně elektrické kostry, je-li ve vozidle.
 PŘÍLOHA 9B
 ZKOUŠKA ODOLNOSTI PROTI VODĚ
 1. OBECNĚ
 Izolační odpor se měří po provedení zkoušky odolnosti proti vodě.
 2. POSTUP
 Následující zkušební postup platí pro vozidla vybavená palubní (vestavěnou) nabíječkou:
 V souladu se zkušebním postupem pro hodnocení ochrany IPX5 proti vnikání vody se provede zkouška odolnosti proti vodě:
 a)
 ostřikováním komory vodou ze všech možných směrů se standardní zkušební tryskou, jak je znázorněno na obrázku.
 Zkušební zařízení k ověření ochrany proti ostřiku vodou (tryska hadice)
 Text obrazu
 Průtokoměr
 φD′ = 6,3 mm
 (jednotka: mm)
 Je třeba dodržet tyto podmínky:
 i)
 vnitřní průměr trysky: 6,3 mm;
 ii)
 průtok: 12,5 l/min ± 5 %;
 iii)
 tlak vody: upraví se tak, aby se dosáhlo stanoveného průtoku;
 iv)
 střed hlavního proudu: kružnice o průměru přibližně 40 mm ve vzdálenosti 2,5 m od trysky;
 v)
 doba trvání zkoušky na čtvereční metr povrchu komory, který může být ostřikován: 1 min;
 vi)
 minimální doba trvání zkoušky: 3 min;
 vii)
 vzdálenost mezi tryskou a povrchem komory: 2,5 m až 3 m;
 b)
 ke změření izolačního odporu je následně třeba přivést stejnosměrný proud o napětí 500 V mezi všechny vysokonapěťové vstupy a nechráněné vodivé části vozidla / elektrickou kostru, je-li ve vozidle.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D0111(01)
 Úřední věstník L 008 , 11/01/1996 S. 0034 - 0035
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 64/95ze dne 22. listopadu 1995,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 59/95 ze dne 18. července 1995 [1];vzhledem k tomu, že nařízení Komise (ES) č. 2268/95 ze dne 27. září 1995 o druhém seznamu prioritních látek podle nařízení Rady (EHS) č. 793/93 [2] by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 12e (nařízení Rady (EHS) č. 793/93) kapitoly XV přílohy II Dohody se doplňují slova:"ve znění:— 395 R 2268: nařízení Komise (ES) č. 2268/95 ze dne 27. září 1995 (Úř. věst. L 231, 28.9.1995, s. 18), ve znění opravy v Úř. věst. L 237, 6.10.1995, s. 8)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 2268/95 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. prosince 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 22. listopadu 1995.Za Smíšený výbor EHPpředsedaE. Berg[1] Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku.[2] Úř. věst. L 231, 28.9.1995, s. 18.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22006A0524(02)
 Dohoda mezi Evropským společenstvím a Chorvatskou republikou o některých aspektech leteckých služeb
 Úřední věstník L 136 , 24/05/2006 S. 0032 - 0040
 Dohodamezi Evropským společenstvím a Chorvatskou republikou o některých aspektech leteckých služebEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍna jedné straně aCHORVATSKÁ REPUBLIKA (dále jen "Chorvatsko")na straně druhé(dále jen "strany"),BEROUCE NA VĚDOMÍ, že mezi několika členskými státy Evropského společenství a Chorvatskem byly uzavřeny dvoustranné dohody o leteckých službách, které obsahují ustanovení, jež jsou v rozporu s právem Společenství dohodnutým dotyčnými členskými státy Evropského společenství,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že Evropské společenství má výlučnou pravomoc ohledně řady aspektů, které mohou být obsaženy v dvoustranných dohodách o leteckých službách uzavřených mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že podle práva Evropského společenství mají letečtí dopravci Společenství usazení v členském státě právo na nediskriminační přístup na letecké trasy mezi členskými státy Evropského společenství a třetími zeměmi,S OHLEDEM na dohody mezi Evropským společenstvím a některými třetími zeměmi, podle nichž mají státní příslušníci těchto třetích zemí možnost nabýt vlastnictví leteckých dopravců, kterým byly vydány licence v souladu s právem Evropského společenství,UZNÁVAJÍCE, že ustanovení dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Chorvatskem, která jsou v rozporu s právem Evropského společenství, musí být plně uvedena do souladu s tímto právem, aby se vytvořil řádný právní základ pro letecké služby mezi Evropským společenstvím a Chorvatskem a aby se zachovala nepřetržitost těchto leteckých služeb,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že záměrem Evropského společenství v rámci těchto jednání není ovlivnit celkový objem letecké dopravy mezi Evropským společenstvím a Chorvatskem, narušit rovnováhu mezi leteckými dopravci Společenství a leteckými dopravci Chorvatska ani vyjednávat o změnách ustanovení stávajících dvoustranných dohod o leteckých službách, která se týkají přepravních práv,BEROUCE NA VĚDOMÍ, že se objem přepravy na obou stranách může zvýšit nad současnou úroveň, protože většina dvoustranných dohod o leteckých službách mezi členskými státy Evropského společenství a Chorvatskem kapacitu nijak neomezuje,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Obecná ustanovení1. Pro účely této dohody se "členskými státy" rozumějí členské státy Evropského společenství.2. Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na státní příslušníky členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na státní příslušníky členských států Evropského společenství.3. Ve všech dohodách uvedených v příloze I se odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti členského státu, který je stranou dané dohody, považují za odkazy na letecké dopravce nebo letecké společnosti označené daným členským státem.Článek 2Označení členským státem1. Odstavce 2 a 3 tohoto článku nahrazují odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodech a) a b) týkající se označení leteckého dopravce příslušným členským státem, jeho oprávnění a povolení vydaných Chorvatskem a zamítnutí, zrušení, dočasného odnětí anebo omezení oprávnění nebo povolení leteckého dopravce.2. Po obdržení označení členským státem udělí Chorvatsko odpovídající oprávnění a povolení s minimálním procesním zpožděním za předpokladu, že:i) letecký dopravce je usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území označujícího členského státu a má platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,ii) členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) vykonává a udržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce a


text: v označení je zřetelně určen příslušný letecký úřad aiii) letecký dopravce je a zůstává vlastněn přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států a je stále fakticky kontrolován těmito státy nebo státními příslušníky.3. Chorvatsko může zamítnout, zrušit, dočasně odejmout anebo omezit oprávnění nebo povolení leteckého dopravce označeného členským státem v případech, kdy:i) letecký dopravce není usazen podle Smlouvy o založení Evropského společenství na území označujícího členského státu nebo nemá platnou provozní licenci v souladu s právem Evropského společenství,ii) členský stát odpovědný za vydání jeho osvědčení provozovatele letecké dopravy (AOC) nevykonává nebo neudržuje účinnou regulativní kontrolu leteckého dopravce nebo v označení není zřetelně určen příslušný letecký úřad, neboiii) letecký dopravce není vlastněn a fakticky kontrolován přímo nebo prostřednictvím většinového vlastnictví členskými státy nebo státními příslušníky členských států nebo jinými státy uvedenými v příloze III nebo státními příslušníky těchto jiných států.Při výkonu svého práva podle tohoto odstavce nediskriminuje Chorvatsko letecké dopravce Společenství z důvodu státní příslušnosti.4. Přepravní práva se nadále udělují prostřednictvím dvoustranných ujednání.Článek 3Práva v souvislosti s regulativní kontrolou1. Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II bodě c).2. Pokud členský stát označil leteckého dopravce, jehož regulativní kontrolu vykonává a udržuje jiný členský stát, uplatňují se práva Chorvatska podle bezpečnostních ustanovení dohody mezi členským státem, který označil leteckého dopravce, a Chorvatskem rovněž na přijímání, vykonávání nebo udržování bezpečnostních standardů tímto jiným členským státem a na oprávnění k provozu tohoto leteckého dopravce.Článek 4Zdanění leteckých pohonných hmot1. Odstavec 2 tohoto článku doplňuje odpovídající ustanovení článků uvedených v příloze II bodě d).2. Bez ohledu na jakákoli jiná ustanovení, která jsou s tímto v rozporu, nebrání nic, co je stanoveno v dohodách uvedených v příloze II bodě d), členskému státu v uložení daní, dávek, cel či různých poplatků na pohonné hmoty dodané na jeho území pro použití v letadle označeného leteckého dopravce Chorvatska, který poskytuje služby mezi místem na území tohoto členského státu a jiným místem na území tohoto členského státu nebo na území jiného členského státu.Článek 5Sazby za přepravu v rámci Evropského společenství1. Odstavec 2 tohoto článku doplňuje články uvedené v příloze II bodě e).2. Sazby za přepravu uskutečněnou zcela v rámci Evropského společenství, které jsou účtovány leteckým dopravcem nebo dopravci označenými Chorvatskem podle dohody uvedené v příloze I a obsahující ustanovení uvedené v příloze II bodě e), podléhají právu Evropského společenství.Článek 6Přílohy této dohodyPřílohy této dohody tvoří její nedílnou součást.Článek 7Revize nebo změnaStrany dohody mohou tuto dohodu kdykoli po vzájemné dohodě revidovat nebo změnit.Článek 8Vstup v platnost a prozatímní provádění1. Tato dohoda vstupuje v platnost poté, co si strany navzájem písemně oznámí, že byly dokončeny jejich vnitřní postupy potřebné pro vstup dohody v platnost.2. Bez ohledu na odstavec 1 strany souhlasí s prozatímním prováděním této dohody od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí ukončení postupů nutných pro tento účel.3. Dohody a jiná ujednání mezi členskými státy a Chorvatskem, které v den podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a


text: nejsou prozatímně prováděny, jsou uvedeny v příloze I bodě b). Tato dohoda se vztahuje na všechny takové dohody a ujednání po jejich vstupu v platnost nebo začátku prozatímního provádění.Článek 9Ukončení platnosti1. V případě ukončení platnosti některé dohody uvedené v příloze I současně končí platnost všech ustanovení této dohody, která se týkají dotyčné dohody uvedené v příloze I.2. V případě ukončení platnosti všech dohod uvedených v příloze I současně končí platnost této dohody.NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní řádně zplnomocnění zástupci k této dohodě své podpisy.V Salcburku dne pátého května dva tisíce šest ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a chorvatském.Por la Comunidad EuropeaZa Evropské společenstvíFor Det Europæiske FællesskabFür die Europäische GemeinschaftEuroopa Ühenduse nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΚοινότηταFor the European CommunityPour la Communauté européennePer la Comunità europeaEiropas Kopienas vārdāEuropos bendrijos varduAz Európai Közösség részérőlGħall-Komunità EwropeaVoor de Europese GemeenschapW imieniu Wspólnoty EuropejskiejPela Comunidade EuropeiaZa Európske spoločenstvoZa Evropsko skupnostEuroopan yhteisön puolestaFör Europeiska gemenskapenZa Europsku zajednicu+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++Por la República de CroaciaZa Chorvatskou republikuFor Republikken KroatienFür die Republik KroatienHorvaatia Vabariigi nimelΓια τη Δημοκρατία της ΚροατίαςFor the Republic of CroatiaPour la République de CroatiePer la Repubblica di CroaziaHorvātijas Republikas vārdāKroatijos Respublikos varduA Horvát Köztársaság részérőlGħar-Repubblika tal-KroazjaVoor de Republiek KroatiëW imieniu Republiki ChorwacjiPela República da CroáciaZa Chorvátsku republikuZa Republiko HrvaškoKroatian tasavallan puolestaFör Republiken KroatienZa Republiku Hrvatsku+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PŘÍLOHA ISeznam dohod uvedených v článku 1 této dohodya) Dohody o leteckých službách mezi Chorvatskem a členskými státy Evropského společenství, které jsou v den podpisu této dohody uzavřené, podepsané nebo prozatímně prováděné- Dohoda mezi spolkovou vládou Rakouska a vládou Chorvatské republiky o letecké dopravě, týkající se leteckých služeb, podepsaná ve Vídni dne 23. června 1994 (v příloze II jen "chorvatsko–rakouská dohoda").- Dohoda mezi vládou Belgického království a vládou Chorvatské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Záhřebu dne 12. března 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–belgická dohoda").Naposledy pozměněná výměnou dopisů ze dne 28. dubna 2003 a ze dne 2. května 2003.- Dohoda mezi vládou České republiky a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Praze dne 22. ledna 1999 (v příloze II jen "chorvatsko–česká dohoda").- Dohoda mezi vládou Dánského království a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Oslu dne 6. března 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–dánská dohoda").- Dohoda mezi vládou Estonské republiky a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Záhřebu dne 31. března 2004 (v příloze II jen "chorvatsko–estonská dohoda").- Dohoda mezi vládou Francouzské republiky a vládou Chorvatské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Záhřebu dne 27. ledna 1997 (v příloze II jen "chorvatsko–francouzská dohoda").Ve spojení s memorandem o porozumění uzavřeným v Dubrovníku dne 29. srpna 1996.- Dohoda mezi Spolkovou republikou Německo a Chorvatskou republikou o letecké dopravě, parafovaná a připojená jako příloha 2 k memorandu o porozumění uzavřenému v Bonnu dne 23. července 1997 (v příloze II jen "chorvatsko–německá dohoda").Naposledy doplněná memorandem o porozumění uzavřeným v Dubrovníku dne 4. června 1998.- Dohoda mezi vládou Řecké republiky a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách,


text: podepsaná v Aténách dne 27. února 2001 (v příloze II jen "chorvatsko–řecká dohoda").- Dohoda mezi vládou Maďarské republiky a vládou Chorvatské republiky o letecké dopravě, podepsaná ve Vídni dne 7. června 1995 (v příloze II jen "chorvatsko–maďarská dohoda").- Dohoda mezi vládou Chorvatské republiky a vládou Irska o letecké dopravě, parafovaná v Dublinu dne 11. prosince 1995 (v příloze II jen "chorvatsko–irská dohoda").- Dohoda mezi vládou Italské republiky a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Římě dne 8. července 1998 (v příloze II jen "chorvatsko–italská dohoda").- Dohoda mezi vládou Lotyšské republiky a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Rize dne 18. října 1999 (v příloze II jen "chorvatsko–lotyšská dohoda").- Dohoda mezi vládou Lucemburského velkovévodství a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Dubrovníku dne 24. července 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–lucemburská dohoda").- Dohoda mezi vládou Malty a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách mezi jejich územími i mimo ně, podepsaná v La Valettě dne 13. října 1995 (v příloze II jen "chorvatsko–maltská dohoda").- Dohoda mezi Nizozemským královstvím a Chorvatskou republikou o leteckých službách, podepsaná v Záhřebu dne 30. dubna 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–nizozemská dohoda").- Dohoda mezi vládou Polské republiky a vládou Chorvatské republiky o civilní letecké dopravě, podepsaná ve Varšavě dne 19. června 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–polská dohoda").Ve spojení se schváleným zápisem podepsaným ve Varšavě dne 28. dubna 1995.- Dohoda mezi Chorvatskou republikou a Portugalskou republikou o letecké dopravě, parafovaná a připojená jako dodatek 2 k memorandu o porozumění uzavřenému v Záhřebu dne 27. června 2002 (v příloze II jen "chorvatsko–portugalská dohoda").- Dohoda mezi vládou Slovenské republiky a vládou Chorvatské republiky o letecké dopravě, podepsaná v Záhřebu dne 12. února 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–slovenská dohoda").- Dohoda mezi Slovinskou republikou a Chorvatskou republikou o pravidelných leteckých službách, podepsaná v Brdu pri Kranju dne 8. července 1994 (v příloze II jen "chorvatsko–slovinská dohoda").Naposledy pozměněná schválenou přílohou ze dne 5. července 1999.- Dohoda mezi Španělským královstvím a Chorvatskou republikou o letecké dopravě, podepsaná v Madridu dne 21. července 1997 (v příloze II jen "chorvatsko–španělská dohoda").- Dohoda mezi vládou Švédského království a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Oslo dne 6. března 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–švédská dohoda").- Dohoda mezi vládou Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, podepsaná v Záhřebu dne 21. února 1996 (v příloze II jen "chorvatsko–britská dohoda").b) Dohody a jiná ujednání o leteckých službách parafované nebo podepsané Chorvatskem a členskými státy Evropského společenství, které ke dni podpisu této dohody ještě nevstoupily v platnost a nejsou prozatímně prováděny:- Dohoda mezi vládou Litevské republiky a vládou Chorvatské republiky o leteckých službách, parafovaná v Záhřebu dne 4. prosince 2002 (v příloze II jen "chorvatsko–litevská dohoda").--------------------------------------------------PŘÍLOHA IISeznam článků dohod uvedených v příloze I, na které se odkazuje v článcích 2 až 5 této dohodya) Označení členským státem:- článek 3 chorvatsko–rakouské dohody,- články 3 a 4 chorvatsko–belgické dohody,- článek 3 chorvatsko–české dohody,- článek 3 chorvatsko–dánské dohody,- článek 3 chorvatsko–estonské dohody,- článek 4 chorvatsko–francouzské dohody,-


text: článek 3 chorvatsko–řecké dohody,- článek 3 chorvatsko–maďarské dohody,- článek 3 chorvatsko–irské dohody,- článek 4 chorvatsko–italské dohody,- článek 3 chorvatsko–lotyšské dohody,- článek 3 chorvatsko–litevské dohody,- článek 3 chorvatsko–lucemburské dohody,- článek 3 chorvatsko–maltské dohody,- článek 3 chorvatsko–nizozemské dohody,- článek 3 chorvatsko–polské dohody,- článek 3 chorvatsko–portugalské dohody,- článek 3 chorvatsko–slovenské dohody,- článek 3 chorvatsko–slovinské dohody,- článek 3 chorvatsko–španělské dohody,- článek 3 chorvatsko–švédské dohody,- článek 4 chorvatsko–britské dohody.b) Zamítnutí, zrušení, dočasné odnětí nebo omezení oprávnění nebo povolení:- článek 4 chorvatsko–rakouské dohody,- článek 5 chorvatsko–belgické dohody,- článek 4 chorvatsko–české dohody,- článek 4 chorvatsko–dánské dohody,- článek 4 chorvatsko–estonské dohody,- článek 5 chorvatsko–francouzské dohody,- článek 4 chorvatsko–řecké dohody,- článek 4 chorvatsko–maďarské dohody,- článek 4 chorvatsko–irské dohody,- článek 5 chorvatsko–italské dohody,- článek 4 chorvatsko–lotyšské dohody,- článek 4 chorvatsko–litevské dohody,- článek 4 chorvatsko–lucemburské dohody,- článek 4 chorvatsko–maltské dohody,- článek 4 chorvatsko–nizozemské dohody,- článek 4 chorvatsko–polské dohody,- článek 4 chorvatsko–portugalské dohody,- článek 4 chorvatsko–slovenské dohody,- článek 7 chorvatsko–slovinské dohody,- článek 4 chorvatsko–španělské dohody,- článek 4 chorvatsko–švédské dohody,- článek 5 chorvatsko–britské dohody.c) Regulativní kontrola:- článek 6 chorvatsko–české dohody,- článek 15 chorvatsko–estonské dohody,- článek 12 chorvatsko–německé dohody,- článek 7 chorvatsko–řecké dohody,- článek 16 chorvatsko–lotyšské dohody,- článek 15 chorvatsko–litevské dohody,- článek 15 chorvatsko–portugalské dohody.d) Zdanění leteckých pohonných hmot:- článek 7 chorvatsko–rakouské dohody,- článek 10 chorvatsko–belgické dohody,- článek 9 chorvatsko–české dohody,- článek 6 chorvatsko–dánské dohody,- článek 7 chorvatsko–estonské dohody,- článek 11 chorvatsko–francouzské dohody,- článek 6 chorvatsko–německé dohody,- článek 8 chorvatsko–řecké dohody,- článek 7 chorvatsko–maďarské dohody,- článek 13 chorvatsko–irské dohody,- článek 6 chorvatsko–italské dohody,- článek 7 chorvatsko–lotyšské dohody,- článek 7 chorvatsko–litevské dohody,- článek 8 chorvatsko–lucemburské dohody,- článek 5 chorvatsko–maltské dohody,- článek 9 chorvatsko–nizozemské dohody,- článek 7 chorvatsko–polské dohody,- článek 6 chorvatsko–portugalské dohody,- článek 8 chorvatsko–slovenské dohody,- článek 6 chorvatsko–slovinské dohody,- článek 5 chorvatsko–španělské dohody,- článek 6 chorvatsko–švédské dohody,- článek 8 chorvatsko–britské dohody.e) Sazby za předpravu v rámci Evropského společenství:- článek 10 chorvatsko–rakouské dohody,- článek 13 chorvatsko–belgické dohody,- článek 13 chorvatsko–české dohody,- článek 11 chorvatsko–dánské dohody,- článek 13 chorvatsko–estonské dohody,- článek 17 chorvatsko–francouzské dohody,- článek 10 chorvatsko–německé dohody,- článek 14 chorvatsko–řecké dohody,- článek 13 chorvatsko–maďarské dohody,- článek 7 chorvatsko–irské dohody,- článek 8 chorvatsko–italské dohody,- článek 13 chorvatsko–lotyšské dohody,- článek 13 chorvatsko–litevské dohody,- článek 11 chorvatsko–lucemburské dohody,- článek 10 chorvatsko–maltské dohody,- článek 5 chorvatsko–nizozemské dohody,- článek 11 chorvatsko–polské dohody,- článek 19 chorvatsko–portugalské dohody,- článek 12 chorvatsko–slovenské dohody,- článek 9 chorvatsko–slovinské dohody,- článek 7 chorvatsko–španělské dohody,- článek 11 chorvatsko–švédské dohody,- článek 7 chorvatsko–britské dohody.--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIISeznam jiných států uvedených v článku 2 této dohodya) Islandská republika (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);b) Lichtenštejnské knížectví (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);c) Norské království (v rámci Dohody o Evropském hospodářském prostoru);d) Švýcarská konfederace (v rámci dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o letecké dopravě).--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22001A1114(02)
 Úřední věstník L 296 , 14/11/2001 S. 0010 - 0018
 Protokol,kterým se stanoví rybolovná práva a finanční příspěvek podle Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Madagaskarskou demokratickou republikou o rybolovu při pobřeží Madagaskaru na období od 21. května 2001 do 20. května 2004Článek 1Podle článku 2 uvedené dohody se povolují licence opravňující k rybolovu v rybolovné oblasti Madagaskaru pro 40 mrazírenských plavidel lovících tuňáky vlečnými sítěmi a pro 40 plavidel lovících na dlouhé lovné šňůry při hladině, a to na dobu tří let počínaje dnem 21. května 2001.Kromě toho je možné na žádost Společenství udělit licence i pro jiné kategorie rybářských plavidel, a to za podmínek, které stanoví smíšený výbor uvedený v článku 9 dohody.Článek 21. Finanční příspěvek uvedený v článku 7 dohody se stanoví ve výši 825000 EUR ročně (z toho připadá 308000 EUR na finanční vyrovnání, která má být zaplacena nejpozději do 30. listopadu každého roku, a 517000 EUR na opatření uvedená v článku 3 tohoto protokolu).2. Finanční příspěvek má pokrýt roční úlovek 11000 tun tuňáků v madagaskarských vodách. Jestliže množství tuňáků ulovených plavidly Společenství v rybolovné oblasti Madagaskaru tuto hmotnost přesáhne, výše uvedená částka se poměrně zvýší.3. Finanční vyrovnání se zaplatí do státní pokladny na účet, který sdělí madagaskarské orgány.Článek 31. Níže uvedená opatření se financují z finančního příspěvku stanoveného v čl. 2 odst. 1 do částky 517000 EUR ročně, která je rozepsána takto:a) 80000 EUR na madagaskarské vědecké programy pro zlepšení znalostí o rybolovných zdrojích a zajištění jejich trvale udržitelného řízení.Na žádost vlády Madagaskaru může tento příspěvek nabýt formy pomoci s úhradou nákladů na mezinárodní zasedání pořádaná s cílem zlepšit znalosti o uvedených druzích a řízení rybolovných zdrojů;b) 267000 EUR na systém sledování rybolovu, jeho kontrol a dohledu nad ním;c) 100000 EUR na financování studijních grantů a školicích kurzů a výcviku námořníků;d) 70000 EUR na podporu rozvoje tradičního rybolovu.2. Částky uvedené v písmenech a), b) a d) se poskytnou k dispozici ministerstvu odpovědnému za rybolov nejpozději do 30. listopadu každého roku a uhradí se na bankovní účty příslušných madagaskarských orgánů.3. Částka uvedená v písmeni c) se poskytne k dispozici ministerstvu odpovědnému za rybolov a uhradí se postupně podle jejího použití na bankovní účty, které sdělí toto ministerstvo.4. Příslušné madagaskarské orgány zašlou Komisi Evropských společenství výroční zprávu o využití finančních prostředků přidělených na opatření stanovená v odstavci 1 a o provádění těchto opatření a o dosažených výsledcích nejpozději do tří měsíců od výročního data tohoto protokolu. Komise Evropských společenství si vyhrazuje právo vyžádat si od ministerstva odpovědného za rybolov další informace. Vzhledem ke skutečnému provádění těchto opatření a po konzultaci s příslušnými madagaskarskými orgány ve smíšeném výboru může Komise Evropských společenství dotyčné platby přezkoumat.Článek 4Jestliže Společenství neprovede platby uvedené v článcích 2 a 3 tohoto protokolu, může být provádění dohody o rybolovu pozastaveno.Článek 5Pokud závažné okolnosti, které nelze připsat na vrub přírodních jevů, brání provádění rybolovných činností v rybolovné oblasti Madagaskaru, Evropské společenství může – pokud možno po předchozích konzultacích mezi oběma stranami – pozastavit placení finančního příspěvku.Placení finančního příspěvku se


text: obnoví, jakmile opět nastane obvyklá situace a po konzultaci mezi oběma stranami, která potvrdí, že situace pravděpodobně umožňuje návrat k obvyklým rybolovným činnostem.Článek 6Příloha Dohody mezi Evropským hospodářským společenstvím a Madagaskarskou demokratickou republikou o rybolovu při pobřeží Madagaskaru se zrušuje a nahrazuje přílohou tohoto protokolu.Článek 7Tento protokol vstupuje v platnost dnem jeho podpisu.Použije se ode dne 21. května 2001.--------------------------------------------------PŘÍLOHAPODMÍNKY PRO PROVOZOVÁNÍ RYBOLOVNÝCH ČINNOSTÍ PLAVIDLY SPOLEČENSTVÍ V RYBOLOVNÉ OBLASTI MADAGASKARU1. ŽÁDOST O LICENCI A VYDÁNÍ LICENCEPostup pro podávání žádostí o licence a pro vydávání licencí opravňujících plavidla Společenství k rybolovu ve vodách Madagaskaru je následující:a) Komise Evropských společenství předloží madagaskarským orgánům prostřednictvím svého zástupce na Madagaskaru:- alespoň 20 dnů před počátkem požadované doby platnosti žádost o licenci vyhotovenou majitelem plavidla za každé plavidlo, pro které se žádá o licenci k rybolovu podle dohody,- každoroční žádost o předchozí povolení ke vstupu do teritoriálních vod Madagaskaru; toto povolení je platné po dobu platnosti licence.Žádost o licenci musí být vyhotovena na formuláři poskytnutém pro tento účel Madagaskarem v souladu se vzorem uvedeným v dodatku 1; připojí se k ní doklad o platbě zálohy splatné majitelem plavidla.b) Licence se vydávají pro určité plavidlo a jsou nepřenosné.V případě vyšší moci je však možné licenci pro jedno plavidlo nahradit novou licencí pro jiné plavidlo, které má podobné charakteristiky, jestliže o to požádá Komise Evropských společenství. Majitel plavidla, které se nahrazuje, vrátí zrušenou licenci madagaskarskému ministerstvu, které je odpovědné za mořský rybolov, a to prostřednictvím Delegace Komise Evropských společenství na Madagaskaru.Nová licence musí obsahovat:- datum vydání,- skutečnost, že je jí zrušena a nahrazena licence předchozího plavidla.Za zbývající dobu platnosti se poplatek stanovený v článku 5 dohody nevyžaduje.c) Madagaskarské orgány zašlou licence zástupci Komise Evropských společenství na Madagaskaru.d) Licence musí být po celou dobu uchovávány na palubě plavidla. Při obdržení oznámení o platbě zálohy, zaslaného madagaskarským orgánům Komisí Evropských společenství, se však plavidla zapíší do seznamu plavidel oprávněných k provádění rybolovu, který se zašle madagaskarským orgánům odpovědným za kontrolu rybolovu. Do obdržení uvedené licence je možné prostřednictvím faxu získat její kopii; tato kopie se uchovává na palubě.e) Majitelé člunů pro lov tuňáků musí mít na Madagaskaru zástupce.f) Před vstupem této dohody v platnost oznámí madagaskarské orgány mechanismy pro platbu poplatků a záloh, včetně informací o bankovních účtech.2. PLATNOST LICENCÍ A PLATBA POPLATKŮa) Bez ohledu na čl. 4 odst. 4 dohody jsou licence platné po dobu jednoho roku. Jsou obnovitelné.b) Poplatek činí 25 EUR za tunu ulovenou ve vodách spadajících pod madagaskarskou jurisdikci. Licence se vydávají poté, co byla do pokladny Madagaskaru zaplacena záloha ve výši roční částky 2500 EUR za plavidlo lovící tuňáky vlečnými sítěmi, 1500 EUR za plavidlo lovící na dlouhé lovné šňůry při hladině, které má více než 150 GRT, a 1100 EUR za plavidlo lovící na dlouhé lovné šňůry při hladině, které má 150 GRT nebo méně. Tyto částky odpovídají clu splatnému za roční úlovky v rybolovné oblasti Madagaskaru o hmotnosti 100 tun, 60 tun nebo 44 tun.3. VÝKAZ ÚLOVKŮ A VÝKAZ POPLATKŮa) Plavidla, která jsou podle dohody oprávněna k provádění rybolovu v rybolovné oblasti Madagaskaru,


text: oznámí statistické údaje o svých úlovcích madagaskarskému Středisku pro sledování rybolovu, a to prostřednictvím Delegace Komise Evropských společenství na Madagaskaru a v souladu s níže uvedeným postupem.Plavidla lovící tuňáky vlečnými sítěmi i plavidla lovící na dlouhé lovné šňůry při hladině vyplní formulář pro rybolov, který odpovídá vzoru uvedenému v dodatku 2, za každé období, během něhož prováděla rybolov v rybolovné oblasti Madagaskaru. Tyto formuláře se zašlou výše uvedeným příslušným orgánům nejpozději do 30. září každého roku.Tyto formuláře musí být vyplněny čitelně a podepsány velitelem plavidla. Kromě toho musí být vyplněny za všechna plavidla, která obdržela licenci, a to i tehdy, pokud rybolov neprováděla.b) V případě nedodržení těchto ustanovení si madagaskarské orgány vyhrazují právo pozastavit platnost licence plavidla, které je porušilo, až do doby, než budou tyto formální náležitosti splněny. V takových případech musí být o tom neprodleně vyrozuměna Delegace Komise Evropských společenství na Madagaskaru.c) Na konci každého kalendářního roku sestaví Komise Evropských společenství výkaz poplatků splatných za daný rybářský hospodářský rok s přihlédnutím k zálohám a poplatkům uvedeným výše v bodě 2 písmeni b). Tento výkaz se sestaví s použitím výkazu úlovků založeného na prohlášeních o úlovcích vyplněných každým majitelem plavidla. Tento výkaz úlovků musí být potvrzen vědeckými ústavy, které jsou příslušné pro ověřování statistických údajů o úlovcích, např. IRD (Ústav pro výzkum a vývoj), IEO (Španělský oceánografický ústav) nebo USTA (Statistická jednotka pro tuňáky v Antsirananě).Konečný výkaz poplatků sestavený Komisí Evropských společenství se zašle k potvrzení madagaskarskému Středisku pro sledování rybolovu. Středisko musí na ně reagovat do 30 dnů.Po uplynutí uvedené lhůty se výkaz poplatků zašle majitelům plavidel.V případě sporu vedou strany konzultace s cílem stanovit konečný výkaz, který se poté oznámí majitelům plavidel.Majitelé plavidel zaplatí veškeré dodatečné platby madagaskarským orgánům pro rybolov do 30 dnů od oznámení konečného výkazu.Jestliže je však výkaz poplatků nižší než záloha uvedená v bodě 2 písm. b), rozdíl se majiteli plavidla nevrací.4. KOMUNIKACEVelitelé oznámí úmysl vplout se svým plavidlem do rybolovné oblasti Madagaskaru nebo z ní vyplout Madagaskarskému středisku pro sledování rybolovu alespoň 24 hodin předem rádiem (duální frekvence 8755 Tx 8231 Rx USB) nebo faxem (261-20-22-49014).Společně s úmyslem opustit uvedenou oblast oznámí velitelé odhadované úlovky za dobu, kterou jejich plavidlo strávilo v rybolovné oblasti Madagaskaru.Rádiové přenosy je nezbytné uskutečňovat během pracovních hodin a dnů platných na Madagaskaru.5. POZOROVATELÉNa žádost ministerstva odpovědného za rybolov přijmou plavidla lovící tuňáky vlečnými sítěmi i plavidla lovící na dlouhé lovné šňůry při hladině na svou palubu pozorovatele, se kterým se zachází jako s lodním důstojníkem. Doba, kterou pozorovatelé stráví na palubě plavidel, stanoví ministerstvo odpovědné za rybolov; tato doba však zpravidla nesmí překročit dobu potřebnou k provedení jejich povinností. Specifické činnosti pozorovatelů jsou uvedeny v dodatku 3.Podmínky upravující jeho nalodění stanoví ministerstvo odpovědné za rybolov zastoupené Střediskem pro sledování rybolovu.Majitelé plavidel nebo jejich zástupci informují Středisko pro sledování rybolovu o příjezdu plavidla do madagaskarského přístavu alespoň dva dny předem.Majitelé plavidel platí prostřednictvím svých zástupců madagaskarské vládě (Středisku pro sledování rybolovu) 17 EUR za každý den, který pozorovatel stráví na palubě plavidla lovícího tuňáky vlečnými sítěmi nebo plavidla


text: lovícího na dlouhé lovné šňůry při hladině.Náklady na přiblížení se k madagaskarskému přístavu nalodění nese madagaskarská vláda. Náklady na nalodění pozorovatele a jeho vysazení na břeh mimo Madagaskar nese majitel plavidla.Pozorovatelé mohou být přijímáni na palubu až 30 % plavidel Společenství operujících v rybolovné oblasti Madagaskaru. Doba strávená pozorovatelem na palubě závisí na délce výjezdu v rybolovné oblasti Madagaskaru.Nedostaví-li se pozorovatel v dohodnutém čase na dohodnuté místo, a to ani do dvanácti hodin po dohodnutém čase, je majitel plavidla automaticky zproštěn své povinnosti přijmout tohoto pozorovatele na palubu. Je-li vyplutí plavidla opožděno, majitel plavidla nese náklady na ubytování a stravu pozorovatele až do doby jeho skutečného nalodění.6. ZAMĚSTNÁVÁNÍ NÁMOŘNÍKŮPo dobu trvání rybolovné sezóny v rybolovné oblasti Madagaskaru zaměstnává flotila plavidel lovících tuňáky vlečnými sítěmi a plavidel lovících na dlouhé lovné šňůry při hladině alespoň 40 madagaskarských námořníků. Mzdy zaměstnávaných námořníků dohodnou zástupci majitelů plavidel a dotyční námořníci. Mzdy musí zahrnovat sociální zabezpečení.Pracovní smlouvy námořníků uzavírají uvedení zástupci a dotyční námořníci.Jestliže flotila plavidel lovících tuňáky sítěmi a plavidel lovících na dlouhé lovné šňůry při hladině není schopna zaměstnat 40 námořníků, majitelé plavidel jsou povinni platit za nezaměstnávané námořníky po dobu trvání rybolovné sezóny náhradu, jejíž výši má stanoví smíšený výbor uvedený v článku 9 dohody. Tato částka se použije k výcviku madagaskarských rybářů a zaplatí se na účet, jehož číslo bude oznámeno zástupcům majitelů.7. RYBOLOVNÉ OBLASTIPlavidla Společenství mají přístup do všech vod, které spadají pod jurisdikci Madagaskaru, mimo pobřežní oblast dvanácti námořních mil.Jestliže se ministerstvo odpovědné za rybolov rozhodne instalovat experimentální zařízení pro soustředění ryb, vyrozumí o tom Komisi Evropských společenství a zástupce příslušných majitelů plavidel, přičemž uvede zeměpisnou polohu těchto zařízení.Od 30. dne po tomto oznámení je zakázáno přiblížit se k těmto zařízením na vzdálenost menší než 1,5 námořní míle. Demontáž každého takového zařízení musí být uvedeným stranám neprodleně oznámena.8. VYUŽÍVÁNÍ PŘÍSTAVNÍCH ZAŘÍZENÍMadagaskarské orgány a osoby, na něž se vztahuje dohoda, stanoví podmínky pro využívání přístavních zařízení.9. KONTROLA A SLEDOVÁNÍ RYBOLOVNÝCH ČINNOSTÍPlavidla mající licenci umožní všem úředníkům řádně zplnomocněným Madagaskarskou republikou, kteří jsou odpovědní za kontrolu a sledování rybolovných činností, vstoupit na palubu plavidla a napomohou jim při provádění jejich úkolů.Plavidla Společenství provádějící rybolov podle dohody jsou sledována satelitem za podmínek dohodnutých stranami.10. PŘEKLÁDKAPři překládce ryb předají mrazírenská plavidla lovící tuňáky vlečnými sítěmi ryby, které nemají v úmyslu si ponechat, společnosti nebo subjektu určenému madagaskarskými orgány odpovědnými za rybolov.11. POSKYTOVÁNÍ SLUŽEBMajitelé plavidel Společenství operující v rybolovné oblasti Madagaskaru provádějí pozitivní diskriminace ve prospěch madagaskarských služeb (opravy plavidel, manipulace s nákladem, doplňování paliva, zásilkové služby apod.).12. POSTUP V PŘÍPADĚ ZADRŽENÍa) Předání informacíMadagaskarské ministerstvo odpovědné za rybolov uvědomí Delegaci a stát vlajky do 48 hodin o zadržení každého rybářského plavidla plujícího pod vlajkou členského státu Společenství, které provádí rybolov podle dohody o rybolovu v rybolovné oblasti Madagaskaru, a předá jim stručnou zprávu o okolnostech a důvodech, které k zadržení vedly. Delegace a stát vlajky jsou průběžně informovány o každém zahájeném řízení a o každém uložení pokut.b) Urovnání zadrženíV souladu se zákonem o rybolovu a příslušnými předpisy mohou být porušení urovnána:- buď prostřednictvím


text: vyrovnání, kdy se výše pokuty určí podle madagaskarských právních předpisů, které ukládají maximální a minimální sazby,- nebo, není-li žádné vyrovnání možné, prostřednictvím soudního řízení podle madagaskarského práva.c) Plavidlo se propustí a jeho posádce je povoleno opustit přístav:- jakmile jsou splněny závazky uložené řízením o vyrovnání po předložení potvrzení o urovnání,- nebo při předložení důkazu o tom, že do ukončení soudního řízení byla složena bankovní záruka.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21995A1230(15)
 Úřední věstník L 327 , 30/12/1995 S. 0018 - 0020
 Dohodave formě výměny dopisů mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou o některých zemědělských produktechDopis č. 1V Bruselu dne ...Vážený pane,mám tu čest odvolat se na dohodu ve formě výměny dopisů ze dne 2. května 1992 mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou o některých zemědělských produktech a na jednání, která se konala mezi oběma stranami s cílem upravit uvedenou dohodu a zavést obchodní režim pro některé zemědělské produkty ve smyslu článku 15 Dohody o volném obchodu mezi EHS a Islandem, v důsledku přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Evropské unii.Potvrzuji tyto výsledky jednání:1. Island a Společenství souhlasí, aby se od 1. ledna 1995 koncese udělené Islandskou republikou podle výše uvedené výměny dopisů vztahovaly na rozšířené Společenství.2. Od 1. ledna 1995 Společenství otevře pro Island roční celní kvóty stanovené v příloze I této dohody.3. Pravidla původu pro uplatňování kvót podle bodu 2 výše jsou stanovena v příloze II této dohody.Tuto výměnu dopisů schválí smluvní strany v souladu se svými běžnými postupy.Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdil Váš souhlas s obsahem tohoto dopisu.Přiměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za vládu Islandské republikyDopis č. 2V Bruselu dne ...Vážený pane,mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dopisu z dnešního dne v tomto znění:"Mám tu čest odvolat se na dohodu ve formě výměny dopisů ze dne 2. května 1992 mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou o některých zemědělských produktech a na jednání, která se konala mezi oběma stranami s cílem upravit uvedenou dohodu a zavést obchodní režim pro některé zemědělské produkty ve smyslu článku 15 Dohody o volném obchodu mezi EHS a Islandem, v důsledku přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království k Evropské unii.Potvrzuji tyto výsledky jednání:1. Island a Společenství souhlasí, aby se od 1. ledna 1995 koncese udělené Islandskou republikou podle výše uvedené výměny dopisů vztahovaly na rozšířené Společenství.2. Od 1. ledna 1995 Společenství otevře pro Island roční celní kvóty stanovené v příloze I této dohody.3. Pravidla původu pro uplatňování kvót podle bodu 2 výše jsou stanovena v příloze II této dohody.Tuto výměnu dopisů schválí smluvní strany v souladu se svými běžnými postupy.Byl bych Vám zavázán, kdybyste potvrdil Váš souhlas s obsahem tohoto dopisu."Mám tu čest potvrdit souhlas Společenství s obsahem Vašeho dopisu.Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.Za Radu Evropské unie--------------------------------------------------PŘÍLOHA IRoční celní kvóty udělené Evropským společenstvím Islandské republiceKód KN | Popis | Množství | Celní sazba |0101191001011990 | Živí koně | 100 kusů | bez cla |0204 | Skopové nebo kozí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené | 750 t | ekvivalent hmotnosti jatečně upravených těl |--------------------------------------------------PŘÍLOHA IIPravidla původu1. Ustanovení protokolu 3 k Dohodě mezi Evropským hospodářským společenstvím a Islandskou republikou o definici pojmu "původní produkty" a o metodách správní spolupráce, naposledy pozměněného rozhodnutím č. 1/94 smíšeného výboru ES-Island ze dne 8. března 1994 [1] se pro produkty uvedené v příloze I použijí obdobně.2. Zvláštní pravidla pro opracování nebo zpracování, které je nutno provést na nepůvodních materiálech použitých při


text: výrobě uvedených produktů, aby získaly status původu, a která nebyla dosud uvedena v příloze II uvedeného protokolu 3, jsou tato:Číslo HS | Popis | Opracování nebo zpracování, provedené na nepůvodních materiálech, které jim uděluje status původu |(1) | (2) | (3) |0101 | Živí koně | Všechna použitá zvířata kapitoly 1 musí být zcela získána. |0204 | Skopové nebo kozí maso, čerstvé, chlazené nebo zmrazené | Výroba, v níž všechny použité materiály kapitoly 2 musí být zcela získány |[1] Úř. věst. L 204, 6.8.1994, s. 62.--------------------------------------------------


text:
L 57/16 CS Úřední věstník Evropské unie 28.2.2006
 PROTOKOL
 k dohodě mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím
 o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané
 v některém z členských států nebo na Islandu nebo v Norsku
 EVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍ
 a
 ISLANDSKÁ REPUBLIKA
 a
 NORSKÉ KRÁLOVSTVÍ,
 (dále jen „smluvní strany“),
 VZHLEDEM K TOMU, že Protokol o postavení Dánska, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení
 Evropského společenství, stanoví, že žádné opatření přijaté podle hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství
 není pro Dánsko závazné ani použitelné;
 S OHLEDEM na článek 12 Dohody mezi Evropským společenstvím a Islandskou republikou a Norským královstvím
 o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro posuzování žádosti o azyl podané v některém z členských států
 nebo na Islandu či v Norsku (dále jen „dohoda mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem“), který stanoví, že
 Dánské království může požádat o účast na uvedené dohodě;
 VZHLEDEM K TOMU, že Dánsko požádalo dopisem ze dne 16. února 2001 o účast na dohodě mezi Evropským
 společenstvím, Islandem a Norskem;
 VZHLEDEM K TOMU, že podle článku 12 dohody mezi Evropským společenstvím, Islandem a Norskem podmínky této
 účasti Dánského království určí se souhlasem Dánska smluvní strany v protokolu k uvedené dohodě;
 VZHLEDEM K TOMU, že bylo především vhodné, aby Dánsko a Společenství uzavřely dohodu, zejména s cílem uspo-
 řádat záležitosti týkající se pravomoci Soudního dvora a koordinace mezi Společenstvím a Dánskem ve věcech mezi-
 národních dohod;
 S OHLEDEM NA Dohodu mezi Společenstvím a Dánskem o kritériích a mechanismech určení státu příslušného pro
 posuzování žádosti o azyl podané v Dánsku nebo kterémkoliv jiném členském státě Evropské unie a o databázi „Eurodac“
 pro porovnávání otisků prstů za účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy (dále jen „dohoda mezi Evropským
 společenstvím a Dánskem“);
 VZHLEDEM K TOMU, že je proto nutné stanovit podmínky, na jejichž základě se Dánsko zúčastní dohody mezi
 Evropským společenstvím, Islandem a Norskem, a zejména je nutné stanovit práva a povinnosti mezi Islandem
 a Norskem a Dánskem;
 ---pagebreak--- 28.2.2006 CS Úřední věstník Evropské unie L 57/17
 VZHLEDEM K TOMU, že vstup v platnost tohoto Protokolu se zakládá na souhlasu Dánska vysloveném v souladu s jeho
 ústavními požadavky,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1 Článek 3
 Dánské království se účastní dohody mezi Společenstvím, Island a Norsko mají právo předkládat písemná podání nebo
 Islandem a Norskem za podmínek stanovených v dohodě vyjádření Soudnímu dvoru v případech, kdy dánský soud
 mezi Evropským společenstvím a Dánskem a v tomto proto- postoupí Soudnímu dvoru k rozhodnutí předběžnou otázku
 kolu. v souladu s čl. 6 odst. 1 dohody mezi Evropským společenstvím
 a Dánskem.
 Článek 2
 Článek 4
 1. Nařízení Dublin II (1), které je připojeno k tomuto proto-
 kolu a tvoří jeho součást, a prováděcí pravidla k němu přijatá na 1. V případě stížnosti Norska nebo Islandu týkající se uplat-
 základě čl. 27 odst. 2 nařízení Dublin II se vztahují podle mezi- ňování nebo výkladu tohoto protokolu Dánskem mohou
 národního práva na vztahy mezi Dánskem na jedné straně Norsko nebo Island požádat, aby


text:
byla věc úředně zařazena na
 a Islandem a Norskem na straně druhé. pořad jednání Smíšeného výboru jako sporná.
 2. V případě stížnosti Dánska týkající se uplatňování nebo
 2. Nařízení Eurodac (2), které je připojeno k tomuto proto- výkladu tohoto protokolu Norskem nebo Islandem může
 kolu a tvoří jeho součástí, a prováděcí pravidla k němu přijatá Dánsko požádat Komisi, aby věc úředně zařadila na pořad
 na základě článku 22 nebo čl. 23 odst. 2 nařízení Eurodac se jednání Smíšeného výboru jako spornou. Věc zařadí na pořad
 vztahují podle mezinárodního práva na vztahy mezi Dánskem jednání Komise.
 na jedné straně a Islandem a Norskem na straně druhé.
 3. Smíšený výbor má na urovnání sporu 90 dnů od přijetí
 3. Změny aktů uvedených v odstavcích 1 a 2, které Dánsko pořadu jednání, na nějž byl spor zařazen. K tomuto účelu má
 oznamuje Komisi v souladu s článkem 3 dohody mezi Evrop- Dánsko právo předkládat Smíšenému výboru připomínky.
 ským společenstvím a Dánskem a které Island a Norsko ozna-
 mují Komisi v souladu s článkem 4 dohody mezi Evropským
 společenstvím, Islandem a Norskem, se vztahují podle meziná-
 rodního práva na vztahy mezi Dánskem na jedné straně 4. Jestliže Smíšený výbor urovná spor způsobem, který vyža-
 a Islandem a Norskem na straně druhé. duje provedení v Dánsku, oznámí Dánsko stranám ve lhůtě
 stanovené v odstavci 3, zda výkon obsahu urovnání provede.
 Oznámí-li Dánsko své rozhodnutí neprovést obsah urovnání,
 použije se odstavec 5.
 4. Prováděcí pravidla přijatá na základě čl. 27 odst. 2 naří-
 zení Dublin II a prováděcí pravidla přijatá na základě článku 22
 nebo čl. 23 odst. 2 nařízení Eurodac, která Dánsko oznamuje
 Komisi v souladu s článkem 4 dohody mezi Evropským spole- 5. Není-li Smíšený výbor schopen urovnat spor ve lhůtě
 čenstvím a Dánskem a která Island a Norsko oznamují Komisi stanovené v odstavci 3, prodlužuje se lhůta k dosažení koneč-
 v souladu s článkem 4 dohody mezi Evropským společenstvím, ného urovnání o dalších 90 dnů. Nepřijme-li Smíšený výbor
 Islandem a Norskem, se vztahují podle mezinárodního práva na rozhodnutí do konce tohoto období, považuje se tento protokol
 vztahy mezi Dánskem na jedné straně a Islandem a Norskem na za ukončený uplynutím posledního dne uvedeného období.
 straně druhé.
 (1) Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003, kterým se
 stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu příslušného Článek 5
 k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí
 země v některém z členských států (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1). Tento protokol podléhá ratifikaci nebo schválení smluvními
 (2) Nařízení Rady (ES) č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000
 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za účelem stranami. Ratifikační schvalovací listiny budou uloženy
 účinného uplatňování Dublinské úmluvy (Úř. věst. L 316, u generálního tajemníka Rady, který vykonává funkci depozi-
 15.12.2000, s. 1). táře.
 ---pagebreak--- L 57/18 CS Úřední věstník Evropské unie 28.2.2006
 Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem druhého Článek 6
 měsíce po oznámení smluvních stran o dokončení jejich
 postupů nezbytných k tomuto účelu. Každá ze smluvních stran může


text:
vypovědět tento protokol
 písemným prohlášením depozitáři. Toto prohlášení nabývá
 účinku šest měsíců po jeho uložení.
 Vstup v platnost tohoto protokolu je též podmíněn tím, že Tento protokol pozbude platnosti, jestliže dojde k vypovězení
 depozitář obdrží nótu Dánského království o tom, že Dánské dohody mezi Společenstvím a Dánskem.
 království souhlasí s ustanoveními tohoto protokolu
 a prohlašuje, že bude uplatňovat předpisy uvedené v článku 2 Tento protokol pozbude platnosti, jestliže jej vypoví Společen-
 ve vzájemných vztazích s Islandem a Norskem. ství nebo Island i Norsko.
 PŘÍLOHA PROTOKOLU
 Nařízení Rady (ES) č. 343/2003 ze dne 18. února 2003 , kterým se stanoví kritéria a postupy pro určení členského státu
 příslušného k posuzování žádosti o azyl podané státním příslušníkem třetí země v některém z členských států
 (Úř. věst. L 50, 25.2.2003, s. 1).
 Nařízení Rady (ES) č. 2725/2000 ze dne 11. prosince 2000 o zřízení systému „Eurodac“ pro porovnávání otisků prstů za
 účelem účinného uplatňování Dublinské úmluvy (Úř. věst. L 316, 15.12.2000, s. 1).


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21988A0602(04)
 Úřední věstník L 137 , 02/06/1988 S. 0027 - 0038 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 14 S. 0069 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 14 S. 0069
 European Convention for the protection of animals for slaughterConvention européenne sur la protection des animaux d'abattageTHE MEMBER STATES OF THE COUNCIL OF EUROPE, signatory hereto,CONSIDERING that it is desirable to ensure the protection of animals which are to be slaughtered;CONSIDERING that slaughter methods which as far as possible spare animals suffering and pain should be uniformly applied in their countries;CONSIDERING that fear, distress, suffering and pain inflicted on an animal during slaughter may affect the quality of the meat,HAVE AGREED AS FOLLOWS:LES ÉTATS MEMBRES DU CONSEIL DE L'EUROPE, signataires de la présente convention,CONSIDÉRANT qu'il est opportun d'assurer la protection des animaux destinés à l'abattage;CONSIDÉRANT que les méthodes d'abattage épargnant aux animaux des souffrances et des douleurs dans la mesure du possible doivent être d'application uniforme dans leurs pays;CONSIDÉRANT que la crainte, l'angoisse, les douleurs et les souffrances d'un animal lors de l'abattage risquent d'influencer la qualité de la viande,SONT CONVENUS DE CE QUI SUIT:CHAPTER 1General principles | CHAPITRE PREMIERPrincipes généraux |Article 1 | Article premier |1.This Convention shall apply to the movement, lairaging, restraint, stunning and slaughter of domestic solipeds, ruminants, pigs, rabbits and poultry. | 1.La présente convention s'applique à l'acheminement, à l'hébergement, à l'immobilisation, à l'étourdissement et à l'abattage des animaux domestiques appartenant aux espèces suivantes: solipèdes, ruminants, porcins, lapins et volailles. |2.For the purpose of this Convention: | 2.Au sens de la présente convention, on entend par: |slaughterhouse: shall mean any premises under health control, intended for the professional slaughter of animals to produce meat for consumption or for any other reason; | abattoir: tout établissement ou installation sous contrôle sanitaire, conçu pour la réalisation des opérations professionnelles d'abattage d'animaux en vue d'obtenir des denrées destinées à la consommation publique ou de mise à mort d'animaux pour tout autre motif; |moving animals: shall mean unloading or driving them from unloading platforms or from stalls or pens at slaughterhouses to the premises or place where they are to be slaughtered; | acheminement: le fait de décharger ou de conduire un animal des quais de débarquement, ou des locaux de stabulation ou des parcs de l'abattoir jusqu'aux locaux ou emplacements d'abattage; |Lairaging: shall mean keeping animals in stalls, pens or covered areas at slaughterhouses in order to give them the necessary attention (water, fodder, rest) before they are slaughtered; | hébergement: le fait de détenir un animal pour lui prodiguer les soins nécessaires avant son abattage (abreuvement, nourriture, repos) dans les locaux de stabulation, les parcs ou les emplacements couverts de l'abattoir; |restraint: shall mean the application to an animal of any procedure in conformity with the provisions of this Convention designed to restrict its movements on order to facilitate stunning or slaughter, | immobilisation: l'application à un animal de tout procédé conforme aux dispositions de la présente convention pour limiter ses mouvements en vue


text: de faciliter l'étourdissement ou l'abattage; |stunning: shall mean any process in conformity with the provisions of this Convention, which when applied to an animal induces a state of insensibility which lasts until it is dead, thus sparing it in any event any avoidable suffering; | étourdissement: tout procédé conforme aux dispositions de la présente convention qui, lorsqu'il est appliqué à un animal, le plonge dans un état d'inconscience où il est maintenu jusqu'à l'intervention de la mort. Lors de l'étourdissement, il faut exclure en tout état de cause toute souffrance évitable aux animaux; |slaughter: shall mean causing the death of an animal after restraint, stunning and bleeding with the exceptions provided for the Chapter III of this Convention. | abattage: le fait de mettre à mort un animal après immobilisation, étourdissement et saignée sauf exceptions prévues au chapitre III de la présent convention. |Article 2 | Article 2 |1.Each Contracting Party shall take the necessary steps to ensure the implementation of the provisions of this Convention. | 1.Chaque partie contractante prend les mesures nécessaires afin d'assurer l'application effective des dispositions de la présente convention. |2.Nothing in this Convention shall, however, prevent Contracting Parties from adopting more stringent rules to protect animals. | 2.Aucune disposition de la présente convention ne portera atteinte à la faculté des parties contractantes d'adopter des règles plus strictes visant la protection des animaux. |3.Each Contracting Party shall ensure that the design, construction and facilities of slaughterhouses and their operation shall be such as to ensure that the appropriate conditions provided for in this Convention are complied with in order to spare animals any avoidable excitement, pain or suffering. | 3.Chaque partie contractante veille à ce que la conception, la construction et les aménagements des abattoirs ainsi que leur fonctionnement assurent les conditions appropriées prévues par la présente convention afin d'éviter, dans toute la mesure du possible, de provoquer des excitations, des douleurs ou des souffrances aux animaux. |4.For slaughtering outside or inside slaughterhouses each Contracting Party ensure that the animals are spared any avoidable pain or suffering. | 4.Chaque partie contractante veille à épargner aux animaux dans les abattoirs ou hors de ceux-ci toute douleur ou souffrance évitable. |CHAPTER IIDelivery of animals to slaughterhouses and their lairaging until they are slaughtered | CHAPITRE IILivraison des animaux aux abattoirs et hébergement de ceux-ci jusqu'à leur abattage |Article 3 | Article 3 |1.Animals shall be unloaded as soon as possible. While waiting in the means of transport they shall be protected from extremes of weather and provided with adequate ventilation. | 1.Les animaux doivent être déchargés aussitôt que possible. Pendant les attentes dans les moyens de transport, ils doivent être à l'abri d'influences climatiques extrêmes et bénéficier d'une aération appropriée. |2.The personnel responsible for moving and lairaging such animals shall have the knowledge and skills required and shall comply with the requirements set out in this Convention. | 2.Le personnel commis à l'acheminement et à l'hébergement des animaux doit avoir les connaissances et capacités requises et respecter les


text: exigences énoncées dans la présent convention. |Section IThe moving of animals within the precincts of slaughterhouses | Section IAcheminement des animaux dans l'enceinte des abattoirs |Article 4 | Article 4 |The animals shall be unloaded and moved with care. | 1.Les animaux doivent être déchargés et acheminés avec ménagement. |2.Suitable equipment such as bridges, ramps, or gangways, shall be used for unloading animals. The equipment shall be constructed with flooring which will permit a proper foothold and, if necessary, shall be provided with lateral protection. Bridges, ramps and gangways shall have the minimum possible incline. | 2.Un équipement approprié tel. que ponts, rampes ou passerelles doit être utilisé pour le déchargement des animaux. Cet équipement doit être pourvu d'un plancher non glissant et, si nécessaire, d'une protection latérale. Les ponts, rampes et passerelles doivent être aussi peu inclinés que possible. |3.The animals shall not be frightened or excited. In any event care must be taken to ensure that animals are not overturned on bridges, ramps or gangways and that they cannot fall from them. In particular animals shall not be lifted by the head, feet or tail in a manner which will cause them pain or suffering. | 3.Les animaux ne doivent être ni apeurés ni excités. Il faut en tout cas veiller à ce que les animaux ne soient pas versés et ne puissent pas tomber des ponts, rampes ou passerelles. Il est en particulier interdit de soulever les animaux par la tête, par les pattes ou par la queue d'une manière qui leur cause des douleurs ou des souffrances. |4.When necessary, animals shall be led individually. Corridors along which they are moved must be so designed that they cannot injure themselves. | 4.Si nécessaire, les animaux doivent être menés individuellement; s'ils sont déplacés en empruntant des couloirs, ceux-ci doivent être conçus de façon que les animaux ne puissent pas se blesser. |Article 5 | Article 5 |1.When animals are moved their gregarious tendencies shall be exploited. Instruments shall be used solely to guide them and must only be used for short periods, in particular, they shall not be struck on, nor shall pressure be applied to, any particulary sensitive part of the body. Electric shocks may be used for bovine animals and pigs only, provided that the shocks last no more than two seconds, are adequately spaced out and the animals have room to move; such shocks shall be applied only to appropriate muscles. | 1.Les animaux doivent être déplacés en utilisant leur nature grégaire. Les instruments destinés à diriger les animaux ne doivent être utilisés qu'à cette fin et seulement pendant de courts moments. Il est notamment interdit de frapper les animaux sur des parties du corps particulièrement sensibles ou de les pousser en touchant de telles parties. Les appareils à décharge électrique ne peuvent être utilisés que pour les bovins et les porcins, à condition que les décharges ne durent pas plus de deux secondes, qu'elles soient suffisamment espacées et que les animaux disposent de l'espace