text:
readmisní výbor (dále jen „výbor“), jehož úkolem je zejména:
 a)
 sledovat uplatňování této dohody;
 b)
 rozhodovat o prováděcích opatřeních nezbytných pro jednotné uplatňování této dohody;
 c)
 pravidelně si vyměňovat informace o prováděcích protokolech vypracovaných jednotlivými členskými státy a Tureckem podle článku 20;
 d)
 doporučovat změny této dohody a jejích příloh.
 2. Rozhodnutí výboru jsou pro smluvní strany závazná po skončení veškerých nezbytných vnitřních postupů, které vyžaduje právo smluvních stran.
 3. Výbor je složen ze zástupců Turecka a Unie; Unie je zastoupena Komisí, jíž jsou nápomocni odborníci z členských států.
 4. Výbor se schází podle potřeby na žádost jedné ze smluvních stran.
 5. Výbor přijme svůj jednací řád.
 Článek 20
 Prováděcí protokoly
 1. Na žádost členského státu nebo Turecka vypracují členský stát a Turecko prováděcí protokol, který bude mimo jiné upravovat pravidla týkající se:
 a)
 určování příslušných orgánů, hraničních přechodů a výměně kontaktních míst;
 b)
 podmínek navrácení s doprovodem, včetně průvozu státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti s doprovodem;
 c)
 prostředků a dokladů nad rámec těch, které jsou uvedeny v přílohách 1 až 4 této dohody;
 d)
 způsobů zpětného přebírání v rámci zrychleného řízení;
 e)
 postupu pohovorů.
 2. Prováděcí protokoly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vstoupí v platnost teprve poté, co byl vyrozuměn readmisní výbor uvedený v článku 19.
 3. Turecko se zavazuje použít veškerá ustanovení prováděcího protokolu vypracovaného s jedním členským státem také ve svých vztazích s jiným členským státem, jenž o to požádá, a s výhradou jejich praktické použitelnosti pro Turecko.
 Členské státy se zavazují použít veškerá ustanovení prováděcího protokolu vypracovaného mezi Tureckem a kterýmkoli jiným členským státem také ve svých vztazích s Tureckem, jenž o to požádá, a s výhradou jejich praktické použitelnosti pro tyto členské státy.
 Článek 21
 Vztah k dvoustranným dohodám nebo ujednáním členských států o zpětném přebírání osob
 Aniž by bylo dotčen čl. 24 odst. 3, ustanovení této dohody mají přednost před ustanoveními jiného právně závazného nástroje týkajícího se zpětného přebírání neoprávněně pobývajících osob, které byly nebo mohou být podle článku 20 uzavřeny mezi jednotlivými členskými státy a Tureckem, pokud jejich ustanovení nejsou slučitelná s ustanoveními této dohody.
 ODDÍL VIII
 ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
 Článek 22
 Územní působnost
 1. S výhradou odstavce 2 tohoto článku se tato dohoda použije na území, na kterém se uplatňuje Smlouva o Evropské unii, jak je definováno v článku 52 této smlouvy a v článku 355 Smlouvy o fungování Evropské unie, a na území Turecké republiky.
 2. Tato dohoda se nepoužije na území Dánského království.
 Článek 23
 Technická pomoc
 Obě strany souhlasí s prováděním této dohody, které bude založeno na zásadách společné odpovědnosti, solidarity a rovnocenného partnerství pro řízení migračních toků mezi Tureckem a Unií.
 V této souvislosti se Unie zavazuje dát k dispozici finanční zdroje na podporu Turecka při provádění této dohody v souladu se společným prohlášením o technické pomoci uvedeným v příloze. Přitom bude věnována pozornost zejména budování institucí a kapacit. Taková podpora má být poskytována v souvislosti se stávajícími a budoucími prioritami, na kterých se Unie a Turecko společně dohodly.
 Článek 24
 Vstup v platnost,


text:
doba trvání a ukončení
 1. Smluvní strany tuto dohodu ratifikují nebo schvalují v souladu se svými příslušnými postupy.
 2. S výhradou odstavce 3 tohoto článku vstupuje tato dohoda v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy si smluvní strany vzájemně oznámí ukončení postupů uvedených v odstavci 1 tohoto článku.
 3. Závazky stanovené v článcích 4 a 6 této dohody se použijí teprve tři roky po dni stanoveném v odstavci 2 této dohody. Během tohoto přechodného tříletého období jsou použitelné pouze na osoby bez státní příslušnosti a státní příslušníky třetích zemí, se kterými Turecko uzavřelo dvoustranné smlouvy nebo ujednání o zpětném přebírání. Během tohoto tříletého období budou i nadále použitelné stávající dvoustranné dohody mezi členskými státy a Tureckem ve svých příslušných částech.
 4. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.
 5. Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět úředním oznámením druhé smluvní straně. Tato dohoda pozbývá účinnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.
 Článek 25
 Přílohy
 Nedílnou součást této dohody tvoří přílohy 1 až 6.
 V Ankaře dne šestnáctého prosince dva tisíce třináct ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a tureckém, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 За Европейския съюз
 Рог la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 Avrupa Birliği Adına
 За Република Турция
 Por la República de Turquía
 Za Tureckou republiku
 For Republikken Tyrkiet
 Für die Republik Türkei
 Türgi Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία της Τουρκίας
 For the Republic of Turkey
 Pour la république de Turquie
 Per la Repubblica di Turchia
 Turcijas Republikas vārdā –
 Turkijos Respublikos vardu
 A Török Köztársaság részeről
 Għat-Turkija
 Voor de Republiek Turkije
 W imieniu Republiki Turcji
 Pela República da Turquia
 Pentru Republica Turcia
 Za Tureckú republiku
 Za Republiko Turčijo
 Turkin tasavallan puolesta
 För Republiken Turkiet
 Türkiye Cumhuriyeti Adına
 (1) V podobě stanovené v doporučení Rady EU ze dne 30. listopadu 1994.
 (2) Tamtéž.
 (3) Tamtéž.
 (4) Tamtéž.
 (5) Úř. věst. EU L 348, 24.12.2008, s. 98
 .
 (6) Úř. věst. EU L 31, 6.2.2003, s. 18.
 (7) Úř. věst. EU L 326, 13.12.2005, s. 13.
 PŘÍLOHA 1
 Společný seznam dokladů, jejichž předložením se prokazuje státní příslušnost
 (Ustanovení čl. 3 odst. 1, čl. 5 odst. 1 a čl. 9 odst. 1)
 Jestliže je dožádaným státem některý z členských států nebo Turecko:
 —
 pasy všech druhů,
 —
 propustky vydané dožádaným státem,
 —
 průkazy totožnosti všech druhů (včetně dočasných a prozatímních),
 —
 vojenské služební průkazy a vojenské knížky,
 —
 námořnické knížky a kapitánské průkazy,
 —
 osvědčení o státním občanství a jiné úřední doklady zmiňující nebo jednoznačně uvádějící státní občanství.
 Jestliže je dožádaným

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
státem Turecko:
 —
 potvrzení totožnosti na základě výsledku vyhledávání ve Vízovém informačním systému (1),
 —
 v případě členských států, jež nevyužívají Vízový informační systém, pozitivní identifikace vyplývající ze záznamů těchto členských států o žádosti o udělení víza.
 (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi členskými státy (nařízení o VIS), Úř. věst. EU L 218, 13.8.2008, s. 60.
 PŘÍLOHA 2
 Společný seznam dokladů, jejichž předložení se považuje za přímý důkaz státní příslušnosti
 (Ustanovení čl. 3 odst. 1, čl. 5 odst. 1 a čl. 9 odst. 2)
 —
 fotokopie kteréhokoliv z dokladů uvedených v příloze 1 této dohody,
 —
 řidičské průkazy nebo jejich fotokopie,
 —
 rodné listy nebo jejich fotokopie,
 —
 podnikové průkazy totožnosti nebo jejich fotokopie,
 —
 písemná prohlášení svědků,
 —
 písemná prohlášení učiněná dotčenou osobou a jazyk, kterým tato osoba hovoří, včetně výsledku úřední zkoušky,
 —
 jakýkoliv jiný doklad, jenž může pomoci prokázat státní příslušnost dotyčné osoby, včetně dokumentů s fotografií, které mají nahrazovat pas a které byly vystaveny orgány,
 —
 doklady uvedené v příloze 1, jejichž platnost uplynula,
 —
 přesné informace poskytnuté oficiálními orgány a potvrzené druhou stranou.
 PŘÍLOHA 3
 Společný seznam dokumentů, které se považují za doklad o splnění podmínek pro zpětné převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 (Ustanovení čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a čl. 10 odst. 1)
 —
 vízum a/nebo povolení k pobytu vydané dožádaným státem,
 —
 vstupní/výstupní razítko nebo podobné potvrzení v cestovním dokladu, včetně padělaného cestovního dokladu, dotyčné osoby nebo jiný důkaz jejího vstupu/výstupu (např. ve formě fotografie),
 —
 doklady, osvědčení a účtenky jakéhokoliv druhu (např. hotelové účtenky, objednací průkazky u lékaře nebo zubního lékaře, vstupenky do veřejných/soukromých zařízení, smlouvy o pronájmu auta, účtenky z transakcí kreditní kartou atd.), které jasně prokazují, že dotyčná osoba pobývala na území dožádaného státu,
 —
 jízdenky a/nebo seznamy cestujících v letadle, vlaku, autobusu nebo lodi označené jménem, které dosvědčují přítomnost a cestu dotčené osoby na území dožádaného státu,
 —
 informace, z nichž je patrné, že dotyčná osoba použila služeb kurýra nebo cestovní kanceláře,
 —
 úřední písemné prohlášení, zejména prohlášení pracovníků pohraničního orgánu a jiných svědků, kteří mohou dosvědčit, že dotyčná osoba překročila hranici,
 —
 úřední písemné prohlášení dotyčné osoby v soudním nebo správním řízení.
 PŘÍLOHA 4
 Společný seznam dokumentů, které se považují za přímý doklad o splnění podmínek pro zpětné převzetí státních příslušníků třetích zemí a osob bez státní příslušnosti
 (Ustanovení čl. 4 odst. 1, čl. 6 odst. 1 a čl. 10 odst. 2)
 —
 popis místa a okolností, za kterých byla dotyčná osoba po vstupu na území žádajícího státu zadržena, vydaný příslušnými orgány tohoto státu,
 —
 informace o totožnosti a/nebo pobytu osoby, které poskytla některá mezinárodní organizace (např. Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky),
 —
 zprávy/potvrzení informací rodinnými příslušníky, spolucestujícími apod.,
 —
 písemné prohlášení dotyčné osoby.
 PŘÍLOHA 5
 PŘÍLOHA 6
 Společné prohlášení o spolupráci v oblasti vízové politiky
 Smluvní strany posilují svou spolupráci v oblasti vízové politiky a souvisejících oblastech,


text:
s cílem více podporovat mezilidské kontakty, počínaje zajištěním účinného uplatňování rozsudku Soudního dvora Evropské unie ze dne 19. února 2009 ve věci C-228/06 Mehmet Soysal, Ibrahim Savatli v. Spolková republika Německo a ostatních příslušných rozsudků týkajících se práv tureckých poskytovatelů služeb vycházejících z dodatkových protokolů ze dne 23. listopadu 1970, které tvoří přílohu k dohodě zakládající přidružení mezi Evropským hospodářským společenstvím a Tureckem.
 Společné prohlášení k čl. 7 odst. 1
 Strany se dohodly, že pro prokázání „veškeré snahy, aby osoby uvedené v článcích 4 a 6 byly navráceny přímo do země svého původu“ by měl žádající stát při předkládání žádosti o zpětné převzetí dožádanému státu zároveň předložit žádost o zpětné převzetí také zemi původu. Dožádaný stát odpoví ve lhůtách uvedených v čl. 11 odst. 2. Žádající stát informuje dožádaný stát, jakmile mezitím ze země původu obdrží kladnou odpověď na žádost o zpětné převzetí. V případě, když zemi původu dotyčné osoby nelze určit, a proto nelze žádost o zpětné převzetí zemi původu předložit, by v žádosti o zpětné převzetí, která bude předložena dožádanému státu, měly být uvedeny důvody této situace.
 Společné prohlášení o technické pomoci
 Turecko a Unie se dohodly na zintenzívnění své spolupráce, zejména aby byl splněn společný cíl řídit migrační toky a řešit nelegální migraci. Tím Turecko a Unie vyjádří svůj závazek sdílet zátěž na mezinárodní úrovni, být solidární, nést společnou odpovědnost a projevovat vzájemné pochopení.
 Tato spolupráce bude zohledňovat zeměpisné skutečnosti a vycházet z úsilí Turecka jako kandidátské země, jež se účastní jednání. Rovněž bude zohledňovat rozhodnutí Rady 2008/157/ES ze dne 18. února 2008 o zásadách, prioritách a podmínkách přístupového partnerství s Tureckou republikou a národní program Turecka z roku 2008 pro přijetí acquis EU, ve kterém Turecko úplné acquis EU přijímá, a je připraveno ho po přistoupení k Unii provést.
 V této souvislosti se Unie zavazuje dát k dispozici posílenou finanční pomoc na podporu Turecka při provádění této dohody.
 Přitom bude pozornost věnována zejména budování institucí a kapacit, aby se zvýšila jednak schopnost Turecka bránit nelegálním migrantům vstupovat na jeho území, pobývat na něm a opouštět jej, jednak jeho přijímající kapacita pro zadržené nelegální migranty. Toho by mělo být mimo jiné dosaženo nákupem vybavení pro ostrahu hranic, zřízením přijímacích středisek a struktur pohraniční policie a podporou činností souvisejících s odborným vzděláváním, a to při plném respektování stávajících pravidel, kterými se vnější pomoc EU řídí.
 Na podporu dalšího úplného a účinného provádění této dohody bude poskytnuta finanční pomoc EU, včetně odvětvového podpůrného programu v oblasti integrované správy hranic a migrace, a to způsoby, které mají být definovány společně s tureckými orgány a po roce 2013 v rámci příštích finančních výhledů EU a v souladu s nimi.
 Společné prohlášení týkající se Dánska
 Smluvní strany berou na vědomí, že tato dohoda se nevztahuje na území Dánského království ani na občany Dánského království. Za těchto okolností je vhodné, aby Turecko a Dánsko uzavřely dohodu o zpětném přebírání v duchu této dohody.
 Společné prohlášení týkající se Islandu a Norska
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Unií a Islandem a Norskem,


text:
zejména na základě dohody ze dne 18. května 1999 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis. Za těchto okolností je vhodné, aby Turecko uzavřelo s Islandem a Norskem dohodu o zpětném přebírání v duchu této dohody.
 Společné prohlášení týkající se Švýcarska
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Unií a Švýcarskem, zejména na základě dohody ze dne 1. března 2008 o přidružení Švýcarska k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis. Za těchto okolností je vhodné, aby Turecko uzavřelo se Švýcarskem dohodu o zpětném přebírání v duchu této dohody.
 Společné prohlášení týkající se Lichtenštejnského knížectví
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Unií a Lichtenštejnským knížectvím, zejména na základě Dohody o přidružení Lichtenštejnského knížectví k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis, která vstoupila v platnost dnem 19. prosince 2011. Za těchto okolností je vhodné, aby Turecko uzavřelo s Lichtenštejnským knížectvím dohodu o zpětném přebírání v duchu této dohody.


text:
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 C 202/304
 PROTOKOL (č. 24)
 O POSKYTOVÁNÍ AZYLU STÁTNÍM PŘÍSLUŠNÍKŮM ČLENSKÝCH STÁTŮ EVROPSKÉ UNIE
 VYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,
 VZHLEDEM k TOMU, že v souladu s čl. 6 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii uznává Unie práva, svobody a zásady vyhlášené v Listině základních práv,
 VZHLEDEM k TOMU, že podle čl. 6 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii tvoří základní práva, která jsou zaručena Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod, obecné zásady práva Unie,
 VZHLEDEM K TOMU, že Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc zajišťovat, aby Unie při výkladu a používání čl. 6 odst. 1 a 3 Smlouvy o Evropské unii dodržovala právní předpisy;
 VZHLEDEM K TOMU, že podle článku 49 Smlouvy o Evropské unii je každý stát, který žádá o členství v Unii, povinen dodržovat hodnoty stanovené v článku 2 Smlouvy o Evropské unii;
 BEROUCE V ÚVAHU, že článek 7 Smlouvy o Evropské unii vytváří mechanismus pro pozastavení určitých práv v případě závažného a dlouhotrvajícího porušování těchto hodnot členským státem;
 MAJÍCE NA PAMĚTI, že každý státní příslušník členského státu požívá jako občan Unie zvláštního postavení a zvláštní ochrany, které zaručují členské státy v souladu s částí druhou Smlouvy o fungování Evropské unie;
 BEROUCE V ÚVAHU, že Smlouvy vytvářejí prostor bez vnitřních hranic a poskytují každému občanu Unie právo svobodně se pohybovat a pobývat na území členských států;
 PŘEJÍCE SI zabránit, aby právo azylu bylo užíváno k jiným než předpokládaným účelům;
 VZHLEDEM K TOMU, že tento protokol uznává účel a cíle Ženevské úmluvy o právním postavení uprchlíků ze dne 28. července 1951;
 SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:
 Jediný článek
 Se zřetelem na úroveň ochrany základních práv a svobod v členských státech Evropské unie se členské státy navzájem považují pro veškeré právní a praktické účely spojené se záležitostmi azylu za bezpečnou zemi původu. Žádost příslušníka členského státu o azyl může proto jiný členský stát zvažovat nebo přijmout k dalšímu zpracování pouze v následujících případech:
 a)
 jestliže se členský stát, jehož příslušníkem je žadatel, rozhodne poté, co vstoupí Amsterodamská smlouva v platnost, využívaje článku 15 Úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod, přijmout opatření, která se na jeho území odchylují od povinností vyplývajících z úmluvy;
 b)
 jestliže bylo zahájeno řízení podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii a Rada nebo případně Evropská rada o něm ještě nerozhodla s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem;
 c)
 jestliže Rada přijala rozhodnutí podle čl. 7 odst. 1 Smlouvy o Evropské unii s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem, nebo jestliže Evropská rada přijala rozhodnutí podle čl. 7 odst. 2 uvedené smlouvy s ohledem na členský stát, jehož je žadatel příslušníkem;
 d)
 jestliže členský stát s ohledem na žádost státního příslušníka jiného členského státu o azylu rozhodl jednostranně; v takovém případě bude Rada neprodleně informována; při zkoumání žádosti se vychází z domněnky, že žádost je zjevně neodůvodněná, aniž je jakýmkoli způsobem ohrožena rozhodovací pravomoc členského státu.


text:
 11.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 62/47
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 148/2009
 ze dne 4. prosince 2009,
 kterým se mění příloha XX (Životní prostředí) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha XX Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 101/2009 ze dne 25. září 2009 (1).
 (2)
 Rozhodnutí Komise 2009/73/ES ze dne 17. prosince 2008 o změně rozhodnutí 2007/589/ES, pokud jde o zahrnutí pokynů pro monitorování a vykazování emisí oxidu dusného (2), by mělo být začleněno do Dohody.
 (3)
 Rozhodnutí Komise 2009/339/ES ze dne 16. dubna 2009 o změně rozhodnutí 2007/589/ES, pokud jde o zahrnutí pokynů pro monitorování a vykazování emisí a údajů o tunokilometrech z činností v oblasti letectví (3), by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Plány monitorování předložené provozovateli letadel příslušným orgánům členských států ESVO a schválené těmito orgány v souladu s pokyny stanovenými rozhodnutím 2009/339/ES budou považovány za schválené v souladu s ustanoveními oddílu 6 přílohy XIV a oddílu 3 přílohy XV rozhodnutí 2009/339/ES a jako takové uznávány při provádění systému EU pro obchodování s emisemi v případě činností v oblasti letectví.
 (5)
 Začleněním rozhodnutí 2009/339/ES před začleněním směrnice 2008/101/ES nejsou dotčeny podobné postupy začleňování v budoucnu ani jakákoli jednání týkající se přizpůsobení směrnice 2008/101/ES,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 21am (rozhodnutí Komise 2007/589/ES) přílohy XX Dohody se doplňují tato slova:
 „ , ve znění:
 —
 32009 D 0073: rozhodnutí Komise 2009/73/ES ze dne 17. prosince 2008 (Úř. věst. L 24, 28.1.2009, s. 18),
 —
 32009 D 0339: rozhodnutí Komise 2009/339/ES ze dne 16. dubna 2009 (Úř. věst. L 103, 23.4.2009, s. 10).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2009/73/ES a 2009/339/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 5. prosince 2009 nebo prvním dnem poté, co bylo Smíšenému výboru EHP učiněno poslední oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4), podle toho, které datum je pozdější.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 4. prosince 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 304, 19.11.2009, s. 18.
 (2) Úř. věst. L 24, 28.1.2009, s. 18.
 (3) Úř. věst. L 103, 23.4.2009, s. 10.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22000A1011(01)
 Úřední věstník L 257 , 11/10/2000 S. 0024 - 0026
 Dohodamezi Evropským společenstvím a Norským královstvím o účasti Norska na práci Evropského monitorovacího centra pro drogy a drogovou závislostSMLUVNÍ STRANY,vědomy si potřeby mezinárodní spolupráce v boji s nebezpečím drog a drogové závislosti ve společnosti,znovu potvrzujíce velmi těsné kulturní, obchodní a společenské vazby historicky vzniklé mezi Evropskou unií a Norskem, zejména hospodářské, politické a právní vazby vytvořené Dohodou o Evropském hospodářském prostoru,s ohledem na to, že Evropské společenství uzavřelo rozhodnutím 90/611/EHS [1] Úmluvu Organizace spojených národů proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropními látkami (dále jen "Vídeňská úmluva") a uložilo prohlášení o působnosti podle článku 27 úmluvy [2], a s ohledem na to, že Norsko ratifikovalo Vídeňskou úmluvu dne 14. listopadu 1994,s ohledem na to, že Evropské společenství zřídilo nařízením Rady (EHS) č. 302/93 [3] (dále jen "nařízení") Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost (dále jen "centrum"),vzhledem k těmto důvodům:(1) Nařízení v článku 13 stanoví, že centrum je otevřeno účasti třetích zemí, které sdílejí zájmy Společenství a jeho členských států. Norsko požádalo o účast.(2) Norsko sdílí záměry a cíle centra stanovené v nařízení.(3) Norsko souhlasí s popisem úkolů centra i s metodami jeho práce a oblastmi priorit, jak jsou popsány v nařízení.(4) V Norsku existuje instituce vhodná k napojení na evropskou informační síť pro drogy a drogovou závislost,SE ROZHODLY UZAVŘÍT TUTO DOHODU:Článek 1Norsko se plně podílí na práci centra za podmínek stanovených v této dohodě.Článek 2Evropská informační síť pro drogy a drogovou závislost (Reitox)1. Norsko bude připojeno k evropské informační síti pro drogy a drogovou závislost (Reitox).2. Do 28 dnů po vstupu této dohody v platnost oznámí Norsko centru hlavní prvky své národní informační sítě, včetně svého vnitrostátního monitorovacího střediska, a veškerých specializovaných středisek, která by mohla užitečně přispívat k práci centra.3. Jedno specializované středisko bude určeno jako národní kontaktní místo v Norsku jednomyslným rozhodnutím členů správní rady.Článek 3Správní radaSprávní rada centra zve zástupce Norska k účasti na svých schůzích. Zástupce se jich plně účastní, avšak bez hlasovacího práva. Správní rada však může výjimečně svolat schůzi omezenou na zástupce členských států a Evropské komise k otázkám se zvláštním zájmem pro Společenství a jeho členské státy.Správní rada na zasedání se zástupci Norska stanoví podrobné uspořádání účasti Norska na práci centra.Článek 4Vědecký výborSprávní rada centra zve zástupce Norska k plné účasti na schůzích vědeckého výboru, bez hlasovacího práva.Článek 5RozpočetNorsko centru platí částku ve výši 5,5 % příspěvku Evropské unie, s vyloučením příspěvku národním kontaktním místům sítě Reitox.Článek 6Ochrana a důvěrnost údajů1. Pokud centrum na základě této dohody v souladu s vnitrostátními právními předpisy předává Norsku osobní údaje, které neumožňují identifikaci fyzických osob, smějí být tyto údaje použity jen k uvedenému účelu a za podmínek stanovených předávajícím orgánem.2. Údaje o drogách a drogové závislosti poskytnuté centrem norským institucím mohou být zveřejněny v souladu s pravidly Společenství a Norska o šíření a důvěrnosti informací. Osobní údaje nesmějí být zveřejněny ani zpřístupněny veřejnosti.3. Určená specializovaná střediska v Norsku nejsou povinna poskytovat informace klasifikované podle norských právních předpisů jako


text: důvěrné.4. Pokud se týče údajů dodaných centru norskými orgány, je centrum vázáno pravidly stanovenými v článku 6 nařízení.Článek 7Právní statusCentrum má právní subjektivitu podle norského práva a požívá v Norsku nejširší právní způsobilost přiznávanou norským právem právnickým osobám.Článek 8OdpovědnostOdpovědnost centra se řídí pravidly stanovenými v článku 16 nařízení.Článek 9Soudní dvůrNorsko uznává, že centrum podléhá pravomoci Soudního dvora Evropských společenství, jak je stanoveno v článku 17 nařízení.Článek 10VýsadyNorsko poskytuje centru výsady a imunity rovnocenné s těmi, jež jsou obsaženy v Protokolu o výsadách a imunitách Evropských společenství.Článek 11Služební řádOdchylně od čl. 12 odst. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců Evropských společenství mohou být státní příslušníci Norska s plnými občanskými právy zaměstnáni výkonným ředitelem centra na základě smlouvy.Článek 12Vstup v platnostTato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce po dni obdržení druhé diplomatické nóty, kterou se potvrzuje, že byly splněny právní požadavky dané smluvní strany týkající se vstupu dohody v platnost.Článek 13Platnost a ukončení1. Tato dohoda se uzavírá na dobu neurčitou.2. Každá ze smluvních stran může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti 12 měsíců po dni takového oznámení.[1] Úř. věst. L 326, 24.11.1990, s. 56.[2] Úř. věst. L 326, 24.11.1990, s. 57.[3] Úř. věst. L 36, 12.2.1993, s. 1.--------------------------------------------------Prohlášení Komise Evropských společenstvíKomise vyzve Evropské monitorovací centrum pro drogy a drogovou závislost, aby při sestavování rozpočtu vzalo plně v úvahu vyjádření Norska k jeho příspěvku.--------------------------------------------------


text:
 21.4.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 105/3
 PŘEKLAD
 DOHODA
 mezi Evropskou unií a Švýcarskou konfederací o účasti Švýcarské konfederace na misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali)
 EVROPSKÁ UNIE („EU“ nebo „Unie“)
 na jedné straně a
 ŠVÝCARSKÁ KONFEDERACE
 na straně druhé,
 dále jen „strany“,
 S OHLEDEM NA
 rozhodnutí Rady 2014/219/SZBP ze dne 15. dubna 2014 o misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (1),
 rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/76 ze dne 19. ledna 2015, kterým se zahajuje mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) a mění rozhodnutí 2014/219/SZBP (2),
 rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/1916 ze dne 20. října 2015 o zřízení Výboru přispěvatelů na misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/3/2015) (3),
 rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru (SZBP) 2015/1917 ze dne 20. října 2015 o přijetí příspěvku Švýcarska na misi Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/4/2015) (4),
 Dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Republikou Mali o postavení mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) (5) (dále jen „dohoda o postavení mise“),
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Účast na misi
 1. Švýcarská konfederace se účastní mise Evropské unie SBOP v Mali (dále jen „EUCAP Sahel Mali“) v souladu s rozhodnutím Rady (SZBP) 2015/76 a veškerými dalšími rozhodnutími, kterými Rada Evropské unie rozhodne o prodloužení mise EUCAP Sahel Mali, v souladu s ustanoveními této dohody a s veškerými nutnými prováděcími ujednáními podle článku 6 této dohody.
 2. Příspěvkem Švýcarské konfederace k misi EUCAP Sahel Mali není dotčena rozhodovací samostatnost Evropské unie. Unie včas informuje Švýcarskou konfederaci o jakékoli změně v souvislosti s misí, a zejména s dokumenty uvedenými v odstavci 3.
 3. Švýcarská konfederace zajistí, aby švýcarský personál účastnící se mise EUCAP Sahel Mali plnil své poslání v souladu s:
 —
 rozhodnutím 2014/219/SZBP a veškerými následnými změnami uvedeného rozhodnutí;
 —
 plánem mise;
 —
 prováděcími opatřeními.
 4. Personál vyslaný k misi Švýcarskou konfederací plní své povinnosti a jedná pouze v zájmu mise EUCAP Sahel Mali.
 5. Švýcarská konfederace včas informuje vedoucího mise o jakékoli změně své účasti na misi a příspěvku k ní.
 Článek 2
 Postavení personálu
 1. Postavení personálu přiděleného Švýcarskou konfederací v rámci EUCAP Sahel Mali se řídí dohodou o postavení mise.
 2. Aniž je dotčena dohoda o postavení mise, má Švýcarská konfederace pravomoc nad svým personálem, který se účastní mise EUCAP Sahel Mali.
 3. Švýcarská konfederace vyřizuje veškeré nároky vzniklé v souvislosti s účastí na EUCAP Sahel Mali, které vznese některý z členů jejího personálu nebo které se jej týkají. Švýcarská konfederace je příslušná pro zahájení řízení, zejména soudního nebo kárného, proti kterémukoli členu svého personálu v souladu se svými právními předpisy.
 4. Strany se dohodly, že se navzájem zřeknou veškerých nároků, kromě nároků ze smluv, v případě poškození, ztráty nebo zničení majetku vlastněného či provozovaného kteroukoli stranou, jež vyplývají z výkonu jejich povinností v souvislosti s činnostmi podle této dohody, s výjimkou případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání.
 5. Švýcarská konfederace se zavazuje učinit prohlášení


text:
o vzdání se nároků na náhradu škody vůči kterémukoli státu, který se účastní mise EUCAP Sahel Mali, a učinit tak při podpisu této dohody.
 6. Unie se zavazuje zajistit, že členské státy učiní prohlášení o vzdání se nároku na náhradu škody v souvislosti s účastí Švýcarské konfederace na misi EUCAP Sahel Mali, a že tak učiní při podpisu této dohody.
 Článek 3
 Utajované informace
 V souvislosti s misí EUCAP Sahel Mali se použije Dohoda mezi Švýcarskou konfederace a Evropskou unií o bezpečnostních postupech pro výměnu utajovaných informací (6).
 Článek 4
 Linie velení
 1. Švýcarský personál účastnící se mise EUCAP Sahel Mali zůstává zcela pod velením svých vnitrostátních orgánů.
 2. Vnitrostátní orgány předají operační řízení svého personálu civilnímu veliteli operace EU.
 3. Civilní velitel operace EU přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení mise EUCAP Sahel Mali na strategické úrovni.
 4. Vedoucí mise přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení mise EUCAP Sahel Mali.
 5. Vedoucí mise vede misi EUCAP Sahel Mali a zajišťuje její běžné řízení.
 6. V souladu s právními nástroji podle článku 1 má Švýcarská konfederace ve vztahu k běžnému řízení mise stejná práva a povinnosti jako členské státy EU, které se mise účastní.
 7. Vedoucí mise vykonává kázeňský dohled nad personálem mise EUCAP Sahel Mali. V případě potřeby vede kárné řízení příslušný švýcarský vnitrostátní orgán.
 8. Švýcarská konfederace určí styčnou osobu národního kontingentu pro zastupování národního kontingentu v misi EUCAP Sahel Mali. Styčná osoba národního kontingentu podává vedoucímu mise zprávy o vnitrostátních záležitostech a odpovídá za kázeň při běžné činnosti kontingentu.
 9. Rozhodnutí o ukončení mise EUCAP Sahel Mali přijme Unie po konzultaci se Švýcarskou konfederací, pokud Švýcarská konfederace ke dni ukončení mise EUCAP Sahel Mali k misi stále přispívá.
 10. Po konzultacích se Švýcarskou konfederací může velitel mise EU kdykoli požádat o zrušení příspěvku Švýcarské konfederace.
 Článek 5
 Finanční hlediska
 1. Švýcarská konfederace nese veškeré náklady spojené se svou účastí na misi EUCAP Sahel Mali, aniž je dotčen odstavec 3.
 2. V případě smrti, zranění, ztráty nebo škody způsobené fyzickým nebo právnickým osobám ze státu nebo států, v nichž se mise uskutečňuje, zaplatí Švýcarská konfederace, pokud je zjištěna její odpovědnost, náhradu škody za podmínek stanovených v dohodě o postavení mise.
 3. Unie osvobodí Švýcarskou konfederaci od poskytování finančního příspěvku do operačního rozpočtu mise EUCAP Sahel Mali.
 Článek 6
 Ujednání k provedení dohody
 Příslušné orgány obou stran uzavřou veškerá nezbytná technická a správní ujednání k provedení této dohody.
 Článek 7
 Neplnění závazků
 Pokud jedna ze stran neplní své závazky stanovené v této dohodě, má druhá strana právo vypovědět tuto dohodu zasláním oznámení s měsíční výpovědní lhůtou.
 Článek 8
 Řešení sporů
 Spory o výklad nebo použití této dohody se řeší mezi stranami diplomatickou cestou.
 Článek 9
 Vstup v platnost a ukončení mise
 1. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámí dokončení vnitřních postupů nezbytných pro tento účel.
 2. Tato dohoda se prozatímně provádí ode dne podpisu.
 3. Tato dohoda zůstává v platnosti po dobu trvání příspěvku Švýcarské konfederace k


text:
misi.
 4. Každá strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé straně. Dohoda pozbývá platnosti tři měsíce ode dne tohoto oznámení.
 V Bruselu dne 13. dubna 2016, ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém.
 Za Evropskou unii
 Za Švýcarskou konfederaci
 (1) Úř. věst. L 113, 16.4.2014, s. 21.
 (2) Úř. věst. L 13, 20.1.2015, s. 5.
 (3) Úř. věst. L 280, 24.10.2015, s. 28.
 (4) Úř. věst. L 280, 24.10.2015, s. 30.
 (5) Úř. věst. L 344, 29.11.2014, s. 3.
 (6) Úř. věst. L 181, 10.7.2008, s. 58.
 ZNĚNÍ PROHLÁŠENÍ
 Znění pro členské státy EU:
 V případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škody nebo ztráty týkající se jakéhokoli majetku jimi vlastněného a použitého misí EUCAP Sahel Mali budou členské státy EU při uplatňování rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/76 ze dne 19. ledna 2015, kterým se zahajuje mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) a mění rozhodnutí 2014/219/SZBP usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovolují jejich vnitrostátní právní systémy, vzdaly veškerých nároků na náhradu škody vůči Švýcarské konfederaci, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:
 —
 byly způsobeny personálem ze Švýcarské konfederace při plnění jeho povinností v souvislosti s misí EUCAP Sahel Mali, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání, nebo
 —
 nastaly v důsledku používání jakéhokoli majetku, který patří Švýcarské konfederaci, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s misí, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání personálu mise EU ze Švýcarské konfederace, který tento majetek používá.
 Znění pro Švýcarskou konfederaci:
 V případě zranění nebo smrti členů svého personálu, jakož i škody nebo ztráty týkající se jakéhokoli majetku jí vlastněného a použitého misí EU bude Švýcarská konfederace při uplatňování rozhodnutí Rady (SZBP) 2015/76 ze dne 19. ledna 2015, kterým se zahajuje mise Evropské unie SBOP v Mali (EUCAP Sahel Mali) a mění rozhodnutí 2014/219/SZBP usilovat o to, aby se v rozsahu, v jakém to dovoluje její vnitrostátní právní systém, vzdala veškerých nároků na náhradu škody vůči ostatním státům účastnícím se mise EUCAP Sahel Mali, pokud takové zranění, smrt, škoda nebo ztráta:
 —
 byly způsobeny personálem při plnění jeho povinností v souvislosti s misí EUCAP Sahel Mali, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání, nebo
 —
 nastaly v důsledku používání jakéhokoli majetku, který patří státům účastnícím se mise EU, pokud byl tento majetek použit v souvislosti s misí, kromě případu hrubé nedbalosti nebo svévolného jednání personálu mise EU, který tento majetek používá.


text:
 12.12.2019
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 323/20
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 10/2018
 ze dne 9. února 2018,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2019/2046]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Směrnice Komise (EU) 2016/2037 ze dne 21. listopadu 2016, kterou se mění směrnice Rady 75/324/EHS, pokud jde o maximální povolený tlak aerosolových rozprašovačů, a o přizpůsobení jejích ustanovení o označování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí (1), by měla být začleněna do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 1 (směrnice Rady 75/324/EHS) kapitoly VIII přílohy II Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 L 2037: směrnice Komise (EU) 2016/2037 ze dne 21. listopadu 2016 (Úř. věst. L 314, 22.11.2016, s. 11).“
 Článek 2
 Znění směrnice (EU) 2016/2037 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 10. února 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 9. února 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 314, 22.11.2016, s. 11.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 18.7.2013
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 195/1
 Dohoda mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech
 Článek 4 Dohody mezi Evropským společenstvím a Dánským královstvím o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech ze dne 19. října 2005 (1) (dále jen „dohoda“) uzavřené rozhodnutím Rady 2006/325/ES (2), stanoví, že kdykoli jsou přijata prováděcí opatření podle čl. 74 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (3), oznámí Dánsko Komisi, zda se rozhodlo obsah těchto změn provést či nikoli.
 Prováděcí nařízení Komise (EU) č. 1142/2011, kterým se vytvářejí přílohy X a XI k nařízení Rady (ES) č. 4/2009 o příslušnosti, rozhodném právu, uznávání a výkonu rozhodnutí a spolupráci ve věcech vyživovacích povinností (4), bylo přijato dne 10. listopadu 2011. V souladu s čl. 3 odst. 2 dohody již Dánsko oznámilo Komisi dopisem ze dne 14. ledna 2009 své rozhodnutí provést obsah nařízení Rady (ES) č. 4/2009 (5) v rozsahu, v jakém toto nařízení mění nařízení (ES) č. 44/2001 (6).
 V souladu s článkem 4 dohody již Dánsko oznámilo Komisi dopisem ze dne 11. ledna 2012 své rozhodnutí provést obsah prováděcího nařízení (EU) č. 1142/2011. Z toho vyplývá, že se ve vztazích Evropské unie a Dánska použijí ustanovení prováděcího nařízení (EU) č. 1142/2011.
 V souladu s čl. 4 odst. 4 dohody zakládá Dánskem předložené oznámení mezi Dánskem a Evropskou unií vzájemné závazky. Prováděcí nařízení (EU) č. 1142/2011 tedy představuje změnu dohody v rozsahu, v jakém toto nařízení mění nařízení (ES) č. 44/2001 ve znění nařízení (ES) č. 4/2009, a považuje se za její přílohu.
 S odvoláním na čl. 4 odst. 3 dohody lze provedení prováděcího nařízení (EU) č. 1142/2011 uskutečnit v Dánsku správním opatřením podle oddílu 9 dánského zákona č. 1563 ze dne 20. prosince 2006 o nařízení Brusel I. Potřebná správní opatření vstoupila v platnost dne 11. ledna 2012.
 (1) Úř. věst. L 299, 16.11.2005, s. 62.
 (2) Úř. věst. L 120, 5.5.2006, s. 22.
 (3) Úř. věst. L 12, 16.1.2001, s. 1.
 (4) Úř. věst. L 293, 11.11.2011, s. 24.
 (5) Úř. věst. L 7, 10.1.2009, s. 1.
 (6) Úř. věst. L 149, 12.6.2009, s. 80.


text:
 22.6.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 161/3
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 234/2015
 ze dne 30. října 2015,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2017/1023]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2014/704/EU ze dne 8. října 2014, kterým se mění rozhodnutí 2009/821/ES, pokud jde o seznam stanovišť hraniční kontroly (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 39 (rozhodnutí Komise 2009/821/ES) části 1.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32014 D 0704: prováděcí rozhodnutí Komise 2014/704/EU ze dne 8. října 2014 (Úř. věst. L 294, 10.10.2014, s. 46).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí 2014/704/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. listopadu 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 30. října 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda SLETNES
 (1) Úř. věst. L 294, 10.10.2014, s. 46.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 15.12.2016
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 341/27
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 141/2015
 ze dne 11. června 2015,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2016/2176]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2015/166 ze dne 3. února 2015, kterým se mění a doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009, pokud jde o zahrnutí zvláštních postupů, metod hodnocení a technických požadavků, a mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES a nařízení Komise (EU) č. 1003/2010, (EU) č. 109/2011 a (EU) č. 458/2011 (1), má být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 Kapitola I přílohy II Dohody o EHP se mění takto:
 1.
 V bodech 45zx (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES), 45zza (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 661/2009) a 45zzh (nařízení Komise (EU) č. 109/2011) se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32015 R 0166: nařízení Komise (EU) 2015/166 ze dne 3. února 2015 (Úř. věst. L 28, 4.2.2015, s. 3).“
 2.
 V bodech zzc (nařízení Komise (EU) č. 1003/2010) a 45zzi (nařízení Komise (EU) č. 458/2011) se doplňují nová slova a nová odrážka, které znějí:
 „, ve znění:
 —
 32015 R 0166: nařízení Komise (EU) 2015/166 ze dne 3. února 2015 (Úř. věst. L 28, 4.2.2015, s. 3).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2015/166 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 12. června 2015 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 11. června 2015.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Gianluca GRIPPA
 (1) Úř. věst. L 28, 4.2.2015, s. 3.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994A0226(02)
 Úřední věstník L 056 , 26/02/1994 S. 0024 - 0026
 PŘÍLOHA IIPřijetí rezoluce organizace spojených národůze dne 2. července 1993o použitelnosti "carnets de passage en douane" a karnetů CPD na soukromá silniční vozidlaPro účely provádění Celní úmluvy o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel (New York, 1954) oznamuje tímto Společenství generálnímu tajemníkovi Organizace spojených národů, že přijímá rezoluci Organizace spojených národů ze dne 2. července 1993 o použitelnosti "carnets de passage en douane" a karnetů CPD na soukromá silniční vozidla.Společenství bude tuto rezoluci provádět v rámci svých vztahů se smluvními stranami vůči každé ze stran, která ji rovněž přijala.Společenství bude rovněž provádět doporučení Rady pro celní spolupráci ze dne 25. června 1992 týkající se karnetu CPD [1], pokud jde o soukromá silniční vozidla.Znění rezoluce Organizace spojených národů je uvedeno níže.[1] Úř. věst. L 289, 24. 11. 1993 s. 42.--------------------------------------------------Rezoluce Organizace Spojených Národůze dne 2. července 1993o použitelnosti "carnets de passage en douane" a karnetů CPD na soukromá silniční vozidlaPro smluvní strany Celní úmluvy o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel ze dne 4. června 1954PRACOVNÍ SKUPINA OSN/EHS PRO CELNÍ OTÁZKY OVLIVŇUJÍCÍ DOPRAVU,S ODVOLÁNÍM na ustanovení čl. 7 odst. 1 Celní úmluvy o dočasném dovozu soukromých silničních vozidel ze dne 4. června 1954 (dále jen úmluva o vozidlech z roku 1954),S ODVOLÁNÍM na přílohu I této úmluvy, která stanoví vzor dokladu pro dočasný dovoz (carnets de passage en douane), který má být používán pro účely dočasného dovozu soukromých silničních vozidel, a na skutečnost, že tento vzor, stejně jako podmínky stanovené pro jeho používání, jsou prakticky totožné s podmínkami používání dokladů pro dočasné použití (karnetů CPD) stanovenými v dodatku II přílohy A Úmluvy o dočasném použití (dále jen Istanbulská úmluva),BEROUC NA VĚDOMÍ, že vydávající a záruční sdružení, která působí v souladu s úmluvou o vozidlech z roku 1954, jsou totožná s těmi, která působí v rámci Istanbulské úmluvy,S VĚDOMÍM důležitosti zajištění plynulého přechodu od úmluvy o vozidlech z roku 1954 k Istanbulské úmluvě a zamezení nepřiměřeným obtížím vzniklým vydávajícím a záručním sdružením,OCEŇUJÍC ochotu vydávajících a záručních sdružení působících v souladu s úmluvou o vozidlech z roku 1954 zajistit, aby příslušné vydávající a záruční řetězce zůstaly i v souladu s přílohami A a C Istanbulské úmluvy provozuschopné, pokud jde o příslušná soukromá silniční motorová vozidla a přívěsy, a jejich závazek ručit za karnety CPD podle těchto dvou úmluv,DOPORUČUJE, aby ty smluvní strany úmluvy o vozidlech z roku 1954, které uznávají karnet pro dočasný dovoz soukromých silničních vozidel, uznávaly dále jak vzor dokladu uvedený v příloze I úmluvy o vozidlech z roku 1954, tak i doklady pro dočasné použití (karnety CPD) uvedené v dodatku II přílohy A Istanbulské úmluvy,ŽÁDÁ, aby výkonný tajemník Evropské hospodářské komise OSN oznámil smluvním stranám úmluvy o vozidlech z roku 1954 závazek vydávajících a záručních sdružení ručit v tomto ohledu celním správám za karnety podle těchto dvou úmluv. Výkonný tajemník se rovněž žádá, aby tuto rezoluci připojil k příslušnému oznámení,ŽÁDÁ každou ze smluvních stran úmluvy o vozidlech z roku 1954, aby výkonnému tajemníku Evropské hospodářské komise


text: OSN oznámila, zda přijímá nebo nepřijímá tuto rezoluci. K tomuto oznámení by mělo dojít nejpozději do jednoho roku od data, ke kterému výkonný tajemník oznámí smluvním stranám přijetí závazku vydávajících a záručních sdružení ručit za karnety podle těchto dvou úmluv,V případě přijetí oznámí rovněž smluvní strana výkonnému tajemníku datum, ke kterému začne provádět doporučení, a podmínky jeho provádění.Opominutí vyrozumět výkonného tajemníka Evropské hospodářské komise OSN ve lhůtě jednoho roku znamená, že dotčená smluvní strana není schopna rezoluci přijmout. Je ovšem přípustné, aby smluvní strana tuto rezoluci přijala později.Výkonný tajemník předá tyto informace celním správám smluvních stran úmluvy o vozidlech z roku 1954. Předá je rovněž generálnímu tajemníkovi Rady pro celní spolupráci a organizacím pro regionální hospodářskou integraci, které se mohou stát smluvními stranami, a Mezinárodnímu sdružení cestovního ruchu a Mezinárodní automobilové federaci.--------------------------------------------------


text:
 27.3.2014
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 92/17
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 191/2013
 ze dne 8. listopadu 2013, kterým
 se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise 2013/262/EU ze dne 4. června 2013, kterým se mění prováděcí rozhodnutí 2012/715/EU, kterým se zřizuje seznam třetích zemí, jejichž právní rámec pro účinné látky pro humánní léčivé přípravky a příslušné kontrolní činnosti a činnosti pro vymáhání práva zajišťují úroveň ochrany veřejného zdraví rovnocennou úrovni této ochrany v Unii (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V kapitole XIII přílohy II Dohody o EHP se za bod 15qb (prováděcí rozhodnutí Komise 2012/715/EU) doplňují nová slova, která znějí:
 „ , ve znění:
 —
 32013 D 0262: prováděcí rozhodnutí Komise 2013/262/EU ze dne 4. června 2013 (Úř. věst. L 152, 5.6.2013, s. 52).“
 Článek 2
 Znění rozhodnutí 2013/262/EU v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 9. listopadu 2013 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (2), nebo v den vstupu rozhodnutí Smíšeného výboru EHP č. 162/2013 ze dne 8. října 2013 (3) v platnost, podle toho, co nastane později.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 8. listopadu 2013.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Thórir IBSEN
 (1) Úř. věst. L 152, 5.6.2013, s. 52.
 (2) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.
 (3) Úř. věst. L 58, 27.2.2014, s. 15.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 42000A0922(09)
 Úřední věstník L 239 , 22/09/2000 S. 0106 - 0114
 Dohoda o přistoupení Finské republikyk Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990BELGICKÉ KRÁLOVSTVÍ, SPOLKOVÁ REPUBLIKA NĚMECKO, FRANCOUZSKÁ REPUBLIKA, LUCEMBURSKÉ VELKOVÉVODSTVÍ a NIZOZEMSKÉ KRÁLOVSTVÍ, smluvní strany Úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, (dále jen "úmluva z roku 1990"), a Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika, které přistoupily k úmluvě z roku 1990 na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995,na jedné straně,a FINSKÁ REPUBLIKA na straně druhé,s ohledem na protokol podepsaný v Lucemburku dne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest o přistoupení vlády Finské republiky k Schengenské dohodě ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, pozměněné protokoly o přistoupení vlád Italské republiky, Španělského království a Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky, podepsanými dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995,na základě článku 140 úmluvy z roku 1990,SE DOHODLY NA TOMTO:Článek 1Finská republika přistupuje touto dohodou k úmluvě z roku 1990.Článek 21. Policisty uvedenými v čl. 40 odst. 4 úmluvy z roku 1990 jsou pro Finskou republiku ke dni podpisu této dohody:a) policejní úředníci "poliisin virkamiehistä poliisimiehet – av polisens tjänstemän polismän";b) úředníci pohraniční stráže "rajavartiolaitoksen virkamiehistä rajavartiomiehet – av gränsbevakningsväsendets tjänstemän gränsbevakningsmän", pokud jde o obchod s lidmi uvedený v čl. 40 odst. 7 úmluvy z roku 1990;c) celníci "tullimiehet – tulltjänstemän" za podmínek stanovených v odpovídajících dvoustranných dohodách uvedených v čl. 40 odst. 6 úmluvy z roku 1990, pokud jde o jejich pravomoci v oblasti nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, nedovoleného obchodu se zbraněmi a výbušninami a nedovolené přepravy jedovatého a nebezpečného odpadu.2. Orgánem uvedeným v čl. 40 odst. 5 úmluvy z roku 1990 je pro Finskou republiku ke dni podpisu této dohody Národní vyšetřovací úřad "Keskusrikospoliisi – Centralkriminalpolisen".Článek 3Policisty uvedenými v čl. 41 odst. 7 úmluvy z roku 1990 jsou pro Finskou republiku ke dni podpisu této dohody:1) policejní úředníci "poliisin virkamiehistä poliisimiehet – av polisens tjänstemän polismän";2) úředníci pohraniční stráže "rajavartiolaitoksen virkamiehistä rajavartiomiehet – av gränsbevakningsväsendets tjänstemän gränsbevakningsmän", pokud jde o obchod s lidmi uvedený v čl. 40 odst. 7 úmluvy z roku 1990;3) celníci "tullimiehet – tulltjänstemän" za podmínek stanovených v odpovídajících dvoustranných dohodách uvedených v čl. 40 odst. 10 úmluvy z roku 1990, pokud jde o jejich pravomoci v oblasti nedovoleného obchodu s omamnými a psychotropními látkami, nedovoleného obchodu se zbraněmi a výbušninami a nedovolené přepravy jedovatého a nebezpečného odpadu.Článek 4Příslušným ministerstvem uvedeným v čl. 65 odst. 2 úmluvy z roku 1990 je pro Finskou republiku ke dni podpisu této


text: dohody Ministerstvo spravedlnosti ("Oikeusministeriö – Justitieministeriet").Článek 5Touto dohodou není dotčena spolupráce v rámci Severské pasové unie, pokud tato spolupráce není v rozporu s uplatňováním této dohody ani mu nebrání.Článek 61. Tato dohoda podléhá ratifikaci, přijetí nebo schválení. Ratifikační listiny a listiny o přijetí nebo schválení budou uloženy u vlády Lucemburského velkovévodství, která o jejich uložení uvědomí všechny smluvní strany.2. Tato dohoda vstupuje v platnost prvním dnem druhého měsíce, který následuje po uložení ratifikačních listin, listin o přijetí nebo listin o schválení státy, pro které úmluva z roku 1990 vstoupila v platnost, a Finskou republikou.Vůči ostatním státům vstupuje tato dohoda v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po uložení jejich ratifikačních listin, listin o přijetí nebo listin o schválení za podmínky, že tato dohoda vstoupí v platnost v souladu s předchozím pododstavcem.3. Vláda Lucemburského velkovévodství oznámí den vstupu v platnost všem smluvním stranám.Článek 71. Vláda Lucemburského velkovévodství předá vládě Finské republiky ověřený opis úmluvy z roku 1990 ve francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském jazyce.2. Znění úmluvy z roku 1990 ve finském jazyce je připojeno k této dohodě a je platné za stejných podmínek jako znění úmluvy z roku 1990 ve francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském jazyce.Na důkaz čehož připojili zplnomocnění zástupci vlád k této dohodě své podpisy.V Lucemburku dne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest, v jediném vyhotovení v jazyce finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech osm znění má stejnou platnost; prvopis bude uložen v archivu vlády Lucemburského velkovévodství, která předá jeho ověřený opis všem smluvním stranám.Za vládu Belgického království+++++ TIFF +++++Za vládu Spolkové republiky Německo+++++ TIFF +++++Za vládu Řecké republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Španělského království+++++ TIFF +++++Za vládu Francouzské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Italské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Lucemburského velkovévodství+++++ TIFF +++++Za vládu Nizozemského království+++++ TIFF +++++Za vládu Rakouské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Portugalské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Finské republiky+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Závěrečný AktI. Při podpisu Dohody o přistoupení Finské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995, se vláda Finské republiky připojila k závěrečnému aktu, zápisu a společnému prohlášení ministrů a státních tajemníků, které byly podepsány při podpisu úmluvy z roku 1990.Vláda Finské republiky se připojila ke společným prohlášením a vzala na vědomí učiněná jednostranná prohlášení.Vláda Lucemburského velkovévodství předá vládě Finské republiky ověřený opis závěrečného aktu, zápisu a společného prohlášení ministrů a státních tajemníků, které byly podepsány při podpisu úmluvy z roku 1990, ve finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském jazyce.II. Při podpisu Dohody o přistoupení Finské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o


text: postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995, přijaly smluvní strany tato prohlášení:1. Společné prohlášení k článku 6 dohody o přistoupení:Smluvní strany se před vstupem dohody o přistoupení v platnost vzájemně informují o všech okolnostech, které jsou důležité pro oblasti upravené úmluvou z roku 1990 a pro vstup této dohody o přistoupení v platnost.Tato dohoda o přistoupení vstoupí v platnost mezi státy, pro které vstoupila v platnost úmluva z roku 1990, a Finskou republikou, pouze pokud budou v těchto státech splněny předběžné podmínky pro uplatňování úmluvy z roku 1990 a pokud budou kontroly prováděné na vnějších hranicích účinné.Pro ostatní státy tato dohoda o přistoupení vstoupí v platnost, pouze pokud budou v těchto státech splněny předběžné podmínky pro uplatňování úmluvy z roku 1990 a pokud budou kontroly prováděné na vnějších hranicích účinné.2. Společné prohlášení k čl. 9 odst. 2 úmluvy z roku 1990Smluvní strany upřesňují, že při podpisu dohody o přistoupení Finské republiky k úmluvě z roku 1990 se společným režimem víz uvedeným v čl. 9 odst. 2 úmluvy z roku 1990 rozumí režim společný signatářským stranám zmíněné úmluvy od 19. června 1990.3. Společné prohlášení k úmluvě vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o vydávání osobStáty, které jsou smluvními stranami úmluvy z roku 1990, potvrzují, že čl. 5 odst. 4 úmluvy vypracované na základě článku K.3 Smlouvy o Evropské unii o vydávání osob mezi členskými státy Evropské unie, podepsané v Dublinu dne 27. září 1996, a prohlášení připojená ke zmíněné úmluvě se uplatňují v rámci úmluvy z roku 1990.III. Smluvní strany vzaly na vědomí prohlášení Finské republiky k dohodám o přistoupení Italské republiky, Španělského království, Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky.Vláda Finské republiky bere na vědomí obsah dohod o přistoupení Italské republiky, Španělského království a Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky k úmluvě z roku 1990, podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995, i obsah závěrečných aktů a prohlášení připojených k těmto dohodám.Vláda Lucemburského velkovévodství předá vládě Finské republiky ověřený opis výše uvedených nástrojů.Prohlášení Finské republiky k dohodám o přistoupení Dánského království a Švédského království k úmluvě z roku 1990Při podpisu této dohody vláda Finské republiky bere na vědomí obsah dohod o přistoupení Dánského království a Švédského království k úmluvě z roku 1990 a souvisejících závěrečných aktů a prohlášení.Prohlášení vlády Finské republiky k Ålandským ostrovůmFinská republika prohlašuje, že povinnosti týkající se Ålandských ostrovů vyplývající z článku 2 protokolu 2 aktu o podmínkách přistoupení Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království a o úpravách smluv, na nichž je založena Evropská unie, budou při uplatňování úmluvy z roku 1990 splněny.V Lucemburku dne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest, v jediném vyhotovení v jazyce finském, francouzském, italském, německém, nizozemském, portugalském, řeckém a španělském, přičemž všech osm znění má stejnou platnost; prvopis bude


text: uložen v archivu vlády Lucemburského velkovévodství, která předá jeho ověřený opis všem smluvním stranám.Za vládu Belgického království+++++ TIFF +++++Za vládu Spolkové republiky Německo+++++ TIFF +++++Za vládu Řecké republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Španělského království+++++ TIFF +++++Za vládu Francouzské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Italské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Lucemburského velkovévodství+++++ TIFF +++++Za vládu Nizozemského království+++++ TIFF +++++Za vládu Rakouské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Portugalské republiky+++++ TIFF +++++Za vládu Finské republiky+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Prohlášení Ministrů A Státních TajemníkůDne devatenáctého prosince tisíc devět set devadesát šest podepsali zástupci vlád Belgického království, Spolkové republiky Německo, Řecké republiky, Španělského království, Finské republiky, Francouzské republiky, Italské republiky, Lucemburského velkovévodství, Nizozemského království, Rakouské republiky a Portugalské republiky v Lucemburku Dohodu o přistoupení Finské republiky k Úmluvě k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985 mezi vládami států Hospodářské unie Beneluxu, Spolkové republiky Německo a Francouzské republiky o postupném odstraňování kontrol na společných hranicích, podepsané v Schengenu dne 19. června 1990, ke které přistoupily Italská republika, Španělské království a Portugalská republika, Řecká republika a Rakouská republika na základě dohod podepsaných dne 27. listopadu 1990, 25. června 1991, 6. listopadu 1992 a 28. dubna 1995.Vzali na vědomí, že zástupce vlády Finské republiky prohlásil, že se připojuje k prohlášení ministrů a státních tajemníků zastupujících vlády Belgického království, Spolkové republiky Německo, Francouzské republiky, Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království učiněnému v Schengenu dne 19. června 1990 a k rozhodnutí potvrzenému téhož dne při podpisu prováděcí úmluvy k Schengenské dohodě, k nimž se připojily rovněž vlády Italské republiky, Španělského království, Portugalské republiky, Řecké republiky a Rakouské republiky.--------------------------------------------------


text:
 15.10.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 340/15
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 85/2018
 ze dne 27. dubna 2018,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP [2020/1445]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Nařízení Komise (EU) 2018/97 ze dne 22. ledna 2018, kterým se mění příloha II nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008, pokud jde o používání sladidel v jemném pečivu (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Nařízení Komise (EU) 2018/98 ze dne 22. ledna 2018, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 a příloha nařízení Komise (EU) č. 231/2012, pokud jde o sorban vápenatý (E 203) (2), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (3)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o potravinách. Jak je uvedeno v úvodu kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP, právní předpisy o potravinách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (4)
 Příloha II Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 54zzzzr (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008) kapitoly XII přílohy II Dohody o EHP se doplňují nové odrážky, které znějí:
 „—
 32018 R 0097: nařízení Komise (EU) 2018/97 ze dne 22. ledna 2018 (Úř. věst. L 17, 23.1.2018, s. 11),
 —
 32018 R 0098: nařízení Komise (EU) 2018/98 ze dne 22. ledna 2018 (Úř. věst. L 17, 23.1.2018, s. 14).“
 Článek 2
 Znění nařízení (EU) 2018/97 a (EU) 2018/98 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. dubna 2018 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. dubna 2018.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 17, 23.1.2018, s. 11.
 (2) Úř. věst. L 17, 23.1.2018, s. 14.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21994A0316(02)
 Úřední věstník L 073 , 16/03/1994 S. 0020 - 0045 Finské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 29 S. 0239 Švédské zvláštní vydání: Kapitola 11 Svazek 29 S. 0239
 Úmluvao ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře z roku 1992SMLUVNÍ STRANY,VĚDOMY SI nepostradatelných hodnot mořského prostředí oblasti Baltského moře, jejích výjimečných hydrografických a ekologických vlastností a citlivosti jejích živých zdrojů na změny životního prostředí;MAJÍCE na paměti historické a současné ekonomické, společenské a kulturní hodnoty oblasti Baltského moře pro blaho a rozvoj obyvatel této oblasti;BEROUCE NA VĚDOMÍ s hlubokým znepokojením stále pokračující znečištění oblasti Baltského moře;PROHLAŠUJÍ pevné odhodlání zajistit ekologické ozdravení Baltského moře a zabezpečit možnost vlastní obnovy mořského prostředí a ochranu jeho ekologické rovnováhy;UZNÁVAJÍCE, že ochrana a zlepšování mořského životního prostředí oblasti Baltského moře jsou úkoly, které nelze účinně splnit na národní úrovni, ale těsnou regionální spoluprací a dalšími vhodnými mezinárodními opatřeními;OCEŇUJÍCE úspěchy v ochraně životního prostředí v rámci Úmluvy o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře z roku 1974 a úlohu Komise na ochranu baltského mořského prostředí při této ochraně;S ODKAZEM na příslušné předpisy a zásady z prohlášení stockholmské konference z roku 1972 o životním prostředí člověka a ze závěrečného aktu Konference o bezpečnosti a spolupráci v Evropě (KBSE) z roku 1975;PŘEJÍCE SI zlepšovat spolupráci s příslušnými regionálními organizacemi, jako je Mezinárodní komise pro rybolov v Baltském moři, zřízená gdaňskou úmluvou o rybolovu a zachování živých zdrojů v Baltském moři a Velkém a Malém Beltu;VÍTAJÍCE prohlášení o Baltském moři vydaném Baltskými a dalšími zúčastněnými státy, Evropským hospodářským společenstvím a spolupracujícími mezinárodními finančními institucemi shromážděnými v Ronneby v roce 1990 a společný komplexní program směřující ke společnému akčnímu plánu obnovy oblasti Baltského moře a k dosažení zdravé ekologické rovnováhy;VĚDOMY SI důležitosti průhlednosti a veřejného uvědomění a také práce nevládních organizací pro úspěšnou ochranu oblasti Baltského moře;VÍTAJÍ lepší příležitosti k těsnější spolupráci, které se otevřely nedávným politickým vývojem v Evropě na základě mírové spolupráce a vzájemného porozumění;ROZHODNUTY začlenit vývoj v mezinárodní politice životního prostředí a právních normách o životním prostředí do nové úmluvy, aby se rozšířil, posílil a modernizoval právní režim ochrany mořského prostředí oblasti Baltského moře,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Oblast úmluvyTato úmluva se vztahuje na oblast Baltského moře. Pro účely této úmluvy je "oblastí Baltského moře" vlastní Baltské moře a vstup do Baltského moře, ohraničený rovnoběžkou místa Skaw ve Skagerraku na 57o 44,8’ severní šířky. Zahrnuje vnitřní vody, tzn. pro účely této úmluvy vody mezi základními čarami, od nichž se měří šířka teritoriálních vod a pevninou, až k pozemní hranici stanovené smluvními stranami.Smluvní strany v době uložení listin o ratifikaci, schválení nebo přistoupení informují depozitáře o určení svých vnitřních vod pro účely této úmluvy.Článek 2DefinicePro účely této úmluvy se rozumí:1. "znečištěním" přímé nebo nepřímé zavádění látek nebo energie člověkem do moře včetně ústí řek, které může ohrozit lidské zdraví, poškodit živé zdroje a mořské ekosystémy, způsobit překážky oprávněnému využívání moře včetně rybolovu, zhoršit užitnou kvalitu mořské vody a vést ke snížení její hodnoty pro rekreaci;2. "znečištěním z pozemních zdrojů" znečištění moře způsobené bodovými nebo difúzními vstupy ze


text: všech zdrojů na zemi, které dosáhne moře prostřednictvím vodních toků, atmosféry nebo přímo z pobřeží. Zahrnuje znečištění z libovolného úmyslného ukládání odpadů pod mořské dno s přístupem ze země štolou, potrubím nebo jinými způsoby;3. "lodí" plavidlo jakéhokoli typu provozované v mořském prostředí, včetně křídlových lodí, vznášedel, ponorných plavidel, plovoucích strojů a pevných nebo plovoucích plošin;4. a) "ukládáním odpadu":i) každé úmyslné odstraňování odpadů nebo jiných materiálů z lodí, z jiných lidmi vyrobených konstrukcí na moři nebo z letadel do moře nebo na mořské dno,ii) každé úmyslné odstraňování lodí, jiných lidmi vyrobených konstrukcí na moři nebo letadel;b) "ukládání odpadu" nezahrnuje:i) odstraňování odpadů nebo jiného vedlejšího materiálu pocházejícího z běžného provozu lodí, jiných lidmi vyrobených konstrukcí na moři nebo letadel a z jejich vybavení do moře, jiných než jsou odpady nebo jiný materiál dopravovaný nebo překládaný na lodě, jiné lidmi vyrobené konstrukce na moři nebo letadla, provozované za účelem odstraňování takových materiálů nebo pocházející ze zpracování takových odpadů nebo jiných materiálů na těchto lodích, konstrukcích nebo letadlech,ii) umístění materiálu za jiným účelem než pouhé odstraňování za předpokladu, že takové umístění není v rozporu s cíli této úmluvy;5. "spalováním" úmyslné spalování odpadů nebo jiných materiálů na moři za účelem jejich tepelného rozkladu. Na činnost provázející normální provoz lodí nebo jiných lidmi vyrobených konstrukcí se tato definice nevztahuje;6. "ropou" ropa ve všech podobách včetně ropy surové, topných olejů, kalů, ropných odpadů a produktů rafinace;7. "škodlivou látkou" jakákoli nebezpečná látka, která, vnikne-li do moře, může způsobit znečištění;8. "nebezpečnou látkou" jakákoli škodlivá látka, která je díky základním vlastnostem perzistentní, jedovatá nebo schopná bioakumulace;9. "havarijním znečištěním" událost nebo řada událostí majících stejný původ, které vedou nebo mohou vést k vypouštění ropy nebo jiných škodlivých látek a které představuje nebo může představovat hrozbu mořskému prostředí Baltského moře nebo pobřeží nebo souvisejícím zájmům jedné nebo několika smluvních stran, a které vyžaduje naléhavé akce nebo jinou okamžitou reakci;10. "organizací pro regionální hospodářskou integraci" každá organizace založená suverénními státy, na kterou její členské státy přenesly pravomoci, pokud jde o záležitosti řízené touto úmluvou, včetně pravomoci vstupovat do mezinárodních dohod týkajících se těchto záležitostí;11. "komisí" Komise na ochranu baltského mořského prostředí podle článku 19.Článek 3Základní zásady a závazky1. Smluvní strany přijmou individuálně nebo společně všechna vhodná právní, správní nebo jiná příslušná opatření k předcházení a odstranění znečišťování, aby podpořily ekologickou obnovu oblasti Baltského moře a uchování jeho ekologické rovnováhy.2. Smluvní strany uplatní zásadu předběžné opatrnosti, tj. přijmou preventivní opatření, je-li důvod předpokládat, že látky nebo energie přímo nebo nepřímo zavedené do mořského prostředí mohou ohrozit lidské zdraví, poškodit živé zdroje a mořské ekosystémy, znehodnotit rekreační hodnoty nebo být na překážku jinému oprávněnému využívání moře, a to není-li přesvědčivý důkaz příčinného vztahu mezi vstupy a jejich údajnými účinky.3. K předcházení a zamezení znečišťování oblasti Baltského moře smluvní strany podpoří používání nejlepších environmentálních postupů a používání nejlepších dostupných technologií. Jestliže snížení vstupů, jako výsledek používání nejlepších environmentálních postupů a nejlepších dostupných technologií, které jsou uvedeny v příloze II, nepovede k výsledkům přijatelným pro životní prostředí, uplatní se dodatečná opatření.4. Smluvní strany uplatní zásadu "znečišťovatel platí".5.


text: Smluvní strany provádění měření a výpočtů emisí z bodových zdrojů do vody a do vzduchu a vstupů z difúzních zdrojů do vody a vzduchu příslušnými vědeckými metodami, za účelem hodnocení stavu mořského prostředí oblasti Baltského moře a zajištění provádění této úmluvy.6. Smluvní strany s maximálním úsilím zajistí, aby provádění této úmluvy nebylo příčinou přeshraničního znečištění oblastí mimo hranice oblasti Baltského moře. Příslušná opatření dále nesmí vést ani k pro životní prostředí nepřijatelnému zatěžování kvality vzduchu a atmosféry nebo vodstva, půdy a podzemních vod, ani k nepřijatelně škodlivému nebo zvyšujícímu se ukládání odpadů, ani ke zvýšenému ohrožení lidského zdraví.Článek 4Platnost1. Tato úmluva se vztahuje na ochranu mořského prostředí oblasti Baltského moře, která zahrnuje vody a mořské dno včetně jeho živých zdrojů a dalších forem mořského života.2. Aniž je dotčena jejich suverenita, provede každá smluvní strana ustanovení této úmluvy v rámci svých teritoriálních a vnitřních vod prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů.3. Tato úmluva se nevztahuje na žádné válečné lodi, námořní pomocná plavidla, vojenská letadla nebo na jiné lodi a letadla ve vlastnictví státu nebo provozovaná státem a používaná v současné době pouze ke státním nekomerčním službám.Každá smluvní strana však zajistí přijetím vhodných opatření, která nenarušují provoz nebo provozní schopnosti takových lodí a letadel, která tato smluvní strana vlastní nebo provozuje, aby tyto lodi a letadla byly provozovány, pokud je to rozumné a uskutečnitelné, v souladu s touto úmluvou.Článek 5Nebezpečné látkySmluvní strany se zavazují předcházet a zamezit znečišťování oblasti Baltského moře způsobené škodlivými látkami ze všech zdrojů podle ustanovení této úmluvy a k tomuto účelu zavést postupy a opatření přílohy I.Článek 6Zásady a závazky týkající se znečištění z pozemních zdrojů1. Smluvní strany se zavazují předcházet a odstraňovat znečištění oblasti Baltského moře z pozemních zdrojů, mimo jiné použitím nejlepších environmentálních postupů pro všechny zdroje a nejlepších dostupných technologií pro bodové zdroje. Vhodná opatření k tomuto účelu přijme každá smluvní strana v oblasti povodí Baltského moře, aniž je dotčena její suverenita.2. Smluvní strany provádějí postupy a opatření stanovené v příloze III. K tomuto účelu mimo jiné vhodně spolupracují na vývoji a přijímání konkrétních programů, směrnic, norem nebo pravidel, týkajících se emisí a vstupů do vody a do vzduchu, kvality životního prostředí a výrobků a materiálů obsahujících škodlivé látky a jejich používání.3. Škodlivé látky z bodových zdrojů, kromě jejich zanedbatelných množství, nejsou zaváděny přímo ani nepřímo do mořského životního prostředí oblasti Baltského moře bez předchozího zvláštního povolení, které bude pravidelně revidováno a vydáváno příslušným vnitrostátním orgánem v souladu se zásadami obsaženými v pravidle 3 přílohy III. Smluvní strany zajistí, aby povolené emise do vody a do vzduchu byly sledovány a kontrolovány.4. Jestliže vstup z vodního toku, tekoucího přes území dvou nebo více smluvních stran nebo tvořícího hranice mezi nimi, může být příčinou znečištění mořského prostředí oblasti Baltského moře, dotyčné smluvní strany společně, pokud možno ve spolupráci se třetím dotčeným nebo zúčastněným státem, přijmou vhodná opatření k předcházení a odstranění takového znečištění.Článek 7Hodnocení dopadu na životní prostředí1. Kdykoli mezinárodní právo nebo nadnárodní právní předpisy použitelné na smluvní stranu původu vyžadují hodnocení dopadu zamýšlené činnosti, která pravděpodobně způsobí významný


text: nepříznivý dopad na mořské prostředí oblasti Baltského moře, tato smluvní strana informuje komisi a další smluvní strany, které mohou být zasaženy přeshraničním dopadem na oblast Baltského moře.2. Smluvní strana původce zahájí konzultace s každou smluvní stranou, která může být pravděpodobně zasažena přeshraničním dopadem, kdykoli jsou požadovány mezinárodním právem nebo nadnárodními právními předpisy použitelnými pro smluvní stranu původce.3. Pokud dvě nebo více smluvních stran sdílí hraniční vody v rámci povodí Baltského moře, spolupracují tyto strany za účelem zajištění, aby možný dopad na mořské prostředí oblasti Baltského moře byl plně prověřen v rámci hodnocení dopadu na životní prostředí podle odstavce 1 tohoto článku. Zúčastněné smluvní strany přijmou společně vhodná opatření k předcházení a zamezení znečištění včetně kumulativních zhoubných účinků.Článek 8Zabránění znečištění z lodí1. Za účelem ochrany oblasti Baltského moře před znečištěním z lodí přijmou smluvní strany opatření stanovená v příloze IV.2. Smluvní strany rozvíjí a uplatňují jednotné požadavky na předpisy pro zařízení na sběr odpadů vzniklých na lodích a vezmou v úvahu mimo jiné zvláštní potřeby lodí pro přepravu cestujících provozovaných v oblasti Baltského moře.Článek 9Rekreační plavidlaSmluvní strany, kromě provádění ustanovení této úmluvy, která mohou být přiměřeně použita na rekreační plavidla, přijmou zvláštní opatření ke snížení škodlivých účinků na mořské prostředí oblasti Baltského moře způsobovaných rekreačními plavidly. Tato opatření se mimo jiné zabývají znečištěním vzduchu, hlukem a hydrodynamickými účinky, a rovněž dostatečnými zařízeními na sběr odpadů z rekreačních plavidel.Článek 10Zákaz spalování1. Smluvní strany zakáží spalování v oblasti Baltského moře.2. Každá smluvní strana se zavazuje zajistit, aby ustanovením tohoto článku vyhověly lodě:a) registrované na jejím území nebo plující pod její vlajkou;b) nakládající na jejím území nebo v jejích teritoriálních vodách materiály určené ke spálení; neboc) u nichž se předpokládá, že se budou podílet na spalování v jejích vnitřních a teritoriálních vodách.3. V případě podezřelého spalování smluvní strany spolupracují na prošetření této záležitosti v souladu s pravidlem 2 přílohy IV.Článek 11Zabránění ukládání odpadů1. Smluvní strany, s výhradou výjimek stanovených v odstavcích 2 a 4 tohoto článku, zakazují ukládání odpadů v oblasti Baltského moře.2. Ukládání substrátů vybagrovaných ze dna podléhá předchozímu zvláštnímu povolení příslušného vnitrostátního orgánu v souladu s ustanoveními přílohy V této úmluvy.3. Každá smluvní strana se zavazuje zajistit, aby ustanovením tohoto článku vyhověly lodě a letadla:a) registrované na jejím území nebo plující pod její vlajkou;b) nakládající v rámci jejího území nebo teritoriálních vod látky, které mají být uloženy; neboc) u nichž se předpokládá, že se zúčastní ukládání odpadů v jejích vnitřních a teritoriálních vodách.4. Ustanovení tohoto článku se nepoužije, je-li bezpečnost lidského života, lodi nebo letadla na moři ohrožena úplným zničením nebo celkovou ztrátou lodi nebo letadla nebo v jiném případě, který představuje nebezpečí pro lidský život, jestliže se uložení odpadu jeví jako jediný způsob odvrácení hrozby a jestliže je velmi pravděpodobné, že následné poškození po takovém uložení odpadu bude menší, než při jiném postupu. Uložení odpadu se provede tak, aby se zmenšila pravděpodobnost poškození lidského nebo mořského života.5. Ukládání odpadů podle ustanovení odstavce 4 tohoto článku se oznamuje a projednává v souladu s přílohou VII a bezodkladně se oznamuje komisi v souladu


text: s ustanoveními pravidla 4 přílohy V.6. V případě ukládání odpadů, kde je podezření z porušení ustanovení tohoto článku, smluvní strany spolupracují v šetření této záležitosti v souladu s pravidlem 2 přílohy IV.Článek 12Výzkum a těžba z mořského dna a jeho podloží1. Každá smluvní strana přijme všechna opatření k předcházení znečištění mořského prostředí oblasti Baltského moře pocházejícího z výzkumu nebo těžby její části mořského dna a jeho podloží nebo z přidružených činností, a rovněž zajistí, aby bylo udržována dostatečná připravenost pro okamžitou reakci na havarijní znečištění způsobené těmito činnostmi.2. Pro předcházení a odstranění znečišťování z těchto činností se smluvní strany zavazují zavést postupy a opatření stanovené v příloze VI, pokud jsou použitelné.Článek 13Oznamování a konzultace havarijního znečištění1. Kdykoli by havarijní znečištění na území smluvní strany mohlo pravděpodobně způsobit znečištění mořského prostředí oblasti Baltského moře mimo její území a přilehlou mořskou oblast, v níž vykonává suverénní práva a pravomoc podle mezinárodního práva, oznámí to tato smluvní strana bez prodlení těm smluvním stranám, jejichž zájmy jsou dotčeny nebo mohou být pravděpodobně dotčeny.2. Kdykoli to smluvní strany podle odstavce 1 shledají potřebným, konají se konzultace s cílem zabránit, snížit a kontrolovat takové znečištění.3. Odstavce 1 a 2 se použijí také v případech, kde smluvní stranu postihlo takové znečištění z území třetího státu.Článek 14Spolupráce v boji proti znečištění mořeSmluvní strany přijmou jednotlivě i společně, jak je stanoveno v příloze VII, všechna vhodná opatření k udržování dostatečné způsobilosti reagovat na havarijní znečištění, aby vyloučily nebo maximálně snížily následky těchto nehod na mořské prostředí oblasti Baltského moře.Článek 15Ochrana přírody a biologické rozmanitostiSmluvní strany přijmou jednotlivě i společně všechna vhodná opatření týkající se oblasti Baltského moře a jeho pobřežních ekosystémů ovlivněných Baltským mořem pro zachování přirozených stanovišť a biologické rozmanitosti a k ochraně ekologických procesů. Taková opatření jsou rovněž přijímána za účelem zajištění udržitelného využívání přírodních zdrojů v oblasti Baltského moře. K tomu smluvní strany zaměří i přijímání dalších nástrojů zahrnujících vhodné směrnice a kritéria.Článek 16Hlášení a výměna informací1. Smluvní strany podávají komisi v pravidelných intervalech hlášení o:a) právních, správních nebo jiných opatřeních přijatých pro provádění ustanovení této úmluvy, jejích příloh a jí přijatých doporučení;b) účinnosti opatření přijatých pro provádění ustanovení podle písmene a) tohoto odstavce; ac) problémech, s nimiž se setkaly při provádění ustanovení podle písmene a) tohoto odstavce.2. Na žádost smluvní strany nebo komise poskytují smluvní strany informace o povoleních k vypouštění, údaje o emisích nebo o kvalitě životního prostředí, pokud jsou dostupné.Článek 17Informace pro veřejnost1. Smluvní strany zajistí, aby byly veřejnosti dostupné informace o stavu Baltského moře a o vodách v jeho povodí, o opatřeních přijatých nebo plánovaných pro předcházení a zamezení znečišťování a o účinnosti takových opatření. K tomuto účelu smluvní strany zajistí, aby byly veřejnosti přístupné tyto informace o:a) vydaných povoleních a požadovaných podmínkách, jimž je třeba vyhovět;b) výsledcích odběru vzorků vody a odpadní vody, odebraných pro účely sledování a hodnocení, a rovněž o výsledcích kontroly dodržování cílových hodnot kvality vody nebo podmínek povolení ac) cílových hodnotách kvality vody.2. Každá smluvní strana zajistí, aby tyto informace byly veřejnosti stále přiměřeně dostupné a poskytne


text: veřejnosti přiměřené vybavení pro získávání kopií údajů ze svých registrů za přiměřený poplatek.Článek 18Ochrana informací1. Ustanovení této úmluvy se nedotýkají práv nebo závazků žádné smluvní strany chránit na základě svých vnitrostátních právních předpisů a uplatnitelného nadnárodního předpisu informace vztahující se k duševnímu vlastnictví, včetně průmyslového a obchodního tajemství nebo k národní bezpečnosti a důvěrnosti osobních údajů.2. Jestliže se však smluvní strana přesto rozhodne poskytnout takto chráněné informace jiné smluvní straně, strana která obdržela takové chráněné informace, zachová důvěrnost obdržených informací a podmínky, za jakých byly poskytnuty, a použije tyto informace pouze pro účely, k jakým byly poskytnuty.Článek 19Komise1. Pro účely této úmluvy se zřizuje Komise na ochranu baltského mořského prostředí, dále jen "komise".2. Touto komisí je Komise na ochranu baltského mořského prostředí zřízená Úmluvou o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře z roku 1974.3. Předsednictví komise vykonává postupně každá smluvní strana podle abecedního pořadí jmen států v anglickém jazyce. Předseda vykonává funkci po dobu dvou let a nemůže během tohoto období svého předsednictví působit jako zástupce smluvní strany vykonávající předsednictví.V případě uvolnění předsednictví jmenuje smluvní strana předsedající komisi nástupce, který zůstane v úřadu, dokud funkční období předsednictví této smluvní straně neskončí.4. Zasedání komise se konají alespoň jednou do roka a jsou svolávána předsedou. Na žádost smluvní strany, podpořené další smluvní stranou, svolá předseda co možná nejdříve mimořádné zasedání, nejpozději však do 90 dní ode dne podání žádosti.5. Pokud není v této úmluvě stanoveno jinak, komise přijímá svá rozhodnutí jednomyslně.Článek 20Povinnosti komise1. Povinnosti komise jsou:a) trvale sledovat provádění této úmluvy;b) doporučovat opatření týkající se cílů této úmluvy;c) revidovat obsah této úmluvy a jejích příloh a doporučovat smluvním stranám takové změny této úmluvy a jejích příloh, které byly případně požadovány, včetně změn v seznamech látek a materiálů a rovněž přijetí nových příloh;d) definovat kritéria regulace znečištění, cíle pro snížení znečištění a cíle týkající se opatření, zejména podle přílohy III této úmluvy;e) podporovat těsnou spolupráci s příslušnými státními orgány s ohledem na písmeno f) tohoto článku, dodatečná opatření k ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře a k tomuto účelu:i) přijímat, zpracovávat, sbírat a rozšiřovat důležité vědecké, technologické a statistické informace z dostupných zdrojů aii) podporovat vědecký a technologický výzkum af) vyhledávat vhodné služby příslušných regionálních a dalších mezinárodních organizací, spolupracovat ve vědeckém a technologickém výzkumu a rovněž v jiných činnostech, vztahujících se k cílům této úmluvy.2. Komise může přijmout takové další funkce, které považuje za vhodné k podpoře cílů této úmluvy.Článek 21Správní ustanovení pro komisi1. Pracovním jazykem komise je angličtina.2. Komise přijme svůj jednací řád.3. Úřad komise, dále jen "sekretariát", je v Helsinkách.4. Komise jmenuje výkonného tajemníka a vytvoří ustanovení pro případné jmenování dalších zaměstnanců a určí povinnosti, funkční období a postavení výkonného tajemníka.5. Výkonný tajemník je vedoucím správních úředníků komise a vykonává funkce nezbytné pro správu této úmluvy, práci komise a jiné úkoly svěřené výkonnému tajemníkovi komisí a jejím jednacím řádem.Článek 22Finanční ustanovení pro komisi1. Komise přijme svá finanční pravidla.2. Komise přijme rozpočet předpokládaných výdajů na jeden nebo na dva roky a sestaví předběžný rozpočet na následující fiskální období.3. Na celkový objem