text:
členských států nebo Arménie.
 Článek 9
 Prodloužení platnosti víz za mimořádných okolností
 Občanům Arménie, kteří z důvodů vyšší moci nebo z humanitárních důvodů nemohou opustit území členských států do doby uvedené v jejich vízech, se platnost víz bezplatně prodlouží v souladu s právními předpisy uplatňovanými přijímacím členským státem na dobu potřebnou k jejich návratu do státu, kde mají trvalý pobyt.
 Článek 10
 Diplomatické pasy
 1. Občané Arménie, kteří jsou držiteli platných diplomatických pasů, smějí vstupovat na území členských států, projíždět jím a opouštět jej bez víz.
 2. Osoby uvedené v odstavci 1 tohoto článku smějí na území členských států pobývat bez víz nejdéle 90 dnů během období 180 dnů.
 Článek 11
 Územní platnost víz
 Občané Arménie mají právo cestovat po území členských států za stejných podmínek jako občané Evropské unie, pokud tak činí v souladu s vnitrostátními pravidly a předpisy upravujícími národní bezpečnost členských států a v souladu s pravidly Unie upravujícími víza s omezenou územní platností.
 Článek 12
 Smíšený výbor pro správu dohody
 1. Smluvní strany zřídí Smíšený výbor odborníků (dále jen „výbor“) složený ze zástupců Unie a Arménie. Unii zastupuje Komise, jíž jsou nápomocni odborníci z členských států.
 2. Výbor plní zejména tyto úkoly:
 a)
 sleduje provádění této dohody;
 b)
 navrhuje změny této dohody nebo dodatky k ní;
 c)
 urovnává spory vyplývající z výkladu či uplatňování ustanovení této dohody.
 3. Výbor se schází podle potřeby na žádost některé smluvní strany, nejméně však jednou ročně.
 4. Výbor přijme svůj jednací řád.
 Článek 13
 Vztah této dohody k dvoustranným dohodám mezi členskými státy a Arménií
 Tato dohoda má od svého vstupu v platnost přednost před ustanoveními jakékoli dvoustranné nebo mnohostranné dohody či ujednání uzavřených mezi jednotlivými členskými státy a Arménií, pokud ustanovení těchto dohod či ujednání upravují záležitosti, na které se vztahuje tato dohoda.
 Článek 14
 Závěrečná ustanovení
 1. Smluvní strany ratifikují nebo schválí tuto dohodu v souladu se svými postupy a tato dohoda vstoupí v platnost prvním dnem druhého měsíce následujícího po dni, kdy se smluvní strany vzájemně vyrozumí o dokončení výše uvedených postupů.
 2. Odchylně od odstavce 1 tohoto článku vstoupí tato dohoda v platnost dnem, kdy vstoupí v platnost dohoda mezi Evropskou unií a Arménií o zpětném přebírání osob, nastane-li tento den později než datum uvedené v odstavci 1 tohoto článku.
 3. Tato dohoda se uzavírá na neurčitou dobu, pokud není vypovězena podle odstavce 6 tohoto článku.
 4. Tuto dohodu lze měnit písemným ujednáním smluvních stran. Změny vstoupí v platnost poté, co se smluvní strany vzájemně vyrozumí o dokončení postupů nezbytných pro tento účel.
 5. Každá smluvní strana může uplatňování této dohody zcela nebo zčásti pozastavit z důvodů veřejného pořádku, ochrany národní bezpečnosti nebo ochrany veřejného zdraví. Rozhodnutí o pozastavení musí být doručeno druhé smluvní straně nejpozději 48 hodin před nabytím účinku. Smluvní strana, která pozastavila uplatňování této dohody, bezodkladně uvědomí druhou smluvní stranu, jakmile důvody pozastavení pominou.
 6. Každá smluvní strana může tuto dohodu vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Dohoda pozbývá platnosti devadesátým dnem po dni doručení tohoto oznámení.
 V Bruselu dne 17. prosince 2012


text:
ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arménském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.
 За Европейския съюз
 Por la Unión Europea
 Za Evropskou unii
 For Den Europæiske Union
 Für die Europäische Union
 Euroopa Liidu nimel
 Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
 For the European Union
 Pour l'Union européenne
 Per l'Unione europea
 Eiropas Savienības vārdā –
 Europos Sąjungos vardu
 Az Európai Unió részéről
 Għall-Unjoni Ewropea
 Voor de Europese Unie
 W imieniu Unii Europejskiej
 Pela União Europeia
 Pentru Uniunea Europeană
 Za Európsku úniu
 Za Evropsko unijo
 Euroopan unionin puolesta
 För Europeiska unionen
 За Pепублика Армения
 Por la República de Armenia
 Za Arménskou republiku
 For Republikken Armenien
 Für die Republik Armenien
 Armeenia Vabariigi nimel
 Για τη Δημοκρατία της Αρμενίας
 For the Republic of Armenia
 Pour la République d'Arménie
 Per la Repubblica di Armenia
 Armēnijas Republikas vārdā –
 Armėnijos Respublikos vardu
 Örmény Köztársaság részéről
 Għar-Repubblika tal-Armenja
 Voor de Republiek Armenië
 W imieniu Republiki Armenii
 Pela República da Arménia
 Pentru Republica Armenia
 Za Arménsku republiku
 Za Republiko Armenijo
 Armenian tasavallan puolesta
 För Republiken Armenien
 PROTOKOL
 k dohodě o členských státech, které plně neuplatňují schengenské acquis
 Ty členské státy, které sice jsou vázány schengenským acquis, ale dosud nevydávají schengenská víza až do příslušného rozhodnutí Rady v tomto smyslu, vydávají národní víza, jejichž platnost je omezena na jejich vlastní území.
 V souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 582/2008/ES ze dne 17. června 2008, kterým se zavádí zjednodušený režim kontrol osob na vnějších hranicích vycházející z jednostranného uznávání některých dokladů Bulharskem, Kyprem a Rumunskem za rovnocenné jejich národním vízům za účelem průjezdu přes jejich území (1), byla přijata harmonizovaná opatření ke zjednodušení průjezdu držitelů schengenských víz a schengenských povolení k pobytu přes území členských států, které ještě plně neuplatňují schengenské acquis.
 (1) Úř. věst. L 161, 20.6.2008, s. 30.
 Společné Prohlášení k Článku 10 dohody o diplomatických pasech
 Evropská unie i Arménie mohou využít možnosti částečného pozastavení uplatňování této dohody, zejména jejího článku 10, v souladu s postupem stanoveným v čl. 14 odst. 5 této dohody, je-li provádění článku 10 zneužíváno druhou smluvní stranou nebo vede k ohrožení veřejné bezpečnosti.
 V případě pozastavení provádění článku 10 zahájí obě smluvní strany ve smíšeném výboru zřízeném touto dohodou konzultace s cílem vyřešit problémy, které vedly k pozastavení.
 Obě smluvní strany především vyhlašují své odhodlání zajistit vysokou úroveň zabezpečení dokladů, zejména začleněním biometrických identifikátorů do diplomatických pasů. Pokud jde o Unii, bude toto zajištěno v souladu s požadavky uvedenými v nařízení Rady (ES) č. 2252/2004 ze dne 13. prosince 2004 o normách pro bezpečnostní a biometrické prvky v cestovních pasech a cestovních dokladech vydávaných členskými státy (1).
 (1) Úř. věst. L 385, 29.12.2004, s. 1.
 Prohlášení Evropské unie k dokumentům, které se předkládají při podávání žádostí o krátkodobá víza
 Než vstoupí Dohoda mezi Evropskou unií a Arménskou republikou o zjednodušení vízového režimu v platnost, zintenzívní Evropská unie své úsilí o předložení seznamu minimálních požadavků s cílem zajistit, aby arménští žadatelé

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
obdrželi ucelené a jednotné základní informace v souladu s čl. 47 odst. 1 písm. a) vízového kodexu a aby se od nich vyžadovalo předložení v zásadě stejných podkladů.
 Výše uvedené informace je třeba veřejně šířit (na informačních tabulích konzulárních úřadů, v letácích, na internetových stránkách apod.).
 Společné prohlášení týkající se Dánska
 Smluvní strany berou na vědomí, že se tato dohoda nepoužije na postupy pro vydávání víz diplomatickými misemi a konzulární úřady Dánska.
 Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Dánska a Arménie bezodkladně uzavřely dvoustrannou dohodu o zjednodušení udělování krátkodobých víz za podobných podmínek, jaké stanoví dohoda mezi Unií a Arménií.
 Společné prohlášení o Spojeném království a Irsku
 Smluvní strany berou na vědomí, že se tato dohoda nevztahuje na území Spojeného království a Irska.
 Za těchto okolností je vhodné, aby orgány Spojeného království, Irska a Arménie uzavřely dvoustranné dohody o zjednodušení vydávání víz.
 Společné prohlášení o Islandu, Lichtenštejnsku, Norsku a Švýcarsku
 Smluvní strany berou na vědomí těsný svazek mezi Unií a Švýcarskem, Islandem, Lichtenštejnskem a Norskem, zejména na základě dohod ze dne 18. května 1999 a 26. října 2004 o přidružení těchto zemí k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis.
 Za těchto okolností je žádoucí, aby orgány Švýcarska, Islandu, Lichtenštejnska a Norska a Arménie bezodkladně uzavřely dvoustranné dohody o zjednodušení udělování krátkodobých víz za podobných podmínek, jaké stanoví dohoda mezi Unií a Arménií.
 Společné prohlášení o spolupráci v oblasti cestovních dokladů
 Smluvní strany se dohodly, že smíšený výbor zřízený článkem 12 této dohody při dohledu nad prováděním dohody posoudí dopad úrovně zabezpečení příslušných cestovních dokladů na fungování dohody. Z toho důvodu smluvní strany souhlasí, že se budou pravidelně vzájemně informovat o opatřeních, která byla přijata s cílem vyhnout se vydávání různých cestovních dokladů a rozvíjet technické aspekty zabezpečení cestovních dokladů, a o opatřeních souvisejících s procesem personalizace při vydávání cestovních dokladů.


text:
 8.5.2012
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 122/19
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) č. 97 – Jednotná ustanovení pro schvalování poplašných systémů vozidel a motorových vozidel, pokud jde o jejich poplašné systémy
 Zahrnující veškerá platná znění až po:
 doplněk 6 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 23. června 2011
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 Část I – Schvalování poplašných systémů vozidel
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení poplašných systémů vozidel
 4.
 Schválení
 5.
 Obecné požadavky
 6.
 Zvláštní požadavky
 7.
 Provozní parametry a zkušební podmínky
 8.
 Návody
 9.
 Změna typu poplašných systémů vozidel a rozšíření schválení
 10.
 Shodnost výroby
 11.
 Postihy za neshodnost výroby
 12.
 Definitivní ukončení výroby
 13.
 Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek
 Část II – Schvalování vozidel, pokud jde o jejich poplašný systém
 14.
 Definice
 15.
 Žádost o schválení
 16.
 Schválení
 17.
 Obecné požadavky
 18.
 Zvláštní požadavky
 19.
 Zkušební podmínky
 20.
 Návody
 21.
 Změna typu vozidla a rozšíření schválení
 22.
 Shodnost výroby
 23.
 Postihy za neshodnost výroby
 24.
 Definitivní ukončení výroby
 25.
 Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek
 Část III – Schvalování imobilizérů a schvalování vozidel, pokud jde o jejich imobilizér
 26.
 Definice
 27.
 Žádost o schválení imobilizéru
 28.
 Žádost o schválení vozidla
 29.
 Schválení imobilizéru
 30.
 Schválení vozidla
 31.
 Obecné požadavky
 32.
 Zvláštní požadavky
 33.
 Provozní parametry a zkušební podmínky
 34.
 Návody
 35.
 Změny typu imobilizéru nebo typu vozidla a rozšíření schválení
 36.
 Shodnost výroby
 37.
 Postihy za neshodnost výroby
 38.
 Definitivní ukončení výroby
 39.
 Přechodná ustanovení
 40.
 Názvy a adresy správních orgánů a technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu poplašného systému vozidel podle části I předpisu č. 97
 Příloha 1A –
 Informační dokumenty
 Příloha 2 –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla, pokud jde o jeho poplašný systém, podle části II předpisu č. 97
 Příloha 3 –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu imobilizéru podle části III předpisu č. 97
 Příloha 4 –
 Sdělení o udělení, rozšíření, odmítnutí či odnětí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla, pokud jde o jeho imobilizér, podle části III předpisu č. 97
 Příloha 5 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 6 –
 Vzor osvědčení o shodě
 Příloha 7 –
 Vzor osvědčení o instalaci
 Příloha 8 –
 Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující
 Příloha 9 –
 Elektromagnetická kompatibilita
 Příloha 10 –
 Specifikace týkající se spínačů ovládaných mechanickým klíčem
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 Tento předpis se vztahuje na:
 1.1
 ČÁST I: Poplašné systémy vozidel určené k trvalé montáži do vozidel kategorie M1 a do těch


text:
vozidel kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny (1).
 1.2
 ČÁST II: Vozidla kategorie M1 a ta vozidla kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich poplašný systém (poplašné systémy) (1).
 1.3
 ČÁST III: Imobilizéry a vozidla kategorie M1 a ta vozidla kategorie N1, jejichž hmotnost nepřesahuje 2 tuny, pokud jde o jejich imobilizéry (1).
 1.4
 Montáž zařízení uvedených v části II a části III do vozidel jiných kategorií než M1 nebo N1 s maximální hmotností větší než 2 tuny je nepovinná, ovšem každé takové namontované zařízení musí splňovat všechna příslušná ustanovení tohoto předpisu. Má se za to, že vozidla schválená v souladu s ustanoveními části III předpisu č. 116 splňují požadavky části II tohoto předpisu a vozidla schválená v souladu s ustanoveními části IV předpisu č. 116 splňují požadavky části III tohoto předpisu.
 ČÁST I – SCHVALOVÁNÍ POPLAŠNÝCH SYSTÉMŮ VOZIDEL
 2. DEFINICE
 Pro účely části I tohoto předpisu se
 2.1
 „poplašným systémem vozidel“ rozumí systém určený k instalaci do určitého typu vozidla (typů vozidel), jehož účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla;
 2.2
 „čidlem“ rozumí zařízení vnímající změnu, která může být způsobena vniknutím nebo rušivým zásahem do vozidla;
 2.3
 „výstražným zařízením“ rozumí zařízení, které signalizuje, že došlo ke vniknutí nebo k rušivému zásahu;
 2.4
 „ovládacím zařízením“ rozumí zařízení sloužící k nastavení, odstavení a zkoušení poplašného systému vozidel a k přenosu stavu poplachu do výstražných zařízení;
 2.5
 „nastavením“ rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém může být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu;
 2.6
 „odstavením“ rozumí stav poplašného systému vozidel, ve kterém nemůže být do výstražných zařízení přenesen stav poplachu;
 2.7
 „klíčem“ rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením;
 2.8
 „typem poplašného systému vozidel“ rozumějí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 druh čidla;
 c)
 druh výstražného zařízení;
 d)
 druh ovládacího zařízení;
 2.9
 „schválením poplašného systému vozidel“ rozumí schválení typu poplašného systému vozidel, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 5, 6 a 7 níže;
 2.10
 „imobilizérem“ rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem;
 2.11
 „tísňovým poplachem“ rozumí zařízení, pomocí kterého lze použít poplašné zařízení instalované ve vozidle k výzvě o pomoc v případě nouze;
 2.12
 „konstrukční částí“ rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto předpisu, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu nezávisle na vozidle, pokud to tento předpis výslovně stanoví;
 2.13
 „samostatným technickým celkem“ rozumí zařízení podléhající požadavkům tohoto předpisu, jež má být částí vozidla a pro něž lze získat schválení typu samostatně, ale pouze ve vztahu k jednomu nebo více určeným typům vozidla, pokud to tento předpis výslovně stanoví.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ POPLAŠNÉHO SYSTÉMU VOZIDEL
 3.1
 Žádost o schválení poplašného systému vozidel podává výrobce takového systému nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 3.2
 Pro každý typ poplašného systému vozidel musí být k žádosti přiložen informační dokument vyhotovený v


text:
souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 A části 1 obsahující popis technických vlastností poplašného systému vozidel, způsob instalace pro každou značku a typ vozidla, na které má být poplašný systém vozidel instalován.
 3.2.1
 Vozidlo vybavené (vozidla vybavená) poplašným systémem vozidel, jehož typ má být schválen, zvolené (zvolená) žadatelem po dohodě s technickou zkušebnou odpovědnou za provádění schvalovacích zkoušek.
 3.2.2
 Návod ve trojím vyhotovení v souladu s bodem 8 níže.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1
 Schválení typu poplašného systému vozidel se udělí, jestliže poplašný systém vozidel předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 5, 6 a 7 níže.
 4.2
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro sérii změn 01) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu poplašného systému vozidel stejné číslo.
 4.3
 Oznámení o udělení, rozšíření nebo odmítnutí schválení typu poplašného systému vozidel podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.4
 Na hlavní konstrukční část (části) poplašného systému vozidel, který je shodný s typem poplašného systému vozidel schváleného podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 4.4.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (2);
 4.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, symbol „A“, „I“ nebo „AI“, který udává, zda se jedná o poplašný systém vozidel, imobilizér nebo o kombinaci obojího, pomlčka a číslo schválení v blízkosti kružnice uvedené v bodě 4.4.1.
 4.4.3
 Značka schválení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 4.4.4
 V příloze 5 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 4.5
 Jako alternativa ke značce schválení podle bodu 4.4 výše se pro každý poplašný systém vozidel nabízený k prodeji vydá osvědčení o shodě.
 Jestliže výrobce poplašného systému vozidel dodává neoznačený schválený poplašný systém výrobci vozidla, aby jej použil jako původní vybavení určitého modelu vozidla nebo skupiny modelů vozidel, je výrobce poplašného systému vozidel povinen dodat výrobci vozidla příslušný počet vyhotovení osvědčení o shodě postačující k tomu, aby dotyčný výrobce obdržel schválení vozidla podle části II tohoto předpisu.
 Je-li poplašný systém vozidel zhotoven z různých konstrukčních částí, musí být jeho hlavní konstrukční část označena/části označeny referenční značkou a k osvědčení o shodě musí být připojen seznam těchto referenčních značek.
 Vzor osvědčení o shodě je uveden v příloze 6 tohoto předpisu.
 5. OBECNÉ POŽADAVKY
 5.1
 Poplašný systém vozidel musí v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla vyslat výstražný signál.
 Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový nebo jakákoli jejich kombinace.
 5.2
 Poplašné systémy vozidel musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby vozidlo, které je jimi vybaveno, nadále splňovalo příslušné technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu.
 5.3
 Je-li poplašný systém vozidel vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí toto


text:
zařízení splňovat odpovídající normy ETSI (3), např. EN 300 220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1. (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1. (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení CEPT/ERC (4) 70-03 (17. února 2000) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (5).
 5.4
 Instalace poplašného systému vozidel do vozidla nesmí mít (ve stavu odstavení) vliv na vlastnosti vozidla nebo na jeho bezpečný provoz.
 5.5
 Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části se nesmějí aktivovat náhodně, zejména za chodu motoru.
 5.6
 Porucha poplašného systému vozidel nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla.
 5.7
 Poplašný systém vozidel, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být konstruovány, zhotoveny a instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle, aniž by vzbudil pozornost, vyřadí z provozu nebo zničí, například použitím levných a široké veřejnosti dostupných nástrojů, zařízení nebo přístrojů, které lze snadno ukrýt.
 5.8
 Prostředky k nastavení a odstavení poplašného systému vozidel musí být konstruovány tak, aby nebyly v rozporu s požadavky předpisu č. 18. Elektrické připojení ke konstrukčním částem, na které se tento předpis vztahuje, je přípustné.
 5.9
 Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu.
 5.10
 Poplašný systém vozidel může být spojen s imobilizérem, který musí splňovat požadavky části III tohoto předpisu.
 6. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 6.1 Rozsah ochrany
 6.1.1 Zvláštní požadavky
 Poplašný systém vozidel musí přinejmenším detekovat a signalizovat otevření kterýchkoli dveří vozidla, kapoty motoru a zavazadlového prostoru. Jeho kontrolní funkci nesmí narušit porucha nebo vypnutí světelných zdrojů, například osvětlení prostoru pro cestující.
 Čidla s přídavným účinkem, která umožňují oznámení/indikaci, například:
 a)
 vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy; nebo
 b)
 pokusu o krádež vozidla, například čidlo sklonu,
 jsou přípustná, přičemž je nutno brát v úvahu opatření, která zabraňují zbytečným poplašným signálům (tj. planému poplachu, viz bod 6.1.2 níže).
 Pokud tato přídavná čidla generují poplašný signál i po vniknutí do vozidla (například rozbitím zasklené plochy) nebo působením vnějších vlivů (například větru), nesmí být poplašný signál aktivovaný jedním z výše zmíněných čidel aktivován více než desetkrát během téže aktivační periody poplašného systému vozidel.
 V tomto případě je třeba omezit aktivační periodu odstavením systému zásahem uživatele vozidla.
 Některé druhy přídavných čidel, například čidlo kontroly prostoru pro cestující (ultrazvukové, infračervené) nebo čidlo sklonu atd., mohou být záměrně vyřazeny z činnosti. V tomto případě musí být před každým nastavením poplašného systému vozidel učiněn zvláštní úmyslný zásah. Čidla nesmí být možné vyřadit z činnosti, je-li poplašný systém ve stavu nastavení.
 6.1.2 Zabezpečení proti planému poplachu
 6.1.2.1 Vhodnými opatřeními, například:
 a)
 mechanickým provedením a řešením elektrického okruhu v souladu se zvláštními podmínkami pro motorová vozidla;
 b)
 výběrem a použitím pracovních a ovládacích principů pro poplašný systém a jeho konstrukční části,
 je třeba zajistit, aby poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat planý zvukový


text:
poplašný signál v případě:
 a)
 nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 7.2.13;
 b)
 elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 7.2.12;
 c)
 snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 7.2.14;
 d)
 planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 7.2.15.
 6.1.2.2 Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek požadovat.
 6.2 Zvukový poplach
 6.2.1 Obecné požadavky
 Výstražný signál musí být jasně slyšitelný a rozpoznatelný a musí se výrazně odlišovat od jiných zvukových signálů používaných v silničním provozu.
 Vedle původního zvukového výstražného zařízení může být do prostoru vozidla kontrolovaného poplašným systémem vozidel namontováno zvláštní zvukové výstražné zařízení, které tak bude chráněno proti snadnému a rychlému přístupu osob.
 Používá-li se zvláštní zvukové výstražné zařízení podle bodu 6.2.3.1 níže, může být poplašným systémem vozidel ještě aktivováno standardní zvukové výstražné zařízení původního vybavení za předpokladu, že neoprávněná manipulace s původním standardním zvukovým výstražným zařízením (zpravidla snadněji přístupným) neovlivní činnost zvláštního zvukového výstražného zařízení.
 6.2.2 Doba trvání zvukového signálu
 Minimální
 :
 25 s
 Maximální
 :
 30 s.
 Zvukový signál může znovu zaznít pouze po dalším zásahu do vozidla, tj. po uplynutí výše zmíněného časového intervalu.
 (Omezení: viz body 6.1.1 a 6.1.2 výše).
 Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 6.2.3 Požadavky týkající se zvukového signálu
 6.2.3.1 Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu č. 28 části I.
 Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):
 Spouštěcí kmitočet ... (2 ± 1) Hz
 Doba zapnutí = doba vypnutí ± 10 %
 6.2.3.2 Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací:
 akustické a další údaje podle předpisu č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry uvnitř výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).
 Kmitočtové pásmo propustnosti ... (2 ± 1) Hz
 6.2.3.3 Hladina akustického tlaku
 Zdrojem zvuku musí být:
 a)
 buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu č. 28 části I;
 b)
 nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2.
 V případě zdroje zvuku odlišného od zvukového výstražného zařízení původního vybavení však může být minimální hladina akustického tlaku měřená za podmínek podle předpisu č. 28 části I snížena na hodnotu 100 dB(A).
 6.3 Optický poplach – je-li instalován
 6.3.1 Obecné požadavky
 V případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla musí zařízení aktivovat optický signál podle bodů 6.3.2 a 6.3.3 níže.
 6.3.2 Doba trvání optického signálu
 Doba trvání optického signálu od aktivace poplachu musí být v rozsahu od 25 s do 5 min.
 Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 6.3.3 Druh optického signálu
 Blikání všech směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující včetně všech světel ve stejném elektrickém okruhu.
 Spouštěcí kmitočet (2 ± 1) Hz
 Ve vtahu k zvukovému signálu mohou být tyto signály asynchronní.
 Doba zapnutí = doba vypnutí ± 10 %
 6.4 Rádiový poplach (tzv. pager) – je-li instalován
 Poplašný systém vozidel může být vybaven zařízením, které generuje poplašný signál rádiovým přenosem.


text:
6.5 Blokování nastavení poplašného systému
 6.5.1 Za chodu motoru nesmí být možno poplašný systém úmyslně nebo náhodně nastavit.
 6.6 Nastavení a odstavení poplašného systému vozidel
 6.6.1 Nastavení
 Pro nastavení poplašného systému vozidel jsou přípustné jakékoli vhodné prostředky pod podmínkou, že tyto prostředky nezpůsobí náhodně planý poplach.
 6.6.2 Odstavení
 Odstavení poplašného systému vozidel musí být možno dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Přípustná jsou jiná zařízení s rovnocenným účinkem.
 6.6.2.1 Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10 tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami.
 6.6.2.2 Elektrická / elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 6.6.2.3 Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro nástup a výstup.
 6.7 Zpoždění pro výstup
 Je-li spínací zařízení pro nastavení poplašného systému vozidel instalováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zajištěno zpoždění pro výstup. Toto zpoždění pro výstup musí být možno nastavit na dobu 15 až 45 sekund po zapnutí spínacího zařízení. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 6.8 Zpoždění pro nástup
 Je-li spínací zařízení pro odstavení poplašného systému vozidel instalováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zvukové a optické signály aktivovány se zpožděním nejméně 5 sekund a nejvýše 15 sekund. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 6.9 Indikátor stavu
 6.9.1 Pro podávání informací o stavu poplašného systému vozidel (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 6.9.2 Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, použije se optické zařízení podle bodu 6.9.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 6.10 Napájení
 Zdrojem napájení poplašného systému vozidel musí být buď akumulátor vozidla, nebo akumulátor, který je schopen opětovného nabití. Může být použit i případný pomocný akumulátor, který je schopen opětovného nabití, nebo akumulátor, který opětovného nabití není schopen. Uvedené akumulátory nesmí v žádném případě dodávat energii do jiných částí elektrického systému vozidla.
 6.11 Požadavky týkající se volitelných funkcí
 6.11.1 Samočinná kontrola, automatická indikace poruchy
 Při nastavování poplašného systému vozidel mohou být funkcí samočinné kontroly (kontrolou správnosti) detekovány a indikovány anomální stavy, například otevřené dveře apod.
 6.11.2 Tísňový poplach
 Optický a/nebo zvukový a/nebo rádiový poplach nezávislý na stavu (nastavení nebo odstavení) a/nebo funkci poplašného systému vozidel je přípustný. Tento poplach může být spuštěn zevnitř vozidla a nesmí ovlivňovat stav (nastavení nebo odstavení) poplašného systému vozidel. Rovněž musí být možné, aby uživatel vozidla tísňový poplach vypnul. V případě zvukového poplachu nesmí být doba jeho trvání během aktivace omezena. Tísňový poplach nesmí bránit spuštění motoru nebo zastavit jeho chod.
 7. PROVOZNÍ PARAMETRY A


text:
ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY (6)
 7.1 Provozní parametry
 Všechny konstrukční části poplašného systému vozidel musí bez poruchy fungovat za níže uvedených podmínek:
 7.1.1 Klimatické podmínky
 Jsou stanoveny dvě kategorie teploty okolního prostředí:
 – 40 °C až + 85 °C pro části umístěné v prostoru pro cestující nebo pro zavazadla,
 – 40 °C až + 125 °C pro části umístěné v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak.
 7.1.2 Stupeň ochrany týkající se instalace
 Podle publikace IEC č. 529-1989 jsou stanoveny tyto stupně ochrany:
 IP 40 pro části umístěné v prostoru pro cestující,
 IP 42 pro části umístěné v prostoru pro cestující kabrioletů a automobilů se sklápěcí střechou, jestliže poloha instalace vyžaduje vyšší stupeň ochrany než IP 40,
 IP 54 pro všechny ostatní části.
 Výrobce poplašného systému vozidel je povinen v návodech k instalaci uvést případná omezení týkající se polohy instalace různých částí poplašného systému vozidel s ohledem na prach, vodu a teplotu.
 7.1.3 Odolnost proti povětrnostním vlivům
 Sedm dní podle normy IEC 68-2-30-1980.
 7.1.4 Podmínky napájení elektrickou energií
 Jmenovité napájecí napětí: 12 V
 Pracovní rozsah napájecího napětí: od 9 V do 15 V v rozmezí teplot podle bodu 7.1.1.
 Dovolená doba pro zvýšené napětí při 23 °C
 :
 U
 =
 18 V, nejdéle 1 h,
 U
 =
 24 V, nejdéle 1 min.
 7.2 Zkušební podmínky
 7.2.1 Funkční zkoušky
 Pro funkční zkoušky požadované v bodech 7.2.3, 7.2.4, 7.2.5, 7.2.6 a 7.2.8.4 platí, že jsou-li některé ze zkoušek, které mají být podle každého z těchto bodů provedeny před funkčními zkouškami, prováděny v sériích na jednom poplašném systému vozidel, lze funkční zkoušku provést pouze jednou, a to po ukončení zvolených zkoušek, namísto provádění funkčních zkoušek požadovaných v těchto bodech po každé zvolené zkoušce. Výrobci a dodavatelé vozidel musí zaručit vyhovující výsledky pouze při neakumulovaných postupech.
 7.2.1.1 Je třeba ověřit, zda poplašný systém vozidel splňuje tyto požadavky:
 a)
 doba trvání poplachu podle bodů 6.2.2 a 6.3.2;
 b)
 kmitočet a poměr zapnutí/vypnutí podle bodů 6.3.3 a 6.2.3.1, resp. 6.2.3.2;
 c)
 počet poplašných cyklů podle bodu 6.1.1, připadá-li v úvahu;
 d)
 kontrola blokování nastavení poplašného systému podle bodu 6.5.
 7.2.1.2 Běžné zkušební podmínky
 Napětí ... U = (12 ± 0,2) V
 Teplota ... Θ = (23 ± 5) °C
 7.2.2 Odolnost proti změnám teploty a napětí
 Splnění požadavků podle bodu 7.2.1.1 je třeba též ověřit při těchto podmínkách:
 Teplota při zkoušce
 Θ = (-40 ± 2) °C
 Zkušební napětí
 U = (9 ± 0,2) V
 Doba vystavení těmto podmínkám
 4 hodiny
 7.2.2.2 Pro části umístěné v prostoru pro cestující nebo v prostoru pro zavazadla:
 Teplota při zkoušce
 Θ = (+ 85 ± 2) °C
 Zkušební napětí
 U = (15 ± 0,2) V
 Doba vystavení těmto podmínkám
 4 hodiny
 7.2.2.3 Pro části umístěné v motorovém prostoru, není-li stanoveno jinak:
 Teplota při zkoušce
 Θ = (+ 125 ± 2) °C
 Zkušební napětí
 U = (15 ± 0,2) V
 Doba vystavení těmto podmínkám
 4 hodiny
 7.2.2.4 Poplašný systém vozidel ve stavu nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (18 ± 0,2) V po dobu 1 hodiny.
 7.2.2.5 Poplašný systém vozidel ve stavu


text:
nastavení i odstavení musí být podroben zvýšenému napětí (24 ± 0,2) V po dobu 1 minuty.
 7.2.3 Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti vniknutí cizího tělesa a vody
 Po zkoušce odolnosti proti vniknutí cizího tělesa a vody podle normy IEC 529-1989 pro stupně ochrany podle bodu 7.1.2 se opakují funkční zkoušky podle bodu 7.2.1.
 Se souhlasem technické zkušebny se tento požadavek nemusí použít za těchto okolností:
 a)
 Schválení typu poplašného systému vozidel, který má být schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce poplašného systému vozidel:
 i)
 uvést v bodě 4.5 informačního dokumentu (příloha 1 A část 1), že požadavek tohoto bodu nebyl na poplašný systém vozidel použit (podle ČÁSTI I tohoto předpisu); a
 ii)
 uvést v bodě 4.1 informačního dokumentu seznam vozidel, pro něž je poplašný systém vozidel určen, a v bodě 4.2 příslušné podmínky instalace.
 b)
 Schválení typu vozidla z hlediska poplašného systému
 V tomto případě musí výrobce uvést v bodě 3.1.3.1.1 informačního dokumentu (příloha 1 A část 2), že se požadavek tohoto bodu na poplašný systém nepoužije vzhledem k povaze podmínek instalace, a výrobce vozidla to musí prokázat předložením příslušné dokumentace.
 c)
 Schválení typu vozidla z hlediska instalace poplašného systému vozidel, který je typově schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce vozidla uvést v bodě 3.1.3.1.1 informačního dokumentu (příloha 1 A část 2), že se požadavek tohoto bodu na instalaci poplašného systému vozidel nepoužije, pokud jsou splněny příslušné podmínky instalace.
 Tento požadavek se nepoužije v případech, kdy informace požadované v příloze 1 A části 2 bodě 3.1.3.1.1 již byly předloženy pro účely schválení samostatného technického celku.
 7.2.4 Provozní spolehlivost po zkoušce odolnosti proti kondenzaci vody
 Po zkoušce odolnosti proti vlhkosti podle normy IEC 68-2-30 (1980) se opakují funkční zkoušky podle bodu 7.2.1.
 7.2.5 Zkouška odolnosti proti obrácené polaritě
 Poplašný systém vozidel a jeho konstrukční části nesmějí být zničeny obrácenou polaritou napětí do 13 V po dobu 2 minut.
 Po této zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 7.2.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.
 7.2.6 Zkouška bezpečnosti proti zkratu
 Všechny elektrické spoje poplašného systému vozidel musí být bezpečné proti zkratu na kostru při maximálně 13 V a/nebo jištěny.
 Po této zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 7.2.1, v případě nutnosti s vyměněnými pojistkami.
 7.2.7 Spotřeba energie ve stavu nastavení
 Spotřeba energie ve stavu nastavení za podmínek podle bodu 7.2.1.2 nesmí pro celý poplašný systém včetně stavového indikátoru překročit v průměru 20 mA.
 Se souhlasem technické zkušebny se tento požadavek nemusí použít za těchto okolností:
 a)
 Schválení typu poplašného systému vozidel, který má být schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce poplašného systému vozidel:
 i)
 uvést v bodě 4.5 informačního dokumentu (příloha 1 A část 1), že požadavek tohoto bodu nebyl na poplašný systém vozidel použit (podle části I tohoto předpisu);
 ii)
 uvést v bodě 4.1 informačního dokumentu seznam vozidel, pro něž je poplašný systém vozidel určen, a v bodě 4.2 příslušné podmínky instalace a
 iii)
 prokázat, že nejsou překročeny požadavky na spotřebu energie, a sice předložením příslušné dokumentace.


text:
b)
 Schválení typu vozidla z hlediska poplašného systému
 V tomto případě musí výrobce uvést v bodě 3.1.3.1.1 informačního dokumentu (příloha 1 A část 2), že se požadavek tohoto bodu na poplašný systém nepoužije vzhledem k povaze podmínek instalace, a výrobce vozidla to musí prokázat předložením příslušné dokumentace.
 c)
 Schválení typu vozidla z hlediska instalace poplašného systému vozidel, který je typově schválen jako samostatný technický celek
 V tomto případě musí výrobce vozidla uvést v bodě 3.1.3.1.1 informačního dokumentu (příloha 1 A část 2), že se požadavek tohoto bodu na instalaci poplašného systému vozidel nepoužije, pokud jsou splněny příslušné podmínky instalace.
 Tento požadavek se nepoužije v případě, kdy informace požadované v příloze 1 A části 2 bodě 3.1.3.1.1 již byly předloženy pro účely schválení samostatného technického celku.
 7.2.8 Provozní spolehlivost po vibrační zkoušce
 7.2.8.1 Pro tuto zkoušku se konstrukční části dělí na dva druhy:
 druh 1
 :
 konstrukční části běžně montované do vozidla,
 druh 2
 :
 konstrukční části určené k montáži do motoru.
 7.2.8.2 Konstrukční části/poplašný systém vozidel se podrobí sinusovým vibracím těchto parametrů:
 7.2.8.2.1 Pro druh 1
 Proměnlivý kmitočet od 10 Hz do 500 Hz s maximální amplitudou ± 5 mm a maximálním zrychlením 3 g (špičková hodnota 0).
 7.2.8.2.2 Pro druh 2
 Proměnlivý kmitočet od 20 Hz do 300 Hz s maximální amplitudou ± 2 mm a maximálním zrychlením 15 g (špičková hodnota 0).
 7.2.8.2.3 Pro oba druhy 1 a 2:
 a)
 změna kmitočtu 1 oktáva/min.;
 b)
 počet cyklů je 10, zkouška musí být provedena podél všech 3 os;
 c)
 vibrace se aplikují na nízkých kmitočtech při konstantní maximální amplitudě a na vyšších kmitočtech při konstantním maximálním zrychlení.
 7.2.8.3 V průběhu zkoušky musí být poplašný systém vozidel připojen ke zdroji elektrické energie a kabel musí být po 200 mm podepřen.
 7.2.8.4 Po vibrační zkoušce se opakují funkční zkoušky podle bodu 7.2.1.
 7.2.9 Zkouška životnosti
 Spuštění 300 úplných poplašných cyklů (zvukových a/nebo optických) s klidovou přestávkou zvukového zařízení 5 min. za zkušebních podmínek podle bodu 7.2.1.2.
 7.2.10 Zkoušky spínače ovládaného klíčem zvenčí (instalovaného vně vozidla)
 Níže uvedené zkoušky se provedou pouze tehdy, nepoužívá-li se zámek dveří původního vybavení.
 7.2.10.1 Spínač ovládaný klíčem musí být navržen a zhotoven tak, aby zůstal plně funkční i po 2 500 cyklech nastavení/odstavení v každém směru následovaných expozicí slané mlze po dobu minimálně 96 hodin podle normy IEC 68-2-11-1981, zkouška odolnosti proti korozi.
 7.2.11 Zkouška systémů pro ochranu prostoru pro cestující
 Poplach musí být aktivován, jestliže se svislá deska rozměru 0,2 × 0,15 m zasune otevřeným oknem předních dveří do prostoru pro cestující 0,3 m (měřeno od středu svislé desky) směrem dopředu rovnoběžně s vozovkou rychlostí 0,4 m/s a pod úhlem 45° ke střední podélné rovině vozidla. (Viz výkresy v příloze 8 tohoto předpisu).
 7.2.12 Elektromagnetická kompatibilita
 Poplašný systém vozidel musí být podroben zkouškám předepsaným v příloze 9.
 V tomto případě se poplašný systém vozidel, který splňuje všechny funkční stavy stanovené ve zkouškách podle přílohy 9, považuje za systém, který nezpůsobí planý poplašný zvukový signál, ve spojení s požadavky bodu 6.1.2.1.
 Pokud jde o shodu s


text:
funkčním stavem v každé zkoušce, pokládá se poplašný systém vozidel, který je určen k vydávání poplašného zvukového signálu ve stavu nastavení za některé z podmínek zkoušek stanovených v příloze 9 a vydává při zkouškách poplašný zvukový signál, za fungující při zkouškách tak, jak je určeno, a považuje se tedy za poplašný systém splňující funkční stav zkoušek. V tomto případě to výrobce poplašného systému vozidel musí prokázat předložením příslušné dokumentace.
 7.2.13 Zabezpečení proti planému poplachu v případě úderu do vozidla
 Ověří se, zda planý poplach není vyvolán úderem tělesa tvaru polokoule o průměru 165 mm tvrdosti 70 ± 10 Shore A a energii 4,5 J do kterékoli místa karoserie vozidla nebo na jeho zasklený povrch.
 7.2.14 Zabezpečení proti planému poplachu v případě snížení napětí
 Ověří se, zda planý poplach není vyvolán pomalým snižováním napětí hlavního akumulátoru souvislým vybíjením rychlostí 0,5 V za hodinu na 3 V.
 Podmínky pro provádění zkoušky: viz bod 7.2.1.2 výše.
 7.2.15 Zkouška zabezpečení proti planému poplachu z prostoru pro cestující
 Systémy určené pro ochranu prostoru pro cestující podle bodu 6.1.1 výše se zkouší společně s vozidlem za běžných podmínek (bod 7.2.1.2).
 Systém instalovaný podle návodu výrobce se nesmí spustit, je-li pětkrát v intervalu 0,5 sekund podroben zkoušce podle bodu 7.2.13 výše.
 Planý poplach nesmí být vyvolán přítomností osoby, která se zvenčí dotkne vozidla nebo se pohybuje okolo něj (při zavřených oknech).
 8. NÁVODY
 Ke každému poplašnému systému vozidel musí být poskytnut:
 8.1 Návod k instalaci obsahující:
 8.1.1
 seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“;
 8.1.2
 způsob instalace znázorněný pomocí fotografií a/nebo velmi jasných výkresů;
 8.1.3
 jde-li o poplašný systém vozidel, který je spojen s imobilizérem, musí být přiložen doplňující návod týkající se splnění požadavků části III tohoto předpisu.
 8.2 Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7.
 8.3 Obecné pokyny pro kupujícího poplašného systému vozidel upozorňující na tyto skutečnosti:
 poplašný systém vozidel je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce,
 doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce poplašného systému vozidel může vhodné montážní organizace na požádání uvést),
 montážní organizace by měla vyplnit osvědčení o instalaci dodané spolu s poplašným systémem vozidel.
 8.4 Návod k použití
 8.5 Návod k údržbě
 8.6 Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 8.2 výše.
 8.7 Údaj týkající se umístění mezinárodní značky schválení uvedené v bodě 4.4 tohoto předpisu a/nebo mezinárodního osvědčení o shodě uvedeném v bodě 4.5 tohoto předpisu.
 9. ZMĚNA TYPU POPLAŠNÉHO SYSTÉMU VOZIDEL A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 Každá změna typu poplašného systému vozidel se musí oznámit správnímu orgánu, který dotčenému typu poplašného systému vozidel schválení udělil.
 Tento orgán poté může:
 a)
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že poplašný systém vozidel nadále splňuje požadavky; nebo
 b)
 vyžadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol pro některé


text:
nebo všechny zkoušky předepsané v bodech 5, 6 a 7 tohoto předpisu.
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.3 výše.
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo.
 10. SHODNOST VÝROBY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:
 10.1
 každý poplašný systém vozidel schválený podle tohoto předpisu musí být vyroben tak, aby byl shodný se schváleným typem a splňoval požadavky uvedené v bodech 5, 6 a 7 výše.
 10.2
 Zkoušky předepsané v bodech 7.2.1 až 7.2.10 tohoto předpisu musí být u každého typu poplašného systému vozidel prováděny na základě statisticky řízeného a náhodného výběru v souladu s jedním z postupů pravidelné kontroly jakosti.
 10.3.
 Orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžně se tato opatření provádí jednou za dva roky.
 11. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 11.1 Schválení udělené ohledně typu poplašného systému vozidel v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že nejsou splněny požadavky bodu 10 výše.
 11.2 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 12. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu poplašného systému vozidel schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení udělil.
 Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 13. NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení a kterým se zasílají formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení typu vydané v jiných zemích.
 ČÁST II – SCHVALOVÁNÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO POPLAŠNÝ SYSTÉM
 Jestliže je ve vozidle předaném ke schválení podle části II tohoto předpisu použit poplašný systém vozidel schválený podle části I tohoto předpisu, není třeba opakovat zkoušky tohoto systému požadované pro udělení schválení podle části I tohoto předpisu.
 14. DEFINICE
 Pro účely části II tohoto předpisu se
 14.1
 „poplašným systémem (poplašnými systémy)“ rozumí uspořádání konstrukčních částí namontovaných jako původní vybavení do určitého typu vozidla, jejichž účelem je signalizace vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla; tyto systémy mohou poskytovat dodatečnou ochranu proti neoprávněnému použití vozidla;
 14.2
 „typem vozidla, pokud jde o jeho poplašný systém,“ rozumějí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci poplašného systému;
 c)
 typ a konstrukce poplašného systému nebo poplašného systému vozidel;
 14.3
 „schválením vozidla“ rozumí schválení typu vozidla, pokud jde o požadavky stanovené v bodech 17, 18 a 19


text:
níže.
 14.4
 Ostatní definice platné pro část II jsou uvedeny v bodě 2 tohoto předpisu.
 15. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 15.1 Žádost o schválení typu vozidla, pokud jde o jeho poplašný systém, předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 15.2 K žádosti musí být přiložen informační dokument podle vzoru v příloze 1 A části 2.
 15.3 Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně.
 15.4 Ke zkouškám může být přijato vozidlo, které nemá všechny konstrukční části příslušející k typu, za předpokladu, že žadatel může ke spokojenosti příslušného orgánu prokázat, že nepřítomnost vynechaných částí nemá vliv na výsledky ověření z hlediska požadavků tohoto předpisu.
 16. SCHVÁLENÍ
 16.1 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 17, 18 a 19 níže.
 16.2 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro sérii změn 01) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu vozidla stejné číslo.
 16.3 Oznámení o udělení, rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 16.4 Na každém vozidle, které je shodné s typem vozidla schváleného podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 16.4.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (7);
 16.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, symbol „A“, „I“ nebo „AI“, který udává, zda bylo vozidlo schváleno s ohledem na svůj poplašný systém, imobilizéry nebo kombinaci obojího, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice uvedené v bodě 16.4.1.
 16.5 Pokud se vozidlo shoduje s typem vozidla schváleným podle jednoho nebo více jiných předpisů, které jsou přílohou dohody, pak se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, nemusí symbol předepsaný v bodě 16.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení a další symboly všech předpisů, podle nichž bylo schválení v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 16.4.1.
 16.6 Značka schválení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 16.7 Značka schválení se umístí poblíž štítku s údaji o vozidle, umístěného výrobcem, nebo přímo na tento štítek.
 16.8 V příloze 5 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 17. OBECNÉ POŽADAVKY
 17.1 Poplašné systémy musí být konstruovány a zhotoveny takovým způsobem, aby v případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla zajistily výstražný signál a aby mohly být spojeny s imobilizérem.
 Tento výstražný signál musí být buď zvukový, popřípadě doplněný optickými výstražnými zařízeními, nebo rádiový nebo jakákoli jejich kombinace.
 17.2 Vozidla, která jsou vybavena poplašnými systémy, musí splňovat odpovídající technické požadavky, zejména pokud jde o elektromagnetickou kompatibilitu.
 17.3 Je-li poplašný systém vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení poplachu nebo pro přenos poplachu, musí splňovat odpovídající normy


text:
ETSI (viz pozn. pod čarou č. 2 náležející k bodu 5.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1. (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1. (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení poplašného systému musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 3 náležející k bodu 5.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 4 náležející k bodu 5.3).
 17.4 Poplašný systém a jeho konstrukční části se nesmějí aktivovat náhodně, zejména za chodu motoru.
 17.5 Porucha poplašného systému nebo porucha jeho elektrického napájení nesmí mít vliv na bezpečný provoz vozidla.
 17.6 Poplašný systém, jeho konstrukční části a jimi ovládané díly musí být instalovány takovým způsobem, aby bylo co nejmenší riziko, že je někdo rychle, aniž by vzbudil pozornost, vyřadí z provozu nebo zničí, například použitím levných a široké veřejnosti dostupných nástrojů, zařízení nebo přístrojů, které lze snadno ukrýt.
 17.7 Systém musí být uspořádán tak, aby zkrat v kterémkoli okruhu výstražného signálu nevyřadil z činnosti žádnou jinou funkci poplašného systému, kromě funkce zkratovaného okruhu.
 17.8 Poplašný systém může být spojen s imobilizérem, který musí splňovat požadavky části III tohoto předpisu.
 18. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 18.1 Rozsah ochrany
 18.1.1 Zvláštní požadavky
 Poplašný systém musí přinejmenším detekovat a signalizovat otevření kterýchkoli dveří vozidla, kapoty motoru a zavazadlového prostoru. Jeho kontrolní funkci nesmí narušit porucha nebo vypnutí světelných zdrojů, například osvětlení prostoru pro cestující.
 Instalace čidel s přídavným účinkem, která umožňují oznámení/indikaci, například:
 a)
 vniknutí do vozidla, například čidla kontrolující prostor pro cestující, okenní skla, rozbití jakékoli zasklené plochy; nebo
 b)
 pokusu o krádež vozidla, například čidla sklonu,
 je přípustná, přičemž je nutno brát v úvahu opatření, která zabraňují zbytečným poplašným signálům (tj. planému poplachu, viz bod 18.1.2 níže).
 Pokud tato přídavná čidla generují poplašný signál i po vniknutí do vozidla (například rozbitím zasklené plochy) nebo působením vnějších vlivů (například větru), nesmí být poplašný signál aktivovaný jedním z výše zmíněných čidel aktivován více než desetkrát během téže aktivační periody poplašného systému.
 V tomto případě je třeba omezit aktivační periodu odstavením systému zásahem uživatele vozidla.
 Některé druhy přídavných čidel, například čidlo kontroly prostoru pro cestující (ultrazvukové, infračervené) nebo čidlo sklonu atd., mohou být záměrně vyřazeny z činnosti. V tomto případě musí být před každým nastavením poplašného systému učiněn zvláštní záměrný zásah. Čidla nesmí být možné vyřadit z činnosti, je-li poplašný systém ve stavu nastavení.
 18.1.2 Zabezpečení proti planému poplachu
 18.1.2.1 Je třeba zajistit, aby poplašný systém ve stavu nastavení i odstavení nemohl vyvolat planý poplašný signál v případě:
 a)
 nárazu do vozidla: zkouška podle bodu 7.2.13;
 b)
 elektromagnetické kompatibility: zkoušky podle bodu 7.2.12;
 c)
 snížení napětí akumulátoru postupným vybitím: zkouška podle bodu 7.2.14;
 d)
 planého poplachu na základě kontroly prostoru pro cestující: zkouška podle bodu 7.2.15.
 18.1.2.2 Může-li žadatel o schválení prokázat, například na základě technických údajů, že zabezpečení proti planému poplachu je uspokojivě zajištěno, nemusí technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek některé z výše uvedených zkoušek provádět.
 18.2 Zvukový


text:
poplach
 18.2.1 Obecné požadavky
 Výstražný signál musí být jasně slyšitelný a rozpoznatelný a musí se výrazně odlišovat od jiných zvukových signálů používaných v silničním provozu.
 Vedle zvukového výstražného zařízení původního vybavení může být do prostoru vozidla kontrolovaného poplašným systémem namontováno zvláštní zvukové poplašné zařízení, které tak bude chráněno proti snadnému a rychlému přístupu osob.
 Používá-li se zvláštní zvukové výstražné zařízení podle bodu 18.2.3.1 níže, může být poplašným systémem ještě aktivováno standardní zvukové výstražné zařízení původního vybavení za předpokladu, že neoprávněná manipulace se standardním zvukovým výstražným zařízením (zpravidla snadněji přístupným) neovlivní činnost zvláštního zvukového výstražného zařízení.
 18.2.2 Doba trvání zvukového signálu
 Minimální
 :
 25 s
 Maximální
 :
 30 s.
 Zvukový signál může znovu zaznít pouze po dalším zásahu do vozidla, tj. po uplynutí výše zmíněného časového intervalu.
 (Omezení: viz body 18.1.1 a 18.1.2 výše).
 Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 18.2.3 Požadavky týkající se zvukového signálu
 18.2.3.1 Zařízení se signálem stálého tónu (s konstantním kmitočtovým spektrem), například houkačky: akustické a další údaje podle předpisu č. 28 části I.
 Přerušovaný signál (zapnut/vypnut):
 Spouštěcí kmitočet ... (2 ± 1) Hz
 Doba zapnutí = doba vypnutí ± 10 %
 18.2.3.2 Zařízení zvukového signálu s kmitočtovou modulací: akustické a další údaje podle předpisu č. 28 části I, ale se shodným zdvihem nosného kmitočtu oběma směry v rámci výše uvedeného rozsahu (1 800 Hz až 3 550 Hz).
 Kmitočtové pásmo propustnosti (2 ± 1) Hz
 18.2.3.3 Hladina akustického tlaku
 Zdrojem zvuku musí být:
 a)
 buď zvukové výstražné zařízení schválené podle předpisu EHK č. 28, části I;
 b)
 nebo zařízení, které splňuje požadavky předpisu EHK č. 28 části I bodů 6.1 a 6.2. V případě zdroje zvuku odlišného od zvukového výstražného zařízení původního vybavení však může být minimální hladina akustického tlaku měřená za podmínek podle předpisu EHK č. 28 části I snížena na hodnotu 100 dB(A).
 18.3 Optický poplach – je-li instalován
 18.3.1 Obecné požadavky
 V případě vniknutí nebo rušivého zásahu do vozidla musí zařízení aktivovat optický signál podle bodů 18.3.2 a 18.3.3 níže.
 18.3.2 Doba trvání optického signálu
 Doba trvání optického signálu od aktivace poplachu musí být v rozsahu od 25 s do 5 min. Odstavením poplašného systému musí být signál okamžitě přerušen.
 18.3.3 Druh optického signálu
 Blikání všech směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující včetně všech světel ve stejném elektrickém okruhu.
 Spouštěcí kmitočet ... (2 ± 1) Hz
 S ohledem na zvukový signál jsou přípustné rovněž signály asynchronní.
 Doba zapnutí = doba vypnutí ± 10 %
 18.4 Rádiový poplach (tzv. pager) – je-li instalován
 Poplašný systém může být vybaven zařízením, které generuje poplašný signál rádiovým přenosem.
 18.5 Blokování nastavení poplašného systému
 18.5.1 Za chodu motoru nesmí být možno poplašný systém úmyslně nebo náhodně nastavit.
 18.6 Nastavení a odstavení poplašného systému
 18.6.1 Nastavení
 Pro nastavení poplašného systému jsou přípustné jakékoli vhodné prostředky pod podmínkou, že tyto prostředky nezpůsobí náhodně planý poplach.
 18.6.2 Odstavení
 Odstavení poplašného systému musí být možno dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Přípustná jsou jiná zařízení s rovnocenným účinkem.
 18.6.2.1 Mechanický klíč (splňující požadavky přílohy 10


text:
tohoto předpisu), který může být spojen se zvnějšku ovládaným centrálním blokovacím systémem vozidla s nejméně 1 000 variantami.
 18.6.2.2 Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 18.6.2.3 Mechanický klíč nebo elektrické/elektronické zařízení uvnitř chráněného prostoru pro cestující s časovým zpožděním pro nástup a výstup.
 18.7 Zpoždění pro výstup
 Je-li spínací zařízení pro nastavení poplašného systému instalováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zajištěno zpoždění pro výstup. Toto zpoždění pro výstup musí být možno nastavit na dobu 15 až 45 sekund po zapnutí spínacího zařízení. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 18.8 Zpoždění pro nástup
 Je-li spínací zařízení pro odstavení poplašného systému instalováno uvnitř chráněného prostoru, musí být zvukové a optické signály aktivovány se zpožděním nejméně 5 sekund a nejvýše 15 sekund. Doba zpoždění může být nastavitelná podle individuálních podmínek uživatele.
 18.9 Indikátor stavu
 18.9.1 Pro podávání informací o stavu poplašného systému (nastavení, odstavení, nastavená doba poplachu, aktivace poplachu) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 18.9.2 Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, použije se optické zařízení podle bodu 18.9.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 18.10 Napájení
 Zdrojem napájení poplašného systému musí být buď akumulátor vozidla, nebo akumulátor, který je schopen opětovného nabití. Může být použit i případný pomocný akumulátor, který je schopen opětovného nabití, nebo akumulátor, který opětovného nabití není schopen. Uvedené akumulátory nesmí v žádném případě dodávat energii do jiných částí elektrického systému vozidla.
 18.11 Požadavky týkající se volitelných funkcí
 18.11.1 Samočinná kontrola, automatická indikace poruchy
 Při nastavování poplašného systému mohou být funkcí samočinné kontroly (kontrolou správnosti) detekovány a indikovány anomální stavy, například otevřené dveře apod.
 18.11.2 Tísňový poplach
 Optický a/nebo zvukový a/nebo rádiový poplach nezávislý na stavu (nastavení nebo odstavení) a/nebo funkci poplašného systému je přípustný. Tento poplach může být spuštěn zevnitř vozidla a nesmí ovlivňovat stav (nastavení nebo odstavení) poplašného systému. Rovněž musí být možné, aby uživatel vozidla tísňový poplach vypnul. V případě zvukového poplachu nesmí být doba jeho trvání během aktivace omezena. Tísňový poplach nesmí bránit spuštění motoru nebo zastavit jeho chod.
 19. ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 Všechny konstrukční části poplašného systému vozidel nebo poplašného systému musí projít zkouškami v souladu s postupy podle bodu 7.
 Tento požadavek se nevztahuje na:
 19.1
 konstrukční části, které jsou namontovány a jsou zkoušeny jako součást vozidla bez ohledu na to, zda poplašný systém vozidel/poplašný systém je nebo není instalován (například svítilny), nebo
 19.2
 konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako konstrukční části vozidla a existují o tom písemné doklady.
 20. NÁVODY
 Ke každému vozidlu musí být poskytnut:
 20.1
 Návod k použití
 20.2
 Návod k údržbě
 20.3
 Obecné upozornění


text:
na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky systému.
 21. ZMĚNA TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 21.1 Každá změna typu vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který dotčenému typu vozidla schválení udělil.
 Tento orgán poté může:
 21.1.1
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že poplašný systém nadále splňuje požadavky, nebo
 21.1.2
 vyžadovat od technické zkušebny nový zkušební protokol.
 21.2 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 16.3 výše.
 21.3 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo.
 22. SHODNOST VÝROBY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:
 22.1
 každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby bylo shodné se schváleným typem a splňovalo požadavky uvedené v bodech 17, 18 a 19 výše.
 22.2
 Orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžně se tato ověření provádí jednou za dva roky.
 23. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 23.1 Schválení udělené, pokud jde o typ vozidla, v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že nejsou dodržovány požadavky podle bodu 22 výše.
 23.2 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 24. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom uvědomit orgán, který schválení udělil.
 Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 2 tohoto předpisu.
 25. NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení a kterým se zasílají formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení typu vydané v jiných zemích.
 ČÁST III – SCHVALOVÁNÍ IMOBILIZÉRŮ A SCHVALOVÁNÍ VOZIDLA, POKUD JDE O JEHO IMOBILIZÉR
 26. DEFINICE
 Pro účely části III tohoto předpisu se:
 26.1
 „imobilizérem“ rozumí zařízení určené k tomu, aby zabránilo běžnému odjezdu vozidla poháněného svým vlastním motorem (ochrana proti neoprávněnému použití);
 26.2
 „ovládacím zařízením“ rozumí zařízení nutné pro nastavení nebo odstavení imobilizéru;
 26.3
 „indikátorem stavu“ rozumí zařízení určené k indikaci stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změny ze stavu nastavení na odstavení a naopak);
 26.4
 „stavem nastavení“ rozumí stav, ve kterém vozidlo nemůže být běžně poháněno vlastním motorem;
 26.5
 „stavem odstavení“ rozumí stav, ve kterém vozidlo může být běžně poháněno;
 26.6
 „klíčem“ rozumí jakékoli zařízení konstruované a vyrobené k ovládání blokovacího systému, který je konstruován a vyroben tak, aby mohl být ovládán pouze tímto zařízením;
 26.7
 „pojistným zařízením“ rozumí konstrukční úprava blokující imobilizér ve stavu odstavení;
 26.8
 „proměnlivým kódem“ rozumí elektronický kód skládající se


text:
z několika prvků, jejichž kombinace se náhodně mění po každém uvedení přenosové jednotky v činnost;
 26.9
 „typem imobilizéru“ rozumějí systémy, které se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 druh ovládacího zařízení;
 c)
 způsob činnosti na dotyčném systému/dotyčných systémech vozidla (podle bodu 32.1 níže);
 26.10
 „typem vozidla, pokud jde o jeho imobilizér,“ rozumějí vozidla, která se výrazně neliší v těchto podstatných ohledech:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 vlastnosti vozidla, které významně ovlivňují funkci imobilizéru;
 c)
 typ a konstrukce imobilizéru.
 27. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRU
 27.1
 Žádost o schválení imobilizéru podává výrobce imobilizéru nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 27.2
 Pro každý typ imobilizéru se k žádosti přiloží:
 27.2.1
 informační dokument vyhotovený v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 A části 1 obsahující popis technických vlastností imobilizéru, opatření přijatá proti jeho náhodné aktivaci, způsob instalace pro každou značku a typ vozidla, na které má být imobilizér instalován;
 27.2.2
 tři vzorky typu imobilizéru se všemi jeho konstrukčními částmi. Každá hlavní konstrukční část musí být zřetelně a nesmazatelně označena obchodním názvem nebo značkou žadatele a označením typu dotyčné konstrukční části;
 27.2.3
 vozidlo (vozidla) vybavené/á imobilizérem, jehož typ má být schválen, zvolené/á žadatelem po dohodě s technickou zkušebnou odpovědnou za provádění schvalovacích zkoušek.
 27.2.4
 Návod ve trojím vyhotovení v souladu s bodem 34 níže.
 28. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ VOZIDLA
 28.1
 Jestliže je ve vozidle předaném ke schválení podle části III tohoto předpisu použit imobilizér schválený podle části III tohoto předpisu, není třeba opakovat zkoušky imobilizéru požadované pro udělení schválení vozidla podle části III tohoto předpisu.
 28.2
 Žádost o schválení typu vozidla, pokud jde o jeho imobilizéry, předkládá výrobce vozidla nebo jeho řádně pověřený zástupce.
 28.3
 K žádosti musí být přiložen informační dokument podle příslušného vzoru v příloze 1 A části 2 nebo 3 obsahující popis technických vlastností imobilizéru a způsob instalace pro každou značku a typ vozidla, na které má být imobilizér instalován.
 28.4
 Vozidlo představující typ vozidla, který má být schválen, se předá technické zkušebně.
 28.5
 Ke zkouškám může být přijato vozidlo, které nemá všechny konstrukční části příslušející k typu, za předpokladu, že žadatel může ke spokojenosti příslušného orgánu prokázat, že nepřítomnost vynechaných částí nemá vliv na výsledky ověření z hlediska požadavků tohoto předpisu.
 28.6
 Jestliže je použit imobilizér schválený podle části III tohoto předpisu, musí být technické zkušebně rovněž dodáno sdělení o schválení typu imobilizérů.
 29. SCHVÁLENÍ IMOBILIZÉRU
 29.1
 Schválení typu imobilizéru se udělí, jestliže imobilizér předaný ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 31, 32 a 33 níže.
 29.2
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro sérii změn 01) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu imobilizéru stejné číslo.
 29.3
 Oznámení o udělení, rozšíření nebo odmítnutí schválení typu imobilizéru podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 3 tohoto předpisu.
 29.4
 Na hlavní konstrukční části/částech imobilizéru, který je


text:
shodný s typem imobilizéru schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 29.4.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (8);
 29.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, symbol „A“, „I“ nebo „AI“, který udává, zda se jedná o poplašný systém vozidel, imobilizér nebo o kombinaci obojího, pomlčka a číslo schválení v blízkosti kružnice uvedené v bodě 29.4.1.
 29.5
 Značka schválení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 29.6
 V příloze 5 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 29.7
 Jako alternativa ke značce schválení podle bodu 29.4 výše se pro každý imobilizér nabízený k prodeji vydá osvědčení o shodě.
 Jestliže výrobce imobilizéru dodává neoznačený schválený imobilizér výrobci vozidla, aby jej použil jako původní vybavení určitého modelu vozidla nebo skupiny modelů vozidel, je výrobce imobilizéru povinen dodat výrobci vozidla příslušný počet vyhotovení osvědčení o shodě postačující k tomu, aby dotyčný výrobce obdržel schválení vozidla podle bodu 30 tohoto předpisu.
 Je-li imobilizér zhotoven z různých konstrukčních částí, musí být jeho hlavní konstrukční část (části) označena (označeny) referenční značkou a k osvědčení o shodě musí být připojen seznam těchto referenčních značek.
 Vzor osvědčení o shodě je uveden v příloze 6 tohoto předpisu.
 30. SCHVÁLENÍ VOZIDLA
 30.1
 Schválení typu vozidla se udělí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodů 31, 32 a 33 níže.
 30.2
 Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 01 pro sérii změn 01) udávají sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana není oprávněna přidělit jinému typu vozidla stejné číslo.
 30.3
 Oznámení o udělení, rozšíření nebo odmítnutí schválení typu vozidla podle tohoto předpisu se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 4 tohoto předpisu.
 30.4
 Na každém vozidle, které je shodné s typem vozidla schváleného podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 30.4.1
 písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (9);
 30.4.2
 čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, symbol „A“, „I“ nebo „AI“, který udává, zda se bylo vozidlo schváleno s ohledem na svůj poplašný systém, imobilizéry nebo kombinaci obojího, pomlčka a číslo schválení vpravo od kružnice uvedené v bodě 30.4.1.
 30.5
 Pokud se vozidlo shoduje s typem vozidla schváleným podle jednoho nebo více jiných předpisů, které jsou přílohou dohody, pak se v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, nemusí symbol předepsaný v bodě 30.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisů a čísla schválení typu a další symboly podle všech předpisů, podle nichž bylo schválení typu v zemi, která schválení podle tohoto předpisu vydala, uděleno, umístí ve svislých sloupcích napravo od symbolu předepsaného v bodě 30.4.1.
 30.6
 Značka schválení musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.
 30.7
 Značka schválení se umístí poblíž štítku s údaji o


text:
vozidle, připevněného výrobcem, nebo přímo na tento štítek.
 30.8
 V příloze 5 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značek schválení.
 31. OBECNÉ POŽADAVKY
 31.1
 Imobilizér musí být možno nastavit a odstavit v souladu s těmito požadavky.
 31.2
 Je-li imobilizér vybaven zařízením pro rádiový přenos, například pro nastavení nebo odstavení, musí splňovat odpovídající normy ETSI (viz pozn. pod čarou č. 2 náležející k bodu 5.3), např. EN 300 220-1 V1.3.1. (2000-09), EN 300 220-2 V1.3.1. (2000-09), EN 300 220-3 V1.1.1. (2000-09) a EN 301 489-3 V1.2.1. (2000-08) (včetně všech doporučujících požadavků). Kmitočet a maximální vyzářený výkon rádiových přenosů pro nastavení a odstavení imobilizéru musí splňovat doporučení 70-03 (17. února 2000) CEPT/ERC (viz pozn. pod čarou č. 3 náležející k bodu 5.3) týkající se provozování zařízení krátkého dosahu (viz pozn. pod čarou č. 4 náležející k bodu 5.3).
 31.3
 Imobilizér a jeho instalace musí být provedeny tak, aby každé vozidlo vybavené imobilizérem nadále splňovalo technické požadavky.
 31.4
 Imobilizér nesmí být možno uvést do stavu nastavení, je-li klíček zapalování v poloze pro chod motoru, kromě případů, kdy:
 a)
 je vozidlo vybaveno nebo určeno k vybavení jako vozidlo pro účely záchranné služby, hasičů nebo policie nebo
 b)
 jeho motor musí:
 i)
 pohánět stroj, který je součástí vozidla nebo je do něj namontován, za jiným účelem, než je jízda s tímto vozidlem nebo
 ii)
 zachovávat elektrickou energii akumulátorů vozidla na úrovni požadované pro pohon uvedeného stroje nebo zařízení;
 a kdy vozidlo stojí se zataženou ruční brzdou. Je-li uplatňována tato výjimka, je nutno tuto skutečnost uvést v bodu 2 doplňku formuláře sdělení (příloha 2 tohoto předpisu).
 31.5
 Imobilizér nesmí být možno natrvalo vyřadit z činnosti.
 31.6
 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby jeho instalace neměla nepříznivý vliv na požadovanou funkci a na bezpečný provoz vozidla, ani v případě poruchy.
 31.7
 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby po instalaci do vozidla podle návodu výrobce nemohl být rychle, aniž by to vzbudilo pozornost, vyřazen z provozu nebo zničen, například použitím levných a široké veřejnosti dostupných nástrojů, zařízení nebo přístrojů které lze snadno ukrýt. Vyřazení imobilizéru vyjmutím jeho hlavní konstrukční části nebo sestavy musí být obtížné a časově náročné.
 31.8
 Imobilizér musí být konstruován a zhotoven tak, aby byl schopen po instalaci podle návodu výrobce po dobu přiměřené životnosti odolávat prostředí ve vozidle (zkouška podle bodu 33). Instalace imobilizéru zejména nesmí nepříznivě ovlivňovat elektrické vlastnosti palubní sítě vozidla (křížení vedení, bezpečnost kontaktů apod.).
 31.9
 Imobilizér může být kombinován s jinými systémy vozidla nebo může být do nich zabudován (například do řízení motoru, poplašných systémů).
 31.10
 Nesmí být možné, aby imobilizér bránil uvolnění brzd vozidla, s výjimkou imobilizéru, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd (10) a funguje tak, že v běžném provozu nebo při poruše jsou splněny technické požadavky předpisu č. 13 ve znění platném v době podání žádosti o schválení typu podle tohoto předpisu.
 Splnění tohoto bodu neznamená, že imobilizér, který brání uvolnění pneumaticky uvolňovaných pružinových brzd, nemusí splňovat technické požadavky stanovené v tomto předpisu.
 31.11
 Imobilizér nesmí vozidlo brzdit.
 32. ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY
 32.1


text:
Rozsah ochrany
 32.1.1
 Imobilizér musí být konstruován tak, aby zabránil provozu vozidla vlastním pohonem nejméně jedním z těchto způsobů:
 32.1.1.1
 v případě dodatečné montáže nebo vozidla vybaveného vznětovým motorem přerušením nejméně dvou samostatných okruhů vozidla, které jsou nezbytné pro provoz vozidla vlastním pohonem (například spouštění motoru, zapalování, dodávka paliva, pneumaticky uvolňované pružinové brzdy atd.);
 32.1.1.2
 zásahem do kódu nejméně jedné řídicí jednotky nezbytné pro provoz vozidla.
 32.1.2
 Imobilizér vozidla vybaveného katalyzátorem nesmí způsobit vstup nespáleného paliva do výfukového traktu.
 32.2 Provozní spolehlivost
 Provozní spolehlivosti je třeba dosáhnout vhodnou konstrukcí imobilizéru se zřetelem ke specifickým podmínkám prostředí ve vozidle (viz body 31.8 a 33).
 32.3 Provozní bezpečnost
 Je třeba zajistit, aby se následkem zkoušek podle bodu 33 nezměnil stav imobilizéru (nastavení/odstavení).
 32.4 Nastavení imobilizéru
 32.4.1
 Imobilizér se musí uvést do stavu nastavení bez dodatečného úkonu řidiče nejméně jedním z těchto způsobů:
 a)
 otočením klíčku zapalování v zámku zapalování do nulové polohy a aktivací dveří; dále imobilizéry, které se odstavují bezprostředně před běžným nastartováním vozidla nebo během něj, mohou být nastaveny vypnutím zapalování;
 b)
 nejpozději 1 minutu po vyjmutí klíčku ze zámku zapalování.
 32.4.2
 Jestliže lze imobilizér uvést do stavu nastavení, když je klíček zapalování v poloze pro chod motoru, jak stanoví bod 31.4, je možné imobilizér rovněž nastavit otevřením dveří řidiče a/nebo záměrným zásahem ze strany oprávněného uživatele.
 32.5 Odstavení
 32.5.1
 Odstavení musí být možno dosáhnout pomocí některého z níže uvedených zařízení nebo jejich kombinace. Jsou přípustná jiná zařízení s rovnocennou úrovní bezpečnosti a s rovnocenným účinkem.
 32.5.1.1
 Klávesnice pro vložení individuálně zvoleného kódu s možností nejméně 10 000 variant.
 32.5.1.2
 Elektrická/elektronická zařízení, například dálkové ovládání, musí mít nejméně 50 000 variant, jakož i proměnlivé kódy a/nebo minimální dobu prohledání deset dnů, například nejvýše 5 000 variant za 24 hodin pro minimální počet 50 000 variant.
 32.5.1.3
 Jestliže lze odstavení dosáhnout prostřednictvím dálkového ovládání, musí se imobilizér vrátit zpět do stavu nastavení do 5 minut po odstavení, pokud v okruhu spouštění motoru neproběhla žádná další akce.
 32.6 Indikátor stavu
 32.6.1
 Pro podávání informací o stavu imobilizéru (nastavení/odstavení, změna ze stavu nastavení na odstavení a naopak) jsou přípustné optické indikátory uvnitř i vně prostoru pro cestující. Intenzita světla optických signálů vně prostoru pro cestující nesmí být větší než 0,5 cd.
 32.6.2
 Je-li zařízení vybaveno indikací krátkodobých „dynamických“ procesů, jako jsou změny ze stavu „nastavení“ do „odstavení“ a naopak, použije se optické zařízení podle bodu 32.6.1. Touto optickou indikací může být též současné rozsvícení směrových světel a/nebo osvětlení prostoru pro cestující pod podmínkou, že doba trvání optické indikace směrovými světly není delší než 3 sekundy.
 33. PROVOZNÍ PARAMETRY A ZKUŠEBNÍ PODMÍNKY
 33.1 Provozní parametry
 Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat pokyny bodu 7 tohoto předpisu.
 Tento požadavek se nevztahuje na:
 konstrukční části, které jsou namontovány a zkoušejí se jako součásti vozidla bez ohledu na to, zda je instalován imobilizér (například svítilny), nebo
 konstrukční části, které byly již dříve zkoušeny jako součásti vozidla a existují o tom písemné doklady.
 33.2 Zkušební podmínky
 Všechny zkoušky musí být provedeny postupně na jediném imobilizéru. Na základě rozhodnutí


text:
zkušebního orgánu však mohou být použity jiné vzorky, pokud to neovlivní výsledky ostatních zkoušek.
 33.3 Provozní zkouška
 Po dokončení všech níže uvedených zkoušek se imobilizér vyzkouší za běžných zkušebních podmínek podle bodu 7.2.1.2 tohoto předpisu, aby se ověřilo, zda nadále běžně funguje. V případě potřeby lze před zkouškou vyměnit pojistky.
 Všechny konstrukční části imobilizéru musí splňovat body 7.2.2 až 7.2.8 a 7.2.12 tohoto předpisu.
 34. NÁVODY
 (Body 34.1 až 34.3 se týkají pouze systémů dodávaných k dodatečné instalaci.)
 Ke každému imobilizéru musí být poskytnut:
 34.1
 Návod k instalaci
 34.1.1
 Seznam vozidel a modelů vozidel, pro které je zařízení určeno. Tento seznam může být specifický nebo obecný, například pro „všechny automobily s benzinovým motorem a s akumulátory 12 V se záporným pólem na kostře“.
 34.1.2
 Způsob instalace znázorněný na fotografiích a/nebo názorných výkresech.
 34.1.3
 Podrobný návod k instalaci poskytnutý dodavatelem a vypracovaný takovým způsobem, aby – pokud se pověřená montážní organizace jeho pokyny přesně řídí – nebyla ovlivněna bezpečnost a spolehlivost vozidla.
 34.1.4
 Požadavky na elektrické napájení imobilizéru, popřípadě doporučení, aby byla zvýšena kapacita akumulátoru vozidla.
 34.1.5
 Dodavatel poskytne stanovení postupu kontroly vozidla po instalaci. Zvláštní pozornost je třeba věnovat prvkům souvisejícím s bezpečností vozidla.
 34.2
 Nevyplněný formulář osvědčení o instalaci, jehož vzor je uveden v příloze 7.
 34.3
 Obecné pokyny pro kupujícího imobilizéru upozorňující na tyto skutečnosti:
 34.3.1
 imobilizér je třeba instalovat v souladu s návodem výrobce;
 34.3.2
 doporučuje se výběr dobré montážní organizace (výrobce imobilizéru může uvést vhodné montážní organizace);
 34.3.3
 montážní organizace by měla vyplnit formulář osvědčení o instalaci dodaný spolu s imobilizérem.
 34.4
 Návod k použití
 34.5
 Návod k údržbě
 34.6
 Obecné upozornění na nebezpečí spojená s případnými úpravami nebo doplňky imobilizéru; tyto úpravy a doplňky by automaticky zrušily platnost osvědčení o instalaci podle bodu 34.2 výše.
 35. ZMĚNA TYPU IMOBILIZÉRU NEBO TYPU VOZIDLA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 Každá změna typu imobilizéru nebo typu vozidla se musí oznámit správnímu orgánu, který tento typ imobilizéru schválil.
 Tento orgán poté může:
 a)
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají znatelný nepříznivý vliv a že imobilizér nebo vozidlo nadále splňuje požadavky, nebo
 b)
 vyžadovat od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek nový zkušební protokol pro některé nebo všechny zkoušky předepsané v bodech 31, 32 a 33 tohoto předpisu.
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se zašle smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 29.3 výše.
 Příslušný orgán, který uděluje rozšíření schválení, přidělí každému sdělení o takovém rozšíření pořadové číslo.
 36. SHODNOST VÝROBY
 Postupy pro zajištění shodnosti výroby musí být v souladu s postupy, které stanoví dodatek 2 dohody (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž musí být splněny následující požadavky:
 36.1
 každý imobilizér nebo vozidlo schválené podle tohoto předpisu, pokud jde o jeho imobilizér, musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem a splňovaly požadavky uvedené v bodech 31, 32 a 33 výše;
 36.2
 orgán, který schválení udělil, může kdykoli ověřit metody kontroly shodnosti platné pro každé výrobní zařízení. Běžně se taková ověření provádějí jednou za dva roky.
 37. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 37.1
 Schválení udělené ohledně typu imobilizéru nebo


text:
typu vozidla v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že nejsou splněny požadavky bodu 36 výše.
 37.2
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzorů v příloze 3 a 4 tohoto předpisu.
 38. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu imobilizéru nebo typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil.
 Po obdržení příslušného sdělení o tom uvedený orgán informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 4 tohoto předpisu.
 39. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 39.1 Schválení typu imobilizéru
 39.1.1
 Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 4 k sérii změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení, pouze pokud typ konstrukční části nebo samostatného technického celku, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 4 série změn 01.
 39.1.2
 Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí i nadále udělovat schválení těm typům konstrukčních částí nebo samostatných technických celků, které splňují požadavky původního znění tohoto předpisu ve znění všech předchozích sérií změn za předpokladu, že daná konstrukční část nebo samostatný technický celek je určen jako náhradní díl pro montáž na již používaná vozidla a že by nebylo technicky možné do vozidla namontovat konstrukční část nebo samostatný technický celek, který splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 4 série změn 01.
 39.2 Schválení typu vozidla
 39.2.1
 Po uplynutí 36 měsíců od vstupu doplňku 4 k sérii změn 01 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení, pouze pokud typ vozidla, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 4 série změn 01.
 40. NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ A TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK
 Smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů, které udělují schválení a kterým se zasílají formuláře o udělení, rozšíření, odmítnutí nebo odnětí schválení typu vydané v jiných zemích.
 (1) Týká se pouze vozidel s elektrickým systémem 12 V.
 (2) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonie, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují členské státy a užívají své


text:
příslušné symboly EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii a 53 pro Thajsko. Dalším zemím se přidělí po sobě následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 (3) Jestliže nejsou uvedené normy dostupné v době, kdy tento předpis vstoupí v platnost, použijí se příslušné vnitrostátní požadavky.
 ETSI: Evropský institut pro normalizaci v telekomunikacích.
 (4)
 CEPT: Konference evropských správ pošt a telekomunikací.
 ERC: Evropský výbor pro radiokomunikace.
 (5) Smluvní strany mohou zakázat určitý kmitočet a/nebo výkon a mohou povolit užívání jiného kmitočtu a/nebo výkonu.
 (6) Světla, která jsou používána jako součást optických výstražných zařízení a která patří ke standardnímu systému osvětlení vozidla, nemusí splňovat provozní parametry bodu 7.1. a nemusí být předána ke zkouškám uvedeným v bodu 7.2.
 (7) Viz poznámka pod čarou 1.
 (8) Viz poznámka pod čarou 1.
 (9) Viz poznámka pod čarou 1.
 (10) Podle definice v příloze 8 předpisu EHK č. 13 ve znění posledních změn.
 PŘÍLOHA 1
 SDĚLENÍ
 (Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 PŘÍLOHA 1 A
 ČÁST 1
 Informační dokument podle části I předpisu č. 97, který se týká EHK schválení typu konstrukční části nebo samostatného technického celku, pokud jde o poplašné systémy vozidel
 (Maximální formát: A4 (210 mm × 297 mm))
 1. Obecně
 1.1 Značka (obchodní název výrobce): ...
 1.2 Typ: ...
 1.3 Způsob označení typu, pokud je na zařízení vyznačen (1): ...
 1.3.1 Umístění tohoto označení: ...
 1.4 Název a adresa výrobce: ...
 1.5 Umístění značky EHK schválení: ...
 1.6 Adresa (adresy) montážního závodu (závodů): ...
 2. Popis zařízení
 2.1 Podrobný popis poplašného systému a částí vozidla, které se vztahují k instalovanému poplašnému systému: ...
 2.1.1 Seznam hlavních konstrukčních částí, ze kterých se poplašný systém skládá: ...
 2.1.2 Opatření proti planým poplachům: ...
 2.2 Rozsah ochrany, kterou zařízení poskytuje: ...
 2.3 Způsob nastavení/odstavení zařízení: ...
 2.4 Případně počet zaměnitelných efektivních kódů: ...
 2.5 Seznam hlavních konstrukčních částí zařízení, popřípadě jejich referenční značky: ...
 3. Výkresy
 3.1 Výkresy hlavních konstrukčních částí zařízení (na výkresech musí být patrné místo určené pro značku EHK schválení typu): ...
 4. Návody
 4.1 Seznam vozidel, do kterých má být zařízení namontováno: ...
 4.2 Popis způsobu instalace doplněný fotografiemi a/nebo výkresy: ...
 4.3 Návod k použití: ...
 4.4 Případný návod k údržbě: ...
 4.5 Seznam bodů tohoto předpisu, které se z hlediska podmínek instalace nepoužijí ke schválení typu poplašného systému vozidel jako samostatného technického celku, který se má instalovat na určená místa v určených vozidlech: ...
 ČÁST 2
 Informační dokument podle části II předpisu č. 97, který se týká EHK schválení typu vozidla, pokud jde o poplašný systém