text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0108(01)
 Úřední věstník L 331 , 18/12/2003 S. 0020 - 0021
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 108/2003ze dne 26. září 2003,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 74/2003 ze dne 20. června 2003 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 494/2003 ze dne 18. března 2003, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 297/95 o poplatcích, které se platí Evropské agentuře pro hodnocení léčivých přípravků [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 15h (nařízení Rady (EHS) č. 297/95) kapitoly XIII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32003 R 0494: nařízení Komise (ES) č. 494/2003 ze dne 18. března 2003 (Úř. věst. L 73, 19.3.2003, s. 6)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 494/2003 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 27. září 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 26. září 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaJ. K. J. Prinz Nikolaus von Liechtenstein[1] Úř. věst. L 257, 9.10.2003, s. 22.[2] Úř. věst. L 73, 19.3.2003, s. 6.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22013A0427(01)
 Protokol k Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Jordánským hášimovským královstvím o obecných zásadách účasti Jordánského hášimovského království na programech Unie
 Úřední věstník L 117 , 27/04/2013 S. 0002 - 0005
 Protokolk Evropsko-středomořské dohodě zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé o rámcové dohodě mezi Evropskou unií a Jordánským hášimovským královstvím o obecných zásadách účasti Jordánského hášimovského království na programech UnieEVROPSKÁ UNIE, dále jen "Unie",na straně jedné aJORDÁNSKÉ HÁŠIMOVSKÉ KRÁLOVSTVÍ, dále jen "Jordánsko",na straně druhé,dále jen "smluvní strany",VZHLEDEM K TĚMTO DŮVODŮM:(1) Jordánské hášimovské království uzavřelo Evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Jordánským hášimovským královstvím na straně druhé [1] (dále jen "dohoda"), která vstoupila v platnost dnem 1. května 2002.(2) Evropská rada na zasedání v Bruselu ve dnech 17. a 18. června 2004 přivítala návrhy Evropské komise týkající se evropské politiky sousedství a podpořila závěry Rady ze dne 14. června 2004.(3) Rada při mnoha dalších příležitostech přijala závěry ve prospěch této politiky.(4) Rada dne 5. března 2007 vyjádřila podporu obecnému a globálnímu přístupu vyjádřenému ve sdělení Komise ze dne 4. prosince 2006, jenž umožňuje účast partnerských zemí evropské politiky sousedství v agenturách a programech Společenství na základě dosažených výsledků, a pokud to umožňuje právní základ.(5) Jordánsko vyjádřilo přání účastnit se četných programů Unie.(6) Konkrétní podmínky týkající se účasti Jordánska v každém konkrétním programu, zejména finanční příspěvek a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, by měly být stanoveny v memorandu o porozumění mezi Evropskou komisí a příslušnými orgány Jordánska,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1Jordánsko se může účastnit všech stávajících a budoucích programů Unie otevřených účasti Jordánského hášimovského království v souladu s příslušnými ustanoveními, jimiž se tyto programy přijímají.Článek 2Jordánsko finančně přispívá do souhrnného rozpočtu Evropské unie podle konkrétních programů, kterých se účastní.Článek 3Představitelé Jordánska se mohou jako pozorovatelé v záležitostech týkajících se Jordánska účastnit činnosti řídících výborů odpovědných za sledování programů, na něž Jordánsko finančně přispívá.Článek 4Na projekty a iniciativy předložené účastníky z Jordánska se v největším možném rozsahu vztahují stejné podmínky, pravidla a postupy související s příslušnými programy, jaké se vztahují na členské státy.Článek 5Konkrétní podmínky týkající se účasti Jordánska v každém konkrétním programu, zejména splatný finanční příspěvek a postupy pro podávání zpráv a pro hodnocení, budou stanoveny v memorandu o porozumění mezi Komisí a příslušnými orgány Jordánska na základě kritérií stanovených příslušnými programy.Zažádá-li Jordánsko o vnější pomoc Unie, aby se mohlo účastnit určitého programu Unie na základě článku 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1638/2006 ze dne 24. října 2006 o obecných ustanoveních o zřízení evropského nástroje sousedství a partnerství [2] nebo na základě jakéhokoli obdobného nařízení týkajícího se vnější pomoci Unie pro Jordánsko, které může být v budoucnosti přijato, budou podmínky, kterými se řídí využití vnější pomoci Unie Jordánskem, stanoveny ve finanční dohodě, zejména s ohledem na článek 20

type: contracts

jurisdiction: EU


text: nařízení (ES) č. 1638/2006.Článek 6Každé memorandum o porozumění uzavřené na základě článku 5 stanoví v souladu s nařízením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 ze dne 25. června 2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství [3], že finanční kontrola nebo audity či další prověřování, včetně správního šetření, budou prováděny Evropskou komisí, Evropským úřadem pro boj proti podvodům a Účetním dvorem nebo na základě jejich zmocnění.Vypracují se podrobná ustanovení o finanční kontrole a auditu, správních opatřeních, sankcích a zpětném vymáhání, která umožní, aby byly Evropské komisi, Evropskému úřadu pro boj proti podvodům a Účetnímu dvoru uděleny pravomoci rovnocenné jejich pravomocím ve vztahu k příjemcům nebo smluvním partnerům usazeným v Unii.Článek 7Tento protokol se použije po dobu platnosti dohody.Tento protokol podepíší a schválí smluvní strany v souladu se svými vlastními postupy.Každá smluvní strana může tento protokol kdykoli vypovědět písemným oznámením druhé smluvní straně. Tento protokol pozbývá platnosti šest měsíců ode dne takového oznámení.Pozbytí platnosti tohoto protokolu na základě vypovězení kteroukoli smluvní stranou nemá vliv na případné provádění kontrol a inspekcí podle článků 5 a 6.Článek 8Nejpozději tři roky po vstupu tohoto protokolu v platnost a poté každé tři roky mohou obě smluvní strany přezkoumat provádění tohoto protokolu na základě skutečné účasti Jordánska na programech Unie.Článek 9Tento protokol se vztahuje na jedné straně na území, na něž se vztahuje Smlouva o fungování Evropské unie, za podmínek v ní stanovených, a na druhé straně na území Jordánska.Článek 10Tento protokol vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po dni, kdy si strany diplomatickou cestou navzájem oznámí, že byly dokončeny postupy nezbytné k jeho vstupu v platnost.Smluvní strany se dohodly, že protokol před svým vstupem v platnost bude prováděn prozatímně ode dne podpisu.Článek 11Tento protokol tvoří nedílnou součást dohody.Článek 12Tento protokol je sepsán ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, irském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském, švédském a arabském, přičemž všechna znění mají stejnou platnost.Съставено в Брюксел на деветнадесети декември две хиляди и дванадесета година.Hecho en Bruselas, el diecinueve de diciembre de dos mil doce.V Bruselu dne devatenáctého prosince dva tisíce dvanáct.Udfærdiget i Bruxelles den nittende december to tusind og tolv.Geschehen zu Brüssel am neunzehnten Dezember zweitausendzwölf.Kahe tuhande kaheteistkümnenda aasta detsembrikuu üheksateistkümnendal päeval Brüsselis.Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δεκαεννέα Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δώδεκα.Done at Brussels on the nineteenth day of December in the year two thousand and twelve.Fait à Bruxelles, le dix-neuf décembre deux mille douze.Fatto a Bruxelles, addì diciannove dicembre duemiladodici.Briselē, divi tūkstoši divpadsmitā gada deviņpadsmitajā decembrī.Priimta du tūkstančiai dvyliktų metų gruodžio devynioliktą dieną Briuselyje.Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenkettedik év december havának tizenkilencedik napján.Magħmul fi Brussell, fid- dsatax-il jum ta’ Diċembru tas-sena elfejn u tnax.Gedaan te Brussel, de negentiende december tweeduizend twaalf.Sporządzono w Brukseli dnia dziewiętnastego grudnia roku dwa tysiące dwunastego.Feito em Bruxelas, em dezanove de dezembro de dois mil e doze.Întocmit la Bruxelles la nouăsprezece decembrie două mii doisprezece.V Bruseli devätnásteho decembra dvetisícdvanásť.V Bruslju, dne devetnajstega decembra leta dva tisoč dvanajst.Tehty Brysselissä yhdeksäntenätoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakaksitoista.Som skedde i


text: Bryssel den nittonde december tjugohundratolv.+++++ TIFF +++++За Европейския съюзPor la Unión EuropeaZa Evropskou uniiFor Den Europæiske UnionFür die Europäische UnionEuroopa Liidu nimelΓια την Ευρωπαϊκή ΈνωσηFor the European UnionPour l'Union européennePer l'Unione europeaEiropas Savienības vārdā –Europos Sąjungos varduAz Európai Unió részérőlGħall-Unjoni EwropeaVoor de Europese UnieW imieniu Unii EuropejskiejPela União EuropeiaPentru Uniunea EuropeanăZa Európsku úniuZa Evropsko unijoEuroopan unionin puolestaFör Europeiska unionen+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++За Хашемитското кралство ЙорданияPor el Reino Hachemita de JordaniaZa Jordánské hášimovské královstvíFor Det Hashemitiske Kongerige JordanFür das Haschemitische Königreich JordanienJordaania Hašimiidi Kuningriigi nimelΓια το Χασεμιτικό Βασίλειο της ΙορδανίαςFor the Hashemite Kingdom of JordanPour le Royaume hachémite de JordaniePer il Regno hascemita di GiordaniaJordānijas Hāšimītu Karalistes vārdā –Jordanijos Hašimitų Karalystės varduA Jordán Hásimita Királyság részérőlGħar-Renju Ħaxemita tal-ĠordanVoor het Hasjemitisch Koninkrijk JordaniëW imieniu Jordańskiego Królestwa HaszymidzkiegoPelo Reino Hachemita da JordâniaPentru Regatul Hașemit al IordanieiZa Jordánske hášimovské kráľovstvoZa Hašemitsko kraljevino JordanijoJordanian hašemiittisen kuningaskunnan puolestaFör Hashemitiska konungariket Jordanien+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++[1] Úř. věst. L 129, 15.5.2002, s. 3.[2] Úř. věst. L 310, 9.11.2006, s 1.[3] Úř. věst. L 248, 16.9.2002, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 23.11.2007
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 306/1
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 44 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu zádržných zařízení pro děti cestující v motorových vozidlech („dětské zádržné systémy“)
 Dodatek č. 43: Předpis č. 44
 Revize 1
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343/Rev.X, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html.
 Obsahuje platné znění včetně:
 Série změn 04 – datum vstupu v platnost: 23. června 2005
 1. PŮSOBNOST
 1.1
 Tento předpis platí pro dětské zádržné systémy, které jsou vhodné k instalaci v motorových vozidlech se třemi nebo více koly a které nejsou určeny pro užívání se sklopnými sedadly nebo se sedadly směřujícími bočně.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se:
 2.1
 „Dětským zádržným systémem“ rozumí takové uspořádání součástí, které může obsahovat kombinaci popruhů nebo ohebných součástí s pojistnou sponou, seřizovacích zařízení, připevňovací kování a v některých případech přídavné zařízení jako je brašna na přenášení dítěte, dětský nosič, přídavná sedačka nebo nárazový štít, které lze ukotvit k motorovému vozidlu. Je navrženo tak, aby omezením pohyblivosti těla uživatele snižovalo nebezpečí zranění uživatele v případě srážky nebo prudkého zpomalení vozidla.
 „ISOFIX“ je systém spojení dětských zádržných systémů s vozidlem, jenž má dva tuhé kotevní úchyty na vozidle, dvojí odpovídající tuhé připevňovací kování na dětském zádržném systému a prostředek omezující rotaci dětského zádržného systému kolem vlastní osy.
 2.1.1
 Dětské zádržné systémy se dělí na pět „hmotnostních skupin“:
 2.1.1.1
 skupina 0 pro děti s hmotností menší než 10 kg;
 2.1.1.2
 skupina 0+ pro děti s hmotností menší než 13 kg;
 2.1.1.3
 skupina I pro děti s hmotností od 9 kg do 18 kg;
 2.1.1.4
 skupina II pro děti s hmotností od 15 kg do 25 kg;
 2.1.1.5
 skupina III pro děti s hmotností od 22 kg do 36 kg.
 2.1.1.6
 Dětský zádržný systém ISOFIX se dělí na 7 velikostních tříd ISOFIX popsaných v předpisu č. 16 příloze 17 dodatku 2.
 A – ISO/F3
 :
 dětský zádržný systém, plná výška, batole po směru jízdy
 B – ISO/F2
 :
 dětský zádržný systém, snížená výška, batole po směru jízdy
 B1 – ISO/F2X
 :
 dìtský zádržný systém, snížená výška, batole po smìru jízdy
 C – ISO/R3
 :
 dětský zádržný systém, plná výška, batole proti směru jízdy
 D – ISO/R2
 :
 dětský zádržný systém, snížená výška, batole proti směru jízdy
 E – ISO/R1
 :
 dětský zádržný systém, kojenec proti směru jízdy
 F – ISO/L1
 :
 bočně směřující dětský zádržný systém umístěný nalevo (brašna na přenášení dítěte)
 G – ISO/L2
 :
 bočně směřující dětský zádržný systém umístěný napravo (brašna na přenášení dítěte)
 Hmotnostní skupina
 Velikostní kategorie ISOFIX
 0 – až 10 kg
 F
 ISO/L1
 G
 ISO/L2
 E
 ISO/R1
 0+ – až 13 kg
 C
 ISO/R3
 D
 ISO/R2
 E
 ISO/R1
 I – 9 až 18 kg
 A
 ISO/F3
 B
 ISO/F2
 B1
 ISO/F2X
 C
 ISO/R3
 D
 ISO/R2
 2.1.2
 Dětské zádržné systémy se dělí na čtyři „kategorie“:
 2.1.2.1
 systém


text:
„univerzální“ kategorie pro použití podle odstavců 6.1.1, 6.1.3.1 a 6.1.3.2 na většině míst k sezení a zejména na těch místech, která se pokládají podle předpisu č. 16 za kompatibilní s touto kategorií dětských zádržných systémů;
 2.1.2.2
 systém „omezené“ kategorie pro použití podle odstavců 6.1.1 a 6.1.3.1 v určených místech k sezení pro jednotlivé typy vozidel, která jsou označena buď výrobcem dětského zádržného systému nebo výrobcem vozidla;
 2.1.2.3
 systém „polouniverzální“ kategorie pro použití podle odstavců 6.1.1 a 6.1.3.2;
 2.1.2.4
 systém kategorie „určité vozidlo“ pro použití buď
 2.1.2.4.1
 v určitých typech vozidel podle odstavců 6.1.2 a 6.1.3.3, nebo
 2.1.2.4.2
 jako „zabudovaný“ dětský zádržný systém.
 2.1.3
 Zádržné systémy dětských zádržných systémů se rozdělují na dvě třídy:
 systém integrální třídy, kdy je uchycení dítěte v zádržném systému nezávislé na prostředcích přímo spojených s vozidlem;
 systém neintegrální třídy, kdy je uchycení dítěte v zádržném systému závislé na prostředcích přímo spojených s vozidlem;
 2.1.3.1
 „dílčím zádržným systémem“ rozumí zařízení jako je přídavný sedák, které tvoří úplný dětský zádržný systém, je-li použito společně s pásem sedadla pro dospělé, jenž obepíná tělo dítěte nebo zadržuje zařízení, v němž je dítě umístěno;
 2.1.3.2
 „přídavným sedákem“ rozumí pevný sedák, který může být použit s pásem sedadla pro dospělé;
 2.1.3.3
 „vodicím popruhem“ rozumí popruh, který přidržuje ramenní popruh pásu sedadla pro dospělé v poloze vhodné pro dítě a u něhož lze efektivní polohu, v níž ramenní popruh mění svůj směr, seřídit pomocí zařízení, jež lze posouváním nahoru a dolů po popruhu umístit na úroveň ramene uživatele a pak v této poloze zablokovat. Vodicí popruh není určen k tomu, aby nesl podstatnou část dynamického zatížení.
 2.2
 „Bezpečnostní dětskou sedačkou“ rozumí dětský zádržný systém obsahující sedačku, ve které je dítě zadržováno;
 2.3
 „pásem“ rozumí dětský zádržný systém, jenž je kombinací popruhů s pojistnou sponou, seřizovacími zařízeními a připevňovacím kováním;
 2.4
 „sedačkou“ rozumí konstrukce, která je podstatnou součástí dětského zádržného systému a je určena k umístění dítěte v poloze k sezení;
 2.4.1
 „brašnou na přenášení dítěte“ rozumí zádržný systém určený k umístění a zadržování dítěte v ležící poloze naznak nebo na břiše, s páteří dítěte kolmou ke střední podélné rovině vozidla. Nosič je řešen tak, aby v případě srážky byly zadržovací síly rozloženy na hlavu a tělo dítěte, s výjimkou jeho končetin;
 2.4.2
 „zádržným systémem pro brašnu“ rozumí zařízení užívané pro uchycení brašny na přenášení dítěte k nosné konstrukci vozidla;
 2.4.3
 „dětským nosičem“ rozumí zádržný systém určený k umístění dítěte v pololežící poloze tváří směrem dozadu. Brašna je řešena tak, aby v případě čelní srážky byly zadržovací síly rozloženy na hlavu a tělo dítěte, s výjimkou jeho končetin.
 2.5
 „Opěrou sedačky“ rozumí část dětského zádržného systému, jíž lze zvedat sedačku.
 2.6
 „Opěrou dítěte“ rozumí část dětského zádržného systému, jíž lze zvedat dítě uvnitř zádržného zařízení.
 2.7
 „Nárazovým štítem“ rozumí zařízení připevněné před dítětem a určené k rozložení zádržných sil na větší část výšky těla dítěte v případě čelního nárazu.
 2.8
 „Popruhem“ rozumí ohebná součást určená k přenášení sil;
 2.8.1
 „břišním popruhem“ rozumí popruh, který buď v podobě úplného pásu nebo v podobě součásti takového


text:
pásu prochází před pánevní krajinou dítěte a zadržuje ji;
 2.8.2
 „ramenním zádržným popruhem“ rozumí část pásu zadržující horní část trupu dítěte;
 2.8.3
 „rozkrokovým popruhem“ rozumí popruh (nebo dělené popruhy, tvořené dvěma nebo více díly) upevněný k dětskému zádržnému systému a k břišnímu popruhu. Je umístěn tak, aby procházel mezi stehny dítěte; je určen k zamezení podklouznutí dítěte pod břišním pásem při normálním užívání a k zamezení pohybu břišního pásu směrem nahoru mimo pánev při nárazu;
 2.8.4
 „popruhem zadržujícím dítě“ rozumí popruh, který je podstatnou součástí pásu a zadržuje jen tělo dítěte;
 2.8.5
 „připevňovacím popruhem dětského zádržného systému“ rozumí popruh, jímž se dětský zádržný systém připevňuje k nosné konstrukci vozidla a který může být částí zádržného zařízení sedadla vozidla;
 2.8.6
 „postrojovým pásem“ rozumí soubor pásů sestávající z břišního pásu, ramenních zádržných popruhů a případně i z rozkrokového popruhu, pokud je jím vybaven;
 2.8.7
 „pásem tvaru Y“ rozumí pás, kde je kombinace popruhů vytvořena popruhem vedoucím mezi nohami dítěte a popruhem pro každé rameno.
 2.9
 „Sponou“ rozumí rychlorozpínací zařízení umožňující držení dítěte zádržným systémem nebo držení zádržného systému nosnou konstrukcí vozidla, které lze rychle rozepnout. Spona může obsahovat seřizovací zařízení;
 2.9.1
 „zapuštěným rozpínacím tlačítkem spony“ rozumí takové tlačítko, které nesmí umožňovat rozepnutí spony pomocí koule o průměru 40 mm;
 2.9.2
 „nezapuštěným rozpínacím tlačítkem spony“ rozumí takové tlačítko, které musí umožňovat rozepnutí spony pomocí koule o průměru 40 mm.
 2.10
 „Seřizovacím zařízením“ rozumí zařízení umožňující seřizování zádržného systému nebo jeho připevňovacích kování podle tělesných rozměrů uživatele, a/nebo tvarového uspořádání vozidla. Seřizovací zařízení může být buď součástí spony nebo být navíječem či jakoukoli jinou částí bezpečnostního pásu;
 2.10.1
 „rychloseřizovacím zařízením“ rozumí seřizovací zařízení, které lze ovládat jednou rukou jediným hladkým pohybem;
 2.10.2
 „seřizovacím zařízením montovaným přímo na dětský zádržný systém“ rozumí seřizovací zařízení pro nedílný postroj nainstalovaný přímo na dětském zádržném systému, které není přímo podpíráno popruhem, k jehož seřizování je určeno.
 2.11
 „Připevňovacím kováním“ rozumí součásti dětského zádržného systému, včetně upevňovacích součástí, která umožňují pevné spojení s nosnou konstrukcí vozidla buď přímo nebo prostřednictvím sedadla ve vozidle;
 2.11.1
 „podpěrou“ rozumí trvalé připevnění na dětský zádržný systém, které vytváří tlakový kanál mezi dětským zádržným systémem a konstrukcí vozidla a jeho funkcí je vyhnout se tlumicím účinkům při zpomalování; podpěra může být nastavitelná.
 2.12
 „Zařízením k pohlcování energie“ rozumí zařízení, které slouží k pohlcování energie nezávisle na popruhu nebo ve spojení s ním a tvoří součást dětského zádržného systému.
 2.13
 „Navíječem“ rozumí zařízení určené k částečnému nebo úplnému uložení popruhu dětského zádržného systému. Tento pojem zahrnuje tato zařízení:
 2.13.1
 „navíječ s automatickým blokováním“, navíječ, který umožňuje vytažení požadované délky popruhu a po sepnutí spony samočinné seřízení popruhu podle těla uživatele; dalšímu vytahování popruhu bez úmyslného zásahu uživatele je zabráněno;
 2.13.2
 „navíječ s nouzovým blokováním“, navíječ, který za normálních jízdních podmínek neomezuje volnost pohybu uživatele pásu. Toto zařízení je vybaveno součástmi k seřizování délky, které samočinně přizpůsobí popruh postavě uživatele, a blokovacím mechanismem, uváděným v činnost v případě nouze:
 2.13.2.1
 zpomalením vozidla, vytažením popruhu z navíječe nebo jiným automatickým prostředkem (jednoduchá citlivost), nebo
 2.13.2.2
 kombinací kterýchkoli


text:
z těchto prostředků (vícenásobná citlivost).
 2.14
 „Ukotvením zádržného systému“ rozumí části nosné konstrukce vozidla nebo sedadla, k nimž se připevňují kování dětských zádržných systémů;
 2.14.1
 „Přídavným ukotvením“ rozumí část nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla vozidla nebo kterákoli jiná část vozidla, k níž se má připevňovat dětský zádržný systém a která doplňuje kotevní úchyty schválené podle předpisu č. 14. To zahrnuje podlahovou část vozíku popsanou v příloze 6 nebo jiné konstrukční části určitého vozidla (vozidel) při zatížení podpěrou.
 2.14.2
 „Nízkým kotevním úchytem ISOFIX“ rozumí tuhá kulatá vodorovná tyč o průměru 6 mm, která vyčnívá ze struktury vozidla či sedadla a na níž se má pomocí úchytů ISOFIX zachytit a připevnit dětský zádržný systém ISOFIX.
 2.14.3
 „Systémem kotevních úchytů ISOFIX“ rozumí systém tvořený dvěma nízkými kotevními úchyty ISOFIX splňujícími požadavky předpisu č. 14, který je určen k přichycení dětského zádržného systému ISOFIX společně s antirotačním zařízením.
 2.14.4
 „Zařízení proti rotaci“
 a)
 Antirotační zařízení pro univerzální dětský zádržný systém ISOFIX je tvořeno vrchním postrojem ISOFIX.
 b)
 Antirotační zařízení pro polouniverzální dětský zádržný systém ISOFIX je tvořeno buď vrchním postrojem, přístrojovou deskou vozidla nebo podpěrou, jejichž účelem je omezit rotaci zádržného systému při čelním nárazu.
 c)
 U univerzálních či polouniverzálních dětských zádržných systémů ISOFIX nepředstavuje vlastní sedadlo vozidla antirotační zařízení.
 2.14.5
 „Kotevním úchytem na vrchním postroji ISOFIX“ rozumí zařízení, které splňuje požadavky předpisu č. 14, např. tyč, umístěné v definované zóně a určené k zachycení spojovací části popruhu a k převedení jeho zádržné síly na konstrukci vozidla.
 2.15
 „Směřujícím dopředu“ rozumí směřující v normálním směru jízdy vozidla.
 2.16
 „Směřujícím dozadu“ rozumí směřující ve směru opačném, než je normální směr jízdy vozidla.
 2.17
 „Nakloněnou polohou“ rozumí zvláštní poloha sedačky, která umožňuje naklonění dítěte.
 2.18
 „Polohou vleže/naznak/na břiše“ rozumí klidová poloha v zádržném systému, kde alespoň hlava a tělo dítěte, s výjimkou končetin, spočívají na vodorovné ploše.
 2.19
 „Typem dětského zádržného systému“ rozumí zádržný systém, jenž se neliší v podstatných rysech jako jsou:
 2.19.1
 kategorie a hmotnostní skupina (skupiny), poloha a orientace (podle definice v odstavcích 2.15 a 2.16), ve kterých se má zádržný systém používat;
 2.19.2
 geometrie dětského zádržného systému;
 2.19.3
 rozměry, hmotnost, materiál a barva:
 —
 sedadla,
 —
 čalounění a
 —
 nárazového štítu;
 2.19.4
 materiál, vazba, rozměry a barva popruhů;
 2.19.5
 tuhé součásti (spona, připevňovací kování atd.).
 2.20
 „Sedadlem vozidla“ se rozumí konstrukce, která může, avšak nemusí být nedílnou součástí nosné konstrukce vozidla, úplná s čalouněním, poskytující jedno místo k sezení pro dospělou osobu. V této souvislosti:
 2.20.1
 „skupinou sedadel vozidla“ rozumí buď sedadlo lavicového typu nebo několik sedadel oddělených, avšak uspořádaných vedle sebe (tj. tak, že přední kotevní úchyty jednoho sedadla jsou v jedné řadě s předními nebo zadními úchyty jiného sedadla nebo na přímce procházející mezi oběma kotevními úchyty), přičemž každé sedadlo poskytuje místo k sezení pro jednu nebo více dospělých osob;
 2.20.2
 „lavicovým sedadlem vozidla“ rozumí úplná nosná konstrukce s čalouněním poskytující více než jedno místo k sezení pro dospělé;
 2.20.3
 „předními sedadly vozidla“ rozumí skupina sedadel umístěná v nejpřednější části prostoru pro cestující, tj. přímo před nimi není


text:
žádné jiné sedadlo;
 2.20.4
 „zadními sedadly vozidla“ rozumí pevná, dopředu směřující sedadla umístěná za jinou skupinou sedadel.
 2.20.5
 „Polohou ISOFIX“ se rozumí systém umožňující montáž:
 a)
 buď univerzálním dopředu směřujícím dětským zádržným systémem ISOFIX definovaným v tomto předpise;
 b)
 nebo polouniverzálním dopředu směřujícím dětským zádržným systémem ISOFIX definovaným v tomto předpise;
 c)
 nebo polouniverzálním dozadu směřujícím dětským zádržným systémem ISOFIX definovaným v tomto předpise;
 d)
 nebo polouniverzálním bočně směřujícím dětským zádržným systémem ISOFIX definovaným v tomto předpise;
 e)
 nebo dětským zádržným systémem ISOFIX určitého vozidla definovaným v tomto předpise.
 2.21
 „Seřizovacím systémem“ se rozumí úplné zařízení, jímž lze sedadlo nebo jeho části nastavit do polohy vyhovující postavě sedící dospělé osoby; toto zařízení může zejména dovolovat:
 2.21.1
 podélné přestavení nebo
 2.21.2
 svislé přestavení nebo
 2.21.3
 úhlové přestavení.
 2.22
 „Ukotvením sedadla“ se rozumí systém, včetně příslušných částí nosné konstrukce vozidla, jímž je sedadlo pro dospělé jako celek připevněno k nosné konstrukci vozidla.
 2.23
 „Typem sedadla“ se rozumí kategorie sedadel pro dospělé, jež se neliší v podstatných rysech, jako jsou:
 2.23.1
 tvar, rozměry a materiál nosné konstrukce sedadla;
 2.23.2
 typy a rozměry systémů pro seřizování opěradla a zajišťovacích systémů a
 2.23.3
 typ a rozměry kotevních úchytů bezpečnostních pásů pro dospělé na sedadle, ukotvení sedadla a příslušných částí nosné konstrukce vozidla.
 2.24
 „Přestavovacím systémem“ se rozumí zařízení umožňující úhlové nebo podélné přestavení sedadla pro dospělé nebo některé z jeho částí, bez pevné mezilehlé polohy, aby se usnadnilo nastupování a vystupování cestujících a nakládání a vykládání předmětů.
 2.25
 „Zajišťovacím systémem“ se rozumí zařízení zajišťující udržování sedadla pro dospělé a jeho částí v poloze pro používání.
 2.26
 „Aretačním zařízením“ se rozumí zařízení, které blokuje a zabraňuje pohybu jedné části popruhu bezpečnostního pásu pro dospělé vůči jiné části popruhu téhož pásu. Taková zařízení mohou fungovat buď diagonálně nebo v břišní oblasti nebo mohou zabezpečovat spojení břišních a diagonálních částí bezpečnostního pásu pro dospělé. Uvedený termín zahrnuje následující třídy:
 2.26.1
 „zařízení třídy A“, které zabraňuje dítěti vytáhnout popruh břišního pásu z navíječe přes břišní část pásu, je-li pro zachycení dítěte použit přímo bezpečnostní pás pro dospělé. Pokud je toto zařízení dodáváno společně se zádržným systémem skupiny I, je v souladu s odstavcem 6.2.9;
 2.26.2
 „zařízení třídy B“, které umožňuje udržet působící napnutí břišní části bezpečnostního pásu pro dospělé, je-li pro zadržení dětského zádržného systému použit bezpečnostní pás pro dospělé. Toto zařízení má zabránit vyklouznutí popruhu z navíječe skrz toto zařízení, což by mělo za následek uvolnění napnutí popruhu a uvedení zádržného systému do nevhodné polohy.
 2.27
 „Speciální zádržný systém“ je zádržný systém navržený pro děti, které mají speciální potřeby vzhledem ke svému tělesnému nebo duševnímu postižení; toto zařízení může umožňovat použití přídavných zádržných zařízení pro jakoukoli část těla dítěte, ale musí obsahovat minimální primární zádržné prostředky, které vyhovují požadavkům tohoto předpisu.
 2.28
 „Úchytem ISOFIX“ rozumí jedno či dvě spojení, která splňují požadavky odstavce 6.3.2 tohoto předpisu, která vyčnívají ze struktury dětského zádržného systému ISOFIX a jsou kompatibilní s nízkým kotevním úchytem ISOFIX.
 2.29
 „Dětským zádržným systémem ISOFIX“ rozumí dětský zádržný systém, který musí být upevněn k systému ukotvení


text:
ISOFIX splňujícímu požadavky předpisu č. 14.
 2.30
 „Zlomem sedadla“ rozumí oblast v blízkosti předělu mezi plochami sedací a opěrné části sedadla vozidla.
 2.31
 „Pevnými body sedadla vozidla (PSV)“ rozumějí připevnění odpovídající velikostním třídám ISOFIX vymezeným v odstavci 2.1.1.6, jejichž rozměry jsou uvedeny v údajích 1 až 6 dodatku 2 k příloze 17 předpisu č. 16, které výrobce dětských zádržných systémů používá, aby určil patřičné rozměry dětského zádržného systému ISOFIX a umístění úchytů ISOFIX.
 2.32
 „Spojovacím dílem vrchního postroje ISOFIX“ rozumí zařízení určené k uchycení v kotevním úchytu na vrchním postroji ISOFIX.
 2.33
 „Hákem na vrchním postroji ISOFIX“ rozumí konektor na vrchním postroji ISOFIX, který se obvykle používá k připojení popruhu na vrchním postroji ISOFIX ke kotevnímu úchytu na vrchním postroji ISOFIX.
 2.34
 „Popruhem na vrchním postroji ISOFIX“ rozumí popruh (nebo rovnocenný předmět), který je natažen mezi vrchní částí dětského zádržného systému ISOFIX a kotevním úchytem na vrchním postroji ISOFIX, je vybaven zařízením umožňujícím seřízení, omezovačem tahu a spojovacím dílem vrchního postroje ISOFIX.
 2.35
 „Úchytem na vrchním postroji ISOFIX“ rozumí zařízení, které zabezpečuje připojení popruhu na vrchním postroji ISOFIX k dětskému záchytnému zařízení ISOFIX.
 2.36
 „Omezovačem tahu“ rozumí systém umožňující uvolnit zařízení, kterým se seřizuje a udržuje napětí popruhu na vrchním postroji ISOFIX.
 2.37
 „Vedením bezpečnostního pásu pro dospělé“ rozumí zařízení, skrze které bezpečnostní pás prochází, aby byl veden po správné dráze, a které umožňuje volný pohyb pásu.
 2.38
 „Zkouškou pro účely schválení typu“ rozumí zkouška, která má určit rozsah, v němž je typ dětského zádržného systému předložený ke schválení schopen splnit dané požadavky.
 2.39
 „Zkouškou kvalifikace výroby“ rozumí zkouška, která má určit, zda je výrobce schopen vyrábět dětský zádržný systém v souladu dětskými zádržnými systémy předloženými ke schválení typu.
 2.40
 „Rutinní zkouškou“ rozumí přezkoušení řady zádržných systémů vybraných z jediné šarže, aby se ověřil rozsah, v němž splňují požadavky.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení typu dětského zádržného systému podává držitel obchodní značky nebo jeho řádně zplnomocněný zástupce, přičemž dodržují plán schválení typu podle přílohy 14.
 3.2
 Žádost o schválení jednotlivých typů dětského zádržného systému musí být provázena:
 3.2.1
 technickým popisem dětského zádržného systému s vyznačením popruhů a jiných použitých materiálů, spolu s výkresy částí, z nichž se dětský zádržný systém skládá, a u navíječů montážními návody pro tyto navíječe a pro jejich čidla, prohlášením o toxicitě (odstavec 6.1.5) a hořlavosti (odstavec 6.1.6); na výkresech musí být vyznačeno místo určené pro číslo schválení a doplňkový symbol(y) u kružnice značky schválení. V popisu musí být uvedena barva modelu předloženého ke schválení;
 3.2.2
 čtyřmi vzorky dětského zádržného systému;
 3.2.3
 10 metry délky každé kategorie popruhu použitého v dětském zádržném systému a
 3.2.4
 dalšími vzorky, které se musí dodat na žádost pověřené technické zkušebny;
 3.2.5.
 návody a detaily balení podle níže uvedeného odstavce 14;
 3.2.6
 v případě brašen na přenášení dítěte, jestliže může být zádržný systém pro brašnu použit pro více typů brašen, musí výrobce zádržného systému dodat jejich seznam.
 3.3
 Pokud se k připevnění dětského zádržného systému užívá schváleného bezpečnostního pásu pro dospělé, musí být v žádosti stanovena kategorie bezpečnostního


text:
pásu pro dospělé, který se má používat, například statické břišní pásy.
 3.4
 Před udělením schválení typu musí schvalující orgán smluvní strany ověřit, že existují uspokojivé režimy a postupy na zajištění účinné kontroly, aby dětské zádržné systémy, vybavení nebo jiné části při výrobě odpovídaly schválenému typu.
 4. OZNAČENÍ
 4.1
 Vzorky dětského zádržného systému předaného ke schválení podle ustanovení odstavců 3.2.2 a 3.2.3 musí být označeny zřetelně a nesmazatelně názvem, počátečními písmeny nebo obchodní značkou výrobce.
 4.2
 Jedna z částí zádržného systému, která je vyrobena z plastů (skořepina, nárazový štít, přídavný sedák atd.), s výjimkou popruhu (popruhů) nebo postroje, musí být zřetelně (a nesmazatelně) označena rokem výroby.
 4.3
 Pokud se zádržný systém má používat v kombinaci s bezpečnostním pásem pro dospělé, musí být zřetelně označena správná dráha popruhu pomocí nákresu trvale připevněného k zádržnému systému. Je-li zádržný systém udržován na svém místě bezpečnostním pásem pro dospělé, musí být dráhy popruhů na výrobku jasně označeny barevným kódem. U zádržného systému směřujícího dopředu musí být dráhy popruhů bezpečnostního pásu označeny červeně a u systému směřujícího dozadu modře. Stejné barevné označení se použije u štítků na zádržném zařízení, na kterých jsou zobrazeny způsoby použití.
 Musí existovat zřetelné rozlišení mezi plánovanými dráhami bezpečnostního pásu v břišní a diagonální části. Každá část bezpečnostního pásu musí být označena barevným kódem, slovy, tvary atd.
 Na všech zobrazeních vedení pásu na výrobku musí být zřetelně znázorněna orientace dětského zádržného systému vůči vozidlu. Nákresy vedení pásu, které nezachycují sedadlo vozidla, nejsou přípustné.
 Označení určené v tomto odstavci musí být viditelné při umístění zádržného systému ve vozidle. Pro systémy skupiny 0 musí být toto označení viditelné, i když je v něm dítě umístěno.
 4.4
 Na viditelném místě na vnitřním povrchu (včetně postranní opěrky vedle hlavy dítěte), přibližně v místech, kde dětská hlavička spočívá na zádržném systému, budou mít dozadu směřující zádržná zařízení trvale upevněn následující štítek (v textu se uvedou alespoň následující informace).
 Tento štítek musí obsahovat nápisy v jazyce (jazycích) země, v níž se zařízení prodává.
 Minimální rozměr štítku: 60 × 120 mm
 Štítek se připevní na obal po celém jeho obvodu a/nebo se trvale připevní na celou zadní stranu obalu. Je přijatelná jakákoli jiná forma připevnění, která je trvalá nebo ji nelze z výrobku odstranit či ji nelze zakrýt. Zejména se zakazují štítky vlajkového typu.
 Pokud mohou části zádržného systému nebo příslušenství dodávaného výrobcem dětských zádržných sytému jakkoli štítek zakrýt, požaduje se dodatečný štítek. Jeden varovný štítek bude trvale viditelný ve všech situacích, kdy je zádržný systém v jakékoli konfiguraci připraven k použití.
 4.5
 V případě dětského zádržného systému, který může být použit s orientací směrem dopředu i směrem dozadu, obsahuje štítek slova:
 „DŮLEŽITÉ – NEUŽÍVEJTE ZAŘÍZENÍ SMĚREM DOPŘEDU PRO DĚTI S HMOTNOSTÍ POD... (viz návod)“
 4.6
 U dětských zádržných systémů, které mají alternativní dráhy popruhů, musí být alternativní místa styku dětského zádržného systému s bezpečnostním pásem pro dospělého, která přenášejí zatížení, označena trvalým způsobem. Toto označení musí udávat, že jde o alternativní dráhu popruhu, a musí být ve shodě s výše uvedenými požadavky na značení pro sedadla směřující dopředu


text:
a sedadla směřující dozadu.
 4.7
 Jestliže dětské zádržné zařízení obsahuje alternativní místa styku přenášející zatížení, musí označení požadované podle odstavce 4.3 zahrnovat údaj, že alternativní dráha popruhu je popsána v návodu k použití.
 4.8 Označení ISOFIX
 Pokud jsou součástí výrobku úchyty ISOFIX, musí být pro osobu, která zádržný systém montuje do vozidla, trvale viditelné následující informace:
 Logo ISO ISOFIX následované písmenem, které odpovídá (písmeny, která odpovídají) velikostní třídě ISOFIX, do níž výrobek patří. Minimálně symbol tvořený kruhem o průměru alespoň 13 mm, sestávající z piktogramu, přičemž piktogram kontrastuje s pozadím kruhu. Piktogram je jasně zviditelněn buď kontrastními barvami, nebo vhodným reliéfem v případě, že je zapuštěn do povrchu nebo z něj vyčnívá.
 B, C a F
 Piktogram a/nebo text mohou sdìlovat tyto informace: Označení musí uvádìt:
 a)
 Základní kroky nutné k přípravě sedadla na instalaci zádržného systému. Např. musí být vysvětlena metoda rozšíření systému záklapek ISOFIX.
 b)
 Musí být vysvětleno umístění a také funkce a výklad všech ukazatelů.
 c)
 Pomocí následujících symbolů musí být označeno umístění a popřípadě dráhy vrchních postrojů či jiných prostředků omezujících rotaci sedadla, které vyžadují úkon uživatele.
 d)
 Musí být označeno seřízení záklapek ISOFIX a vrchního postroje či jiných prostředků omezujících rotaci sedadla, které vyžadují úkon uživatele.
 e)
 Označení musí být trvale připevněno a musí být viditelné pro uživatele, který sedačku instaluje.
 f)
 V případě potřeby by měl být pomocí níže uvedeného symbolu učiněn odkaz na uživatelské pokyny k dětskému zádržnému systému a na jejich umístění.
 5. SCHVÁLENÍ
 5.1
 Předtím než bude možno udělit schválení, musí všechny vzorky dodané ke schválení podle výše uvedených odstavců 3.2.2 a 3.2.3 ve všech ohledech vyhovovat požadavkům stanoveným v odstavcích 6 až 8 tohoto předpisu.
 5.2
 Každému schvalovanému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (nyní 04, což odpovídá sérii změn 04, která vstoupila v platnost dne 12. září 1995) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější závažné technické změny předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu dětského zádržného systému, pro který platí tento předpis.
 5.3
 Osvědčení o schválení nebo o rozšíření nebo o odmítnutí schválení dětského zádržného systému podle tohoto předpisu se prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu zašle stranám dohody, které používají tento předpis.
 5.4
 Na každý dětský zádržný systém shodný s typem schváleným podle tohoto předpisu se kromě značek předepsaných v odstavci 4 vyznačí na vhodném místě následující údaje:
 5.4.1
 mezinárodní značka schválení, která se skládá z:
 5.4.1.1
 kružnice, ve které je písmeno „E“, za nímž je uvedeno rozlišovací číslo státu, který udělil schválení; (1)
 5.4.1.2
 čísla schválení;
 5.4.2
 a z následujících doplňkových symbolů:
 5.4.2.1
 slovo „univerzální“, „omezená“, „polouniverzální“ nebo „určité vozidlo“ podle kategorie zádržného systému;
 5.4.2.2
 rozsah hmotností, pro který byl dětský zádržný systém konstruován, a to: 0–10 kg; 0–13 kg; 9–18 kg; 15–25 kg; 22–36 kg; 0–18 kg; 9–25 kg; 15–36 kg; 0–25 kg; 9–36 kg; 0–36 kg.
 5.4.2.3
 symbol „Y“ v případě, že zádržné zařízení obsahuje rozkrokový pás, podle požadavků doplňku 3 k sérii změn 02 předpisu;
 5.4.2.4
 symbol „S“ pro případ „Speciální


text:
zádržný systém“.
 5.5
 V příloze 2 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání značky schválení.
 5.6
 Údaje zmíněné v odstavci 5.4 musí být dobře čitelné a nesmazatelné a mohou se vyznačit buď pomocí štítku nebo přímým označením. Štítek nebo označení musí být odolné proti opotřebení.
 5.7
 Štítky zmíněné v odstavci 5.6 mohou být vydány buď orgánem, který udělil schválení, nebo z pověření tohoto orgánu výrobcem.
 6. VŠEOBECNÉ SPECIFIKACE
 6.1 Umístění a připevnění ve vozidle
 6.1.1
 Požívání dětských zádržných systémů kategorií „univerzální“, „polouniverzální“ a „omezená“ je přípustné na předních i zadních sedadlech, jsou-li zádržné systémy připevněny podle návodu výrobce.
 6.1.2
 Používání dětských zádržných systémů kategorie „určité vozidlo“ je přípustné na všech sedadlech a také v zavazadlovém prostoru, jsou-li zádržné systémy připevněny podle návodu výrobce. Konstrukce zádržných systémů směřujících dozadu musí zaručit, že hlava dítěte je podepřena, kdykoli je systém připraven k použití. Toto podepření se určí jako kolmice na opěradlo sedadla procházející přímkou v úrovni očí, přičemž průsečík musí být nejméně 40 mm pod začátkem zaoblení opěrky hlavy.
 6.1.3
 Dětský zádržný systém se musí připevnit ke konstrukci vozidla nebo ke konstrukci sedadla podle kategorie, do které patří.
 MOŽNÉ KONFIGURACE KE SCHVÁLENÍ
 TABULKA SKUPIN/KATEGORIÍ
 SKUPINA KATEGORIE
 Univerzální (2)
 Polouniverzální (3)
 Omezená
 Určité vozidlo
 DZS
 DZS ISOFIX
 DZS
 DZS ISOFIX
 DZS
 DZS ISOFIX
 DZS
 DZS ISOFIX
 0
 Brašna na přenášení dítěte
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dozadu
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 0+
 Směřující dozadu
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 I
 Směřující dozadu
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dopředu
 (integrální)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dopředu
 (neintegrální)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 II
 Směřující dozadu
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dopředu
 (integrální)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dopředu
 (neintegrální)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 III
 Směřující dozadu
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dopředu
 (integrální)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Směřující dopředu
 (neintegrální)
 A
 NA
 A
 NA
 A
 NA
 A
 A
 Kde:
 DZS: dětský zádržný systém
 A: Použije se
 NA: Nepoužije se
 6.1.3.1
 Pro kategorie „univerzální“ a „omezené“ pomocí bezpečnostního pásu pro dospělé (s navíječem nebo bez něj), který splňuje požadavky předpisu č. 16 (nebo rovnocenného předpisu), připevněného ke kotevním úchytům splňujícím požadavky předpisu č. 14 (nebo odpovídajícího předpisu).
 6.1.3.2
 Pro „univerzální“ dětské zádržné systémy ISOFIX pomocí úchytů ISOFIX a popruhu na vrchním postroji ISOFIX, které splňují požadavky tohoto předpisu a lze je připevnit do systému kotevních úchytů ISOFIX a kotevního úchytu na vrchním postroji ISOFIX, které splňují požadavky předpisu č. 14.
 6.1.3.3
 Pro kategorii „polouniverzální“: pomocí dolních kotevních úchytů předepsaných v předpisu č. 14 a přídavných úchytů vyhovujících doporučení podle přílohy 11 tohoto předpisu.
 6.1.3.4
 Pro „polouniverzální“ dětské zádržné systémy ISOFIX pomocí úchytů ISOFIX a popruhu na vrchním postroji ISOFIX nebo podpěry nebo přístrojové desky, které splňují požadavky tohoto předpisu a lze je připevnit do systému kotevních úchytů ISOFIX a/nebo kotevního úchytu na vrchním postroji


text:
ISOFIX, které splňují požadavky předpisu č. 14.
 6.1.3.5.
 Pro kategorii „určité vozidlo“: pomocí kotevních úchytů zkonstruovaných výrobcem vozidla nebo výrobcem dětského zádržného systému.
 6.1.3.6
 U dětských zádržných popruhů nebo připevňovacích popruhů dětského zádržného systému využívajících kotevní úchyty pásů, ke kterým je již připevněn pás nebo pásy pro dospělé, musí schvalovací zkušebna ověřit, zda:
 —
 skutečná poloha kotvení pro dospělé odpovídá schválení podle předpisu č. 14 nebo rovnocenného předpisu,
 —
 správné funkci každého z obou zařízení není bráněno druhým zařízením,
 —
 spony pro dospělé a pro přídavný systém nesmí být zaměnitelné.
 U dětských zádržných systémů užívajících tyče nebo zvláštní zařízení připojená ke kotvícím úchytům schváleným dle předpisu č. 14, která přemisťují skutečnou polohu kotvení mimo oblast předpisu č. 14, se použijí následující body:
 —
 taková zařízení budou schválena pouze jako zařízení pro polouniverzální nebo určitá vozidla,
 —
 na tyč a upevnění použije schvalovací zkušebna požadavky přílohy 11 tohoto předpisu,
 —
 tyč bude zahrnuta do dynamické zkoušky, zatížení bude působit v místě středu tyče a při jejím největším vysunutí, je-li nastavitelná,
 —
 účinná poloha a funkce jakéhokoliv kotvení pro dospělé, ke kterému je tyč upevněna, nesmí být porušena.
 6.1.3.7
 Dětské zádržné systémy využívající podpěru se schválí pouze v rámci kategorie „polouniverzální“ nebo „určité vozidlo“, přičemž se použijí požadavky podle přílohy 1 tohoto předpisu. Výrobce dětského zádržného systému u každého vozidla zohlední aspekty, nutné k řádnému fungování podpěry, a tyto informace poskytne k dispozici.
 6.1.4
 Přídavný sedák se musí zadržovat buď bezpečnostním pásem pro dospělé, s použitím zkoušky specifikované v odstavci 8.1.4, nebo samostatnými prostředky.
 6.1.5
 Výrobce dětského zádržného systému potvrdí písemnou formou, že toxicita materiálů použitých při výrobě zádržných systémů a dosažitelných upoutanému dítěti odpovídá příslušným částem normy CEN Bezpečnost hraček, část 3 (červen 1982). Provedení zkoušek potvrzujících platnost prohlášení závisí na uvážení zkušebního orgánu. Tento odstavec neplatí pro zádržné systémy skupin II a III.
 6.1.6
 Výrobce zádržných systémů potvrdí písemnou formou, že hořlavost materiálů použitých při výrobě zádržného systému je v souladu s odpovídajícími odstavci úplného usnesení EHK o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1, odstavec 1.20). Provedení zkoušek potvrzujících platnost prohlášení závisí na uvážení zkušebního orgánu.
 6.1.7
 V případě dozadu směřujících dětských zádržných systémů, které jsou opřeny o přístrojovou desku, se pro účel schválení podle tohoto předpisu předpokládá, že je přístrojová deska dostatečně tuhá.
 6.1.8
 U zádržného systému kategorie „univerzální“, kromě univerzálních zádržných systémů ISOFIX, nesmí být při měření dětského zádržného systému na stavu pro dynamické zkoušky hlavní působiště síly mezi dětským zádržným systémem a bezpečnostním pásem pro dospělé ve vzdálenosti menší než 150 mm od osy Cr.
 6.1.9
 Pokud je k připevnění dětského zádržného systému kategorie „univerzální“ požadován bezpečnostní pás pro dospělé, je jeho maximální délka pro dynamické zkoušky stanovena v příloze 13 tohoto předpisu.
 Pro kontrolu splnění tohoto požadavku se dětský zádržný systém připevní na zkušební stav vhodným normalizovaným bezpečnostním pásem, který je popsán v příloze 13. Zkušební figurína se nesmí instalovat, pokud by konstrukce zádržného systému vyžadovala větší délku použitého pásu. U instalovaného dětského zádržného systému musí být bezpečnostní pás zatížen pouze zatížením normalizovaného navíječe, je-li použit. Tato


text:
podmínka musí být při použití navíječe pásu splněna s tím, že na cívce musí zůstat navinuto nejméně 150 mm pásu.
 6.1.10
 Dětské zádržné systémy skupin 0 a 0+ se nesmějí používat jako systémy směřující dopředu.
 6.2 Konfigurace
 6.2.1
 Konfigurace zádržného systému musí být taková, aby
 6.2.1.1
 zádržný systém poskytoval požadovanou ochranu v jakékoli zamýšlené poloze zádržného systému; u „speciálních zádržných systémů“ musí hlavní zádržný prostředek poskytovat požadovanou ochranu v jakékoli zamýšlené poloze zádržného systému bez použití přídavných zádržných zařízení, kterými může být vybaven;
 6.2.1.2
 bylo možné dítě snadno a rychle uložit a vyjmout; jde-li o dětský zádržný systém, ve kterém je dítě zadržováno postrojovým pásem nebo pásem tvaru Y bez navíječe, musí být každý ramenní zádržný popruh a břišní popruh schopen vzájemného pohybu při postupu předepsaném v odstavci 7.2.1.4.
 V těchto případech může být soubor pásů dětského zádržného systému navržen tak, že je tvořen dvěma nebo více spojovacími částmi. U „speciálních zádržných systémů“ se připouští, aby přídavná zádržná zařízení snížila rychlost, kterou bude dítě ukládáno a vyjímáno. Přídavné zařízení však musí být uzpůsobeno pro co možná nejrychlejší uvolnění.
 6.2.1.3
 Jestliže je možné měnit sklon zádržného systému, nesmí tato změna sklonu vyžadovat opětovné ruční seřízení popruhů. Ke změně sklonu zádržného systému je potřebná přiměřená ruční manipulace.
 6.2.1.4
 Zádržný systém skupiny 0, 0+ a I musí udržet dítě v poloze, která zajišťuje požadovanou ochranu, i když dítě spí.
 6.2.1.5
 Aby se zabránilo podklouznutí dítěte pod pás, ať už při nárazu či neposedností dítěte, je u všech zádržných systémů skupiny I obsahujících nedílný systém postrojového pásu a směřujících dopředu vyžadován rozkrokový popruh. S připojeným rozkrokovým popruhem a při jeho nastavení na nejdelší polohu, je-li nastavitelný, nesmí být možné umístit břišní popruh nad pánev figuríny o hmotnosti 9 kg ani o hmotnosti 15 kg.
 6.2.2
 Všechna zádržná zařízení pro skupiny I, II a III využívající „břišní popruh“ musí mít tento „břišní popruh“ veden tak, aby bylo zajištěno, že zatížení přenášené „břišním popruhem“ je přenášeno přes pánev.
 6.2.3
 Všechny popruhy zádržného systému musí být uspořádány tak, aby za normálního používání nebyly nepohodlné uživateli nebo netvořily nebezpečnou konfiguraci. Vzdálenost mezi ramenními popruhy v blízkosti krku musí být nejméně tak velká, jako je šířka krku příslušné figuríny.
 6.2.4
 Souprava nesmí měkké části těla dítěte (břicho, rozkrok atd.) vystavovat nadměrnému tlaku. Konstrukce musí být taková, že v případě srážky nesmí na temeno hlavy dítěte působit tlaková zatížení.
 6.2.4.1
 Pásy ve tvaru Y se smějí používat jen v dětských zádržných systémech směřujících dozadu a do boku (brašnách na přenášení dítěte).
 6.2.5
 Dětský zádržný systém musí být konstruován a namontován tak, aby:
 6.2.5.1
 na nejmenší možnou míru snižoval nebezpečí zranění dítěte nebo jiných cestujících ve vozidle ostrými hranami nebo výčnělky (definovanými např. předpisem č. 21);
 6.2.5.2
 nevykazovalo ostré hrany nebo výčnělky, jež by mohly způsobit poškození potahů sedadel nebo oděvů cestujících;
 6.2.5.3
 nevystavovalo měkké části těla dítěte (břicho, rozkrok atd.) přídavným setrvačným silám, jež vyvolává;
 6.2.5.4
 bylo zajištěno, že jeho tuhé části v místech, v nichž se dotýkají popruhů, neměly ostré hrany, jež by mohly popruhy odírat.
 6.2.6
 Kterákoli část


text:
provedená oddělitelně tak, aby bylo možno součásti připevňovat a odpojovat, musí být konstruována tak, aby bylo pokud možno vyloučeno nebezpečí nesprávného namontování a užívání. „Speciální zádržné systémy“ mohou obsahovat přídavná zádržná zařízení; tato zařízení musí být konstruována tak, aby nedošlo k jakémukoli riziku z nesprávné montáže a aby jejich prostředky pro uvolnění a způsob použití byly v případě nouze pro záchrance okamžitě zřejmé.
 6.2.7
 Pokud dětský zádržný systém určený pro skupinu I, pro skupinu II a kombinaci skupin I a II zahrnuje sedačku s opěradlem, nesmí být jeho vnitřní výška stanovená podle schématu v příloze 12 menší než 500 mm.
 6.2.8
 Smějí se užívat navíječe jen s automatickým blokováním nebo s nouzovým blokováním.
 6.2.9
 U zařízení určených pro hmotnostní skupinu I nesmí být možné, aby dítě snadno uvolnilo tu část systému, která po usazení dítěte zadržuje pánev; každé zařízení, které je k tomu určeno, musí být trvale upevněno k dětskému zádržnému systému.
 6.2.10
 Dětský zádržný systém může být konstruován pro užívání ve více než jedné hmotnostní skupině nebo více než jedním dítětem za předpokladu, že je způsobilý vyhovět požadavkům stanoveným pro každou z dotyčných skupin. Dětský zádržný systém kategorie „univerzální“ musí splňovat požadavky této kategorie pro všechny hmotnostní skupiny, pro které byl schválen.
 6.2.11 Dětské zádržné systémy s navíječem
 Pokud je dětský zádržný systém vybaven navíječem, musí navíječ vyhovovat požadavkům odstavce 7.2.3.
 6.2.12
 U přídavného sedáku se musí vyzkoušet, jak snadno popruhy a jazyk pásu pro dospělé procházejí připevňovacími body. To se vztahuje zvláště na přídavné sedáky, které jsou konstruovány pro přední sedadla a jejichž dosedací části mohou být dlouhé a polotuhé. Pevná spona nesmí projít upevňovacími body přídavných sedadel ani umožňovat polohu pásu zcela odlišnou od polohy na zkušebním vozíku.
 6.2.13
 Je-li dětský zádržný systém konstruován pro více než jedno dítě, musí být každý zádržný systém plně nezávislý, pokud se týče přenosu zatížení i seřízení.
 6.2.14
 Dětské zádržné systémy, které zahrnují nafukovací části, musí být konstruovány tak, aby podmínky používání (tlak, teplota, vlhkost) neměly žádný vliv na jejich schopnost vyhovět požadavkům tohoto předpisu.
 6.3 Specifikace zádržného systému ISOFIX
 6.3.1 Obecné vlastnosti
 6.3.1.1 Rozměry
 Maximální šířka, výška a délka dětského zádržného systému ISOFIX a umístění systému kotevních úchytů ISOFIX, do něhož se musí uchytit připevňovací kování ISOFX, jsou pro výrobce dětského zádržného systému ISOFIX definovány pevnými body sedadla vozidla vymezenými v odstavci 2.31 tohoto předpisu.
 6.3.1.2 Hmotnost
 Hmotnost dětského zádržného systému ISOFIX univerzální a polouniverzální kategorie a hmotnostních skupin 0, 0+, I nepřesáhne 15 kg.
 6.3.2. Připevňovací kování ISOFIX
 6.3.2.1 Typ
 Připevňovací kování ISOFIX může odpovídat příkladům na obrázku 0 a) nebo jiným vhodným konstrukčním návrhům, které jsou součástí tuhého mechanismu, který lze seřídit a jehož povahu určuje výrobce dětského zádržného systému ISOFIX.
 Obrázek 0 a)
 rozměry v mm
 Klíč
 1
 Připevňovací kování dětského zádržného systému ISOFIX – příklad 1
 2
 Připevňovací kování dětského zádržného systému ISOFIX – příklad 2
 6.3.2.2 Rozměry
 Rozměry části připevňovacího kování dětského zádržného systému ISOFIX, která se upevňuje do systému kotevních úchytů ISOFIX, nesmějí překročit maximální rozměry uvedené na obrázku 0 b).
 Obrázek 0 (b)


text:
rozměry v mm
 6.3.2.3 Označení částečného použití záklapek
 Dětský zádržný systém ISOFIX obsahuje prostředky, které jasně ukazují, zda jsou obě připevňovací kování ISOFIX úplně zaklapnuta do odpovídajících spodních kotevních úchytů ISOFIX. Ukazatel může být sluchový, dotekový nebo vizuální nebo kombinací dvou či více způsobů. Vizuální ukazatel musí být viditelný za všech podmínek osvětlení.
 6.3.3 Specifikace popruhu na vrchním postroji dětského zádržného systému ISOFIX.
 6.3.3.1 Konektor na vrchním postroji
 Konektor na vrchním postroji by měl být hák na vrchním postroji ISOFIX, jak ukazuje obrázek 0 c) nebo podobné zařízení, které odpovídá rozměrům na obrázku 0 c).
 6.3.3.2 Vlastnosti popruhu na vrchním postroji ISOFIX
 Popruh na vrchním postroji ISOFIX bude podpírán síťovinou (nebo rovnocenným způsobem), kterou lze seřídit a u které lze uvolnit pnutí.
 6.3.3.2.1 Délka popruhu na vrchním postroji ISOFIX
 Délka popruhu na vrchním postroji ISOFIX je alespoň 2 000 mm.
 6.3.3.2.2 Ukazatel napnutí
 Popruh na vrchním postroji ISOFIX nebo dětská sedačka ISOFIX jsou vybaveny zařízením, které udává, že popruh není v žádném místě povolen. Zařízení může být součástí zařízení umožňujícího seřízení nebo omezovače tahu.
 6.3.3.2.3 Rozměry
 Rozměry háku na vrchním postroji ISOFIX jsou uvedeny na obrázku 0 c).
 Obrázek 0 c)
 Rozmìry spojovacího dílu vrchního postroje ISOFIX (hákový typ)
 6.3.4 Možnosti seřízení
 Připevňovací kování ISOFIX nebo vlastní dětský zádržný systém ISOFIX jsou seřiditelné podle rozpětí umístění kotevních úchytu ISOFIX podle předpisu č. 14.
 6.4 Kontrola značek
 6.4.1
 Technická zkušebna provádějící zkoušky ověří, zda značky odpovídají požadavkům odstavce 4.
 6.5 Kontrola návodu pro montáž a návodu k užívání
 6.5.1
 Technická zkušebna provádějící zkoušky ověří, zda návod pro montáž a návod k užívání odpovídají požadavkům odstavce 15.
 7. ZVLÁŠTNÍ SPECIFIKACE
 7.1 Ustanovení platná pro smontovaný zádržný systém
 7.1.1 Odolnost proti korozi
 7.1.1.1
 Úplný dětský zádržný systém nebo jeho části vystavené korozi se podrobí korozní zkoušce specifikované v odstavci 8.1.1.
 7.1.1.2
 Po korozní zkoušce předepsané v odstavcích 8.1.1.1 a 8.1.1.2 nesmějí být prostým okem kvalifikovaného pozorovatele viditelné žádné známky poškození ani značnější koroze, jež by mohly narušit správnou funkci dětského zádržného systému.
 7.1.2 Pohlcování energie
 7.1.2.1
 U všech zařízení s opěradly musí být vnitřní povrch stanovený v příloze 18 tohoto předpisu tvořen materiálem se špičkovým zrychlením menším než 60 g, při měření podle přílohy 17 tohoto předpisu. Tento požadavek platí také pro oblasti nárazových štítů, které se nacházejí v oblasti nárazu hlavy.
 7.1.2.2
 U dětských zádržných systémů s mechanickými trvale upevněnými seřiditelnými podpěrkami hlavy, u nichž je výška buď bezpečnostního pásu pro dospělé, nebo dětského postrojového pásu přímo kontrolována pomocí seřiditelné podpěrky hlavy, není nutné požadovat, aby byl v oblastech podle přílohy 18, které nejsou v přímém styku s hlavou figuríny, tj. za podpěrkou hlavy, použit materiál pohlcující energii.
 7.1.3 Převrácení
 7.1.3.1
 Dětský zádržný systém musí být zkoušen podle odstavce 8.1.2; figurína nesmí vypadnout ze zařízení, a je-li zkoušené sedadlo v převrácené poloze, hlava figuríny se nesmí ve svislém směru vzhledem ke zkoušenému sedadlu ze své původní polohy posunout o více než 300 mm.
 7.1.4 Dynamická zkouška
 7.1.4.1 Všeobecně
 Dětský zádržný systém se podrobí dynamické zkoušce v souladu s odstavcem 8.1.3.
 7.1.4.1.1
 Dětské


text:
zádržné systémy kategorie „univerzální“, „omezená“ a „polouniverzální“ se zkouší na zkušebním vozíku pomocí zkušebního sedadla předepsaného v odstavci 6 a podle odstavce 8.1.3.1.
 7.1.4.1.2
 Dětské zádržné systémy pro kategorii „určité vozidlo“ musí být zkoušeny na každém modelu vozidla, pro který je zádržný systém určen. Pověřená technická zkušebna může snížit počet zkoušených modelů vozidel, jestliže se výrazně neliší z hledisek uvedených v odstavci 7.1.4.1.2.3. Dětský zádržný systém se může zkoušet jedním z následujících způsobů:
 7.1.4.1.2.1
 v úplném vozidle podle odstavce 8.1.3.3;
 7.1.4.1.2.2
 v karoserii vozidla na zkušebním vozíku podle odstavce 8.1.3.2 nebo,
 7.1.4.1.2.3
 v částech karoserie vozidla, které dostatečně reprezentují nosnou konstrukci vozidla a nárazové plochy. Je-li dětský zádržný systém určen pro použití na zadním sedadle, musí část karoserie obsahovat opěradlo předního sedadla, zadní sedadlo, podlahu, sloupky B a C a střechu. Je-li dětský zádržný systém určen pro použití na předním sedadle, musí části karoserie obsahovat přístrojovou desku, sloupky A, čelní sklo, všechny páčky a knoflíky instalované na podlaze nebo na konzole, přední sedadlo, podlahu a střechu. Dále, je-li dětský zádržný systém určen pro použití v kombinaci s bezpečnostním pásem pro dospělé, musí části karoserie obsahovat odpovídající pás (pásy) pro dospělé. Pověřená technická zkušebna provádějící zkoušku může povolit vynechání dílů, pokud o nich bylo zjištěno, že jsou zbytečné. Zkouška se provede podle odstavce 8.1.3.2.
 7.1.4.1.3
 Dynamická zkouška se provádí s dětskými zádržnými systémy, které předtím nebyly pod zatížením.
 7.1.4.1.4
 Během dynamické zkoušky se žádná část dětského zádržného systému skutečně přispívající k udržování dítěte ve správné poloze nesmí roztrhnout a žádné spony ani zajišťovací systém nebo přestavovací systém se nesmějí uvolnit.
 7.1.4.1.5
 V případě neintegrálního typu se musí použitý bezpečnostní pás shodovat s normalizovaným pásem, včetně konzol kotevních úchytů, jak je předepsáno v příloze 13 tohoto předpisu. Toto neplatí pro schvalování zařízení pro „určité vozidlo“, kde se použije skutečný bezpečnostní pás tohoto vozidla.
 7.1.4.1.6
 Jestliže je dětský zádržný systém pro „určité vozidlo“ instalován do oblasti za nejzadnějším dopředu směřujícím místem sezení pro dospělé (např. v zavazadlovém prostoru), musí se jedna zkouška provést na úplném vozidle s největší figurínou/figurínami, jak je stanoveno v odstavci 8.1.3.3.3. Ostatní zkoušky, včetně kontroly shodnosti výroby, se mohou provést podle odstavce 8.1.3.2, pokud si to výrobce přeje.
 7.1.4.1.7
 V případě „speciálního zádržného systému“ se každá dynamická zkouška specifikovaná v tomto předpisu provede pro každou hmotnostní skupinu dvakrát: poprvé při použití hlavních zádržných prostředků a podruhé s použitím všech zádržných zařízení. Při těchto zkouškách se věnuje zvláštní pozornost požadavkům v odstavcích 6.2.3 a 6.2.4.
 7.1.4.1.8
 V průběhu dynamických zkoušek se normalizovaný bezpečnostní pás použitý k instalaci dětského zádržného systému nesmí uvolnit ze žádného vedení nebo blokovacího zařízení použitého při zkoušce.
 7.1.4.1.9
 Dětský zádržný systém s podpěrou se překzouší následujícím způsobem:
 a)
 U „polouniverzální“ kategorie se zkoušky čelního nárazu provádějí s podpěrou seřízenou na maximální i minimální nastavení slučitelné s polohou podlahové části vozíku. Zkoušky zadního nárazu se provádějí v nejnepříznivější poloze zvolené technickou zkušebnou. Během zkoušek bude podpěra opřena o podlahovou část vozíku, jak je popsáno na obrázku 2 v dodatku 3 k příloze 6. Pokud je mezi nejkratším


text:
nastavením podpěry a nejvyšším nastavením podlahové části vozíku mezera, podpěra se nastaví na úroveň podlahové části vozíku, tedy 140 mm pod Cr. Pokud je maximální nastavení podpory větší, než jaké umožňuje nejnižší nastavení podlahové části vozíku, podpěra se nastaví na nejnižší úroveň podlahové části vozíku, tedy 280 mm pod Cr. U podpěry s nastavitelnými stupni se délka podpěry seřídí podle následující polohy nastavení, aby se zaručilo, že se podpěra dotýká podlahy.
 b)
 U podpěr mimo rovinu souměrnosti určí nejnepříznivější polohu technická zkušebna.
 c)
 U kategorie určitých vozidel se podpěra nastaví podle specifikace výrobce dětského zádržného systému.
 7.1.4.1.10
 U dětského zádržného systému využívajícího systém kotevních úchytů ISOFIX a případně antirotační zařízení, je-li k dispozici, se provede dynamická zkouška.
 7.1.4.1.10.1
 U dětských zádržných systému ISOFIX velikostních tříd A a B:
 7.1.4.1.10.1.1
 s aktivně používaným antirotačním zařízením a
 7.1.4.1.10.1.2
 bez aktivně používaného antirotačního zařízení. Tento požadavek se nepoužije, jestliže je jako rotační zařízení použita nenastavitelná podpěra.
 7.1.4.1.10.2
 U dětských zádržných systému ISOFIX ostatních velikostních tříd s aktivně používaným antirotačním zařízením.
 7.1.4.2 Zrychlení hrudníku
 (4)
 7.1.4.2.1
 Výsledné zrychlení hrudníku nesmí překročit hodnotu 55 g s výjimkou časových úseků, jejichž celková doba nepřesahuje 3 ms.
 7.1.4.2.2
 Svislá složka zrychlení od břicha k hlavě nesmí překročit hodnotu 30 g s výjimkou časových úseků, jejichž celková doba nepřesahuje 3 ms.
 7.1.4.3 Průnik do břicha
 (5)
 7.1.4.3.1
 Při ověřování popsaném v příloze 8 dodatku 1 odst. 5.3, nesmějí být viditelné žádné známky průniku do modelovací hmoty břicha způsobeného kteroukoli částí zádržného zařízení.
 7.1.4.4 Přestavení figuríny
 7.1.4.4.1
 Dětské zádržné systémy kategorie „univerzální“, „omezené“ a „polouniverzální“:
 7.1.4.4.1.1
 Dětské zádržné systémy směřující dopředu: hlava figuríny nesmí přesáhnout roviny BA a DA vyznačené na následujícím obrázku 1. To bude posuzováno až do 300 ms nebo do okamžiku, kdy se figurína zcela uklidní, podle toho, který okamžik nastane dříve.
 Obrázek 1:
 Uspořádání ke zkoušení zařízení směřujících dopředu
 rozměry v mm
 7.1.4.4.1.2
 Dětské zádržné systémy směřující dozadu:
 7.1.4.4.1.2.1
 Dětské zádržné systémy opřené o přístrojovou desku: hlava figuríny nesmí přesáhnout roviny AB, AD a DCr vyznačené na následujícím obrázku 2. To bude posuzováno až do 300 ms nebo do okamžiku, kdy se figurína zcela uklidní, podle toho, který okamžik nastane dříve.
 Obrázek 2:
 Uspořádání ke zkoušení zařízení směřujících dozadu
 7.1.4.4.1.2.2
 Dětské zádržné systémy skupiny 0, které se neopírají se o přístrojovou desku, a brašny na přenášení dítěte: hlava figuríny nesmí přesáhnout roviny AB, AD a DE vyznačené na následujícím obrázku 3. To bude posuzováno až do 300 ms nebo do okamžiku, kdy se figurína zcela uklidní, podle toho, který okamžik nastane dříve.
 Obrázek 3:
 Režim zkoušek dětských zádržných zařízení skupiny 0, která se neopírají o přístrojovou desku
 rozměry v mm
 7.1.4.4.1.2.3
 Dětské zádržné systémy jiné než skupina 0, které se neopírají o přístrojovou desku:
 Hlava figuríny nesmí přesáhnout roviny FD, FG a DE vyznačené na následujícím obrázku 4. To bude posuzováno až do 300 ms nebo do okamžiku, kdy se figurína zcela uklidní, podle toho, který okamžik nastane dříve.
 V případě, že se takový dětský zádržný systém dotýká tyče o průměru 100 mm a jsou


text:
splněna všechna zkušební kritéria, musí se vykonat další dynamická zkouška (náraz zepředu) s nejtěžší figurínou, která je určena pro takový zádržný systém, a bez tyče o průměru 100 mm. Požadavkem na tuto zkoušku je, aby byla splněna všechna kritéria kromě přestavení dopředu.
 Obrázek 4:
 Uspořádání ke zkoušení zařízení směřujících dozadu, s výjimkou skupiny 0, která se neopírají se o přístrojovou desku
 7.1.4.4.2
 Dětské zádržné systémy kategorie pro „určité vozidlo“: provádí-li se zkoušení v úplném vozidle nebo v kostře karoserie vozidla, nesmí hlava přijít do styku s žádnou částí vozidla. Dojde-li však k dotyku, musí být rychlost nárazu hlavy menší než 24 km/h, přičemž část, na kterou se narazí, musí vyhovovat požadavkům zkoušky pohlcování energie stanoveným v příloze 4 předpisu č. 21. Po zkoušce s úplným vozidlem musí být možné vyjmout figurínu ze zádržného systému bez použití nástrojů.
 7.1.5 Tepelná odolnost
 7.1.5.1
 Spony, navíječe, seřizovací zařízení a aretační zařízení, která mohou být ovlivněna teplotou, je nutno podrobit zkoušce tepelné odolnosti podle odstavce 8.2.8.
 7.1.5.2
 Po zkoušce tepelné odolnosti předepsané v odstavci 8.2.8.1 nesmí kvalifikovaný pozorovatel vidět pouhým okem známky poškození, které by mohlo ohrozit správnou funkci dětského zádržného systému.
 7.2 Ustanovení platná pro jednotlivé součástí zádržného systému
 7.2.1 Spona
 7.2.1.1
 Spona musí být konstruována tak, aby byla vyloučena jakákoli možnost nesprávné manipulace. To mimo jiné znamená, že nesmí být možné, aby zůstala v částečně zapnuté poloze; nesmí být možné neúmyslně zaměnit části spony, když se spona zapíná; spona se musí zapnout pouze tehdy, když do sebe zapadnou všechny části. V místech, kde se spona dotýká dítěte, nesmí být její šířka menší než nejmenší šířka popruhu stanovená v odstavci 7.2.4.1.1. Tento odstavec se nepoužije pro soupravy pásů již schválené podle předpisu EHK OSN č. 16 nebo podle jakékoliv rovnocenné platné normy. V případě „speciálních zádržných systémů“ musí požadavkům odstavců 7.2.1.1 až 7.2.1.9 včetně vyhovět pouze spona na hlavním prostředku zádržného systému.
 7.2.1.2
 Spona musí zůstat sepnutá v jakékoliv poloze, i tehdy, když není napnutá. Musí být snadno ovladatelná a uchopitelná. Musí být možné ji rozepnout tlakem na tlačítko nebo na podobné zařízení. Povrch, na který musí být takový tlak vyvozen, musí mít v poloze skutečného rozepnutí a při promítnutí do roviny svislé na původní směr pohybu tlačítka: u zapuštěných zařízení plochu nejméně 4,5 cm2 a šířku nejméně 15 mm; u nezapuštěných zařízení plochu 2,5 cm2 a šířku nejméně 10 mm. Šířka musí být menší z obou rozměrů tvořících předepsanou plochu.
 7.2.1.3
 Plocha uvolňovacího ústrojí spony musí mít červenou barvu; tuto barvu nesmí mít žádná jiná část spony.
 7.2.1.4
 Dítě musí být možné uvolnit ze zádržného systému jednoduchou manipulací s jedinou sponou. Pro skupinu 0 a 0+ je přípustné vyjmout dítě spolu se zařízeními jako např. dětský nosič, brašna na přenášení dítěte, úchyty brašny, jestliže se zádržný systém může uvolnit manipulací s nejvýše dvěma sponami.
 7.2.1.4.1
 Spona mezi ramenními popruhy postrojového pásu nemusí splňovat požadavek jednoduchého ovládání podle odstavce 7.2.1.4.
 7.2.1.5
 Spona pro hmotnostní skupiny II a III musí být umístěna tak, aby na ni dítě cestující ve vozidle mohlo dosáhnout. Kromě toho


text:
musí být spona pro všechny hmotnostní skupiny umístěna tak, aby její účel a způsob rozepínání byly zachránci v případě nouze ihned zřejmé.
 7.2.1.6
 Rozepnutí spony musí umožnit vyjmutí dítěte nezávisle na tom, zda jde o „sedačku“, „opěru sedačky“ nebo „nárazový štít“, pokud jsou namontovány, a jestliže zařízení obsahuje též rozkrokový popruh, musí být možno i tento popruh uvolnit rozepnutím téže spony.
 7.2.1.7
 Spona musí vyhovět požadavkům zkoušce tepelné odolnosti uvedeným v odstavci 8.2.8.1, musí umožňovat opakovanou funkci a musí být před dynamickou zkouškou předepsanou v odstavci 8.1.3 podrobena zkoušce zahrnující 5 000 ± 5 cyklů rozepnutí a sepnutí za normálních podmínek použití.
 7.2.1.8
 Spona se podrobí těmto zkouškám rozepínání:
 7.2.1.8.1 Zkouška při zatížení
 7.2.1.8.1.1
 Pro tuto zkoušku se použije dětský zádržný systém, jenž byl již podroben dynamické zkoušce předepsané v odstavci 8.1.3.
 7.2.1.8.1.2
 Síla potřebná k rozepnutí spony při zkoušce předepsané v odstavci 8.2.1.1 nesmí být větší než 80 N.
 7.2.1.8.2 Zkouška bez zatížení
 7.2.1.8.2.1
 Pro tuto zkoušku se použije spona, která předtím nebyla ještě vystavena zatížení. Síla potřebná k rozepnutí spony, která není zatížená, musí být v rozsahu 40–80 N při zkouškách předepsaných v odstavci 8.2.1.2.
 7.2.1.9 Pevnost
 7.2.1.9.1
 Při zkoušce podle odst. 8.2.1.3.2 se nesmí žádná část spony, přilehlých popruhů nebo seřizovacích zařízení porušit nebo oddělit.
 7.2.1.9.2.
 Spona postrojového pásu hmotnostní skupiny 0 a 0+ musí snést sílu 4 000 N.
 7.2.1.9.3
 Spona postrojového pásu hmotnostní skupiny I a vyšších hmotnostních skupin musí snést sílu 10 000 N.
 7.2.1.9.4
 Příslušný orgán může upustit od zkoušky pevnosti spony, pokud vzhledem k informacím, které jsou k dispozici, je taková zkouška zbytečná.
 7.2.2 Seřizovací zařízení
 7.2.2.1
 Seřizovací rozsah musí být dostatečný, aby umožňoval správné seřízení dětského zádržného systému pro všechny figuríny dané hmotnostní skupiny, pro kterou je toto zařízení určeno, a umožňoval vyhovující montáž ve všech určených modelech vozidel.
 7.2.2.2
 Všechna seřizovací zařízení musí být „rychloseřizovací zařízení“, kromě případů, kdy se seřizovací zařízení užívají jen k počáteční instalaci zádržného systému ve vozidle, v takových případech mohou být zařízení jiného druhu než „rychloseřizovací“.
 7.2.2.3
 „Rychloseřizovací zařízení“ musí být snadno dosažitelná, je-li dětský zádržný systém správně nainstalovaná a dítě nebo figurína je ve své poloze.
 7.2.2.4.
 „Rychloseřizovací zařízení“ musí být možné snadno seřídit podle postavy dítěte. Zvláště při zkoušce prováděné podle odstavce 8.2.2.l nesmí síla potřebná k ovládání ručního seřizovacího zařízení přesáhnout 50 N.
 7.2.2.5
 Dva vzorky seřizovacích zařízení dětského zádržného systému se vyzkouší podle funkčních požadavků při zkoušce tepelné odolnosti, jak je předepsáno v odstavcích 8.2.8.1 a 8.2.3.
 7.2.2.5.1
 Prokluz popruhu nesmí být u jednoho seřizovacího zařízení větší než 25 mm a u všech seřizovacích zařízení celkem větší než 40 mm.
 7.2.2.6.
 Zařízení se nesmí při zkoušce předepsané v odstavci 8.2.2.1 roztrhnout ani oddělit.
 7.2.2.7
 Seřizovací zařízení namontované přímo na dětský zádržný systém musí být schopno snést opakovanou činnost a musí být před dynamickou zkouškou podle odstavce 8.1.3 podrobeno zkoušce skládající se z 5 000 ± 5 cyklů, která je popsána v odstavci 8.2.7.
 7.2.3 Navíječe
 7.2.3.1 Navíječe s automatickým blokováním
 7.2.3.1.1
 Popruh bezpečnostního pásu vybaveného navíječem s automatickým blokováním se nesmí


text:
mezi blokovacími polohami navíječe odvinout o více než 30 mm. Po pohybu uživatele pásu dozadu musí pás buď zůstat ve své počáteční poloze, nebo se samočinně vrátit do této polohy po následujícím pohybu uživatele dopředu.
 7.2.3.1.2
 Je-li navíječ součástí břišního pásu, nesmí být síla navíjení popruhu menší než 7 N, měřeno na volné délce mezi figurínou a navíječem, jak je předepsáno v odstavci 8.2.4.1. Je-li navíječ součástí zařízení k zadržování hrudníku, nesmí být síla navíjení popruhu menší než 2 N ani větší než 7 N, měřeno obdobným způsobem. Prochází-li popruh vodicím zařízením nebo kladkou, musí se síla navíjení měřit na volné délce mezi figurínou a vodicím zařízením nebo kladkou. Obsahuje-li souprava ruční nebo automatické zařízení zabraňující úplnému navinutí popruhu, nesmí být toto zařízení v činnosti při měření.
 7.2.3.1.3
 Popruh se opakovaně odvíjí z navíječe a nechává se navinovat za podmínek stanovených v odstavci 8.2.4.2 až do provedení 5 000 cyklů. Navíječ se pak podrobí přezkoušení funkčních vlastností při zkoušce tepelné odolnosti podle požadavků odstavce 8.2.8.1, zkoušce odolnosti proti korozi popsané v odstavci 8.1.1 a zkoušce odolnosti proti prachu popsané v odstavci 8.2.4.5. Nato se s ním musí úspěšně provést dalších 5 000 cyklů rozvinutí a navinutí. Po těchto zkouškách musí navíječ nadále pracovat správně a musí vyhovovat požadavkům podle odstavců 7.2.3.1.1 a 7.2.3.1.2.
 7.2.3.2 Navíječe s nouzovým blokováním
 7.2.3.2.1
 Navíječ s nouzovým blokováním musí při zkoušce podle odstavce 8.2.4.3 splňovat tyto podmínky:
 7.2.3.2.1.1
 musí blokovat, jakmile zpomalení vozidla dosáhne hodnoty 0,45 g;
 7.2.3.2.1.2
 nesmí blokovat při hodnotách zrychlení popruhu menších než 0,8 g, měřeno ve směru vytahování popruhu;
 7.2.3.2.1.3
 nesmí blokovat, je-li jeho čidlo odkloněno v kterémkoli směru o nejvýše 12o od montážní polohy stanovené výrobcem;
 7.2.3.2.1.4
 musí blokovat, je-li jeho čidlo v kterémkoli směru odkloněno o více než 27o od montážní polohy stanovené výrobcem.
 7.2.3.2.2.
 Je-li činnost navíječe závislá na nějakém vnějším signálu nebo zdroji energie, musí jeho konstrukce zajišťovat, aby se navíječ samočinně zablokoval při selhání nebo přerušení takového signálu nebo zdroje energie.
 7.2.3.2.3
 Navíječ s nouzovým blokováním s vícenásobnou citlivostí musí splňovat výše uvedené požadavky. Kromě toho, je-li jedním z činitelů citlivost vytahování popruhu, musí dojít k zablokování při zrychlení popruhu 1,5 g, měřeném ve směru vytahování popruhu.
 7.2.3.2.4
 Při zkouškách uvedených v odstavcích 7.2.3.2.1.1 a 7.2.3.2.3 nesmí být celková délka popruhu, která se může vytáhnout, než navíjecí zařízení zablokuje, větší než 50 mm, počínaje odvinutou délkou stanovenou v odstavci 8.2.4.3.1. Při zkoušce uvedené v odstavci 7.2.3.2.1.2 nesmí k blokování dojít během odvinování popruhu v délce 50 mm, počínaje vytaženou délkou stanovenou v odstavci 8.2.4.3.1.
 7.2.3.2.5
 Je-li navíječ součástí břišního pásu, nesmí být síla navíjení popruhu menší než 7 N, měřeno na volné délce mezi figurínou a navíječem podle odstavce 8.2.4.1. Je-li navíječ součástí zařízení k zadržování hrudníku, nesmí být síla navíjení popruhu menší než 2 N ani větší než 7 N, měřeno obdobným způsobem. Prochází-li popruh vodicím zařízením nebo kladkou, musí se síla navíjení měřit na volné délce mezi figurínou a vodicím zařízením nebo kladkou. Obsahuje-li souprava ruční nebo automatické zařízení zabraňující úplnému navinutí popruhu, nesmí


text:
být toto zařízení v činnosti při měření.
 7.2.3.2.6
 Popruh se opakovaně odvíjí z navíječe a nechává se navinout za podmínek stanovených v odstavci 8.2.4.2 dokud nebude provedeno 40 000 cyklů. Navíječ se pak podrobí přezkoušení funkčních vlastností při zkoušce tepelné odolnosti podle požadavků odstavce 8.2.8.1 a zkoušce odolnosti proti korozi popsané v odstavci 8.1.1 a zkoušce odolnosti proti prachu popsané v odstavci 8.2.4.5. Nato se s ním musí úspěšně provést dalších 5 000 cyklů rozvinutí a navinutí (celkem tedy 45 000 cyklů). Po těchto zkouškách musí navíječ nadále pracovat správně a musí vyhovovat požadavkům podle odstavců 7.2.3.2.1 až 7.2.3.2.5.
 7.2.4 Popruhy
 7.2.4.1 Šířka
 7.2.4.1.1
 Nejmenší šířka popruhů dětského zádržného systému, které se dotýkají figuríny, musí být 25 mm pro skupiny 0, 0+ a I a 38 mm pro skupiny II a III. Tyto rozměry se měří při zkoušce pevnosti popruhů předepsané v odstavci 8.2.5.1, aniž by se stroj zastavil, a při zatížení rovnajícímu se 75 % zatížení na mezi pevnosti popruhu.
 7.2.4.2 Pevnost po stabilizaci za teploty okolí
 7.2.4.2.1
 U dvou vzorků popruhu stabilizovaných podle odstavce 8.2.5.2.1 se stanoví mez pevnosti popruhu, jak je předepsáno v odstavci 8.2.5.1.2.
 7.2.4.2.2
 Rozdíl mezi hodnotami zatížení, při nichž dojde k roztržení u obou vzorků, nesmí překročit 10 % té vyšší ze dvou naměřených hodnot, při nichž dojde k roztržení.
 7.2.4.3 Pevnost po zvláštní stabilizaci
 7.2.4.3.1
 U dvou popruhů stabilizovaných podle jednoho z ustanovení odstavce 8.2.5.2 (vyjma odstavce 8.2.5.2.1) nesmí zatížení, při kterém dojde k roztržení popruhu, být menší než 75 % průměrné hodnoty zatížení změřených při zkoušce uvedené v odstavci 8.2.5.1.
 7.2.4.3.2
 Kromě toho nesmí být zatížení, při kterém dojde k roztržení popruhu, menší než 3,6 kN u zádržných zařízení skupin 0, 0+ a I, 5 kN u skupiny II a 7,2 kN u skupiny III.
 7.2.4.3.3
 Příslušný orgán může upustit od některé nebo několika z těchto zkoušek, pokud tato zkouška nebo zkoušky jsou zbytečné v důsledku složení použitého materiálu nebo k informacím, které jsou již k dispozici.
 7.2.4.3.4
 Zkouška odolnosti proti oděru typu 1 stanovená v odstavci 8.2.5.2.6 se provede jen v případě, že zkouška mikroprokluzu stanovená v odstavci 8.2.3 vede k výsledku, který je vyšší než 50 % mezní hodnoty stanovené v odstavci 7.2.2.5.1.
 7.2.4.4
 Jakýmikoliv seřizovacími zařízeními, sponami nebo kotevními úchyty nesmí být možné vytáhnout celý popruh.
 7.2.5 Aretační zařízení
 7.2.5.1
 Aretační zařízení musí být trvale připevněno k dětskému zádržnému systému.
 7.2.5.2
 Aretační zařízení nesmí snížit životnost bezpečnostního pásu pro dospělé a musí být podrobeno zkoušce tepelné odolnosti podle provozních požadavků odstavce 8.2.8.1.
 7.2.5.3
 Aretační zařízení nesmí bránit rychlému uvolnění dítěte.
 7.2.5.4 Zařízení třídy A
 Celkový prokluz popruhu nesmí po zkoušce předepsané v odstavci 8.2.6.1 přesáhnout 25 mm.
 7.2.5.5 Zařízení třídy B
 Celkový prokluz popruhu nesmí po zkoušce předepsané v odstavci 8.2.6.2 přesáhnout 25 mm.
 7.2.6 Specifikace úchytů ISOFIX
 „Úchyty ISOFIX“ a ukazatele použití záklapek musejí vydržet opakované používání a před dynamickou zkouškou předepsanou v odstavci 8.1.3 se podrobí zkoušce, která sestává z 2 000 ± 5 cyklů otevření a zavření za běžných podmínek používání.
 8. POPIS ZKOUŠEK (6)
 8.1


text:
Zkoušky úplného zádržného zařízení
 8.1.1 Koroze
 8.1.1.1
 Kovové součásti dětského zádržného systému se uloží do zkušební komory, jak je předepsáno v příloze 4. U dětského zádržného systému s navíječem se popruh odvine v celé délce, zmenšené o 100 mm ± 3 mm. Kromě krátkých přerušení, která mohou být nutná například pro kontrolu a doplňování solného roztoku, musí zkouška odolnosti proti korozi probíhat nepřetržitě po dobu 50 ±0,5 hodin.
 8.1.1.2
 Po skončení zkoušky odolnosti proti korozi se kovové součásti dětského zádržného systému opatrně omyjí čistou tekoucí vodou o teplotě nepřevyšující 38 oC nebo se do ní ponoří, aby se odstranily případné nánosy soli, jež se mohly vytvořit, a poté se nechají schnout po dobu 24 ± 1 hodin při teplotě místnosti 18 až 25 oC, než se podrobí kontrole podle odstavce 7.1.1.2.
 8.1.2 Převrácení
 8.1.2.1
 Figurína se umístí do zádržného systému namontovaného podle tohoto předpisu a s přihlédnutím k návodu výrobce, se standardní vůlí stanovenou v odstavci 8.1.3.6.
 8.1.2.2
 Zádržný systém se připevní ke zkušebnímu sedadlu nebo sedadlu vozidla. Celým sedadlem se otáčí kolem vodorovné osy ležící v podélné rovině sedadla o 360o rychlostí 2–5 o/s. Pro účely této zkoušky se mohou ke zkušebnímu sedadlu popsanému v příloze 6 připojit zařízení určená k používání v určitých vozidlech.
 8.1.2.3
 Tato zkouška se opakuje otáčením opačným směrem, v případě potřeby po uvedení figuríny do původní polohy. Při ose otáčení ve vodorovné rovině a v úhlu 90o k poloze při obou předcházejících zkouškách se postup zopakuje v obou směrech otáčení.
 8.1.2.4
 Tyto zkoušky se provedou s použitím jak nejmenší, tak největší figuríny příslušné pro skupinu nebo skupiny, pro něž je zádržný systém určen.
 8.1.3 Dynamické zkoušky
 8.1.3.1 Zkoušky na vozíku a zkušebním sedadle
 8.1.3.1.1 Zařízení směřující dopředu
 8.1.3.1.1.1
 Zkušební vozík a sedadlo použité pro dynamické zkoušky musí splňovat požadavky přílohy 6 tohoto předpisu, postup přípravy a instalace dynamické nárazové zkoušky musí být v souladu s přílohou 21.
 8.1.3.1.1.2
 Vozík musí po celou dobu zpomalování zůstat ve vodorovné poloze.
 8.1.3.1.1.3
 Zpomalování vozíku se dosahuje zařízením předepsaným v příloze 6 tohoto předpisu nebo jakýmkoli jiným zařízením s rovnocennými výsledky. Toto zařízení musí mít vlastnosti stanovené v odstavci 8.1.3.4 a v příloze 7 tohoto předpisu.
 8.1.3.1.1.4
 Změří se:
 8.1.3.1.1.4.1
 rychlost vozíku bezprostředně před nárazem;
 8.1.3.1.1.4.2
 brzdná dráha;
 8.1.3.1.1.4.3
 u skupiny I, II a III přestavení hlavy figuríny ve svislých a vodorovných rovinách a u skupin 0 a 0+ přestavení figuríny, přičemž její končetiny se neberou v úvahu;
 8.1.3.1.1.4.4
 zrychlení hrudníku ve třech vzájemně kolmých směrech, s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.1.1.4.5
 jakékoli viditelné známky průniku do modelovací hmoty v břišní krajině (viz odstavec 7.1.4.3.1), s výjimkou figuríny novorozence.
 8.1.3.1.1.5
 Po nárazu se dětský zádržný systém, bez rozepnutí spony, podrobí vizuální kontrole, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození nebo zlomení.
 8.1.3.1.2 Zařízení směřující dozadu
 8.1.3.1.2.1
 Zkušební sedadlo se pootočí o 180o, zkouší-li se v souladu s požadavky na zkoušku nárazem zezadu.
 8.1.3.1.2.2
 Zkouší-li se dětský zádržný systém směřující dozadu určený k používání na místě k sezení vpředu, nahradí se přístrojová deska vozidla tuhou tyčí připevněnou k vozíku


text:
tak, aby k absorbování veškeré energie docházelo v dětském zádržném zařízení.
 8.1.3.1.2.3
 Podmínky při zpomalování musí vyhovovat požadavkům podle odstavce 8.1.3.4.
 8.1.3.1.2.4
 Provedou se podobná měření jako měření uvedená v odstavcích 8.1.3.1.1.4 až 8.1.3.1.1.4.5.
 8.1.3.1.2.5
 Po nárazu se zádržný systém podrobí vizuální kontrole bez rozepnutí spony, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození nebo zlomení.
 8.1.3.2 Zkouška na vozíku a na kostře karoserie vozidla
 8.1.3.2.1 Zařízení směřující dopředu
 8.1.3.2.1.1
 Způsob použitý k připevnění vozidla během zkoušky nesmí být takový, aby došlo k zpevnění kotevních úchytů sedadel, bezpečnostních pásů pro dospělé a případných přídavných kotevních úchytů potřebných k připevnění dětského zádržného systému nebo ke zmenšení normální deformace nosné konstrukce. Nesmí být přítomna žádná část vozidla, která by omezovala pohyb figuríny a tím zmenšovala zatížení působící na dětský zádržný systém při zkoušce. Části nosné konstrukce, které byly odstraněny, se mohou nahradit součástmi stejné pevnosti za předpokladu, že nebrání pohybu figuríny.
 8.1.3.2.1.2
 Zajišťovací zařízení se považuje za vyhovující, jestliže nevyvolává žádný účinek na oblast rozprostírající se po celé šířce nosné konstrukce a jestliže je vozidlo nebo nosná konstrukce zablokována nebo znehybněna vpředu ve vzdálenosti nejméně 500 mm před ukotvením zádržného systému. Vzadu musí být nosná konstrukce připevněna v dostatečné vzdálenosti za ukotvením tak, aby bylo zajištěno splnění všech požadavků podle odstavce 8.1.3.2.1.1.
 8.1.3.2.1.3
 Sedadlo a dětské zádržné zařízení se seřídí a umístí do polohy zvolené technickou zkušebnou provádějící schvalovací zkoušky tak, aby se vytvořily co nejnepříznivější podmínky, pokud jde o pevnost, slučitelné s umístěním figuríny ve vozidle. Poloha opěradla sedadla a dětského zádržného systému se uvede v protokolu o zkouškách. Opěradlo sedadla, je-li jeho sklon seřiditelný, se zajistí v poloze stanovené výrobcem, nebo, není-li tato poloha stanovena, ve skutečném úhlu opěradla co nejbližším hodnotě 25o.
 8.1.3.2.1.4
 Pokud návod pro montáž a používání nestanoví jinak, přední sedadlo se umístí do nejpřednější běžně užívané polohy pro dětský zádržný systém určený k používání na místě k sezení vpředu a do nejzadnější běžně používané polohy pro dětské zádržné zařízení určené k používání na místě k sezení vzadu.
 8.1.3.2.1.5
 Podmínky při zpomalování musí vyhovovat požadavkům podle odstavce 8.1.3.4. Ke zkoušce se použije sedadlo ze skutečného vozidla.
 8.1.3.2.1.6
 Změří se:
 8.1.3.2.1.6.1
 rychlost vozíku bezprostředně před nárazem;
 8.1.3.2.1.6.2
 brzdná dráha;
 8.1.3.2.1.6.3
 jakýkoli dotyk hlavy figuríny s vnitřkem kostry karoserie vozidla;
 8.1.3.2.1.6.4
 zpomalení hrudníku ve třech vzájemně kolmých směrech, s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.2.1.6.5
 jakékoli viditelné známky průniku do modelovací hmoty v břišní krajině (viz odstavec 7.1.4.3.1), s výjimkou figuríny novorozence.
 8.1.3.2.1.7
 Po nárazu se dětský zádržný systém, bez rozepnutí spony, podrobí vizuální kontrole, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození.
 8.1.3.2.2 Zařízení směřující dozadu
 8.1.3.2.2.1
 Ke zkouškám nárazem zezadu se kostra karoserie vozidla na zkušebním vozíku pootočí o 180o.
 8.1.3.2.2.2
 Požadavky jsou stejné jako pro čelní náraz.
 8.1.3.3 Zkouška s celým vozidlem
 8.1.3.3.1
 Podmínky při zpomalování musí vyhovovat požadavkům podle odstavce 8.1.3.4.
 8.1.3.3.2
 Pro zkoušky čelním nárazem se použije postup stanovený v příloze 9 tohoto předpisu.
 8.1.3.3.3
 Pro zkoušky nárazem zezadu se použije postup stanovený v příloze 10 tohoto předpisu.
 8.1.3.3.4
 Změří se:
 8.1.3.3.4.1
 rychlost vozidla/nárazového tělesa bezprostředně


text:
před nárazem;
 8.1.3.3.4.2
 jakýkoli dotyk hlavy figuríny (u skupiny 0 nebereme v úvahu končetiny) s interiérem vozidla;
 8.1.3.3.4.3
 zrychlení hrudníku ve třech vzájemně kolmých směrech, s výjimkou figuríny novorozence;
 8.1.3.3.4.4
 jakékoli viditelné známky průniku do modelovací hmoty v břišní krajině (viz odstavec 7.1.4.3.1), s výjimkou figuríny novorozence.
 8.1.3.3.5
 Přední sedadla, je-li sklon jejich opěradel seřiditelný, se zajistí v poloze stanovené výrobcem, nebo, není-li stanoven, ve skutečném úhlu opěradla sedadla co nejbližším k hodnotě 25o.
 8.1.3.3.6
 Po nárazu se dětský zádržný systém, bez rozepnutí spony, podrobí vizuální kontrole, aby se zjistilo, zda došlo k nějakému poškození nebo zlomení.
 8.1.3.4
 Podmínky pro dynamickou zkoušku jsou shrnuty v následující tabulce:
 ČELNÍ NÁRAZ
 NÁRAZ ZEZADU
 Zkouška
 Zádržný systém
 Rychlost
 (km/h)
 Zkušební impuls
 Brzdná dráha při zkoušce (mm)
 Rychlost
 (km/h)
 Zkušební impuls
 Brzdná dráha při zkoušce (mm)
 Vozík se zkušebním sedadlem
 dopředu směřující přední a zadní sedadla, univerzální, polouniverzální nebo omezená (7)
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 —
 —
 —
 dozadu směřující přední a zadní sedadla, univerzální, polouniverzální nebo omezená (8)
 50 + 0
 – 2
 1
 650 ± 50
 30 + 2
 – 0
 2
 275 ± 25
 Karoserie na vozíku
 směřující dopředu (7)
 50 + 0
 – 2
 1 nebo 3
 650 ± 50
 —
 —
 —
 směřující dozadu (8)
 50 + 2
 – 2
 1 nebo 3
 650 ± 50
 30 + 2
 – 0
 2 nebo 4
 275 ± 25
 Bariérová zkouška celého vozidla
 směřující dopředu
 50 + 0
 – 2
 3
 není specifikováno
 —
 —
 —
 směřující dozadu
 50 + 0
 – 2
 3
 není specifikováno
 30 + 2
 – 0
 4
 není specifikováno
 Poznámka
 :
 Všechna zádržná zařízení pro skupinu 0 a 0+ se zkoušejí podle podmínek pro „zařízení směřující dozadu“ při nárazu zepředu i zezadu.
 Legenda:
 Zkušební impuls č. 1
 :
 jak je předepsáno v příloze 7 – čelní náraz.
 Zkušební impuls č. 2
 :
 jak je předepsáno v příloze 7 – náraz zezadu.
 Zkušební impuls č. 3
 :
 zpomalovací impuls vozidla vystaveného čelní nárazu.
 Zkušební impuls č. 4
 :
 zpomalovací impuls vozidla vystaveného nárazu zezadu.
 8.1.3.5 Dětské zádržné systémy s přídavnými kotevními úchyty
 8.1.3.5.1
 U dětských zádržných systémů určených k používání podle odstavce 2.1.2.3 a obsahujících přídavné kotevní úchyty se požadavek na zkoušku čelním nárazem podle odstavce 8.1.3.4 provádí takto:
 8.1.3.5.2
 u zařízení s krátkými horními připevňovacími popruhy, určenými například k připevnění k zadní odkládací poličce, musí konfigurace horního ukotvení na zkušebním vozíku odpovídat příloze 6 dodatku 3;
 8.1.3.5.3
 u zařízení s dlouhými horními připojovacími popruhy, určenými například k použití v případech, kdy ve vozidle není tuhá odkládací polička a kdy horní připojovací popruhy jsou připevněny k podlaze vozidla, musí ukotvení na zkušebním vozíku odpovídat příloze 6 dodatku 3;
 8.1.3.5.4
 u zařízení určených k používání v obou konfiguracích se provedou zkoušky předepsané v odstavcích 8.1.3.5.2 a 8.1.3.5.3 s výjimkou toho, že v případě zkoušky podle ustanovení odstavce 8.1.3.5.3 se použije jen figurína s větší hmotností;
 8.1.3.5.5
 u zařízení směřujících dozadu musí konfigurace dolního ukotvení na zkušebním vozíku odpovídat ustanovením přílohy 6 dodatku 3;