text:
—
 rozhovory a zprávy příslušných orgánů členských států Unie,
 —
 informace uchovávané v řídicích informačních systémech systému VNTLAS: i) databáze záznamů o porušení předpisů, včetně informací o zabaveném dřevu; ii) databáze systému klasifikace organizací; iii) databáze režimu licencí FLEGT; a iv) kontroly dodavatelského řetězce a související kontroly,
 —
 veřejně dostupné zprávy o vnitřních kontrolách souvisejících s uplatňováním systému VNTLAS v souladu s vietnamskými právními předpisy,
 —
 informace z publikací nezávislých organizací a z médií ohledně systému VNTLAS,
 —
 veřejně dostupné informace uvedené v příloze VIII,
 —
 další zdroje informací, které navrhl Společný výbor pro provádění dohody.
 Nezávislý hodnotitel navrhne systém pro přijímání, shromažďování a nahlašování stížností a oznámení ohledně fungování systému VNTLAS a režimu licencí FLEGT. Systém řešení stížností schválí Společný výbor pro provádění dohody.
 Nezávislý hodnotitel musí mít k dispozici mechanismus pro přijímání a vyřizování stížností a oznámení ohledně jeho vlastních hodnoticích činností.
 Výše popsané mechanismy pro vyřizování stížností a oznámení musí umožňovat oznámení bez uvedení jména a adresy oznamovatelů za předpokladu, že jsou tato oznámení jednoznačná a poskytují konkrétní důkazy týkající se případů korupce nebo porušení právních předpisů. Všichni identifikovaní oznamovatelé musí být chráněni. Tyto mechanismy musí zajistit důvěrnost při přijímání stížností a oznámení.
 Postupy hodnocení stanoví, jak bude nezávislý hodnotitel zaznamenávat a využívat informace získané od příslušných zúčastněných stran, zejména od nevládních organizací, lesnických sdružení, podniků, odborů, místních společenství a lidí žijících v lesních oblastech.
 Obě strany zajistí, aby měl nezávislý hodnotitel volný přístup ke všem příslušným údajům a informacím v rámci svého mandátu a v rozsahu stanoveném oběma stranami.
 Ve Vietnamu má nezávislý hodnotitel oprávnění k přístupu k ověřovacímu orgánu (jak je definován v části 2.2.3 přílohy V), k licenčnímu orgánu (jak je popsán v příloze IV) a dále k organizacím a domácnostem (jak jsou definovány v části 2.2.1 přílohy V) v rámci celých jejich dodavatelských řetězců. Tento přístup usnadňuje ověřovací orgán.
 Pokud nezávislý hodnotitel požaduje informace týkající se systému VNTLAS nebo režimu licencí FLEGT od jiných veřejných orgánů nebo ověřovacích subjektů ve Vietnamu (jak je uvedeno v částech 2.2.2 a 2.2.3 přílohy V), nezávislý hodnotitel vyrozumí ověřovací orgán (oddělení ochrany lesů) a musí mít přístup k jiným veřejným orgánům nebo ověřovacím subjektům. Tento přístup usnadňuje ověřovací orgán.
 3. Požadavky na schopnosti
 Nezávislý hodnotitel musí mít schopnosti a odbornou způsobilost v oblasti auditu a hodnocení a v odvětví lesnictví.
 Nezávislý hodnotitel:
 —
 nesmí být ve střetu zájmů vyplývajícím z jakéhokoli organizačního nebo obchodního vztahu, jak to požadují normy ISO 17021, ISO 17065 nebo jiné rovnocenné normy,
 —
 nesmí být přímo zapojen do lesního hospodářství, zpracování dřeva, obchodování se dřevem nebo regulace odvětví lesnictví ve Vietnamu,
 —
 musí mít svůj vlastní systém řízení kvality, jak to požadují normy ISO 17021, ISO 17065 nebo jiné rovnocenné normy,
 —
 musí mít zkušenosti v oblasti auditu systémů řízení kvality a
 —
 musí mít přiděleny pracovníky s prokázanými odbornými znalostmi a zkušenostmi v oblasti auditu a hodnocení lesního hospodářství, zpracování dřeva, získávání dřeva, sledovatelnosti a kontroly dodavatelského řetězce, vývozu dřeva a mezinárodních trhů včetně trhu Unie.
 Mít předchozí zkušenosti s auditem


text:
a hodnocením ve Vietnamu nebo v jiných zemích zpracovávajících dřevo by bylo výhodou.
 Nezávislým hodnotitelem musí být organizace, která má ve Vietnamu status právnické osoby.
 Nezávislým hodnotitelem může být organizace oficiálně registrovaná ve Vietnamu nebo organizace registrovaná v zahraničí. Pokud je vybraným nezávislým hodnotitelem organizace registrovaná v zahraničí, uzavře partnerství s vietnamským partnerem a/nebo musí mít během doby provádění smlouvy ve Vietnamu své zastoupení, které bude působit jako kontaktní místo pro všechny zúčastněné strany.
 4. Požadavky na vykazování
 Nezávislý hodnotitel podává zprávy Společnému výboru pro provádění dohody podle rámce a harmonogramu podávání zpráv, který bude vypracován a schválen Společným výborem pro provádění dohody na počátku funkčního období nezávislého hodnotitele.
 Rámec a harmonogram podávání zpráv musí obsahovat tyto prvky:
 1.
 počáteční zprávu;
 2.
 výroční hodnoticí zprávy (včetně hlavních zpráv a souhrnných zpráv) s hlavními výsledky a zjištěními z nezávislého hodnocení.
 Navíc může být nezávislý hodnotitel požádán, aby připravil a uskutečnil prezentace pro Společný výbor pro provádění dohody a na žádost Společného výboru pro provádění dohody poskytl další informace, aby dále zdůvodnil nebo objasnil svá zjištění.
 5. Organizace činnosti
 Nezávislé hodnocení se provádí v šestiměsíčních intervalech v prvním roce po zahájení vydávání licencí FLEGT a v dvanáctiměsíčních intervalech v následujících dvou letech. Po prvních třech letech vydá Společný výbor pro provádění dohody doporučení ohledně četnosti hodnocení v následujících letech.
 Na žádost Společného výboru pro provádění dohody lze zadat další nezávislé hodnocení pro konkrétní úkoly.
 Nezávislý hodnotitel je jmenován Vietnamem po konzultaci s Unií ve Společném výboru pro provádění dohody.
 Financování nezávislého hodnocení bude odsouhlaseno Vietnamem a Unií.
 6. Důvěrná povaha informací a vydávání zpráv
 Nezávislý hodnotitel zodpovídá za zachování důvěrné povahy údajů a informací shromážděných od organizací a jednotlivců, jež v rámci procesu hodnocení kontaktuje.
 Nezávislý hodnotitel nesmí zveřejňovat ani šířit výsledky nebo zprávy o hodnocení, pokud to nepovolí Společný výbor pro provádění dohody.
 Společný výbor pro provádění dohody zveřejní souhrnnou zprávu a zápisy ze svých jednání o zprávách nezávislého hodnotitele.
 PŘÍLOHA VII
 KRITÉRIA PRO POSOUZENÍ PROVOZNÍ PŘIPRAVENOSTI VIETNAMSKÉHO SYSTÉMU ZAJIŠTĚNÍ ZÁKONNOSTI DŘEVA
 Účel posouzení
 Tato dohoda se týká vybudování a uplatňování Vietnamského systému ověřování zákonnosti dřeva (VNTLAS), který má zajistit zákonnost dřeva, jak je stanoveno v příloze V.
 Tato příloha upřesňuje kritéria pro posouzení provozní připravenosti systému VNTLAS v souladu s článkem 12 této dohody.
 Veškeré prvky systému VNTLAS je nutno nezávisle posoudit z hlediska technických aspektů předtím, než bude zahájen režim licencí FLEGT pro vývoz dřeva z Vietnamu do Unie.
 Podmínky zadání nezávislého technického posouzení podléhají dohodě mezi Vietnamem a Unií prostřednictvím Společného výboru provádění dohody. Jejich základem jsou kritéria pro posouzení stanovená v této příloze.
 Cílem posouzení je:
 —
 přezkoumat systém VNTLAS popsaný v této dohodě a způsob jeho fungování,
 —
 posoudit připravenost systému VNTLAS k uvedení do provozu, včetně toho, zda opatření, která jsou základem režimu licencí FLEGT, dostatečně plní své funkce,
 —
 posoudit, zda jsou organizace a domácnosti v dodavatelském řetězci připraveny na uplatňování systému VNTLAS,
 —
 posoudit aspekty, které se týkají kapacity příslušných ověřovacích subjektů pro ověřování, vydávání licencí, správu údajů a informační systémy, a
 —

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
přezkoumat případné revize systému VNTLAS, schválené stranami dohody, které se uskuteční po podpisu této dohody.
 Metodika provádění posouzení
 Posuzování systému VNTLAS probíhá postupně, přičemž veškeré mezery a nedostatky systému VNTLAS případně zjištěné během posuzování se postupně řeší plánovaným prováděním nápravných opatření.
 Kritéria posouzení
 Část 1
 Definice zákonnosti
 Zákonně získané dřevo je definováno v čl. 2 písm. j) této dohody. Definice zákonně získaného dřeva (dále jen „definice zákonnosti“) je jasná, objektivně ověřitelná a operativně použitelná a odkazuje přinejmenším na příslušná ustanovení v těchto oblastech:
 —
 práva provádět těžbu: udělování práv k těžbě dřeva včetně dodržování příslušných právních předpisů a postupů týkajících se přidělování lesní půdy a práv k užívání lesů a práv k užívání půdy,
 —
 lesnické činnosti: dodržování právních požadavků týkajících se lesního hospodářství a zpracování dřeva, včetně dodržování příslušných environmentálních právních předpisů a pracovně právních předpisů,
 —
 daně a poplatky: dodržování právních požadavků týkajících se daní, licenčních poplatků a plateb, které přímo souvisejí s těžbou dřeva a obchodováním se dřevem,
 —
 obchod a cla: dodržování právních požadavků kladených na obchodní a celní postupy.
 Klíčové otázky ohledně příslušných právních předpisů:
 1.1.1:
 Jsou právní ustanovení v definici zákonnosti jasně určena?
 1.1.2:
 Je jasné, které právní předpisy a konkrétní nařízení platí pro každou zásadu, kritérium a ukazatel definice zákonnosti?
 1.1.3:
 Jsou přesně určeny zásady, kritéria a ukazatele, které umožní stanovit míru shody s každým prvkem definice zákonnosti?
 1.1.4:
 Jsou kontrolní ukazatele, které slouží k ověření souladu s každou zásadou a kritériem definice zákonnosti, konkrétně založeny na zdokumentovaných právních odkazech?
 1.1.5:
 Jsou kontrolní ukazatele jasné, objektivní a operativně použitelné?
 1.1.6:
 Jsou u každého kontrolního ukazatele jasně stanoveny role a povinnosti všech příslušných zúčastněných stran a ověřovacích subjektů?
 1.1.7:
 Odráží definice zákonnosti základní obsah stávajících právních předpisů týkajících se systému VNTLAS? Pokud ne, proč definice zákonnosti neodráží některá ustanovení?
 1.1.8:
 Byl zohledněn obsah příslušných právních předpisů prostřednictvím zapojení zúčastněných stran do vypracování definice zákonnosti?
 1.1.9:
 Byla do definice zákonnosti zahrnuta doporučení vyslovená zúčastněnými stranami v průběhu těchto konzultací?
 1.1.10:
 Byla matice definice zákonnosti upravena po podpisu této dohody? Jsou stanoveny příslušné kontrolní ukazatele, aby bylo možno tyto upravené nebo doplněné prvky definice zákonnosti ověřovat?
 V případě jakýchkoli změn definice zákonnosti po podpisu této dohody jsou klíčové tyto další otázky:
 1.2.1:
 Byly příslušné zúčastněné strany konzultovány ohledně dané změny a byla jejich doporučení zohledněna?
 1.2.2:
 Je jasné, které právní předpisy a konkrétní nařízení platí pro každý nový prvek definice zákonnosti? Jsou přesně určena kritéria a ukazatele, které umožní stanovit míru shody s každým prvkem definice zákonnosti? Jsou tato kritéria a ukazatele jasné, objektivní a operativně použitelné?
 1.2.3:
 Byly vypracovány ukazatele a kritéria, aby bylo možno tyto upravené nebo doplněné prvky definice zákonnosti ověřovat? Stanoví příslušné kontrolní ukazatele jednoznačně role a povinnosti příslušných zúčastněných stran a ověřovacích subjektů?
 Část 2
 Kontrola dodavatelského řetězce
 Systém kontroly dodavatelského řetězce musí být spolehlivý, pokud jde o vysledování původu dřevařských výrobků v celém dodavatelském řetězci od bodu těžby nebo dovozu až po bod vývozu. Není vždy nutné vysledovat původ dřeva, zásilky dřeva nebo dřevařského výrobku z bodu vývozu zpět do


text:
lesa, odkud dřevo pochází, avšak je nezbytná podrobná sledovatelnost z bodu dovozu nebo místa těžby do prvního zařízení, kde dochází ke smísení různých druhů dřeva (jako je např. zpracovatelské zařízení).
 2.1. Práva k užívání dřeva
 Oblasti, v nichž byla udělena práva k užívání lesní půdy, jsou jasně vymezeny a jsou jednoznačně určeni držitelé těchto práv. Jsou jasně vymezena práva k užívání zabaveného dřeva. Mezi klíčové otázky patří:
 2.1.1:
 Zajišťuje kontrolní systém, že do dodavatelského řetězce může vstoupit pouze dřevo vytěžené na pozemcích, které jsou jasně přiděleny v souladu s definicí zákonnosti?
 2.1.2:
 Zajišťuje kontrolní systém, že zabavené dřevo může vstoupit do dodavatelského řetězce pouze za stanovených podmínek?
 2.1.3:
 Zajišťuje kontrolní systém, že organizacím a domácnostem, které provádějí těžbu, byla udělena práva k užívání dotyčných lesů?
 2.1.4:
 Jsou zveřejněny postupy pro udělování práv k užívání a informace o těchto právech a jejich držitelích?
 2.2. Kontrola dodavatelského řetězce
 Existují účinné mechanismy a postupy pro kontrolu toků dřeva a dřevařských výrobků v celém dodavatelském řetězci od bodu těžby nebo dovozu až po bod konečného prodeje ve Vietnamu nebo bod vývozu. Mezi klíčové otázky patří:
 2.2.1:
 Je každý kritický kontrolní bod v dodavatelském řetězci určen a popsán v systému VNTLAS?
 2.2.2:
 Zajišťují kontrolní opatření a) regulaci a dokumentování původu dřeva a b) prevenci mísení dřeva neznámého původu v rámci dodavatelského řetězce?
 2.2.3:
 Které orgány zodpovídají za kontrolu toků dřeva? Mají tyto orgány dostatek pracovníků a zdrojů k provádění těchto kontrolních opatření?
 2.2.4:
 Archivují organizace, domácnosti a oddělení ochrany lesů příslušné informace v každém kontrolním bodě, jak je uvedeno v dodatku 2 přílohy V?
 2.2.5:
 Shromažďují se a navzájem porovnávají informace z měsíčních a čtvrtletních zpráv od organizací, aby byly splněny požadavky uvedené v bodech 2.3.4, 2.3.5, 3.4.5 a 3.4.6?
 2.3. Množství
 Existují komplexní a účinné mechanismy pro měření a zaznamenávání množství dřeva nebo dřevařských výrobků na každém stupni dodavatelského řetězce, včetně spolehlivých odhadů objemu porostních zásob v každém místě těžby ještě před těžbou. Mezi klíčové otázky patří:
 2.3.1:
 Dokáže kontrolní systém produkovat kvantitativní údaje o vstupech a výstupech v kritických kontrolních bodech dodavatelského řetězce?
 2.3.2:
 Je jasně vymezena funkce informačních systémů pro ověřování zákonnosti dodavatelského řetězce?
 2.3.3:
 Které orgány zodpovídají za zadávání těchto kvantitativních údajů do kontrolního systému? Jak se kontroluje kvalita údajů?
 2.3.4:
 Zaznamenávají se kvantitativní údaje způsobem, který umožňuje jejich včasné porovnání s údaji z předchozích a následujících kritických kontrolních bodů dodavatelského řetězce?
 2.3.5:
 Umožňuje kontrolní systém porovnávat množství dřeva v souladu s vnitrostátními normami či případně mezinárodními normami?
 2.3.6:
 Jsou pracovníci, kteří zodpovídají za kontrolní systém, náležitě vyškoleni?
 2.3.7:
 Které údaje v systému kontroly dodavatelského řetězce lze zveřejňovat? Jak mohou zúčastněné strany získat přístup k těmto údajům?
 2.4. Dovážené dřevařské výrobky
 Existují právní předpisy, kontrolní opatření a postupy, které zajistí, aby dovážené dřevařské výrobky byly v souladu s příslušnými právními předpisy v zemi těžby. Mezi klíčové otázky patří:
 2.4.1:
 Jak se dovoz dřeva a dřevařských výrobků zákonného původu odráží v kontrole dodavatelského řetězce?
 2.4.2:
 Jak lze zajistit sledovatelnost dováženého dřeva a dřevařských výrobků? Lze dřevo a dřevařské výrobky ověřovat v celém


text:
dodavatelském řetězci?
 2.4.3:
 Pokud se používá dovážené dřevo, lze z licence FLEGT zjistit zemi těžby včetně země těžby jednotlivých složek u složených výrobků?
 2.4.4:
 Jaké doklady jsou nezbytné k prokázání, že dovezené dřevo a dřevařské výrobky byly v zemi těžby získány zákonně?
 2.4.5:
 Jsou čestná prohlášení funkční? Umožňují zaznamenávat hloubkovou prověrku, kterou mají provádět dovozci, včetně dokumentace prokazující dodržování příslušných právních předpisů v zemi těžby, analýzy rizika nezákonnosti a případně příslušných zmírňujících opatření?
 2.4.6:
 Jsou v případě dovozu funkční postupy uplatňování kritérií pro stanovení rizikovosti dřeva z jednotlivých druhů dřevin a rizikovosti související se zeměpisným původem?
 2.4.7:
 Jsou celní orgány a oddělení ochrany lesů připraveny k účinnému uplatňování čestných prohlášení?
 2.4.8:
 Je přístup k posuzování zákonnosti dováženého dřeva na základě rizikovosti, který se používá v rámci systému VNTLAS, funkční a efektivní?
 2.4.9:
 Funguje koordinace ověřovacích subjektů dostatečně, aby bylo zajištěno, že se do Vietnamu dováží pouze dřevo zákonného původu? Mají ověřovací subjekty dostatečné zdroje?
 Část 3
 Ověřování
 Ověřování spočívá v provádění vhodných kontrol, aby byl zajištěn zákonný původ dřeva. Ověřování musí být účinné, aby bylo zajištěno, že bude odhaleno jakékoli nedodržení požadavků obsažených v definici zákonnosti, a to buď v lese, nebo v rámci dodavatelského řetězce, a že bude včas přijato vhodné opatření k vyřešení dotyčného problému. Mezi klíčové otázky patří:
 3.1. Ověřovací orgány
 3.1.1:
 Pověřuje vláda prováděním kontrolních činností jeden orgán, nebo více orgánů? Jsou pravomoci a povinnosti těchto orgánů jasně a veřejně stanoveny?
 3.1.2:
 Mají ověřovací subjekty (ověřovací orgán a jiné ověřovací subjekty) zapojené do systému VNTLAS dostatečné zdroje pro provádění ověřovacích činností podle definice zákonnosti a k využívání systémů pro monitorování dodavatelských řetězců dřeva?
 3.1.3:
 Mají orgány ochrany lesů na všech úrovních dostatečné zdroje k ověřování zákonného původu dřeva?
 3.1.4:
 Mají ověřovací subjekty systém řízení, který splňuje následující požadavky?
 —
 :
 3.1.4.1
 :
 ověřovací subjekty jsou oprávněny provádět kontrolní činnosti na místě, což je nezbytné pro zajištění účinnosti a důvěryhodnosti systému;
 —
 :
 3.1.4.2
 :
 ověřovací subjekty mají dostatečné zdroje, aby mohly provádět kontrolní činnosti na místě, což je nezbytné pro zajištění spolehlivosti a účinnosti systému;
 —
 :
 3.1.4.3
 :
 všichni pracovníci mají dovednosti a zkušenosti nezbytné k zajištění účinného ověřování;
 —
 :
 3.1.4.4
 :
 vnitřní kontrola a inspekce jsou dobře zdokumentovány;
 —
 :
 3.1.4.5
 :
 vnitřní kontrola a inspekce jsou řádně uplatňovány;
 —
 :
 3.1.4.6
 :
 vnitřní kontrola a inspekce zajišťují, že systém řádně plní své funkce;
 —
 :
 3.1.4.7
 :
 existují mechanismy pro řešení střetu zájmů;
 —
 :
 3.1.4.8
 :
 je zajištěna transparentnost systému v souladu s touto dohodou;
 —
 :
 3.1.4.9
 :
 systém pro řešení stížností je veřejně přístupný;
 —
 :
 3.1.4.10
 :
 jsou vypracovány a používají se metody ověřování;
 —
 :
 3.1.4.11
 :
 mandát ověřovacích subjektů je jasný a veřejně známý.
 3.2. Ověřování podle definice zákonnosti
 Ke stanovení rozsahu toho, co se má ověřovat, je nutná jasná definice zákonnosti. Metodika ověřování je zdokumentovaná a zajišťuje, že příslušný postup je systematický, transparentní, založený na důkazech, provádí se v pravidelných intervalech a pokrývá vše, co je zahrnuto v definici zákonnosti. Mezi klíčové otázky patří:
 3.2.1:


text:
Pokrývá metodika ověřování všechny požadavky obsažené v definici zákonnosti, včetně kontrol dodržování všech ukazatelů?
 3.2.2:
 Zahrnují ověřovací činnosti kontroly dokumentace, vypracovávání záznamů a činnosti v terénu (včetně neohlášených ověřovacích návštěv)?
 3.2.3:
 Funguje systém klasifikace organizací (OCS) zamýšleným způsobem?
 3.2.4:
 Splňují ověřovací činnosti níže uvedené požadavky?
 —
 :
 3.2.4.1
 :
 přístup k ověřování na základě rizikovosti je zdokumentován v podobě komplexních a praktických postupů;
 —
 :
 3.2.4.2
 :
 přístup na základě rizikovosti účinně přispívá k ověřování podle definice zákonnosti;
 —
 :
 3.2.4.3
 :
 pro účely ověřování se shromažďují relevantní a spolehlivé informace od zúčastněných stran;
 —
 :
 3.2.4.4
 :
 záznamy o ověřovacích činnostech jsou vedeny ve formě, která umožňuje monitorování interními kontrolními orgány a nezávislým hodnotitelem;
 —
 :
 3.2.4.5
 :
 jsou jasně vymezeny funkce informačních systémů, pokud jde o ověřování podle definice zákonnosti;
 —
 :
 3.2.4.6
 :
 výsledky ověřování se zveřejňují;
 —
 :
 3.2.4.7
 :
 externí zúčastněné strany mají přístup k informacím týkajícím se výsledků ověřování.
 3.3. Uznávání systémů dobrovolné certifikace, systémů dobrovolné hloubkové prověrky a vnitrostátních certifikačních systémů
 Pro uznávání systémů dobrovolné certifikace a vnitrostátních certifikačních systémů existují postupy schválené Společným výborem pro provádění dohody. Postupy pro uznávání tvoří základ doplňkového kontrolního ukazatele pro ověřování dovozu dřeva na základě rizikovosti a společně se systémy dobrovolné hloubkové prověrky je Vietnam může považovat za jedno kritérium v rámci systému OCS. Mezi klíčové otázky patří:
 3.3.1:
 Jsou zavedeny postupy pro uznávání systémů dobrovolné certifikace, systémů dobrovolné hloubkové prověrky a vnitrostátních certifikačních systémů? Jsou veřejně dostupné?
 3.3.2:
 Byly již nějaké režimy nebo systémy uznány? Přispívá způsob, jakým se uznané režimy a systémy zohledňují při ověřování dovozu a případně v rámci systému OCS, k zajištění zákonnosti?
 3.4. Ověřování systému kontroly dodavatelského řetězce
 Je jasně stanoven rozsah toho, co se má ověřovat, který pokrývá celý dodavatelský řetězec od bodu těžby nebo dovozu až po bod konečného prodeje ve Vietnamu nebo bod vývozu, a to i v případě zabaveného dřeva. Metodika ověřování je zdokumentovaná a zajišťuje, že příslušný postup je systematický, transparentní, založený na důkazech, provádí se v pravidelných intervalech a pokrývá vše, co je zahrnuto v rámci stanoveného rozsahu, včetně pravidelného a včasného porovnávání údajů mezi všemi jednotlivými stupni dodavatelského řetězce. Mezi klíčové otázky patří:
 3.4.1:
 Jsou funkce ověřovacích subjektů jasně stanoveny a řádně vykonávány?
 3.4.2:
 Zahrnuje metodika ověřování vše, co je nezbytné pro kontrolu dodavatelského řetězce? Je toto v metodice ověřování jasně vyjádřeno? Existují další nástroje, které podporují kontrolu dodavatelského řetězce?
 3.4.3:
 Jsou k dispozici doklady, které prokazují ověření kontroly dodavatelského řetězce?
 3.4.4:
 Který orgán je pověřen správou ověřovacích údajů? Má tento orgán dostatek pracovníků a prostředků k provádění činností v oblasti správy údajů?
 3.4.5:
 Existují nějaké metody pro posouzení vzájemného porovnávání mezi objemem porostních zásob nebo dovezeného dřeva a objemem dřeva přicházejícího do zpracovatelských zařízení, do bodu konečného prodeje ve Vietnamu nebo do bodů vývozu?
 3.4.6:
 Existují nějaké metody pro posouzení vzájemného porovnávání mezi vstupy materiálu a výstupními produkty v pilařských závodech nebo továrnách?
 3.4.7:
 Existují nějaké metody, které zajistí konzistentní označování a číslování dřevařských výrobků?
 3.4.8:
 Provádí se ověřování sledovatelnosti na bázi výrobku


text:
nebo zásilky v celém dodavatelském řetězci?
 3.4.9:
 Ověřují organizace a domácnosti zákonnost, platnost a shodu dokumentace dřevařských výrobků, včetně shody se samotným dřevem, u transakcí s dřevařskými výrobky, aby se zajistilo, že dřevařské výrobky pocházející z Vietnamu jsou zákonného původu?
 3.4.10:
 Přispívá přístup na základě rizikovosti při uplatňování systému VNTLAS účinně ke kontrole dodavatelského řetězce?
 3.4.11:
 Které technologie a informační systémy slouží k archivaci, ověřování a záznamu údajů? Je zaveden nějaký systém zabezpečení údajů?
 3.4.12:
 Budou se výsledky ověřování kontroly dodavatelského řetězce zveřejňovat? Jak mohou zúčastněné strany získat přístup k těmto informacím?
 3.5. Porušení předpisů
 Existuje vhodný a účinný mechanismus pro vyžadování a prosazování vhodných nápravných opatření v případě zjištění porušení předpisů. Mezi klíčové otázky patří:
 3.5.1:
 Upřesňuje systém ověřování nebo jiné systémy výše uvedený požadavek?
 3.5.2:
 Je k dispozici dokumentace, která upřesňuje metody řešení porušení předpisů a jeho následky z hlediska udělování licencí FLEGT?
 3.5.3:
 Je ověřovací systém schopen dostatečně odhalovat případy porušení předpisů?
 3.5.4:
 Jsou zavedeny mechanismy, včetně databáze záznamů o porušení předpisů, pro řešení případů nesouladu s předpisy?
 3.5.5:
 Zaznamenávají se případy porušení předpisů zjištěné při hodnocení organizací v rámci systému OCS do databáze záznamů o porušení předpisů?
 3.5.6:
 Umožní systém uchovávat záznamy o zjištěných případech porušení předpisů a příslušných nápravných opatřeních? Jak se bude hodnotit účinnost nápravných opatření?
 3.5.7:
 Nahlíží se v rámci procesu ověřování při vývozu do databáze záznamů o porušení předpisů? Slouží informace obsažené v databázi záznamů o porušení předpisů k vyvozování závěrů v rámci procesu ověřování při vývozu?
 3.5.8:
 Provádějí se fyzická kontroly dřevařských výrobků určených k vývozu s dohodnutou intenzitou, pokud jde o výběr vzorků ke kontrole?
 3.5.9:
 Které informace týkající se porušení předpisů lze zveřejňovat?
 3.5.10:
 Jsou sankce, které se uplatňují v případě porušení předpisů, vhodné, přiměřené a odrazující?
 Část 4
 Udělování licencí
 Vláda Vietnamu pověřila licenční orgán veškerými povinnostmi, které se týkají udělování licencí FLEGT. Licence FLEGT bude vydána pro každou vývozní zásilku. Mezi klíčové otázky patří:
 4.1. Licenční orgán
 4.1.1:
 Které orgány jsou pověřeny udělováním licencí FLEGT?
 4.1.2:
 Jsou role licenčního orgánu a jeho pracovníků při udělování licencí FLEGT jasně určeny a veřejně dostupné?
 4.1.3:
 Jsou jasně stanoveny požadavky licenčního orgánu a vypracování systému vnitřní kontroly se zaměřením na funkce pracovníků licenčního orgánu při udělování licencí?
 4.1.4:
 Má licenční orgán k dispozici dostatečné zdroje a systémy k plnění svých úkolů?
 4.2. Licenční řízení
 4.2.1:
 Má licenční orgán zavedeny postupy pro udělování licencí? Jsou tyto postupy, včetně příslušných poplatků, veřejně dostupné?
 4.2.2:
 Jsou jasně vymezeny funkce licenční databáze a její příspěvek k procesu udělování licencí FLEGT?
 4.2.3:
 Jaké doklady slouží k řádnému prokazování dodržování postupů pro udělování licencí?
 4.2.4:
 Jsou uchovávány úplné záznamy o udělených licencích a zamítnutých žádostech o licenci? Odrážejí tyto záznamy jasně doklady, které tvoří základ pro udělování licencí?
 4.3. Udělování licencí pro zásilky
 4.3.1:
 Je zákonnost vývozní zásilky zajištěna vládou provozovaným systémem kontroly dodavatelského řetězce?
 4.3.2:
 Jsou požadavky týkající se udělování licencí jasně definovány a oznamovány vyvážejícím organizacím, domácnostem a jednotlivcům a souvisejícím zúčastněným stranám?
 4.3.3:
 Které informace obsažené v udělených licencích se zveřejňují?
 4.4. Dotazy


text:
ohledně vydaných licencí FLEGT
 Je zaveden vhodný mechanismus pro vyřizování dotazů příslušných orgánů v Unii ohledně licencí FLEGT, jak je uvedeno v příloze III. Mezi klíčové otázky patří:
 4.4.1:
 Mohou příslušné orgány členských států Unie získat objasnění ohledně licencí FLEGT vydaných ve Vietnamu?
 4.4.2:
 Jsou stanoveny jasné postupy pro komunikaci mezi příslušnými orgány členských států Unie a licenčním orgánem?
 4.4.3:
 Existují kanály umožňující jiným vnitrostátním nebo mezinárodním subjektům dotazovat se na vydané licence FLEGT?
 Část 5
 Nezávislé hodnocení
 Nezávislé hodnocení je funkce, která je oddělena od funkcí orgánů lesního hospodářství a regulačních orgánů Vietnamu. Účelem nezávislého hodnocení je ujistit se o fungování a důvěryhodnosti režimu licencí FLEGT prostřednictvím kontroly všech aspektů systému VNTLAS. Mezi klíčové otázky patří:
 5.1. Organizace činnosti
 Nezávislý hodnotitel se zřizuje podle těchto požadavků:
 5.1.1:
 Jmenování: Uzavřel Vietnam oficiální smlouvu s nezávislým hodnotitelem nebo o takovém angažování momentálně vyjednává? Byl nebo bude nezávislý hodnotitel jmenován prostřednictvím transparentního mechanismu a existují jasná a veřejně dostupná pravidla pro jeho jmenování?
 5.1.2:
 Nezávislost: Existuje jasné oddělení mezi a) organizacemi a jednotlivci zapojenými do regulace a řízení lesních zdrojů a b) organizacemi a jednotlivci provádějícími nezávislé hodnocení, aby se zabránilo střetu zájmů?
 5.1.3:
 Pravomoci: Musí nezávislý hodnotitel působit v souladu se systémem řízení kvality? Existuje odsouhlasená metodika provádění nezávislého hodnocení?
 5.1.4:
 Zavedení mechanismu řešení sporů: Je nezávislý hodnotitel povinen mít mechanismus pro přijímání a řešení stížností ohledně jeho vlastních hodnoticích činností?
 Část 6
 Mechanismus řešení stížností
 Existuje vhodný mechanismus pro řešení stížností a sporů vyplývajících z uplatňování systému VNTLAS. Tento mechanismus umožňuje řešit jakoukoli stížnost, která se týká fungování systému VNTLAS. Mezi klíčové otázky patří:
 6.1.1:
 Existuje zdokumentovaný postup řešení stížností, který je dostupný všem zúčastněným stranám?
 6.1.2:
 Je jasný způsob přijímání, dokumentace, předávání stížností k řešení nadřízenými složkami (v případě potřeby) a odpovídání na stížnosti?
 PŘÍLOHA VIII
 ZVEŘEJŇOVÁNÍ INFORMACÍ
 1. Úvod
 Strany jsou odhodlány zajistit, aby byly zveřejňovány důležité informace o lesnictví
 Podle této přílohy bude tohoto cíle dosaženo vymezením informací o lesnictví, které mají být zpřístupněny veřejnosti, subjektů zodpovědných za zveřejňování informací a mechanismů, jejichž prostřednictvím lze k těmto informacím získat přístup.
 Cílem je zajistit, aby:
 i)
 činnosti Společného výboru pro provádění dohody byly během provádění této dohody transparentní a srozumitelné;
 ii)
 existoval mechanismus, jehož prostřednictvím mohou strany dohody a příslušné zúčastněné strany získat přístup ke klíčovým informacím týkajícím se lesnictví;
 iii)
 fungování Vietnamského systému ověřování zákonnosti dřeva (VNTLAS) bylo posíleno dostupností informací pro účely nezávislého monitorování; a
 iv)
 bylo dosaženo hlavních cílů této dohody.
 Veřejná dostupnost informací a snaha usnadnit přístup zúčastněných stran k těmto informacím představují významný příspěvek k posílení správy lesů ve Vietnamu.
 2. Informace, které má zveřejňovat Vietnam
 2.1. Právní informace
 —
 Znění této dohody, jejích příloh a veškerých změn,
 —
 všechny příslušné právní předpisy, na něž odkazuje definice zákonnosti stanovená v příloze II a systém VNTLAS stanovený v příloze V, a všechny jejich změny,
 —
 mezinárodní úmluvy a dohody podepsané a ratifikované Vietnamem, které se vztahují na tuto dohodu.
 2.2. Informace o územním plánování způsobů využívání lesní půdy a přidělování lesní půdy
 —
 Celostátní


text:
a provinční údaje a mapy územního plánování týkající se tří kategorií lesů (lesy zvláštního použití, ochranné lesy a hospodářské lesy),
 —
 provinční plány a mapy ochrany a rozvoje lesů (v tištěné podobě),
 —
 periodické údaje o přidělování lesní půdy, pronájmu lesů a lesních pozemcích přidělených spolu s osvědčením o právech k užívání půdy,
 —
 na vyžádání a prostřednictvím nediskriminačního a bezproblémového postupu vyřízení takové žádosti budou poskytnuty příslušné informace týkající se osvědčení o přidělení lesní půdy a smluv o pronájmu lesů, které jsou v držení příslušných místních orgánů,
 —
 údaje o zalesněné půdě přeměněné na pozemky určené k jiným účelům, včetně umístění a zásad ohledně nahrazení vykáceného lesa,
 —
 rozloha zalesněné půdy, na kterou se vztahují smlouvy o ochraně lesů.
 2.3. Informace o lesním hospodářství
 —
 Údaje o každoroční změně zalesněné plochy na celostátní a provinční úrovni (přírodní lesy a hospodářské lesy) a o počtu roztroušeně rostoucích stromů,
 —
 seznam a mapy umístění oblastí s certifikovaným lesním hospodářstvím uznaným mezinárodními organizacemi,
 —
 schválené plány udržitelného lesního hospodářství,
 —
 rozhodnutí o schválení zpráv o posouzení vlivů na životní prostředí (dále jen „zprávy EIA“) ministerstvem zemědělství a rozvoje venkova (MARD), včetně závěrečných zpráv EIA u projektů v oblasti lesního hospodářství,
 —
 připomínky MARD ke zprávám EIA u projektů, které mají dopad na lesní zdroje.
 2.4. Informace o domácí produkci dřeva
 —
 Údaje o hodnotách a růstu produkce dřeva,
 —
 údaje o objemu těžby dřeva – pěstované lesy, roztroušeně rostoucí stromy, likvidace plantáží kaučukovníků (pokud jsou k dispozici) a nahodilá těžba.
 2.5. Informace z databáze záznamů o porušení zákona o ochraně a rozvoji lesů z roku 2004 a informace o případech porušení právních předpisů při obchodování se dřevem z databází záznamů o porušení předpisů spravovaných jinými vládními orgány
 —
 Periodické údaje o počtu případů porušení zákona o lesích na okresní, provinční a celostátní úrovni, které se týkají ničení lesů, nezákonného využívání lesních produktů, porušování předpisů o předcházení lesním požárům, porušování předpisů upravujících využívání lesní půdy, nezákonného nákupu a obchodování s lesními produkty a porušování předpisů upravujících zpracování lesních produktů,
 —
 periodické údaje o počtu případů porušení zákona o lesích na okresní, provinční a národní úrovni a výsledky právní reakce včetně správních pokut a trestních oznámení,
 —
 periodické údaje o případech porušení předpisů v členění podle typu subjektu (organizace nebo jednotlivci), typu porušení a místa,
 —
 periodické údaje o množství a typu zabaveného dřeva z konfiskací a po dražbě.
 2.6. Informace o zpracování
 —
 Počet a seznam oficiálně zaregistrovaných subjektů, které se zabývají zpracováním dřeva a lesních produktů a jejich vývozem, v členění podle zeměpisného rozmístění (region) a typu podniku (domácí nebo zahraniční podniky),
 —
 seznam podniků/společností zpracovávajících a vyvážejících dřevařské výrobky a lesní produkty, které získaly osvědčení o kontrole dodavatelského řetězce nebo osvědčení o udržitelném lesním hospodářství,
 —
 pravidelně aktualizovaný seznam organizací v každé kategorii rizikovosti ze systému klasifikace organizací uvedeného v části 5 přílohy V.
 2.7. Informace o investicích a výnosech
 —
 Roční údaje o příjmech z lesního hospodářství,
 —
 roční údaje o platbách za služby v oblasti životního prostředí,
 —
 roční


text:
údaje o investicích ze státního rozpočtu na plány ochrany a rozvoje lesů,
 —
 roční ceny půdy stanovené lidovými výbory jednotlivých provincií a měst podléhajícími ústřednímu orgánu.
 2.8. Informace o obchodu
 Roční údaje o hodnotách dováženého a vyváženého dřeva a dřevařských výrobků v členění podle kódů HS a podle země původu a určení, včetně dřeva a dřevařských výrobků v režimu tranzitu,
 informace o dovozu a vývozu dřeva pocházejících z druhů dřevin povolených podle úmluvy CITES.
 2.9. Informace o systému VNTLAS
 —
 Předpisy a postupy upravující uplatňování všech prvků systému VNTLAS a související prováděcí pokyny, příručky a metodiky,
 —
 předpisy a postupy upravující vydávání, odnímání a správu licencí FLEGT,
 —
 seznam kanceláří licenčního orgánů FLEGT a jeho poboček ve Vietnamu, včetně kontaktních údajů,
 —
 seznam memorand o porozumění a dvoustranných dohod mezi Vietnamem a ostatními zeměmi o lesnictví, obchodu se dřevem a zákonnosti,
 —
 memoranda o porozumění a dvoustranné dohody mezi Vietnamem a ostatními zeměmi o lesnictví, obchodu se dřevem a zákonnosti, pokud nejsou v rozporu s ustanoveními těchto memorand a dohod ohledně zachování důvěrné povahy informací,
 —
 jméno a kontaktní údaje zvoleného nezávislého hodnotitele,
 —
 veřejné zprávy o interních kontrolách týkajících se uplatňování systému VNTLAS v souladu s vietnamskými právními předpisy.
 3. Informace, které má zveřejňovat Unie
 —
 Znění této dohody, jejích příloh a veškerých změn,
 —
 počet licencí FLEGT z Vietnamu, které obdržely příslušné orgány členských států Unie,
 —
 roční údaje o množství a hodnotě dřeva a odvozených dřevařských výrobků dovážených do Unie z Vietnamu,
 —
 celkové údaje o množství a hodnotě dřeva a odvozených dřevařských výrobků dovážených do Unie v členění podle jednotlivých zemí a v členění na zásilky s licencí FLEGT nebo bez ní,
 —
 všechny dostupné zprávy z projektu nezávislého sledování trhu (IMM) prováděného Mezinárodní organizací pro tropické dřevo (ITTO),
 —
 aktualizované informace o právních předpisech Unie týkajících se obchodu se dřevem a o finanční a technické podpoře související s prováděním této dohody ve Vietnamu,
 —
 seznam a kontaktní údaje příslušných orgánů členských států Unie odpovědných za režim licencí FLEGT a za právní předpisy Unie v oblasti dřeva a dřevařských výrobků.
 4. Informace, které má zveřejňovat Společný výbor pro provádění dohody
 4.1. Zápisy z jednání Společného výboru pro provádění dohody a souhrny přijatých rozhodnutí
 4.2. Výroční zprávy vypracované Společným výborem pro provádění dohody, a zejména informace, které se týkají těchto bodů:
 —
 počet licencí FLEGT vydaných ve Vietnamu,
 —
 počet zamítnutých žádostí o licenci FLEGT,
 —
 roční údaje o množství a hodnotě dřeva a dřevařských výrobků vyvážených z Vietnamu do Unie v rámci režimu licencí FLEGT v členění podle kapitol kódů HS a podle členského státu Unie, v němž se dovoz uskutečnil,
 —
 pokrok při dosahování cílů této dohody a záležitosti týkajících se jejího provádění,
 —
 množství dřeva a dřevařských výrobků dovážených do Vietnamu,
 —
 přístup a přijatá opatření k zabránění dovozu nezákonně získaných dřevařských výrobků do Vietnamu, aby byla zachována celistvost režimu licencí FLEGT,
 —
 případy nesouladu s režimem licencí FLEGT a opatření přijatá k řešení těchto případů,
 —
 množství dřeva a odvozených dřevařských výrobků dovážených


text:
do Unie v rámci režimu licencí FLEGT v členění podle příslušných kapitol kódů HS a podle členského státu Unie, v němž se dovoz uskutečnil,
 —
 počet licencí FLEGT z Vietnamu přijatých Unií,
 —
 informace o případech a množstvích dřevařských výrobků, u nichž bylo zapotřebí objasnění mezi licenčním orgánem a příslušnými orgány členských států Unie.
 Společný výbor pro provádění dohody posoudí potřeby budování dalších kapacit a využívání veřejných informací za účelem provádění této přílohy a podá o tom příslušnou zprávu.
 4.3. Informace o nezávislém hodnocení
 —
 podmínky zadání nezávislého hodnocení,
 —
 zdokumentované postupy nezávislého hodnotitele pro provádění hodnocení,
 —
 veřejné souhrnné zprávy o nezávislém hodnocení.
 4.4. Postupy upravující fungování Společného výboru pro provádění dohody
 4.5. Přehled činností uskutečňovaných za účelem provádění této dohody
 5. Mechanismy a prostředky přístupu k informacím
 Tato příloha je v souladu s platnými právními předpisy Vietnamu týkajícími se zveřejňování a poskytování informací, které upravuje: rozhodnutí č. 25/2013/QD-TTg předsedy vlády o vyhlašování právních předpisů o prohlášeních a o poskytování informací tisku, nařízení vlády č. 43/2011/ND-CP o poskytování informací a on-line veřejných služeb na webových stránkách nebo webovém portálu státních orgánů, vyhláška č. 30/2000/PL-UBTVQH10 stálého výboru při Národním shromáždění o ochraně státního tajemství, zákon č. 17/2008/QH12 o vyhlašování právních dokumentů, zákon č. 14/2012/QH13 o právní popularizaci a vzdělávání a další změny a revize, které mohou následovat.
 Výše uvedené informace budou k dispozici:
 —
 na webových stránkách a portálech vietnamské vlády, vietnamské lesní správy, generálního ředitelství celní správy, ústředního statistického úřadu, generálního ředitelství správy daní, na portálech provinčních vlád, orgánu pověřeného správou systému VNTLAS (oddělení ochrany lesů), sdružení producentů a zpracovatelům dřeva a Unie,
 —
 na úřadech vietnamské lesní správy a v kanceláři delegace Unie ve Vietnamu zodpovědné za monitorování této dohody,
 —
 prostřednictvím tiskových konferencí obou stran dohody,
 —
 v letácích, informačních bulletinech a mediálních publikacích vypracovaných oběma stranami.
 6. Způsoby poskytování informací
 Budou určena kontaktní místa a vypracovány zvláštní pokyny pro provádění této přílohy Vietnamem a Unií.
 PŘÍLOHA IX
 FUNKCE SPOLEČNÉHO VÝBORU PRO PROVÁDĚNÍ DOHODY
 V souladu s článkem 18 této dohody se zřizuje Společný výbor pro provádění dohody.
 Strany dohody zřídí Společný výbor pro provádění dohody do tří měsíců ode dne vstupu této dohody v platnost v souladu s článkem 25 dohody.
 Konkrétní funkce a úkoly Společného výboru pro provádění dohody se týkají správy, monitorování a přezkumu provádění této dohody, včetně správy nezávislého hodnocení.
 Společný výbor pro provádění dohody plní tyto funkce a úkoly:
 1. Správa této dohody
 a)
 Provádí nezávislé posouzení provozní připravenosti Vietnamského systému zajištění zákonnosti dřeva (VNTLAS) podle kritérií popsaných v příloze VII. V rámci tohoto posouzení se určí, zda systém VNTLAS dostatečně plní své funkce.
 b)
 Přijímá oznámení od stran dohody o tom, že provedly nezbytné přípravy na zahájení provozu režimu licencí FLEGT, a na základě výše zmíněného nezávislého posouzení doporučí datum zahájení provozu režimu licencí FLEGT, který schválí strany dohody v souladu s článkem 12 této dohody.
 c)
 Usnadňuje dialog a výměnu informací mezi stranami ohledně pokroku při provádění této dohody a prozkoumat jakékoli téma předložené některou ze stran dohody a případně


text:
určí potřebná následná opatření.
 d)
 Přijímá oznámení od kterékoli ze stran dohody, pokud má dotyčná strana podezření nebo důkazy o jakémkoli obcházení nebo nesrovnalosti při provádění režimu licencí FLEGT, a případně určí potřebná následná opatření v souladu s článkem 11 této dohody.
 e)
 Usiluje o vyřešení jakéhokoli sporu týkajícího se uplatňování nebo výkladu této dohody v souladu s jejím článkem 22.
 f)
 Přijímá a projednávat jakýkoli návrh kterékoli ze stran dohody, která si přeje tuto dohodu nebo její přílohy změnit, předkládá stranám doporučení ohledně navrhovaných změn a přijímá případné změny příloh této dohody v souladu s článkem 24 dohody.
 g)
 Přijímá oznámení od kterékoli ze stran dohody ohledně změn týkajících se právních odkazů obsažených v definici zákonnosti (příloha II). Alespoň jednou za dva roky strany prostřednictvím Společného výboru pro provádění dohody přezkoumají potřebu aktualizovat přílohu II.
 h)
 Schvaluje metodiku pro uznávání systémů dobrovolné certifikace a systémů vnitrostátní certifikace splňujících požadavky systému VNTLAS a přijímá informace o systémech, které Vietnam vyhodnotil a uznal v souladu s částí 2.3 přílohy V.
 i)
 Rozhoduje o seznamu vysoce rizikových druhů dřevin, u kterých se má provádět kontrola dovozu dřeva v rámci systému VNTLAS, pravidelně tento seznam přezkoumává a doplňuje jej podle návrhu kterékoli ze stran dohody, jak je popsáno v části 6.3.7.4 přílohy V.
 j)
 Přezkoumává prováděcí pokyny a ověřovací příručky systému VNTLAS a metodiku a kritéria přístupů k hodnocení na základě rizikovosti zahrnutých do systému VNTLAS během provádění této dohody a poskytuje k nim svá stanoviska.
 2. Monitorování a přezkum této dohody
 a)
 Projednává a přijímá společná opatření k provádění této dohody a navrhuje a/nebo provádí opatření ke zlepšení provádění této dohody.
 b)
 Sleduje a vyhodnocuje celkový pokrok při provádění této dohody, včetně fungování systému VNTLAS a režimu licencí FLEGT na základě zjištění a zpráv o nezávislém hodnocení v souladu s článkem 10 této dohody a přílohou VI.
 c)
 Monitoruje a posuzuje společenské, hospodářské a environmentální dopady provádění této dohody a rozhoduje o vhodných opatřeních ke zmírnění možných nepříznivých dopadů.
 d)
 Určuje oblasti spolupráce na podporu provádění této dohody, včetně příspěvků zúčastněných stran.
 e)
 Vytváří podpůrné orgány pro práci, která se má podle potřeby provádět na podporu Společného výboru pro provádění dohody. Tato práce může například zahrnovat přijímání a přezkum stížností týkajících se provádění této dohody.
 f)
 Vypracovává, schvaluje a zveřejňuje společné výroční zprávy, zápisy ze zasedání a další dokumenty vyplývající z jeho činnosti, jak je uvedeno v části 4 přílohy VIII.
 g)
 Žádá o provedení vnitřních kontrol souvisejících s uplatňováním systému VNTLAS a přijímá konečné závěry interních kontrol souvisejících s uplatňováním systému VNTLAS.
 3. Správa nezávislého hodnocení
 a)
 Schvaluje výběr nezávislého hodnotitele, kterého jmenuje Vietnam po konzultaci s Unií, na základě podmínek zadání nezávislého hodnocení uvedených v příloze VI.
 b)
 Schvaluje počáteční zprávu včetně harmonogramu hodnocení, metodiky a rámce podávání zpráv vypracovaných nezávislým hodnotitelem.
 c)
 Vypracovává konkrétní podmínky zadání pro každé funkční období nezávislého hodnotitele nebo jejich vypracováním pověřit pomocné orgány Společného výboru pro provádění dohody a podle potřeby případně doporučuje další úkoly nebo studie v oblasti hodnocení.
 d)
 Schvaluje návrh systému


text:
řešení stížností pro fungování systému VNTLAS a mechanismus řešení stížností pro samotné nezávislé hodnocení, jak je uvedeno v příloze VI.
 e)
 Přijímá a prověřuje všechny zprávy předložené nezávislým hodnotitelem a vyjadřovat svá stanoviska k nim.
 f)
 Schvaluje opatření ke zlepšení, která mají řešit nedostatky nebo oblasti nesouladu s příslušnými předpisy v rámci systému VNTLAS na základě zjištění nezávislého hodnotitele nebo jiných důkazů či stížností souvisejících se systémem VNTLAS a monitoruje dopad takových opatření.
 g)
 Zveřejňuje souhrnné zprávy a zápisy ze zasedání Společného výboru pro provádění dohody o zprávách nezávislého hodnotitele podle části 4 přílohy VI a podle přílohy VIII.
 h)
 Podle potřeby schvaluje obnovení smlouvy nezávislého hodnotitele.


text:
 11.3.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 62/5
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 122/2009
 ze dne 4. prosince 2009,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) a příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha I Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 105/2009 ze dne 22. října 2009 (1).
 (2)
 Příloha II Dohody byla pozměněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 78/2009 ze dne 3. července 2009 (2).
 (3)
 Nařízení Komise (ES) č. 256/2009 ze dne 23. března 2009, kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro azoxystrobin a fludioxonil v některých produktech a na jejich povrchu (3), ve znění opravy v Úř. věst. L 208, 12.8.2009, s. 39, by mělo být začleněno do Dohody.
 (4)
 Toto rozhodnutí by se nemělo vztahovat na Lichtenštejnsko,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 40 (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly II přílohy I Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 R 0256: nařízení Komise (ES) č. 256/2009 ze dne 23. března 2009 (Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 3), ve znění opravy v Úř. věst. L 208, 12.8.2009, s. 39.“
 Článek 2
 V bodě 54zzy (nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32009 R 0256: nařízení Komise (ES) č. 256/2009 ze dne 23. března 2009 (Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 3), ve znění opravy v Úř. věst. L 208, 12.8.2009, s. 39.“
 Článek 3
 Znění nařízení (ES) č. 256/2009, ve znění opravy v Úř. věst. L 208, 12.8.2009, s. 39. v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 4
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 5. prosince 2009 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (4).
 Článek 5
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddílu EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 4. prosince 2009.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 334, 17.12.2009, s. 1.
 (2) Úř. věst. L 277, 22.10.2009, s. 27.
 (3) Úř. věst. L 81, 27.3.2009, s. 3.
 (4) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 30.10.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 360/48
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343/, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis OSN č. 151 – Jednotná ustanovení pro schvalování motorových vozidel z hlediska informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu určeného k detekci jízdních kol [2020/1596]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 Doplněk 1 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 25. září 2020
 Tento dokument slouží výhradně jako dokumentační nástroj. Rozhodná a právně závazná znění jsou: ECE/TRANS/WP.29/2019/28 a
 ECE/TRANS/WP.29/2020/18
 OBSAH
 PŘEDPIS
 0.
 Úvod (pro informaci)
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Specifikace
 6.
 Zkušební postup
 7.
 Změna typu vozidla a rozšíření schválení
 8.
 Shodnost výroby
 9.
 Postihy za neshodnost výroby
 10.
 Definitivní ukončení výroby
 11.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 PŘÍLOHY
 1
 Sdělení
 2
 Uspořádání značek schválení typu
 3
 Postup stanovení požadavků na výkonnost pro zkušební případy odlišné od těch, které jsou uvedeny v tabulce zkušebních případů
 0. ÚVOD (pro informaci)
 0.1
 Srážky nákladních vozidel s cyklisty, ke kterým obvykle dochází v situacích, kdy nákladní vozidlo odbočuje doprava, a to při nižších rychlostech jízdy nebo když vozidlo stojí, mají pro zranitelné účastníky silničního provozu obvykle vážné následky. Bezpečnost zranitelných účastníků silničního provozu již dříve zvýšilo zlepšení rozhledu řidičů nákladních vozidel, kterého přineslo zvýšení počtu zrcátek a vybavení nákladních vozidel boční ochranou proti podjetí. Vzhledem k tomu, že k nehodám při odbočování nadále dochází a že v mnoha kategoriích vozidel byly zavedeny asistenční systémy pro řidiče, nabízí se využití těchto asistenčních systémů k předcházení nehodám mezi odbočujícími nákladními vozidly a cyklisty.
 0.2
 Z teoretických úvah vyplývá, že kritičnost dopravních situací, ve kterých figurují těžká vozidla a jízdní kola, může být kvůli špatnému pochopení situace řidiči těchto vozidel vysoká. V některých případech se může situace vyvinout tak náhle, že výstražný signál vysoké intenzity, který má vyvolat reakci řidiče na situaci v přiměřené reakční době, nemůže být spuštěn dostatečně včas. Obecně lze konstatovat, že reakce řidiče na jakoukoli informaci (vysokoprahová nebo nízkoprahová výstraha nebo informace) lze očekávat až po uplynutí reakční doby. Tato doba je v mnoha případech výrazně delší než doba potřebná k tomu, aby se předešlo nehodě – nehodě tak navzdory výstraze nelze zabránit.
 0.3
 Výstražné signály vysoké intenzity během řízení jsou opodstatněné, pouze pokud je pravděpodobnost nehody vysoká, jinak řidiči vozidla výstrahy systému obvykle ignorují. Informační asistenční systém (nízkoprahový) však může být aktivován dostatečně včas, protože řidiči spíše pomáhá, než aby jej obtěžoval. Předpokládá se, že je možné navrhnout rozhraní člověk-stroj pro asistenční systémy pro eliminaci mrtvého úhlu tak, aby řidiče neobtěžovalo, pokud informace není potřebná, například tím, že se signál umístí mimo střed zorného pole řidiče při pohledu dopředu, avšak v místě, kde je viditelné, je-li pohled řidiče stočen mírně v plánovaném směru jízdy. Vhodné umístění, které tyto požadavky splňuje,


text:
se nachází přibližně v úhlu 40° směrem doprava od osy, která je paralelní ke střednici vozidla a prochází okem řidiče.
 0.4
 Předpis OSN proto požaduje včasnou aktivaci informačního signálu v případě možného vjetí jízdního kola do kritické oblasti na straně spolujezdce, pokud by těžké vozidlo začalo zatáčet směrem k tomuto jízdnímu kolu, včetně situací, kdy by k otočení bylo nutné natočení opačným směrem (tzn. směrem od jízdního kola). Tento asistenční informační signál se deaktivuje pouze automaticky v případě poruchy systému nebo znečištění senzorů, není možné jej deaktivovat manuálně.
 0.5
 Předpis OSN navíc požaduje odlišný signál, který musí být vydán, pokud se srážka stane nevyhnutelnou, tzn. pokud je zaznamenáno otočení volantu nebo použití ukazatelů změny směru. Tento dodatečný výstražný signál může být deaktivován manuálně nebo automaticky, v případě poruchy nebo kontaminace senzorů musí být deaktivován zároveň s informačním signálem.
 0.6
 Předpis OSN definuje zkušební postup, který nevyžaduje skutečné otáčecí manévry. Toto je přijatelné, neboť informační signál musí být v každém případě podán dostatečně včas. Z experimentálních údajů vyplývá, že u těžkých vozidel některé otáčecí manévry, zejména při odbočování do úzké ulice, vyžadují předchozí natočení opačným směrem, které začíná přibližně 15 m před vjezdem do takové ulice. Z tohoto důvodu zkušební postup uvedený v tomto předpisu vyžaduje, aby byl informační signál aktivován 15 m před předpokládaným bodem srážky.
 0.7
 Tento předpis umožňuje technickým zkušebnám provádět zkoušky jiných, více či méně náhodných kombinací parametrů, které nejsou uvedeny v tabulce 1 v dodatku 1. Předpokládá se, že systémy budou spolehlivější, ale tím se zkomplikuje i zkušební postup:
 Aby bylo možné odpovídajícím způsobem analyzovat, zda systém vyhovuje nebo nevyhovuje požadavkům bodu 5, je připojena příloha 3 pro výpočet hodnot vyhovění a nevyhovění. Mohly by se však vyskytnout protichůdné požadavky v případech, kdy v jednom zkušebním případě informační signál není přípustný, avšak v jiném případě s identickými relativními polohami jízdního kola a vozidla, ale odlišnými poloměry zatáčení a místy nárazu (které nejsou pro systém v daných informačních bodech zjistitelné), je vyžadován.
 Hodnocení kritéria „první informační bod“ se proto u těchto druhů zkoušek neprovádí; kritérium se považuje za splněné, pokud je úspěšně splněna zkouška na falešné podání signálu (při míjení dopravní značky).
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.1
 Tento předpis se vztahuje na informační systém pro eliminaci mrtvého úhlu u vozidel kategorie N2 (s maximální technicky přípustnou hmotností vozidla > 8 tun) a N3. Vozidla kategorií N2 (s maximální technicky přípustnou hmotností vozidla ≤ 8 tun), M2 a M3 mohou být schválena na základě požadavku výrobce.
 1.2
 Požadavky tohoto předpisu jsou formulovány pro vozidla konstruovaná pro pravostranný provoz. U vozidel konstruovaných pro levostranný provoz se tyto požadavky použijí s obrácenými kritérii, kde je to relevantní.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu se rozumí:
 2.1
 „schválením typu vozidla“ úplný postup, jímž smluvní strana dohody potvrzuje, že typ vozidla splňuje technické požadavky tohoto předpisu;
 2.2
 „typem vozidla, pokud jde o jeho informační systém pro eliminaci mrtvého úhlu“ kategorie vozidel, která se vzájemně neliší v takových zásadních hlediscích, jako jsou:
 a)
 obchodní název nebo značka výrobce;
 b)
 vlastnosti vozidla, které významným způsobem


text:
ovlivňují výkonnost informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu;
 c)
 typ a konstrukce informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu;
 2.3
 „informačním systémem pro eliminaci mrtvého úhlu (dále též „systém ISMU“)“ systém, který informuje řidiče o možné srážce s jízdním kolem nacházejícím se blízko boku vozidla;
 2.4
 „reakční dobou“ doba mezi informačním signálem a reakcí řidiče;
 2.5
 „referenčním zorným bodem“ střed mezi dvěma body vzdálenými od sebe 65 mm a umístěnými 635 mm svisle nad referenčním bodem na sedadle řidiče, který je specifikován v příloze 1 dokumentu ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6 (1). Přímka spojující oba tyto body je kolmá ke střední podélné svislé rovině vozidla. Střed úsečky spojující oba body leží v podélné svislé rovině, která prochází středem určeného místa sezení řidiče podle údajů výrobce vozidla;
 2.6
 „brzdnou drahou“ vzdálenost, kterou vozidlo potřebuje k úplnému zastavení od informačního signálu systému pro eliminaci mrtvého úhlu, s přihlédnutím k reakční době a brzdnému zpomalení;
 2.7
 „bodem srážky“ poloha, kde by se dráha kteréhokoliv bodu vozidla protnula s kterýmkoliv bodem jízdního kola, pokud by vozidlo začalo zatáčet.
 Teoretickým bodem srážky, jak uvádí obrázek 1 v dodatku 1, je bod, ve kterém by za podmínek příslušné zkoušky došlo ke srážce, pokud by vozidlo zatočilo směrem k jízdnímu kolu, např. při zahájení natočení opačným směrem v posledním informačním bodě. Samotný zatáčecí manévr není předmětem zkoušky, neboť informace musí být podána před zahájením zatáčení;
 2.8
 „posledním informačním bodem“ bod, ve kterém musí být informační signál podán. Tento bod předchází očekávanému zatočení vozidla směrem k jízdnímu kolu v situaci, kdy by mohlo dojít ke kolizi;
 2.9
 „blízkou stranou“ strana vozidla, na které se vedle vozidla nachází jízdní kolo. V pravostranném provozu je blízkou stranou vozidla jeho pravá strana;
 2.10
 „informačním signálem“ optický signál, jehož účelem je informovat řidiče vozidla o tom, že se v blízkosti pohybuje jízdní kolo;
 2.11
 „jízdní dráhou vozidla“ linie spojující všechny body, ve kterých se v průběhu zkoušky vyskytl nebo vyskytne pravý přední roh vozidla;
 2.12
 „jízdním kolem“ jízdní kolo spolu s cyklistou. Toto je simulováno ve zkušebních případech uvedených níže v bodech 6.5 a 6.6 pomocí zkušebních zařízení v souladu s ISO [CD] 19206-4. Za referenční bod pro polohu jízdního kola je brán nejpřednější bod na střednici jízdního kola;
 2.13
 „společnou plochou“ plocha, na níž mohou být zobrazeny nejméně dvě informační funkce (např. symboly), nikoliv však současně;
 2.14
 „bočním rozestupem“ vzdálenost mezi vozidlem a jízdním kolem na blízké straně vozidla, přičemž jsou vozidlo a jízdní kolo ve vzájemně rovnoběžné pozici. Tato vzdálenost se měří mezi rovinou rovnoběžnou s podélnou střední rovinou vozidla a dotýkající se jeho vnějšího bočního okraje, bez ohledu na vnější výčnělky zařízení pro nepřímý výhled, a střední podélnou rovinou jízdního kola a je snížena o polovinu šířky jízdního kola, tj. o 250 mm. Vnější boční hrana vozidla je brána v potaz pouze v oblasti od nejpřednějšího bodu vozidla do vzdálenosti 6 metrů směrem dozadu;
 2.15
 „prvním informačním bodem“ nejpřednější bod, ve kterém může být informační signál podán. Jedná se o poslední informační bod s přičtenou vzdáleností odpovídající dráze, kterou vozidlo ujede za 4 vteřiny,


text:
přičemž se zohlední rychlost pohybu vozidla a přičte další přídavná vzdálenost, jestliže se místo nárazu nachází ve vzdálenosti kratší než 6 m;
 2.16
 „pravým předním rohem vozidla“ průmět bodu, který je v průsečíku boční roviny vozidla (bez zařízení pro nepřímý výhled) a přední roviny vozidla (bez zařízení pro nepřímý výhled a částí vozidla, které jsou více než 2,0 m nad vozovkou), na povrchu vozovky;
 2.17
 „místem nárazu“ pozice, na které dojde k nárazu jízdního kola do pravé strany vozidla, ve vztahu k pravému přednímu rohu vozidla, v místě, ve kterém obě vozidla dosáhnou bodu srážky, jak je uvedeno na obrázku 3 v dodatku 1;
 2.18
 „hlavním spínačem ovládání vozidla“ zařízení, jímž se palubní elektronický systém vozidla přepne z vypnutého stavu – jako v případě, kdy je vozidlo zaparkované a řidič není přítomen – do běžného provozního režimu.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení typu vozidla z hlediska jeho informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu předkládá výrobce vozidla nebo jím pověřený zástupce.
 3.2
 K žádosti se ve trojím vyhotovení přiloží níže uvedené doklady. Žádost obsahuje tyto údaje:
 3.2.1
 popis typu vozidla z hlediska kritérií uvedených v bodě 5 níže s připojenými rozměrovými výkresy a dokumentací uvedenou v bodě 6.1 níže. Musí být uvedena čísla a/nebo symboly identifikující typ vozidla.
 3.3
 Technické zkušebně provádějící schvalovací zkoušky se dodá vozidlo, jež představuje typ vozidla, který má být schválen.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1
 Typ vozidla se schválí, jestliže vozidlo předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky níže uvedeného bodu 5.
 4.2
 Soulad s požadavky uvedenými níže v bodě 5 se ověří zkušebním postupem definovaným níže v bodě 6, jeho provoz však nesmí být omezen na tyto zkušební podmínky.
 4.3
 Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení typu; jeho první dvě číslice (00 pro původní znění předpisu) označují sérii změn, která zahrnuje poslední zásadní technické změny tohoto předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí udělit stejné číslo témuž typu vozidla, vybavenému jiným typem systému ISMU, nebo jinému typu vozidla.
 4.4
 Oznámení o schválení nebo zamítnutí či odnětí schválení podle tohoto předpisu se sdělí stranám dohody uplatňujícím tento předpis prostřednictvím formuláře, který je v souladu se vzorem v příloze 1, a fotografií a/nebo výkresů poskytnutých žadatelem ve formátu nepřesahujícím A4 (210 × 297 mm) nebo složených v tomto formátu a ve vhodném měřítku.
 4.5
 Na každé vozidlo, jež odpovídá typu vozidla schválenému podle tohoto předpisu, se na viditelném a snadno přístupném místě uvedeném na formuláři schválení připevní mezinárodní značka schválení typu, která odpovídá vzoru popsanému v příloze 2 a obsahuje buď:
 4.5.1
 písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje:
 a)
 rozlišovací číslo země, která schválení udělila, (2) a
 b)
 číslo tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v tomto bodě,
 nebo
 4.5.2
 písmena „UI“ v oválu, za nimiž následuje jedinečný identifikátor.
 4.6
 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů OSN připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.5


text:
opakovat; v takovém případě se číslo předpisu OSN, číslo schválení a doplňkové symboly uvedou ve svislých sloupcích umístěných vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.5.
 4.7
 Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.8
 Značka schválení se umístí v blízkosti štítku s údaji o vozidle nebo na tento štítek.
 5. SPECIFIKACE
 5.1
 Každé vozidlo opatřené systémem ISMU, který odpovídá definici podle bodu 2.3 výše, musí splňovat požadavky uvedené v bodech 5.2 až 5.7 tohoto předpisu.
 5.2
 Obecné požadavky
 5.2.1
 Účinnost systému ISMU nesmí být nepříznivě ovlivňována působením magnetických nebo elektrických polí. To je nutno prokázat splněním technických požadavků a přechodných ustanovení předpisu OSN č. 10 ve znění série změn 04 nebo jakékoli pozdější série změn.
 5.2.2
 S výjimkou vnějších prvků systému ISMU, které jsou součástí jiného zařízení podléhajícího zvláštním požadavkům na vyčnívání, mohou vnější prvky systému ISMU přečnívat šířku vozidla až o 100 mm.
 5.3
 Výkonnostní požadavky
 5.3.1
 Systém ISMU informuje pomocí optické signalizace řidiče o okolních jízdních kolech, která by mohla být případným zatáčením ohrožena, aby bylo možné vozidlo zastavit předtím, než překříží dráhu jízdního kola.
 V případě, že vozidlo stojí, informuje systém řidiče o blížících se jízdních kolech předtím, než jízdní kolo dosáhne přední hrany vozidla, s přihlédnutím k reakční době 1,4 vteřiny. Toto se zkouší v souladu s bodem 6.6.
 Systém ISMU upozorní řidiče pomocí optického, akustického, haptického signálu nebo jakoukoliv kombinací těchto signálů v případě, že se nebezpečí srážky zvýší.
 Optický informační signál musí trvat pouze po dobu, po kterou jsou splněny podmínky uvedené v bodě 5.3.1.4 níže. Deaktivace informačního signálu v důsledku odklonu vozidla od dráhy jízdního kola není povolena, pokud by při zatočení zpět směrem ke dráze jízdního kola byl střet mezi vozidlem a jízdním kolem stále možný.
 5.3.1.1
 Informační signál musí splňovat požadavky uvedené v bodě 5.4 níže.
 5.3.1.2
 Výstražný signál musí splňovat požadavky uvedené v bodě 5.5 níže. Může být manuálně deaktivován. V případě manuální deaktivace se musí znovu aktivovat při každé aktivaci hlavního spínače ovládání vozidla.
 5.3.1.3
 Systém ISMU musí fungovat alespoň při všech dopředných rychlostech vozidla od stání do 30 km/h při okolních světelných podmínkách nad 15 luxů.
 5.3.1.4
 Systém ISMU musí podat informační signál v posledním informačním bodě v případě, že se jízdní kolo pohybuje v rozmezí rychlosti 5 km/h až 20 km/h při boční vzdálenosti jízdního kola od vozidla v rozmezí 0,9 m až 4,25 m, pokud by tento pohyb mohl vést ke srážce mezi jízdním kolem a vozidlem s místem nárazu vzdáleném 0 až 6 m od pravého předního rohu vozidla, pokud by řidič vozidla běžným způsobem otočil volantem. Informační signál se však nevyžaduje, je-li relativní podélná vzdálenost mezi jízdním kolem a pravým předním rohem vozidla větší než 30 m směrem dozadu nebo 7 m dopředu.
 Informační signál nesmí být viditelný před prvním informačním bodem. Musí být podán mezi prvním a posledním informačním bodem. První informační bod může být vypočten pro kterékoliv místo nárazu přičtením rozdílu mezi šesti metry a místem nárazu.
 Systém též musí podat informační signál, pokud detekuje jízdní kolo v boční vzdálenosti 0,25


text:
m až 0,9 m v situaci, kdy se jízdní kolo nachází v podélném směru přinejmenším na úrovni nejpřednějšího předního kola při jízdě v přímém směru.
 5.3.1.5
 Výrobce vozidla zajistí, aby byl minimalizován počet falešně pozitivních výstrah způsobených detekcí statických předmětů, které nejsou zranitelnými účastníky silničního provozu, jako např. dopravních kuželů a značek, živých plotů a zaparkovaných automobilů. Může však podat informační signál, pokud bezprostředně hrozí kolize.
 5.3.1.6
 Systém ISMU se automaticky deaktivuje, pokud není schopen řádně fungovat v důsledku znečištění svých senzorů ledem, sněhem, blátem, nečistotami nebo podobným materiálem, případně v důsledku okolních světelných podmínek, které jsou pod úrovní hodnot popsaných v bodě 5.3.1.3. Tato skutečnost musí být vyznačena způsobem uvedeným v bodě 5.6.2. Systém se automaticky reaktivuje, pokud se znečištění odstraní a ověří se normální funkčnost systému. Toto se zkouší v souladu s ustanoveními v bodě 6.9 níže.
 5.3.1.7
 Systém ISMU rovněž upozorní řidiče výstrahou v případě selhání systému ISMU, které znemožní splnění požadavků tohoto předpisu. Tato výstraha musí odpovídat bodu 5.6.1. Toto se zkouší v souladu s ustanoveními v bodě 6.8 níže (zkouška detekce poruchy).
 5.3.2
 Výrobce s využitím dokumentace, simulace nebo jakýmkoli jiným způsobem prokáže ke spokojenosti technické zkušebny a schvalovacího orgánu, že systém ISMU funguje v souladu se specifikacemi i při detekci menších jízdních kol a menších cyklistů, s tolerancí do 36 % od hodnot uvedených v normě ISO [CD] 19206-4:2018.
 5.4
 Informační signál
 5.4.1
 Informace o mrtvém úhlu uvedená výše v bodě 5.3.1.1 musí být podána v podobě signálu, který je pro řidiče rozpoznatelný a snadno ověřitelný ze sedadla řidiče. Tento informační signál musí být viditelný za denního světla i v noci.
 5.4.2
 Zařízení vyzařující informační signál musí být umístěno na blízké straně v horizontálním úhlu větším než 30° směrem k ose rovnoběžné s podélnou střední rovinou vozidla a musí procházet zorným referenčním bodem. Pokud je místo k sezení řidiče umístěno na blízké straně vozidla, může být tato hodnota snížena.
 5.5
 Výstražný signál
 5.5.1
 Výstražný signál uvedený v bodě 5.3.1.2 výše se musí lišit od informačního signálu specifikovaného v bodě 5.4, např. režimem nebo aktivační strategií.
 5.5.2
 Pro řidiče musí být zjevná spojitost mezi výstražným signálem a možností srážky. Pokud má výstražný signál podobu optického signálu, musí být viditelný za denního světla i v noci.
 5.5.3
 Výstražný signál musí být aktivován nejdříve v okamžiku, kdy systém zjistí možnost srážky (např. kvůli zamýšlenému zabočení směrem k jízdnímu kolu), např. vyhodnocením vzdálenosti mezi vozidlem a jízdním kolem nebo průsečíku jejich drah, aktivací ukazatelů změny směru apod. Strategie je popsána v informacích uvedených v bodě 6.1. Nesmí záviset pouze na aktivaci ukazatelů změny směru.
 Technická zkušebna ověří funkci systému v souladu s uvedenou strategií.
 5.6
 Výstražný signál při selhání
 5.6.1
 Výstražný signál při selhání uvedený v bodě 5.3.1.7 musí být optickým výstražným signálem žluté barvy a musí být jiný než informační signál, nebo od něj musí být zřetelně rozlišitelný. Výstražný signál při selhání musí být viditelný za denního světla i v noci a musí být pro řidiče snadno ověřitelný z jeho sedadla.
 5.6.2
 Optický výstražný signál uvedený v


text:
bodě 5.3.1.6 upozorní na to, že systém ISMU není dočasně k dispozici. Tento signál musí být aktivní po celou dobu, po kterou systém ISMU není k dispozici. Pro tento účel se může použít výstražný signál při selhání uvedený výše v bodě 5.3.1.7.
 5.6.3
 Optické výstražné signály při selhání systému ISMU se musí znovu aktivovat při každé aktivaci hlavního spínače ovládání vozidla. Tento požadavek se nevztahuje na výstražné signály zobrazované na společné ploše.
 5.7
 Ustanovení o kontrole
 5.7.1
 Správný provozní stav systému ISMU musí být možné ověřit vizuální kontrolou stavu výstražného signálu při selhání.
 6. ZKUŠEBNÍ POSTUP
 6.1
 Výrobce musí poskytnout soubor dokumentace obsahující údaje o základní konstrukci systému a v příslušném případě o způsobu napojení na jiné systémy vozidla. Fungování systému, včetně jeho strategie snímání a výstrah, musí být vysvětlené a dokumentace musí obsahovat popis způsobu kontroly funkčního stavu systému, informaci, zda existuje vliv na jiné systémy vozidla, a také popis metody/metod používané/používaných pro zjištění situací vedoucích k zobrazení výstražného signálu při selhání. Soubor dokumentace musí schvalovacímu orgánu poskytnout dostatečné informace k určení povahy nejméně příznivých podmínek a pomoci mu při rozhodování o jejich výběru.
 6.2
 Zkušební podmínky
 6.2.1
 Zkouška se provádí na plochém a suchém asfaltovém nebo betonovém povrchu.
 6.2.2
 Okolní teplota se musí pohybovat mezi 0 °C a 45 °C.
 6.2.3
 Zkouška se provádí za podmínek viditelnosti, které umožňují bezpečnou jízdu v požadované zkušební rychlosti.
 6.3
 Stav vozidla
 6.3.1
 Hmotnost při zkoušce
 Vozidlo se může zkoušet s jakýmkoli zatížením, přičemž rozložení hmotnosti na nápravy musí být stanoveno výrobcem vozidla, aniž by byla překročena maximální přípustná hmotnost na každou z náprav. Po zahájení zkoušky se nesmí provést žádná změna. Výrobce vozidla musí prostřednictvím dokumentace prokázat, že systém funguje při každém zatížení.
 6.3.2
 Tlak v pneumatikách v průběhu zkoušky vozidla musí odpovídat běžným provozním podmínkám.
 6.3.3
 V případě, že je systém ISMU vybaven uživatelsky nastavitelným načasováním podávání informačního signálu, provede se zkouška uvedená níže v bodech 6.5 a 6.6 pro každý zkušební případ s prahem pro informační signál nastavený tak, aby byl tento signál podán co nejblíže k bodu nárazu, tzn. při nastavení nejméně příznivých podmínek. Po zahájení zkoušky se nesmí provést žádná změna.
 6.4
 Ověřovací zkouška optických výstražných signálů při selhání
 6.4.1
 U stojícího vozidla se kontroluje, jestli jsou výstražné signály v souladu s požadavky uvedenými v bodě 5.6 výše.
 6.4.2
 U stojícího vozidla se aktivují informační a výstražné signály popsané v bodech 5.4 a 5.5 a ověří se, že tyto signály odpovídají požadavkům uvedeným v těchto bodech.
 6.5
 Dynamická zkouška informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu
 6.5.1
 Podle obrázku 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu vytvořte pomocí značení a makety jízdního kola koridor s rozměry stanovenými v tabulce 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu.
 6.5.2
 Umístěte maketu jízdního kola na příslušnou výchozí pozici podle obrázku 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu.
 6.5.3
 V souladu s obrázkem 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu umístěte na sloupku u vstupu do koridoru místní dopravní značku odpovídající značce C14 podle Vídeňské úmluvy o silničních značkách a signálech (3)


text:
(nejvyšší dovolená rychlost 50 km/h) nebo místní označení, které je této značce významově nejbližší. Nejnižší bod této značky musí být umístěn ve výšce 2 m nad povrchem zkušební dráhy.
 6.5.4
 Jeďte vozidlem skrz koridor rychlostí uvedenou v tabulce 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu s dovolenou odchylkou ±2 km/h.
 6.5.5
 Během zkoušky nepoužívejte ukazatele změny směru.
 6.5.6
 Umístěte maketu jízdního kola v příslušné výchozí poloze podle obrázku 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu. Maketa se musí pohybovat v přímé linii, jak je znázorněno na obrázku 1 v dodatku 1. Zrychlení makety musí být takové, aby maketa dosáhla rychlosti pro příslušnou zkoušku podle tabulky 1 po ujetí vzdálenosti ne větší než 5,66 m, přičemž po tomto zrychlení se maketa musí po dalších nejméně 8 vteřin pohybovat stálou rychlostí s povolenou odchylkou ± 0,5 km/h. Maketa překročí čáru A (viz obrázek 1 v dodatku 1) s povolenou odchylkou ±0,5 m ve stejném okamžiku, jako vozidlo překročí čáru B (viz obrázek 1 v dodatku 1) s povolenou odchylkou ±0,5 m.
 Pokud není možné dosáhnout zrychlení na dané vzdálenosti, upraví se výchozí pozice makety jízdního kola a délka koridoru vozidla o stejnou vzdálenost.
 Nejvyšší přípustné boční vychýlení makety od přímky spojující výchozí pozici a teoretický bod srážky (jak jsou znázorněny na obrázku 1 v dodatku 1) je ±0,2 m.
 6.5.7
 Ověřte, zda byl aktivován informační signál systému pro eliminaci mrtvého úhlu předtím, než vozidlo překročilo čáru C podle obrázku 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu a zda nebyl aktivován předtím, než vozidlo překročilo čáru D podle obrázku 1.
 6.5.8
 Ověřte, zda během doby, kdy se maketa jízdního kola nepohybovala, nebyl informační signál systému pro eliminaci mrtvého úhlu aktivován, když vozidlo míjelo dopravní značku a značení.
 6.5.9
 Opakujte pokyny v bodech 6.5.1 až 6.5.8 pro zkušební případy uvedené v tabulce 1 v dodatku 1 k tomuto předpisu.
 V opodstatněných případech může technická zkušebna při dodržení rozsahu rychlosti vozidla, rychlosti jízdního kola a boční vzdálenosti, které jsou uvedené v bodech 5.3.1.3 a 5.3.1.4, vybrat další zkušební případy, jiné, než ty, které jsou uvedené v tabulce 1 v dodatku 1.
 Technická zkušebna ověří, že by kombinace parametrů ve zvolených zkušebních případech vedla ke srážce mezi jízdním kolem a vozidlem v místě nárazu v rozmezí stanoveném v bodě 5.3.1.4, a pomocí vhodné úpravy startovacích vzdáleností a délky koridoru pro vozidlo a jízdní kolo zajistí, že se vozidlo při přejetí čáry C podle obrázku 1 v dodatku 1 pohybuje stanovenou rychlostí.
 Pokud jsou provedeny jiné zkušební případy než ty, které jsou uvedeny v tabulce 1 v dodatku 1 tohoto předpisu, považuje se kritérium „první informační bod“ za splněné.
 6.5.10
 Zkouška je úspěšná, pokud byl ve všech zkušebních případech podle tabulky 1 dodatku 1 tohoto předpisu informační signál systému pro eliminaci mrtvého úhlu aktivován předtím, než nejpřednější bod vozidla dosáhl čáry C, ale ne dříve, než nejpřednější bod vozidla dosáhl čáry D (viz bod 6.5.7 výše, kde je čára D relevantní pouze pro zkušební případy z tabulky 1 v dodatku 1) a informační signál systému pro eliminaci


text:
mrtvého úhlu nebyl při žádné zkoušce aktivován v okamžiku, kdy vozidlo míjelo dopravní značku (viz bod 6.5.8). Informační signál se však nevyžaduje, je-li relativní podélná vzdálenost mezi jízdním kolem a pravým předním rohem vozidla větší než 30 m směrem dozadu nebo 7 m dopředu.
 Pro rychlosti vozidla do 5 km/h se považuje za vyhovující, pokud je informační signál aktivován 1,4 vteřiny předtím, než jízdní kolo dosáhne teoretického bodu srážky podle obrázku 1 v dodatku 1.
 Pro rychlosti vozidla nad 25 km/h, kdy je brzdná dráha delší než 15 m, musí hodnota dc podle obrázku 1 v dodatku 1 odpovídat hodnotám uvedeným v tabulce 2 v dodatku 1.
 6.6
 Statická zkouška informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu
 6.6.1
 Statická zkouška typu 1
 Zkoušené vozidlo při této zkoušce stojí. Pohybujte maketou jízdního kola rychlostí 5 ± 0,5 km/h s dovolenou boční odchylkou 0,2 m kolmo k podélné střední rovině vozidla s místem nárazu nacházejícím se 1,15 m před nejpřednějším bodem vozidla, jak je znázorněno na obrázku 2 v dodatku 1.
 Zkouška je úspěšná, pokud je informační signál systému pro eliminaci mrtvého úhlu aktivován nejpozději v okamžiku, kdy je jízdní kolo od vozidla vzdáleno 2 m.
 6.6.2
 Statická zkouška typu 2
 Zkoušené vozidlo při této zkoušce stojí. Pohybujte maketou jízdního kola rychlostí 20 ± 0,5 km/h ve vzdálenosti 2,75 ± 0,2 m od boku vozidla rovnoběžně s podélnou střední rovinou vozidla, jak je znázorněno na obrázku 2 v dodatku 1. Jízdní kolo by se mělo pohybovat konstantní rychlostí nejméně 44 m předtím, než mine nejpřednější bod vozidla.
 Zkouška je úspěšná, pokud je informační signál systému pro eliminaci mrtvého úhlu aktivován nejpozději v okamžiku, kdy je kolo vzdáleno 7,77 m od průmětu nejpřednějšího bodu vozidla na přímku, po které se jízdní kolo pohybuje.
 6.7
 Výrobce s využitím dokumentace, simulace nebo jakýmkoli jiným způsobem prokáže ke spokojenosti technické zkušebny a schvalovacího orgánu, že se informační signál systému pro eliminaci mrtvého úhlu v souladu s bodem 6.5.10 neaktivuje tím, že vozidlo míjí běžné nehybné předměty jiné než dopravní značky. Toto se zejména týká zaparkovaných automobilů a dopravních kuželů.
 6.8
 Zkouška detekce poruchy
 6.8.1
 Simulujte poruchu systému ISMU, například přerušením dodávky energie do jakékoliv konstrukční části systému ISMU nebo přerušením jakéhokoliv elektrického spojení mezi konstrukčními částmi systému ISMU. Elektrická spojení výstražného signálu selhání podle bodu 5.6.1 nesmí být při simulaci poruchy systému ISMU odpojena.
 6.8.2
 Výstražný signál při selhání uvedený výše v bodě 5.3.1.7 a popsaný v bodě 5.6.1 se aktivuje a musí zůstat aktivovaný po dobu jízdy vozidla a při každé aktivaci hlavního spínače ovládání vozidla se musí znovu aktivovat, dokud simulované selhání trvá.
 6.9
 Zkouška automatické deaktivace
 6.9.1
 |Některý ze senzorů systému zcela znečistěte látkou (např. na bázi vody) srovnatelnou se sněhem, ledem nebo blátem. Systém ISMU se musí automaticky deaktivovat a tento stav musí být signalizován, jak je popsáno v bodě 5.6.2.
 6.9.2
 Ze senzorů systému zcela odstraňte znečištění a reaktivujte hlavní spínač ovládání vozidla. Systém ISMU se automaticky znovu uvede do činnosti po době jízdy nepřekračující 60 vteřin.
 7. ZMĚNA TYPU VOZIDLA A


text:
ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ
 7.1
 Každá změna typu vozidla uvedená v bodě 2.2 tohoto předpisu se oznámí schvalovacímu orgánu, který udělil schválení typu vozidla. Schvalovací orgán pak může buď:
 7.1.1
 usoudit, že provedené změny nemají nepříznivý účinek na podmínky udělení schválení, a udělit rozšíření schválení;
 7.1.2
 nebo usoudit, že provedené změny mají vliv na podmínky udělení schválení, a před udělením rozšíření schválení si vyžádat provedení dalších zkoušek nebo kontrol.
 7.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení s uvedením změn se sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, postupem stanoveným v bodě 4.4 výše.
 7.3
 Schvalovací orgán informuje ostatní smluvní strany o rozšíření prostřednictvím formuláře sdělení uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu. Každému rozšíření přiřadí pořadové číslo, které se označuje jako číslo rozšíření.
 8. SHODNOST VÝROBY
 8.1
 Postupy týkající se shodnosti výroby odpovídají obecným ustanovením stanoveným v článku 2 a dodatku 1 dohody (E/ECE/TRANS/505/Rev.3) a splňují tyto požadavky:
 8.2
 Vozidlo schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeno tak, aby odpovídalo typu schválenému na základě splnění výše uvedených požadavků bodu 5.
 8.3
 Schvalovací orgán, který uděluje schválení typu, může kdykoliv ověřit shodnost kontrolních metod používaných v jednotlivých výrobních jednotkách. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.
 9. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 9.1
 Schválení udělené, pokud jde o typ vozidla, v souladu s tímto předpisem lze odejmout v případě, že nejsou dodržovány požadavky podle bodu 8 výše.
 9.2
 Pokud smluvní strana odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně to zasláním formuláře sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu oznámí ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis.
 10. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu vozidla schváleného v souladu s tímto předpisem, informuje o tom schvalovací orgán, který udělil schválení, a ten o tom prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu informuje ostatní smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SCHVALOVACÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní strany dohody, jež uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu a názvy a adresy schvalovacích orgánů, které udělují schválení typu a kterým se mají zasílat formuláře potvrzující schválení nebo rozšíření nebo zamítnutí nebo odnětí schválení.
 (1) viz příloha 1 Úplného znění usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6,www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29resolutions.html
 (2) Rozlišovací čísla smluvních stran dohody z roku 1958 jsou uvedena v příloze 3 Úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3), dokument ECE/TRANS/WP.29/78/Rev.6.
 (3) Viz ECE/TRANS/196, bod 91 v Úmluvě o silničních značkách a signálech Evropské dohody z roku 1968 doplňující Úmluvu a protokol o silničním značení, dodatek k Evropské dohodě.
 Dodatek 1
 Tabulka 1
 Zkušební případy
 V tabulce níže jsou uvedeny zkušební případy s použitím těchto proměnných:
 v
 vozidlo
 ustálená rychlost vozidla
 v
 kolo
 ustálená rychlost jízdního kola
 d
 a
 pozice jízdního kola v okamžiku, kdy vozidlo přejede čáru b
 d
 b
 pozice vozidla v okamžiku, kdy jízdní kolo přejede čáru a
 d
 c
 pozice vozidla v posledním informačním bodě
 d
 d
 pozice vozidla v prvním informačním bodě (d


text:
c + (6 m – místo nárazu) + 11,11 m pro rychlost vozidla 10 km/h a dc+(6 m – místo nárazu) + 22,22 m pro rychlost vozidla 20 km/h)
 d
 kolo
 výchozí pozice jízdního kola
 l
 koridor
 délka koridoru vozidla
 d
 koridor
 šířka koridoru vozidla
 d
 boční
 boční vzdálenost mezi jízdním kolem a vozidlem
 Následující proměnné nespecifikují zkušební případy, jsou uvedeny pouze pro informaci (nemají vliv na parametry zkoušky):
 (a)
 Místo nárazu [m] udává místo nárazu, pro které byly vypočteny hodnoty d
 a a d
 b v tabulce 1 (d
 d se vždy počítá buď pro místo nárazu 6 m, nebo pro začátek synchronizovaného pohybu v případě, že se vozidlo a jízdní kolo pohybují stejnou rychlostí).
 (b)
 Poloměr otáčení [m] udává poloměr otáčení, pro který byly vypočteny hodnoty d
 a a d
 b v tabulce 1.
 Zkušební případ
 vkolo [km/h]
 vvozidlo [km/h]
 dboční [m]
 da [m]
 db [m]
 dc [m]
 dd [m]
 dkolo [m]
 lkoridor [m]
 dkoridor [m]
 Pouze pro informaci (tyto hodnoty nemají vliv na parametry zkoušky)
 Místo nárazu [m]
 Poloměr otáčení [m]
 1
 20
 10
 1,25
 44,4
 15,8
 15
 26,1
 65
 80
 Šířka vozidla + 1 m
 6
 5
 2
 20
 10
 22
 15
 38,4
 0
 10
 3
 20
 20
 38,3
 38,3
 -
 6
 25
 4
 10
 20
 4,25
 22,2
 43,5
 15
 37,2
 0
 25
 5
 10
 10
 19,8
 19,8
 -
 0
 5
 6
 20
 10
 44,4
 14,7
 15
 28
 6
 10
 7
 17,7
 34
 3
 10
 Tabulka 2
 d
 c pro rychlosti nad 25 km/h
 Rychlost vozidla [km/h]
 dc [m]
 25
 15
 26
 15,33
 27
 16,13
 28
 16,94
 29
 17,77
 30
 18,61
 PŘÍLOHA 1
 Sdělení
 (maximální formát: A4 (210 × 297 mm))
 (1)
 Vydal: název správního orgánu:
 ...
 ...
 ve věci (2):
 Udělení schválení
 Rozšíření schválení
 Odmítnutí schválení
 Odnětí schválení
 Definitivní ukončení výroby
 typu vozidla z hlediska informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu (ISMU) podle předpisu OSN č. 151
 Schválení č.: ...
 1.
 Ochranná známka: ...
 2.
 Typ a obchodní název (názvy): ...
 3.
 Název a adresa výrobce: ...
 4.
 Případně název a adresa zástupce výrobce: ...
 5.
 Stručný popis vozidla: ...
 6.
 Datum předání vozidla ke schválení: ...
 7.
 Technická zkušebna odpovědná za provádění schvalovacích zkoušek ...
 8.
 Datum protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 9.
 Číslo protokolu vydaného touto zkušebnou: ...
 10.
 Důvod (důvody) případného rozšíření: ...
 11.
 Schválení, pokud jde o systém ISMU, uděleno/zamítnuto 2:
 12.
 Místo: ...
 13.
 Datum: ...
 14.
 Podpis: ...
 15.
 K tomuto sdělení se připojují tyto dokumenty opatřené výše uvedeným číslem schválení: ...
 16.
 Poznámky: ...
 (1) Rozlišovací číslo země, která schválení udělila/rozšířila/odmítla/odňala (viz ustanovení o schválení v tomto předpisu).
 (2) Nehodící se škrtněte.
 PŘÍLOHA 2
 Uspořádání značek schválení typu
 (viz body 4.5 až 4.5.2 tohoto předpisu)
 a = minimálně 8 mm
 Výše uvedená značka schválení typu umístěná na vozidle udává, že tento typ vozidla byl z hlediska svého informačního systému pro eliminaci mrtvého úhlu schválen podle předpisu č. 151 v Německu (E1). První dvě číslice čísla schválení udávají, že schválení bylo uděleno v souladu s požadavky předpisu OSN č.


text:
151 v jeho původním znění.
 a = minimálně 8 mm
 Výše uvedený jedinečný identifikátor značí, že tento typ vozidla byl schválen a že příslušné informace o tomto schválení typu jsou k dispozici v zabezpečené internetové databázi OSN pod jedinečným identifikátorem 270650. Případné předřazené nuly v jedinečném identifikátoru mohou být na značce schválení vynechány.
 PŘÍLOHA 3
 Postup stanovení požadavků na výkonnost pro zkušební případy odlišné od těch, které jsou uvedeny v tabulce zkušebních případů
 V souladu s bodem 6.5.9 může technická zkušebna provést jiné zkušební případy, než ty, které jsou uvedeny v tabulce 1 v dodatku 1. V takovém případě je technická zkušebna povinna ověřit, že zvolená sada parametrů by vedla ke kritické situaci. Následující postup pomáhá upřesnit požadavky na výkonnost.
 d
 a – hodnota d
 a se použije pro synchronizaci pohybu vozidla a jízdního kola. Spočítá se vynásobením rychlosti jízdního kola, která je uvedená v tabulce, osmi vteřinami jízdy konstantní rychlostí:
 d
 a = 8s • v
 Bicycle
 d
 b – hodnota d
 b se použije pro synchronizaci pohybu vozidla a jízdního kola. Skládá se ze tří částí: První část odpovídá 8 vteřinám jízdy nákladního vozidla konstantní rychlostí:
 d
 b,1 = 8s • v
 Vehicle
 Druhá část posunuje synchronizaci při zohlednění místa nárazu jízdního kola. To je dáno místem nárazu L:
 d
 b,2 = L
 Ve třetí části je zohledněna skutečnost, že nákladní vozidlo urazí k místu srážky delší dráhu, neboť se při zatáčení pohybuje po dráze s konstantním poloměrem, zatímco jízdní kolo jede rovně.
 Úsek zatáčení přibližně odpovídá kruhu s konstantním poloměrem, který končí v místě, kde je dosaženo požadované boční vzdálenosti. Hodnotu d
 b je proto nutné upravit o rozdíl mezi vzdáleností ujetou při přímočaré jízdě a při zatáčení.
 Vypočítá se pomocí hodnot poloměru otáčení R, boční vzdálenosti Y=d
 boční
 + 0,25 m (vzdálenost mezi střednicí jízdního kola a okrajem vozidla) a místa nárazu L.
 Výsledná hodnota pro d
 b se získá odečtením částí d
 b,2 a d
 b,3 od hodnoty d
 b,1:
 Hodnota d
 c určuje poslední informační bod. Pro rychlost vozidla 10 km/h a vyšší je to vyšší z těchto dvou hodnot:
 první hodnota byla odvozena z fyzických zkoušek a vyjadřuje vzdálenost bodu, ve kterém vozidlo začne nejdříve zatáčet směrem ven, od místa srážky; tato hodnota je:
 15 m.
 Druhou hodnotou je brzdná dráha s ohledem na reakční dobu a brzdné zpomalení a za použití parametrů zpomalení (5 m/s2) a reakční doba (1,4 vteřiny):
 Hodnota d
 c je proto definována takto:
 U rychlostí vozidla nižších než 5 km/h je dostačující, pokud je informační signál podán ve vzdálenosti odpovídající hodnotě TTC 1,4 vteřiny (podobně jako u statické zkoušky).
 Hodnota d
 d je první informační bod. Vypočítá se jako součet vzdálenosti, kterou vozidlo ujede za 4 vteřiny, a hodnoty d
 c, přičemž se hodnota upraví o místo nárazu v případě, že místo nárazu není 6 m:
 d
 d = d
 c + 4s • v
 Vehicle + (6m - Impact Position).
 Na základě těchto vzorců lze kompletně vyplnit tabulku 1 v dodatku 1 u jiných zkušebních případů, než