text:
a udržitelný rozvoj vždy zajistí vedení seznamu na této úrovni.
 7. Odborníci navržení za členy panelu musí mít speciální znalosti nebo zkušenosti v oblasti pracovního práva a dalších otázek, o nichž se pojednává v této kapitole, nebo v řešení sporů vzniklých v souvislosti s mezinárodními dohodami. Musí být nezávislí, zastávat tuto funkci jako individuální osobnosti a nesmějí přijímat pokyny od žádné organizace nebo vlády ohledně projednávané záležitosti. Nesmějí být spojeni s vládou žádné ze stran a musí jednat ve shodě s kodexem chování uvedeným v odstavci 2.
 8. Nedohodnou-li se obě strany do pěti pracovních dní ode dne výběru členů panelu jinak, je mandát panelu odborníků tento:
 „S ohledem na příslušná ustanovení kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) přezkoumat záležitost, která mu byla předložena v žádosti o ustavení panelu odborníků, a předložit zprávu v souladu s článkem 23.10 (Panel odborníků) kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) s doporučeními pro řešení dané věci.“
 9. Pokud jde o záležitosti týkající se mnohostranných dohod uvedených v článku 23.3, panel odborníků by měl získávat informace od MOP, včetně všech relevantních dostupných výkladových pokynů, zjištění nebo rozhodnutí MOP (31).
 10. Panel může požadovat a přijímat písemná podání nebo jakékoli jiné informace od osob s příslušnými informacemi nebo odbornými znalostmi.
 11. Panel odborníků předloží stranám předběžnou zprávu a závěrečnou zprávu obsahující zjištěné skutečnosti, své závěry v dané záležitosti včetně toho, zda žalovaná strana splnila své povinnosti podle této kapitoly a včetně důvodů, které vedly k jeho zjištěním, závěrům či doporučením. Panel odborníků předloží stranám předběžnou zprávu do 120 dní po vybrání posledního člena panelu, nebo jinak podle rozhodnutí stran. Strany mohou předložit své připomínky k předběžné zprávě panelu odborníků do 45 dní od jejího doručení. Po zvážení těchto připomínek může panel odborníků svou zprávu přezkoumat nebo provést jakékoli další šetření, jež považuje za vhodné. Panel odborníků předloží stranám závěrečnou zprávu do 60 dní od předložení předběžné zprávy. Každá strana zveřejní závěrečnou zprávu do 30 dní od jejího doručení.
 12. Pokud panel odborníků v závěrečné zprávě rozhodne, že některá strana se nezhostila svých povinností podle této kapitoly, strany zahájí diskusi a vynasnaží se najít do tří měsíců po doručení závěrečné zprávy vhodná opatření nebo případně rozhodnout o oboustranně uspokojivém akčním plánu. Při těchto jednáních strany berou v potaz závěrečnou zprávu. Žalovaná strana informuje včas své poradní skupiny pro pracovněprávní otázky nebo udržitelný rozvoj a žalující stranu o svém rozhodnutí ohledně kroků či opatření, které mají být provedeny. Žalující strana informuje včas své poradní skupiny pro pracovněprávní otázky nebo udržitelný rozvoj a žalovanou stranu o dalším kroku či opatření, které případně učiní nebo přijme v návaznosti na závěrečnou zprávu s cílem podpořit řešení dané záležitosti způsobem, který je v souladu s touto dohodou. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj sleduje činnosti v návaznosti na závěrečnou zprávu a doporučení panelu odborníků. Poradní skupiny stran pro pracovněprávní otázky a udržitelný rozvoj a Fórum občanské společnosti mohou v tomto ohledu předkládat své připomínky Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj.
 13. Pokud strany dosáhnou vzájemně dohodnutého řešení dané věci po zřízení panelu


text:
odborníků, seznámí s tímto řešením Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj a panel odborníků. Uvedeným oznámením řízení před panelem končí.
 Článek 23.11
 Řešení sporů
 1. V případě sporu, který vznikne v souvislosti s touto kapitolou, mohou strany využít pouze pravidla a postupy stanovené v této kapitole.
 2. Strany vynaloží veškeré úsilí, aby spor vyřešily ke vzájemné spokojenosti. V zájmu vyřešení sporu mohou strany kdykoliv využít zprostředkovatelských služeb, smírčího či mediačního řízení.
 3. Strany jsou srozuměny s tím, že povinnosti podle této kapitoly jsou závazné a vymahatelné prostřednictvím postupů pro řešení sporů uvedených v článku 23.10. V této souvislosti strany projednají v rámci zasedání Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj účinnost provádění této kapitoly, vývoj politik v jednotlivých stranách, vývoj v oblasti mezinárodních dohod a názory předložené zúčastněnými stranami, jakož i možné přezkumy postupů pro řešení sporů stanovené v článku 23.10.
 4. V případě neshody v rámci odstavce 3 může kterákoli strana požádat o konzultace podle postupů stanovených v článku 23.9 s cílem přezkoumat ustanovení týkající se řešení sporů stanovená v článku 23.10, aby bylo dosaženo oboustranně přijatelného řešení dané záležitosti.
 5. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj může doporučit změny příslušných ustanovení této kapitoly Smíšenému výboru CETA v souladu s postupem pro provádění změn stanoveným v článku 30.2 (Změny).
 KAPITOLA DVACET ČTYŘI
 Obchod a životní prostředí
 Článek 24.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 environmentálním právem právo, včetně právního předpisu, regulačního ustanovení nebo jiného právně závazného opatření strany, jehož účelem je ochrana životního prostředí, včetně předcházení ohrožení lidského života nebo zdraví v důsledku škodlivých dopadů na životní prostředí, mimo jiné předpisu, ustanovení či opatření, jejichž cílem je:
 a)
 prevence, zmírňování nebo kontrola uvolňování, vypouštění nebo emisí znečišťujících látek nebo látek znečišťujících životní prostředí;
 b)
 nakládání s chemickými látkami a odpady nebo šíření souvisejících informací, nebo
 c)
 zachování a ochrana planě rostoucích rostlin nebo volně žijících živočichů, včetně ohrožených druhů a jejich přírodních stanovišť, jakož i chráněných oblastí,
 s výjimkou opatření strany týkajícího se výhradně zdraví a bezpečnosti pracovníků, které je předmětem kapitoly dvacet tři (Obchod a práce) nebo opatření strany, jehož cílem je řídit obživu nebo sklízení přírodních zdrojů původními obyvateli.
 Článek 24.2
 Souvislosti a cíle
 Strany uznávají, že životní prostředí je jedním ze základních pilířů udržitelného rozvoje, a uznávají přínos, který může mít obchod pro udržitelný rozvoj. Strany zdůrazňují, že posílená spolupráce v zájmu ochrany a zachování životního prostředí přináší výhody, které:
 a)
 podpoří udržitelný rozvoj;
 b)
 posílí správu životního prostředí stran;
 c)
 se opírají o mezinárodní dohody v oblasti životního prostředí, jichž jsou strany stranami, a
 d)
 doplňují cíle této dohody.
 Článek 24.3
 Právo regulovat a úroveň ochrany
 Strany uznávají právo každé strany stanovovat priority v oblasti životního prostředí, určovat svou úroveň ochrany životního prostředí a přijímat či odpovídajícím způsobem měnit své právní předpisy a politiky v souladu s mnohostrannými smlouvami o životním prostředí, jichž je stranou, a s touto dohodou. Každá strana se snaží zajistit, aby uvedené právní předpisy a politiky stanovily a podporovaly vysokou úroveň ochrany životního prostředí, a usilují o průběžné zdokonalování těchto právních

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
předpisů a politik a s nimi související úrovně ochrany.
 Článek 24.4
 Mnohostranné smlouvy o životním prostředí
 1. Strany uznávají hodnotu mezinárodní správy a dohod v oblasti životního prostředí jakožto reakce mezinárodního společenství na globální nebo regionální problémy životního prostředí a zdůrazňují potřebu dále zlepšovat vzájemnou podporu mezi politikami, pravidly a opatřeními v oblasti obchodu a v oblasti životního prostředí.
 2. Každá strana potvrzuje svůj závazek účinně provádět ve svém právu a praxi na celém svém území mnohostranné smlouvy o životním prostředí, jichž je stranou.
 3. Strany se zavazují k případným konzultacím a spolupráci ohledně environmentálních otázek společného zájmu týkajících se mnohostranných smluv o životním prostředí, zejména otázek souvisejících s obchodem. Tento závazek zahrnuje výměnu informací o:
 a)
 provádění mnohostranných smluv o životním prostředí, jichž je strana stranou;
 b)
 probíhajících jednáních o nových mnohostranných smlouvách o životním prostředí a
 c)
 názorech jednotlivých stran na přistoupení k dalším mnohostranným smlouvám o životním prostředí.
 4. Strany uznávají právo použít článek 28.3 (Obecné výjimky) ve vztahu k environmentálním opatřením, a to i opatřením přijatým na základě mnohostranných smluv o životním prostředí, jichž jsou stranami.
 Článek 24.5
 Zachování úrovní ochrany
 1. Strany uznávají, že není vhodné podporovat obchod nebo investice oslabením nebo snížením úrovní ochrany, které stanovuje jejich environmentální právo.
 2. Strana neupustí ani se jinak neodchýlí, nebo nenabídne upuštění či jiný způsob odchýlení se od svého environmentálního práva s cílem podpořit obchod nebo usazení, nabytí, rozšíření nebo zadržení investice na svém území.
 3. Žádná strana nebude pobízet obchod či investice svou setrvalou nebo opakující se činností či nečinností na úkor účinného vymáhání svého environmentálního práva.
 Článek 24.6
 Přístup k nápravným opatřením a procesní záruky
 1. V souladu s povinnostmi uvedenými v článku 24.5:
 a)
 každá strana v souladu se svými právními předpisy zajistí, aby její orgány příslušné k vymáhání environmentálního práva náležitě zvážily údajná porušování environmentálního práva, na něž byly upozorněny zúčastněnou osobou pobývající nebo usazenou na jejím území, a
 b)
 každá strana zajistí, aby správní nebo soudní řízení bylo dostupné osobám, které mají právně uznaný zájem v určité věci nebo které tvrdí, že toto právo bylo ve smyslu její právní úpravy porušeno, a tím umožní podání účinné žaloby proti porušování jejího environmentálního práva, včetně odpovídající nápravy za jeho porušení.
 2. Každá strana v souladu se svou vnitrostátní právní úpravou zajistí, aby řízení uvedená v odst. 1 písm. b) nebyla nadměrně složitá nebo příliš nákladná, neobsahovala nepřiměřené lhůty ani bezdůvodná zdržení, poskytovala případně možnost zdržovací žaloby a aby byla spravedlivá, nestranná a transparentní, včetně:
 a)
 toho, že žalovaný je vhodně informován o zahájení řízení, včetně popisu povahy řízení a podstaty žalobního nároku;
 b)
 toho, že účastníci řízení dostanou přiměřenou možnost podpořit nebo obhajovat svá stanoviska, mimo jiné předložením informací nebo důkazů před přijetím konečného rozhodnutí;
 c)
 toho, že konečné rozhodnutí je vyhotoveno v písemné podobě s uvedením důvodů, které se týkají dané věci a které vycházejí z informací nebo důkazů, které měli účastníci řízení možnost pronést a provést, a
 d)
 toho, že účastníkům správního řízení poskytnou možnost přezkumu a v odůvodněných případech i možnost


text:
nápravy konečného správního rozhodnutí v přiměřené lhůtě před soudem ustaveným podle zákona a s odpovídajícími zárukami nezávislosti a nestrannosti.
 Článek 24.7
 Informování veřejnosti a osvěta
 1. Kromě článku 27.1 (Zveřejnění) podnítí každá strana veřejnou diskusi s nestátními subjekty a mezi nimi o vypracování a definování politik, které mohou vést k přijetí environmentálních právních předpisů ze strany veřejných orgánů.
 2. Každá strana podpoří informovanost veřejnosti o svém environmentálním právu, jakož i vymáhání a dodržování postupů, zajištěním dostupnosti informací pro zúčastněné strany.
 3. Každá strana musí vstřícně přijímat připomínky veřejnosti a náležitě k nim přihlížet, pokud jde o věci související s touto kapitolou, včetně sdělení o obavách z jejího provádění. Každá strana informuje své příslušné organizace občanské společnosti o těchto sděleních prostřednictvím konzultačních mechanismů uvedených v čl. 24.13 odst. 5.
 Článek 24.8
 Vědecké a technické informace
 1. Při přípravě a provádění opatření zaměřených na ochranu životního prostředí, která mohou mít vliv na obchod nebo investice mezi stranami, vezme každá strana v úvahu příslušné vědecké a technické informace a příslušné mezinárodní normy, pokyny nebo doporučení.
 2. Strany uznávají, že pokud existuje hrozba vážné nezvratné škody, nesmí nedostatek úplné vědecké jistoty posloužit jako důvod pro odklad hospodárných opatření, jež mají zabránit zhoršování životního prostředí.
 Článek 24.9
 Obchod podporující ochranu životního prostředí
 1. Strany jsou odhodlány usilovat o usnadnění a podporu obchodu s ekologickým zbožím a službami a investic do nich, mimo jiné prostřednictvím řešení souvisejících necelních překážek týkajících se tohoto zboží a služeb.
 2. Strany v souladu se svými mezinárodními závazky věnují zvláštní pozornost usnadnění odstraňování překážek obchodu se zbožím či službami nebo investicím do zboží či služeb, které mají zvláštní význam pro zmírňování změny klimatu, a zejména obchodu se zbožím a službami využívajícími energii z obnovitelných zdrojů nebo investicím do nich.
 Článek 24.10
 Obchod s lesními produkty
 1. Strany uznávají význam ochrany lesů a jejich udržitelného obhospodařování pro zajištění ekologických funkcí a hospodářských a sociálních příležitostí pro současné i budoucí generace, jakož i význam přístupu na trh pro lesní produkty vytěžené v souladu s právními předpisy země původu těžby a z udržitelně obhospodařovaných lesů.
 2. Za tímto účelem a v souladu se svými mezinárodními závazky se strany zavazují:
 a)
 podporovat obchod s lesními produkty, které pocházejí z udržitelně obhospodařovaných lesů a byly vytěženy v souladu s právními předpisy země původu těžby;
 b)
 k výměně informací a případně ke spolupráci v rámci iniciativ na podporu udržitelného obhospodařování lesů, včetně iniciativ určených k boji proti nezákonné těžbě dřeva a s ní souvisejícím obchodem;
 c)
 prosazovat účinné používání Úmluvy o mezinárodním obchodu ohroženými druhy volně žijících živočichů a planě rostoucích rostlin podepsané dne 3. března 1973 ve Washingtonu, co se týče druhů dřeva, které jsou považovány za ohrožené, a
 d)
 v případě potřeby spolupracovat na mezinárodních fórech, která se zabývají zachováním a udržitelným obhospodařováním lesů.
 3. Strany projednají témata uvedená v odstavci 2 v rámci Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj nebo v rámci dvoustranného dialogu o lesních produktech uvedeného v kapitole dvacet pět (Dvoustranné dialogy a spolupráce) podle svých příslušných pravomocí.
 Článek 24.11
 Obchod s


text:
produkty rybolovu a akvakultury
 1. Strany uznávají význam zachování a trvale udržitelného a zodpovědného řízení rybolovu a akvakultury a jejich přínos pro zajištění environmentálních, ekonomických a sociálních příležitostí pro současné i budoucí generace.
 2. Za tímto účelem a v souladu se svými mezinárodními závazky se strany zavazují:
 a)
 přijmout nebo ponechat v platnosti účinná opatření ke sledování, kontrole a dozoru, jako jsou pozorovatelské systémy, systémy sledování plavidel, kontrola překládky, inspekce na moři, státní přístavní inspekce a související sankce, jejichž cílem je zachování populací ryb a zabránění nadměrnému rybolovu;
 b)
 přijmout nebo zachovat opatření a spolupracovat v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu, případně včetně výměny informací ohledně nezákonných, nehlášených a neregulovaných rybolovných činností ve svých vodách a při provádění politik a opatření na vyloučení produktů nezákonného, nehlášeného a neregulovaného rybolovu z obchodních toků a z chovu na rybích farmách;
 c)
 spolupracovat s regionálními organizacemi pro řízení rybolovu, jichž jsou strany členy, pozorovateli nebo spolupracujícími nesmluvními stranami, případně v nich přímo pracovat s cílem dosáhnout řádné správy, mimo jiné prosazováním vědecky podložených rozhodnutí a dodržování těchto rozhodnutí v těchto organizacích, a
 d)
 podporovat rozvoj environmentálně zodpovědného a ekonomicky konkurenceschopného odvětví akvakultury.
 Článek 24.12
 Spolupráce v oblasti životního prostředí
 1. Strany uznávají, že posílená spolupráce je důležitým prvkem pro prosazování cílů této kapitoly, a zavazují se spolupracovat v environmentálních otázkách společného zájmu souvisejících s obchodem, zejména v těchto oblastech:
 a)
 možný dopad této dohody na životní prostředí a způsoby jak pozitivní dopady posílit a negativním předejít nebo je zmírnit, přičemž zohlední posouzení dopadů provedená stranami;
 b)
 činnosti na mezinárodních fórech zabývajících se otázkami, které jsou relevantní jak pro obchodní politiku, tak pro politiku v oblasti životního prostředí, mimo jiné v rámci WTO, OECD, Programu OSN pro životní prostředí a mnohostranných smluv o životním prostředí;
 c)
 environmentální rozměr sociální odpovědnosti podniků, včetně provádění a sledování mezinárodně uznávaných pokynů;
 d)
 obchodní dopad environmentálních předpisů a norem, jakož i environmentální dopad obchodních a investičních pravidel mimo jiné na vypracování environmentálních předpisů a environmentální politiky;
 e)
 s obchodem související aspekty současného a budoucího mezinárodního režimu klimatické změny jakož i národní politiky a programy v oblasti změny klimatu týkající se zmírňování a přizpůsobení, včetně otázek týkajících se trhů s uhlíkem, způsobů, jak řešit negativní účinky obchodu na klima a také prostředků na podporu energetické účinnosti a na vývoj a zavádění nízkouhlíkových a dalších technologií šetrných ke klimatu;
 f)
 obchod s ekologickým zbožím a službami a investice do nich, včetně environmentálních a ekologických technologií a postupů, obnovitelná energie, energetická účinnost a využívání, ochrana a čištění vody;
 g)
 spolupráce v obchodních aspektech ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti;
 h)
 podpora řízení životního cyklu zboží, včetně uhlíkového účetnictví a nakládání po skončení životnosti, rozšířené odpovědnosti výrobců, recyklace a snižování odpadů, a jiných osvědčených postupů;
 i)
 lepší pochopení účinků hospodářské činnosti a tržních sil na životní prostředí a
 j)
 výměna názorů na vztah mezi mnostrannými smlouvami o životním prostředí a pravidly mezinárodního obchodu.
 2. Spolupráce podle odstavce 1 probíhá formou akcí a nástrojů, které mohou zahrnovat technické výměny, výměny informací


text:
a osvědčených postupů, výzkumné projekty, studie, zprávy, konference a workshopy.
 3. Strany zváží názory nebo vstupy veřejnosti a zúčastněných stran pro definování a provádění svých činností vykonávaných ve spolupráci, případně mohou tyto zúčastněné strany zapojit do těchto činností i více.
 Článek 24.13
 Institucionální mechanismy
 1. Každá strana určí úřad, který bude sloužit jako kontaktní místo pro druhou stranu za účelem provádění této kapitoly mimo jiné, pokud jde o:
 a)
 programy spolupráce a činností v souladu s článkem 24.12;
 b)
 příjem podání a sdělení podle čl. 24.7 odst. 3 a
 c)
 informace poskytované druhé straně, panelu odborníků a veřejnosti.
 2. Každá strana písemně oznámí druhé straně kontaktní místo uvedené v odstavci 1.
 3. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj zřízený podle čl. 26.2 odst. 1 písm. g) (Specializované výbory) na svých pravidelných nebo zvláštních zasedáních za účasti osob odpovědných za projednávané věci, na které se vztahuje tato kapitola:
 a)
 dohlíží na provádění této kapitoly a posuzuje dosažený pokrok;
 b)
 projednává otázky společného zájmu a
 c)
 projednává další záležitosti spadající do působnosti této kapitoly podle společného rozhodnutí stran.
 4. Strany vezmou v úvahu činnost příslušných vícestranných environmentálních organizací nebo subjektů v zájmu podpory širší spolupráce a spojitosti mezi prací stran a těchto organizací nebo subjektů.
 5. Každá strana využívá stávající konzultační mechanismy, jako jsou domácí poradní skupiny, nebo zřídí nové, aby získala názory a rady v otázkách týkajících se této kapitoly. Tyto konzultační mechanismy se skládají z nezávislých organizací zastupujících občanskou společnost, přičemž jsou v nich vyváženě zastoupeny ekologické skupiny, organizace podnikatelů, případně další zúčastněné strany. Prostřednictvím konzultačních mechanismů mohou zúčastněné strany z vlastního podnětu předkládat stanoviska a vydávat doporučení v jakékoli záležitosti související s touto kapitolou.
 Článek 24.14
 Konzultace
 1. Strana může požádat druhou stranu o konzultace v záležitosti vyplývající z této kapitoly doručením písemné žádosti kontaktnímu místu druhé strany. Strana ve své žádosti tuto záležitost jasně popíše, zformuluje otázky a poskytne stručný přehled případných stížností podle této kapitoly. Konzultace musí být zahájeny okamžitě poté, co o ně strana požádá.
 2. Během konzultací poskytne každá strana druhé straně dostatek informací, které má k dispozici a které umožní všestranné prozkoumání nastolených otázek, v souladu se svou právní úpravou ochrany důvěrných osobních nebo chráněných informací.
 3. Jestliže obě strany souhlasí a je-li to relevantní, strany si vyžádají informace nebo stanoviska kterékoli osoby, organizace nebo subjektu, včetně relevantní mezinárodní organizace či subjektu, které mohou přispět k posouzení předmětné záležitosti.
 4. Pokud se některá strana domnívá, že je v dané záležitosti nutná další diskuse, může doručením písemné žádosti kontaktnímu místu druhé strany požádat o svolání Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj, který danou záležitost zváží. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj neprodleně zasedne a pokusí se danou záležitost vyřešit. Pokud je to vhodné, vyžádá si rady od organizací občanské společnosti stran prostřednictvím konzultačních mechanismů uvedených v čl. 24.13 odst. 5.
 5. Každá strana zpřístupní veřejnosti řešení nebo rozhodnutí v jakékoli záležitosti projednávané podle tohoto článku.
 Článek 24.15
 Panel odborníků
 1. V případě záležitosti, která není uspokojivě vyřešena konzultacemi podle článku 24.14, může strana 90 dní


text:
po obdržení žádosti o konzultace podle čl. 24.14 odst. 1 předložením písemné žádosti kontaktnímu místu druhé strany požádat, aby byl svolán panel odborníků a danou záležitost přezkoumal.
 2. S výhradou ustanovení této kapitoly použijí strany jednací řád a kodex chování uvedené v přílohách 29-A a 29-B, pokud strany nerozhodnou jinak.
 3. Panel odborníků se skládá ze tří členů.
 4. Strany zahájí konzultace s cílem dosáhnout dohody o složení panelu odborníků do 10 pracovních dní ode dne, kdy žalovaná strana obdrží žádost o ustavení panelu odborníků. Náležitou pozornost je třeba věnovat tomu, aby navržení členové panelu splňovali požadavky stanovené v odstavci 6 a měli odborné znalosti odpovídající dané věci.
 5. Pokud strany nejsou schopny dohodnout se na složení panelu odborníků ve lhůtě uvedené v odstavci 4, použije se v souvislosti se seznamem uvedeným v odstavci 6 výběrové řízení uvedené v čl. 29.7 odst. 3 až 7 (Složení rozhodčího tribunálu).
 6. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj na svém prvním zasedání po vstupu této dohody v platnost sestaví seznam nejméně devíti osob vybraných pro svou objektivnost, spolehlivost a zdravý úsudek, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci člena panelu. Každá strana jmenuje na seznam členů panelu nejméně tři osoby. Strany také jmenují nejméně tři osoby, které nejsou státními příslušníky ani jedné z nich a které jsou ochotny a schopny zastávat funkci předsedy panelu odborníků. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj vždy zajistí vedení seznamu na této úrovni.
 7. Odborníci navržení za členy panelu musí mít speciální znalosti nebo zkušenosti v oblasti environmentálního práva, v otázkách, na něž se vztahuje tato kapitola nebo v řešení sporů vzniklých v souvislosti s mezinárodními dohodami. Musí být nezávislí, zastávat tuto funkci jako individuální osobnosti a nesmějí přijímat pokyny od žádné organizace nebo vlády ohledně projednávané záležitosti. Nesmějí být spojeni s vládou žádné ze stran a musí jednat ve shodě s kodexem chování uvedeným v odstavci 2.
 8. Pokud se obě strany nedohodnou jinak, do pěti pracovních dní ode dne výběru členů panelu bude dohodnut mandát panelu odborníků takto:
 „S ohledem na příslušná ustanovení kapitoly dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí) přezkoumat záležitost, která mu byla předložena v žádosti o ustavení panelu odborníků, a předložit zprávu v souladu s článkem 24.15 (Panel odborníků) kapitoly dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí) s doporučeními pro řešení dané věci.“
 9. Pokud jde o záležitosti týkající se mnohostranných smluv o životním prostředí uvedených v článku 24.4, panel odborníků by si měl vyžádat informace od relevantních subjektů zřízených podle těchto dohod, včetně dostupných výkladových pokynů, zjištění nebo rozhodnutí takových subjektů (32).
 10. Panel odborníků předloží stranám předběžnou zprávu a závěrečnou zprávu obsahující zjištěné skutečnosti, své závěry v dané záležitosti včetně toho, zda žalovaná strana splnila své povinnosti podle této kapitoly a včetně důvodů, které vedly k jeho zjištěním, závěrům a doporučením. Panel odborníků předloží stranám předběžnou zprávu do 120 dní po vybrání posledního člena panelu, nebo jinak podle rozhodnutí stran. Strany mohou předložit své připomínky k předběžné zprávě panelu odborníků do 45 dní od jejího doručení. Po zvážení těchto připomínek může panel


text:
odborníků svou zprávu přezkoumat nebo provést jakékoli další šetření, jež považuje za vhodné. Panel odborníků předloží stranám závěrečnou zprávu do 60 dní od předložení předběžné zprávy. Každá strana zpřístupní závěrečnou zprávu do 30 dní od jejího doručení.
 11. Pokud panel odborníků v závěrečné zprávě rozhodne, že některá strana se nezhostila svých povinností podle této kapitoly, strany zahájí diskusi a vynasnaží se najít do tří měsíců po doručení závěrečné zprávy vhodné opatření nebo případně rozhodnout o oboustranně uspokojivém akčním plánu. Při těchto jednáních strany berou v potaz závěrečnou zprávu. Žalovaná strana informuje včas své organizace občanské společnosti prostřednictvím konzultačních mechanismů uvedených v čl. 24.13 odst. 5 a žalující stranu o svém rozhodnutí ohledně kroků či opatření, které mají být provedeny. Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj sleduje činnosti v návaznosti na závěrečnou zprávu a doporučení panelu odborníků. Organizace občanské společnosti prostřednictvím konzultačních mechanismů uvedených v čl. 24.13 odst. 5 a Fórum občanské společnosti mohou v tomto ohledu předkládat své připomínky Výboru pro obchod a udržitelný rozvoj.
 12. Pokud strany dosáhnou vzájemně dohodnutého řešení dané věci po zřízení panelu odborníků, seznámí s tímto řešením Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj a panel odborníků. Uvedeným oznámením řízení před panelem končí.
 Článek 24.16
 Řešení sporů
 1. V případě sporu, který vznikne z této kapitoly, mohou strany využít pouze pravidla a postupy stanovené v této kapitole.
 2. Strany vynaloží veškeré úsilí, aby spor vyřešily ke vzájemné spokojenosti. V zájmu vyřešení sporu mohou strany kdykoliv využít zprostředkovatelských služeb, smírčího či mediačního řízení.
 KAPITOLA DVACET PĚT
 Dvoustranné dialogy a spolupráce
 Článek 25.1
 Cíle a zásady
 1. V návaznosti na své zavedené partnerství a sdílené hodnoty se strany dohodly usnadnit spolupráci v otázkách společného zájmu, mimo jiné prostřednictvím:
 a)
 posílení dvoustranné spolupráce v oblasti biotechnologií prostřednictvím dialogu o otázkách přístupu na trh biotechnologií;
 b)
 podpory a usnadnění dvoustranného dialogu a výměnou informací o otázkách týkajících se obchodu s lesními produkty prostřednictvím dvoustranného dialogu o lesních produktech;
 c)
 úsilí o navázání a udržení účinné spolupráce v problematice surovin prostřednictvím dvoustranného dialogu o surovinách a
 d)
 podpory posílené spolupráce v problematice vědy, technologie, výzkumu a inovací.
 2. Není-li v této dohodě stanoveno jinak, dvoustranné dialogy se uskuteční bez zbytečného prodlení na žádost kterékoli strany nebo na žádost Smíšeného výboru CETA. Dialogům společně předsedají zástupci Kanady a Evropské unie. Harmonogram zasedání a pořad jednání se určí dohodou mezi oběma spolupředsedy.
 3. Spolupředsedové dvoustranného dialogu informují Smíšený výbor CETA o termínech a agendě každého dvoustranného dialogu v dostatečném předstihu předem. Spolupředsedové dvoustranného dialogu informují Smíšený výbor CETA o výsledcích a závěrech dialogu podle potřeby nebo na žádost Smíšeného výboru CETA. Navázání nebo existence dialogu nebrání žádné ze stran, aby předala jakoukoli záležitost přímo Smíšenému výboru CETA.
 4. Smíšený výbor CETA může rozhodnout, že změní úkol zadaný dialogu, nebo se ho ujme nebo dialog rozpustí.
 5. Strany se mohou zapojit do dvoustranné spolupráce v jiných oblastech podle této dohody na základě souhlasu Smíšeného výboru CETA.
 Článek 25.2
 Dialog o otázkách přístupu na trh biotechnologií
 1. Strany se dohodly na tom, že mají společný


text:
zájem na spolupráci a výměně informací o otázkách souvisejících s biotechnologickými produkty. Tato spolupráce a výměna informací probíhá v rámci dvoustranného dialogu o otázkách přístupu na trh zemědělské biotechnologie, na kterých mají společný zájem; tento dialog byl zřízen podle vzájemně přijatelného řešení, na němž se Kanada a Evropská unie dohodly dne 15. července 2009 v návaznosti na spor na půdě WTO nazvaný Evropská společenství – Opatření týkající se schvalování biotechnologických výrobků a obchodování s nimi WT/DS292. Dvoustranný dialog zahrnuje veškeré relevantní otázky společného zájmu stran, včetně:
 a)
 schvalování biotechnologických produktů na území stran, případně i příštích žádostí o schválení výrobků, na nichž má některá strana obchodní zájem;
 b)
 obchodních a hospodářských perspektiv budoucího schvalování biotechnologických produktů;
 c)
 obchodního dopadu spojeného s asynchronním schvalováním biotechnologických produktů nebo s náhodným šířením nepovolených produktů na trh a odpovídajících opatření v tomto směru;
 d)
 opatření souvisejících s biotechnologií, která mohou ovlivnit obchod mezi stranami, včetně opatření členských států Evropské unie;
 e)
 nových právních předpisů v oblasti biotechnologie a
 f)
 osvědčených postupů při provádění právních předpisů v oblasti biotechnologie.
 2. Strany rovněž poukazují na význam následujících sdílených cílů, pokud jde o spolupráci v oblasti biotechnologie:
 a)
 vyměňovat si informace o politice, regulačních a technických otázkách společného zájmu týkajících se biotechnologických produktů, zejména informace o svých systémech a postupech pro posuzování rizik při rozhodování o používání geneticky modifikovaných organismů;
 b)
 podporovat účinné a vědecky podložené schvalovací postupy pro biotechnologické produkty;
 c)
 spolupracovat na mezinárodní úrovni v otázkách souvisejících s biotechnologiemi, jako je nízké zastoupení geneticky modifikovaných organismů, a
 d)
 zahájit spolupráci v oblasti regulace za účelem minimalizace nepříznivých obchodních dopadů regulačních postupů, které se týkají biotechnologických produktů.
 Článek 25.3
 Dvoustranný dialog o lesních produktech
 1. Strany se dohodly na tom, že mají společný zájem na dvoustranném dialogu, spolupráci a výměně informací a názorů o příslušných právních předpisech, regulačních předpisech, politikách a důležitých otázkách týkajících se výroby, obchodu a spotřeby lesních produktů. Strany se dohodly na tom, že tento dialog, spolupráce a výměna budou probíhat v rámci dvoustranného dialogu o lesních produktech, včetně:
 a)
 vytvoření, přijetí a provádění příslušných právních předpisů, regulačních předpisů, politik a norem, požadavků na zkoušení, osvědčování a akreditaci a jejich možného dopadu na obchod s lesními produkty mezi stranami;
 b)
 iniciativ stran souvisejících s udržitelným obhospodařováním lesů a lesní správou;
 c)
 mechanismů k zajištění zákonného nebo udržitelného původu lesních produktů;
 d)
 přístupu lesních produktů na trhy stran nebo jiné trhy;
 e)
 pohledů na mnohostranné a vícestranné organizace a procesy, jichž jsou členy a jejichž cílem je prosazování udržitelného hospodaření v lesích nebo boj proti nezákonné těžbě dřeva;
 f)
 otázek uvedených v článku 24.10 (Obchod s lesními produkty) a
 g)
 dalších otázek týkajících se lesních produktů podle dohody stran.
 2. Dvoustranný dialog o lesních produktech se bude konat do jednoho roku od vstupu této dohody v platnost a poté v souladu s čl. 25.1 odst. 2.
 3. Strany se dohodly na tom, že tato diskuse v rámci dvoustranného dialogu o lesních produktech se může stát podkladem pro diskusi ve Výboru pro obchod a udržitelný


text:
rozvoj.
 Článek 25.4
 Dvoustranný dialog o surovinách
 1. Strany uznávají důležitost otevřeného, nediskriminačního a transparentního obchodního prostředí založeného na pravidlech a vědě a usilují o navázání a udržení účinné spolupráce v oblasti surovin. Pro účely této spolupráce suroviny zahrnují nerosty, kovy a zemědělské produkty s průmyslovým využitím, ale nejen tyto věci.
 2. Dvoustranný dialog o surovinách se týká jakékoli relevantní otázky společného zájmu, včetně:
 a)
 zajištění diskusního fóra o spolupráci mezi stranami v oblasti surovin s cílem přispět k přístupu surovinového zboží a souvisejících služeb a investic na trh a zamezit necelním překážkám obchodu se surovinami;
 b)
 posílení vzájemného porozumění v oblasti surovin s cílem vyměňovat si informace o osvědčených postupech a o regulační politice stran ve vztahu k surovinám;
 c)
 povzbuzení činností, které podporují sociální odpovědnost podniků v souladu s mezinárodně uznávanými normami, jako je směrnice OECD pro nadnárodní společnosti a pokyny OECD pro náležitou péči v zodpovědných dodavatelských řetězcích nerostných surovin z oblastí postižených konflikty a vysoce rizikových oblastí, a
 d)
 případně usnadnění konzultací o postojích stran na mnohostranných nebo vícestranných fórech, kde mohou být nastoleny a projednávány otázky spojené se surovinami.
 Článek 25.5
 Posílená spolupráce v oblasti vědy, technologie, výzkumu a inovací
 1. Strany uznávají vzájemnou závislost mezi vědou, technologiemi, výzkumem a inovacemi na jedné straně a mezinárodním obchodem a investicemi na straně druhé při posilování průmyslové konkurenceschopnosti a sociální a hospodářské prosperity.
 2. Na základě tohoto společného chápání se strany dohodly na posílení své spolupráce v oblasti vědy, technologie, výzkumu a inovací.
 3. Strany se snaží podporovat, rozvíjet a usnadňovat činnosti vykonávané ve spolupráci a na recipročním základě s cílem podporovat nebo doplňovat Dohodu o vědeckotechnické spolupráci mezi Evropskými společenstvími a Kanadou uzavřenou dne 17. června 1995 v Halifaxu. Strany se dohodly na tom, že se budou věnovat těmto činnostem na základě těchto zásad:
 a)
 tyto činnosti jsou vzájemně prospěšné pro obě strany;
 b)
 strany se dohodnou na rozsahu a parametrech těchto činností a
 c)
 tyto činnosti by měly zohledňovat důležitou úlohu soukromého sektoru a výzkumných institucí při rozvoji vědy, technologií, výzkumu a inovací a při uvádění jejich zboží a služeb na trh.
 4. Strany rovněž uznávají význam posílené spolupráce v oblasti vědy, technologií, výzkumu a inovací, jako jsou činnosti, které zahájily, rozvinuly nebo realizovaly různé zúčastněné strany, včetně kanadské federální vlády, kanadských provincií a teritorií, Evropské unie a jejích členských států.
 5. Každá strana podporuje v souladu se svými právními předpisy zapojení soukromého sektoru, výzkumných ústavů a občanské společnosti na svém území do činností zaměřených na posílení spolupráce.
 KAPITOLA DVACET ŠEST
 Administrativní a institucionální ustanovení
 Článek 26.1
 Smíšený výbor CETA
 1. Strany zřizují Smíšený výbor CETA složený ze zástupců Evropské unie a zástupců Kanady. Smíšenému výboru CETA spolupředsedají ministr mezinárodního obchodu Kanady a člen Evropské komise odpovědný za obchod, nebo jimi jmenované osoby.
 2. Smíšený výbor CETA zasedá jednou ročně nebo na žádost kterékoli ze stran. Smíšený výbor CETA se dohodne na termínech zasedání a na pořadu jednání.
 3. Smíšený výbor CETA odpovídá za všechny otázky týkající se obchodu a investic mezi stranami a za


text:
provádění a uplatňování této dohody. Kterákoli strana může postoupit Smíšenému výboru CETA jakoukoli otázku týkající se provádění a výkladu této dohody nebo jakoukoli jinou záležitost týkající se obchodu a investic mezi stranami.
 4. Smíšený výbor CETA:
 a)
 dohlíží na provádění a uplatňování této dohody a usnadňuje je a podporuje obecné cíle této dohody;
 b)
 dohlíží na práci všech specializovaných výborů a jiných subjektů zřízených podle této dohody;
 c)
 bez ohledu na kapitolu osm (Investice), dvacet dva (Obchod a udržitelný rozvoj), dvacet tři (Obchod a práce), dvacet čtyři (Obchod a životní prostředí) a dvacet devět (Řešení sporů) hledá vhodné způsoby a metody předcházení problémům, jež by mohly nastat v oblastech, jichž se týká tato dohoda, nebo způsoby a metody řešení sporů, k nimž může dojít kvůli výkladu nebo použití této dohody;
 d)
 schvaluje svůj jednací řád;
 e)
 činí rozhodnutí, jak je uvedeno v článku 26.3, a
 f)
 zvažuje další záležitosti týkající se oblastí spadajících do působnosti této dohody.
 5. Smíšený výbor CETA může:
 a)
 přenést odpovědnost na specializované výbory zřízené podle článku 26.2;
 b)
 komunikovat se všemi zúčastněnými stranami včetně soukromého sektoru a organizací občanské společnosti;
 c)
 zvažovat nebo odsouhlasovat změny podle ustanovení této dohody;
 d)
 studovat rozvoj obchodu mezi stranami a posuzovat možnosti dalšího posílení obchodních vztahů mezi stranami;
 e)
 schvalovat výklad ustanovení této dohody, který je závazný pro soudy zřízené podle oddílu F kapitoly osm (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) a kapitoly dvacet devět (Řešení sporů);
 f)
 činit vhodná doporučení na podporu rozšíření obchodu a investic, jak se předpokládá v této dohodě;
 g)
 měnit nebo přebírat úkoly svěřené specializovaným výborům zřízeným podle článku 26.2 nebo rozpouštět kterýkoli ze specializovaných výborů;
 h)
 zřizovat specializované výbory a dvoustranné dialogy, které mu budou nápomocny při plnění jeho úkolů, a
 i)
 přijímat v rámci výkonu svých funkcí jakékoli jiné opatření, na nichž se strany dohodnou.
 Článek 26.2
 Specializované výbory
 1. Zřizují se tyto specializované výbory, kterým se uděluje oprávnění jednat pod záštitou Smíšeného výboru CETA, stejně tak jako Smíšenému výboru pro celní spolupráci uvedenému v písmeni c):
 a)
 Výbor pro obchod se zbožím, který řeší záležitosti týkající se obchodu se zbožím, cel, technických překážek obchodu, protokolu o vzájemném uznávání výsledků posuzování shody a práv duševního vlastnictví souvisejících se zbožím. Na žádost některé strany nebo na základě doporučení příslušného specializovaného výboru nebo při přípravě jednání Smíšeného výboru CETA může Výbor pro obchod se zbožím rovněž řešit otázky vznikající v souvislosti s pravidly původu, postupy stanovení původu, usnadňováním celní spolupráce a obchodu a opatřeními na hranicích, sanitárními a fytosanitárními opatřeními, veřejnými zakázkami nebo spoluprací v oblasti regulace, pokud to usnadňuje řešení dané záležitostí, která nemůže být vyřešena v příslušném specializovaném výboru. V rámci Výboru pro obchod se zbožím se také zřizují Výbor pro zemědělství, Výbor pro víno a lihoviny a Smíšená odvětvová skupina pro farmaceutické výrobky, které jsou tomuto výboru podřízeny;
 b)
 Výbor pro služby a investice, který se zabývá záležitostmi týkajícími se přeshraničního obchodu se službami, investic, dočasného vstupu, elektronického obchodu a práv duševního vlastnictví v souvislosti se službami. Na žádost některé


text:
strany nebo na základě doporučení příslušného specializovaného výboru nebo při přípravě jednání Smíšeného výboru CETA může Výbor pro služby a investice rovněž řešit otázky vznikající v oblasti finančních služeb nebo veřejných zakázek, pokud to usnadňuje řešení dané záležitostí, která nemůže být vyřešena v příslušném specializovaném výboru.
 Zřizuje se Smíšený výbor pro vzájemné uznávání odborných kvalifikací, který je podřízen Výboru pro služby a investice;
 c)
 Smíšený výbor pro celní spolupráci zřízený podle Dohody z roku 1998 mezi Evropským společenstvím a Kanadou o celní spolupráci a vzájemné pomoci v celních otázkách podepsané v Ottawě dne 4. prosince 1997, který se zabývá záležitostmi podle této dohody v souvislosti s pravidly původu, postupy stanovení původu, usnadňováním celní spolupráce a obchodu, opatřeními na hranicích a dočasným pozastavením preferenčního sazebního zacházení;
 d)
 Smíšený řídicí výbor pro sanitární a fytosanitární opatření, který se zabývá záležitostmi týkajícími se sanitárních a fytosanitárních opatření;
 e)
 Výbor pro vládní zakázky, který se zabývá záležitostmi týkajícími se zadávání veřejných zakázek;
 f)
 Výbor pro finanční služby, který se zabývá záležitostmi finančních služeb;
 g)
 Výbor pro obchod a udržitelný rozvoj, který se zabývá záležitostmi udržitelného rozvoje;
 h)
 Fórum pro spolupráci v oblasti regulace, které se zabývá záležitostmi týkajícími se spolupráce v oblasti regulace, a
 i)
 Výbor CETA pro zeměpisná označení, který se zabývá záležitostmi týkajícími se zeměpisných označení.
 2. Specializované výbory zřízené podle odstavce 1 se ve své práci řídí ustanoveními odstavců 3 až 5.
 3. Pravomoci a úkoly specializovaných výborů zřízených podle odstavce 1 jsou blíže definovány v příslušných kapitolách a protokolech k této dohodě.
 4. Pokud v této dohodě není stanoveno jinak nebo pokud jinak nerozhodnou spolupředsedové, specializované výbory se scházejí jednou ročně. Další zasedání se mohou konat na žádost jedné ze stran nebo na žádost Smíšeného výboru CETA. Spolupředsedají jim zástupci Kanady a Evropské unie. Specializované výbory stanoví po vzájemné dohodě termíny a pořad jednání svých zasedání. Stanoví nebo mění vlastní jednací řády, považují-li to za vhodné. Specializované výbory mohou předkládat Smíšenému výboru CETA návrhy rozhodnutí nebo přijímat rozhodnutí, pokud tak stanoví tato dohoda.
 5. Každá strana zajistí, aby na zasedání specializovaného výboru byli přítomni zástupci všech orgánů příslušných pro každé téma na pořadu jednání podle požadavků obou stran, aby mohla být každá věc projednávána na dostatečné odborné úrovni.
 6. Specializované výbory informují Smíšený výbor CETA o termínech a programu svých zasedání s dostatečným předstihem a informují ho o výsledcích a závěrech každého zasedání. Zřízení nebo existence specializovaného výboru nebrání žádné ze stran, aby předala jakoukoli záležitost přímo Smíšenému výboru CETA.
 Článek 26.3
 Rozhodování
 1. Za účelem dosažení cílů CETA je Smíšený výbor CETA oprávněn přijímat rozhodnutí ve všech záležitostech stanovených v této dohodě.
 2. Rozhodnutí Smíšeného výboru CETA jsou pro strany závazná za předpokladu, že byly splněny veškeré nezbytné vnitřní požadavky a postupy, a obě strany jsou povinny je provést. Smíšený výbor CETA může vydávat také vhodná doporučení.
 3. Smíšený výbor CETA přijímá rozhodnutí a doporučení po vzájemné dohodě.
 Článek 26.4
 Sdílení informací
 Pokud některá strana předloží Smíšenému výboru CETA nebo specializovanému výboru zřízenému podle této dohody informace, jež jsou


text:
podle jejich právních předpisů považovány za důvěrné nebo chráněné před zveřejněním, nakládá druhá strana s takovými informacemi jako s důvěrnými.
 Článek 26.5
 Kontaktní místa CETA
 1. Každá strana neprodleně určí kontaktní místo CETA a oznámí to druhé straně do 60 dní po vstupu této dohody v platnost.
 2. Kontaktní místa CETA:
 a)
 sledují činnost všech institucionálních orgánů zřízených touto dohodou, včetně sdělení týkajících se právních nástupců uvedených orgánů;
 b)
 koordinují přípravu zasedání výborů;
 c)
 sledují plnění rozhodnutí přijatých Smíšeným výborem CETA;
 d)
 není-li v této dohodě stanoveno jinak, přijímají veškerá oznámení a informace poskytované podle této dohody, a pokud je to nezbytné, usnadňují komunikaci mezi stranami o jakékoli otázce spadající do působnosti této dohody;
 e)
 reagují na žádosti o informace podle článku 27.2 (Poskytování informací) a
 f)
 posuzují jakékoli jiné záležitosti, které mohou ovlivnit fungování této dohody na základě pověření Smíšeným výborem CETA.
 3. Kontaktní místa CETA komunikují podle potřeby.
 Článek 26.6
 Zasedání
 1. Zasedání uvedená v této kapitole by měla probíhat za osobní účasti. Strany se mohou rovněž dohodnout, že se sejdou prostřednictvím videokonference nebo telekonference.
 2. Strany se vynasnaží sejít do 30 dní ode dne, kdy některá strana obdrží žádost druhé strany o setkání.
 KAPITOLA DVACET SEDM
 Transparentnost
 Článek 27.1
 Zveřejňování
 1. Každá strana zajistí, aby její obecně platné právní a správní předpisy, postupy a obecně závazná správní rozhodnutí týkající se záležitostí, na něž se vztahuje tato dohoda, byly neprodleně zveřejněny nebo zpřístupněny takovým způsobem, aby se s nimi mohly zainteresované osoby a druhá strana seznámit.
 2. V možném rozsahu každá strana:
 a)
 zveřejní v předstihu opatření, které navrhuje přijmout, a
 b)
 poskytne zainteresovaným osobám a druhé straně přiměřenou možnost vyjádřit se k navrhovaným opatřením.
 Článek 27.2
 Poskytování informací
 1. Na žádost druhé strany poskytne strana, pokud možno okamžitě, informace a odpoví na otázky, jež vyvstanou ohledně jakéhokoli existujícího nebo navrhovaného opatření, které významně ovlivňuje provádění této dohody.
 2. Informace poskytnuté na základě tohoto článku se nedotýkají toho, zda je dané opatření v souladu s touto dohodou.
 Článek 27.3
 Správní řízení
 Každá strana zajistí, aby za účelem jednotného, nestranného a přiměřeného provedení obecně použitelného opatření týkajícího se záležitostí, na něž se vztahuje tato dohoda, její správní řízení, v němž se použijí opatření uvedená v článku 27.1 na konkrétní osoby, zboží nebo služby druhé strany v konkrétním případě:
 a)
 zajistilo, kdykoli je to možné, po zahájení řízení osobě z druhé strany, které se řízení přímo týká, předání důvodného upozornění v souladu s vnitrostátními postupy, včetně popisu povahy řízení, prohlášení příslušného orgánu, který řízení zahájil, a obecného popisu veškerých sporných otázek;
 b)
 zajistilo osobě uvedené v písmeni a) vhodnou příležitost k předložení skutečností a argumentů na podporu jejího stanoviska dříve, než se přistoupí ke konečnému správnímu úkonu, umožní-li to čas, charakter řízení a veřejný zájem, a
 c)
 bylo vedeno v souladu s jejími právními předpisy.
 Článek 27.4
 Přezkum a odvolání
 1. Každá strana zřídí nebo zachová soudní, kvazisoudní nebo správní orgány nebo postupy pro účely rychlého přezkumu a v odůvodněných případech nápravy konečného správního úkonu týkajícího se záležitostí, na které


text:
se vztahuje tato dohoda. Každá strana zajistí, aby její soudy byly nezávislé na úřadu nebo orgánu pověřeném vymáháním správních předpisů a neměly žádný podstatný zájem na výsledku řízení.
 2. Každá strana zajistí, aby účastníci řízení měli před soudy nebo v postupech uvedených v odstavci 1 právo:
 a)
 na vhodnou příležitost k podpoře nebo obhajobě svých stanovisek a
 b)
 na rozhodnutí založené na důkazech a předaných záznamech nebo, vyžadují-li to její právní předpisy, záznamech sestavených správním orgánem.
 3. Každá strana zajistí, aby s výhradou odvolání nebo dalšího přezkumu, jak stanoví její právní předpisy, byla taková rozhodnutí provedena úřady nebo orgány, které dotčený správní úkon uplatnily, a aby se tyto úřady nebo orgány takovými rozhodnutími ve své praxi řídily.
 Článek 27.5
 Spolupráce při podpoře větší transparentnosti
 Strany se dohodly na tom, že budou v rámci dvoustranných, regionálních a mnohostranných fór spolupracovat na způsobech zvyšování transparentnosti, pokud jde o mezinárodní obchod a investice.
 KAPITOLA DVACET OSM
 Výjimky
 Článek 28.1
 Definice
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 bydlištěm bydliště pro daňové účely;
 daňovou úmluvou úmluva o zamezení dvojího zdanění nebo jiná mezinárodní dohoda či ujednání o zdanění a
 daň nebo daňové opatření zahrnuje spotřební daň, s výjimkou:
 a)
 cla, tak jak je tento pojem definován v článku 1.1 (Obecně použitelné definice), a
 b)
 opatření uvedeného mezi výjimkami v písmenech b) nebo c) v definici „cla“ v článku 1.1 (Obecně použitelné definice).
 Článek 28.2
 Definice specifické pro jednu stranu
 Pro účely této kapitoly se rozumí:
 orgánem pro hospodářskou soutěž:
 a)
 v případě Kanady komisař pro hospodářskou soutěž nebo jeho právní nástupce oznámený druhé straně prostřednictvím kontaktních míst CETA a
 b)
 v případě Evropské unie Komise Evropské unie, pokud jde o její kompetence podle právních předpisů Evropské unie o ochraně hospodářské soutěže;
 právními předpisy pro hospodářskou soutěž
 a)
 v případě Kanady zákon o hospodářské soutěži (Competition Act, R.S.C. 1985, c. C-34) a
 b)
 v případě Evropské unie články 101, 102 a 106 Smlouvy o fungování Evropské unie ze dne 13. prosince 2007 a nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků a jejich prováděcí předpisy či změny a
 informacemi chráněnými podle jejích právních předpisů pro hospodářskou soutěž:
 a)
 v případě Kanady informace spadající do působnosti článku 29 zákona o hospodářské soutěži (Competition Act, R.S.C. 1985, c. C-34) a
 b)
 v případě Evropské unie informace, na něž se vztahuje článek 28 nařízení Rady (ES) č. 1/2003 ze dne 16. prosince 2002 o provádění pravidel hospodářské soutěže stanovených v článcích 81 a 82 Smlouvy nebo článek 17 nařízení Rady (ES) č. 139/2004 ze dne 20. ledna 2004 o kontrole spojování podniků.
 Článek 28.3
 Obecné výjimky
 1. Pro účely čl. 30.8 (Ukončení a pozastavení dohody nebo začlenění jiných stávajících dohod) odst. 5, kapitoly dva (Národní zacházení a přístup zboží na trh), kapitoly pět (Sanitární a fytosanitární opatření) a kapitoly šest (Cla a usnadnění obchodu), Protokolu o pravidlech původu a o postupech stanovení původu a oddílu B (Zřízení investic) a oddílu C (Nediskriminační zacházení) kapitoly osm (Investice) se do této dohody začleňuje článek XX


text:
GATT 1994 a stává se její nedílnou součástí. Strany jsou srozuměny s tím, že opatření podle čl. XX písm. b) GATT 1994 zahrnují environmentální opatření nezbytná pro ochranu života nebo zdraví lidí, zvířat nebo rostlin. Strany jsou srozuměny s tím, že se čl. XX písm. g) GATT 1994 vztahuje na opatření na zachování živých i neživých vyčerpatelných přírodních zdrojů.
 2. Pro účely kapitoly devět (Přeshraniční obchod se službami), deset (Dočasný vstup a pobyt fyzických osob za účelem podnikání), dvanáct (Domácí regulace), třináct (Finanční služby), čtrnáct (Mezinárodní námořní doprava), patnáct (Telekomunikace), šestnáct (Elektronický obchod) a oddílů B (Zřízení investic) a C (Nediskriminační zacházení) kapitoly osm (Investice), a to s výhradou požadavku, aby tato opatření nebyla použita způsobem, který by představoval prostředek svévolné nebo neoprávněné diskriminace mezi stranami v podobných převládajících podmínkách, nebo skryté omezení obchodu se službami, nelze žádné ustanovení této dohody vykládat tak, že by některé straně bránilo přijímat nebo vymáhat opatření:
 a)
 nutná pro ochranu veřejné bezpečnosti či veřejných mravů nebo pro udržení veřejného pořádku (33);
 b)
 nutná pro ochranu života nebo zdraví lidí, zvířat a rostlin (34) nebo
 c)
 nutná pro zajištění souladu s právními předpisy, jež nejsou neslučitelné s ustanoveními této dohody, včetně ustanovení týkajících se:
 i)
 předcházení klamavým a podvodným praktikám nebo odškodňování za neplnění závazků ze smluv;
 ii)
 ochrany soukromí jednotlivců, pokud jde o zpracovávání a šíření osobních údajů, a ochrany důvěrnosti záznamů a účtů jednotlivých osob, nebo
 iii)
 bezpečnosti.
 Článek 28.4
 Dočasná ochranná opatření, která se týkají pohybu kapitálu a plateb
 1. Pokud za mimořádných okolností pohyb kapitálu a plateb, včetně převodů, způsobuje nebo hrozí způsobit vážné potíže ve fungování hospodářské a měnové unie Evropské unie, může Evropská unie uložit ochranná opatření, která jsou nezbytně nutná pro řešení těchto potíží, a to na dobu, která nepřekročí 180 dní.
 2. Opatření uložená Evropskou unií podle odstavce 1 nesmějí představovat prostředek svévolné nebo neodůvodnitelné diskriminace vůči Kanadě nebo jejím investorům ve srovnání s třetí zemí nebo jejími investory. Evropská unie neprodleně informuje Kanadu a co nejdříve jí předloží harmonogram pro odstranění takových opatření.
 Článek 28.5
 Omezení v případě vážných potíží v platební bilanci a vnějších finančních potíží
 1. Pokud Kanada nebo členský stát Evropské unie, který není členem evropské měnové unie, zažívá vážné potíže s platební bilancí nebo vnější finanční potíže nebo hrozí-li mu tyto potíže, může přijmout nebo zachovat omezující opatření týkající se pohybu kapitálu a plateb, včetně převodů.
 2. Opatření uvedená v odstavci 1:
 a)
 nesmí být k některé straně méně příznivá než ke třetí zemi v obdobných situacích;
 b)
 musí být v souladu s použitelnými články Dohody o Mezinárodním měnovém fondu uzavřené dne 22. července 1944 v Bretton Woods;
 c)
 nesmí způsobit zbytečnou újmu obchodním, hospodářským a finančním zájmům některé strany;
 d)
 musí být dočasná a postupně rušena podle toho, jak se bude zlepšovat situace uvedená v odstavci 1 a nesmí platit více než 180 dní. Vyvstanou-li extrémně výjimečné okolnosti, kvůli nimž musí strana přistoupit k prodloužení ochranných opatření za rámec 180 dní, v předstihu s druhou stranou konzultuje provádění navrženého prodloužení.
 3.


text:
V případě obchodu se zbožím může strana přijmout omezující opatření v zájmu udržení platební bilance nebo vnější finanční pozice. Tato opatření musí být v souladu s GATT 1994 a Ujednáním o ustanoveních o platební bilanci Všeobecné dohody o clech a obchodu 1994, které se nacházejí v příloze 1A Dohody o WTO.
 4. V případě obchodu se službami může strana přijmout omezující opatření v zájmu udržení platební bilance nebo vnější finanční pozice. Tato opatření musí být v souladu se Všeobecnou dohodou o obchodu službami (GATS).
 5. Strana, která přijme nebo zachová omezující opatření uvedené v odstavci 1, o něm urychleně uvědomí druhou stranu a co nejdříve předloží časový plán pro jeho odstranění.
 6. Jsou-li přijata nebo zachována omezení podle tohoto článku, musí se neprodleně konat konzultace v rámci Smíšeného výboru CETA, pokud se tyto konzultace nekonají už jinak mimo rámec této dohody. V rámci konzultací konaných podle tohoto odstavce se posuzují potíže s platební bilancí nebo vnější finanční potíže, které vedly k přijetí příslušných opatření, přičemž se mimo jiné přihlíží k těmto faktorům:
 a)
 povaha a rozsah potíží;
 b)
 vnější hospodářské a obchodní prostředí nebo
 c)
 dostupnost alternativních nápravných opatření.
 7. V rámci konzultací podle odstavce 6 se posuzuje soulad omezujících opatření s odstavci 1 až 4. Strany akceptují všechna zjištění statistických a jiných skutečností předložená Mezinárodním měnovým fondem (MMF), která se vztahují k devizovým prostředkům, měnovým rezervám a platební bilanci a jejichž závěry vycházejí z hodnocení platební bilance a vnější finanční situace dotčené strany provedeného Mezinárodním měnovým fondem.
 Článek 28.6
 Národní bezpečnost
 Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že:
 a)
 od některé strany požaduje, aby poskytovala informace nebo přístup k informacím, pokud rozhodne, že zveřejnění těchto informací by bylo v rozporu s jejími zásadními bezpečnostními zájmy, nebo
 b)
 brání některé straně učinit jakékoliv opatření, které považuje za potřebné pro ochranu svých zásadních bezpečnostních zájmů:
 i)
 v souvislosti s výrobou nebo obchodem se zbraněmi, municí a vojenským materiálem a v souvislosti s takovým obchodem a operacemi s jiným zbožím, materiálem, službami a technologiemi, a s hospodářskými činnostmi prováděnými přímo nebo nepřímo za účelem zásobování vojenských nebo jiných bezpečnostních zařízení (35);
 ii)
 přijaté v době války nebo jiné mimořádné situace v mezinárodních vztazích nebo
 iii)
 vztahující se ke štěpným a termonukleárním materiálům nebo materiálům, které slouží k jejich výrobě; nebo
 c)
 kterékoli straně brání přijmout opatření za účelem splnění jejích mezinárodních povinností v zájmu zachování mezinárodního míru a bezpečnosti.
 Článek 28.7
 Daně
 1. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že brání některé straně přijmout nebo zachovat jakékoli daňové opatření, jež rozlišuje mezi osobami, které nejsou ve stejné situaci, zejména s ohledem na jejich místo bydliště nebo s ohledem na místo, kde je investován jejich kapitál.
 2. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že brání některé straně v přijetí nebo zachování daňového opatření, jehož cílem je zabránit daňovým únikům a vyhýbání se daňové povinnosti podle daňových předpisů nebo úmluv o daních.
 3. Touto dohodou nejsou dotčena práva a povinnosti kterékoli strany podle některé úmluvy o daních. V případě jakéhokoli rozporu


text:
mezi touto dohodou a jakoukoli takovou úmluvou má v rozporné otázce přednost příslušná úmluva.
 4. Žádné ustanovení této dohody ani jakékoli jiné ujednání přijaté podle této dohody se nevztahuje na:
 a)
 daňové opatření strany, které přiznává výhodnější daňový režim pro korporaci nebo akcionáře korporace na základě toho, že daná korporace je zcela nebo zčásti ve vlastnictví jednoho nebo více investorů, kteří jsou rezidenty dotyčné strany, nebo je jimi přímo či nepřímo kontrolována;
 b)
 daňové opatření strany, které poskytuje výhodu týkající se příspěvků do systému poskytujícího odklad zdanění nebo osvobození od zdanění důchodů, důchodového spoření, odvodů na vzdělávání, odvodů na zdravotní péči, odvodů na zdravotní, invalidní pojištění či jiné podobné účely, nebo zdanění příjmů z těchto systémů, za podmínky, že tato osoba je neustále v jurisdikci takového systému;
 c)
 daňové opatření strany, které poskytuje výhodu vztahující se k nákupu nebo spotřebě určité služby s podmínkou, že služba je poskytnuta na území této strany;
 d)
 daňové opatření strany, které je zaměřeno na zajištění spravedlivého nebo účinného ukládání nebo vybírání daní, včetně opatření, jež přijímá některá strana za tím účelem, aby bylo zajištěno dodržování jejího systému danění;
 e)
 daňové opatření, které poskytuje výhodu vládě, některé součásti veřejné správy nebo osobě, která je přímo nebo nepřímo ve vlastnictví vlády, kontrolována vládou nebo zřízena vládou;
 f)
 stávající nesouladné daňové opatření, které není jinak zahrnuto v odstavcích 1, 2 a odst. 4 písm. a) až e), za účelem udržování v platnosti nebo rychlého obnovení takového opatření nebo změny takového opatření za předpokladu, že změna nesnižuje jeho soulad s ustanoveními této dohody, který existoval bezprostředně před jeho změnou.
 5. Pro upřesnění je třeba uvést, že skutečnost, že daňové opatření představuje významnou změnu stávajícího daňového opatření, má bezprostřední účinek od svého oznámení, objasňuje zamýšlené použití stávajícího daňového opatření nebo má nečekaný dopad na některého investora nebo zahrnutou investici, sama o sobě nepředstavuje porušení článku 8.10 (Zacházení s investory a se zahrnutými investicemi).
 6. Článek 8.7 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod), článek 9.5 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod) a článek 13.4 (Zacházení podle doložky nejvyšších výhod) neplatí pro zvýhodnění poskytnuté některou stranou na základě daňové úmluvy.
 7.
 a)
 Jestliže investor podá žádost o konzultace podle článku 8.19 (Konzultace) s tím, že daňové opatření porušuje některou povinnost podle oddílu C (Nediskriminační zacházení) nebo D (Ochrana investic) kapitoly osm (Investice), může žalovaná strana postoupit danou záležitost ke konzultacím a společnému rozhodnutí stran ohledně toho, zda:
 i)
 dané opatření je daňovým opatřením;
 ii)
 opatření, pokud bylo shledáno daňovým opatřením, porušuje některou povinnost podle oddílu C (Nediskriminační zacházení) nebo D (Ochrana investic) kapitoly osm (Investice) nebo
 iii)
 existuje nesoulad mezi povinnostmi v této dohodě, jež byly údajně porušeny, a povinnostmi vyplývajícími z daňové úmluvy.
 b)
 K postoupení podle písmene a) může dojít nejpozději v den, kdy soud určí žalované straně datum k předložení odpovědi na žalobu. Pokud žalovaná strana věc postoupí, lhůty nebo řízení uvedené v oddíle F (Řešení investičních sporů mezi investorem a státem) kapitoly osm (Investice) se pozastavují. Pokud se strany do 180 dní od postoupení neshodnou na posouzení věci nebo


text:
nepřijmou společné rozhodnutí, pozastavení lhůt nebo řízení se již nepoužije a investor může pokračovat ve vymáhání svých nároků.
 c)
 Společné rozhodnutí stran podle písmene a) je pro tribunál závazné.
 d)
 Každá strana zajistí, aby do její delegace na konzultace, které se mají vést podle písmene a), byly zařazeny osoby s příslušnými znalostmi v otázkách, jichž se týká tento článek, včetně zástupců příslušných daňových orgánů každé strany. V případě Kanady to jsou úředníci z Ministerstva financí Kanady.
 8. Pro větší jistotu je třeba uvést, že:
 a)
 daňovým opatřením strany se rozumí daňové opatření přijaté na libovolné úrovni veřejné správy některé strany a
 b)
 v případě opatření na nižší než celostátní úrovni se rezidentem strany rozumí buď osoba, která má bydliště v dotyčném nižším územním celku, nebo osoba, která má bydliště na území, jež je součástí dotyčné strany.
 Článek 28.8
 Zveřejnění informací
 1. Tato dohoda neukládá žádné straně, aby poskytovala informace nebo přístup k informacím, které by po zveřejnění mařily vymahatelnost práva nebo jejichž vyzrazení je jejími právními předpisy zakázáno nebo omezeno.
 2. Během postupu pro řešení sporů podle této dohody,
 a)
 strana nemusí poskytnout informace nebo povolit přístup k informacím chráněným podle jejích právních předpisů pro hospodářskou soutěž a
 b)
 orgán pro hospodářskou soutěž některé strany nemusí poskytnout informace nebo přístup k informacím, které jsou vyhrazené, nebo jinak chráněné před zveřejněním.
 Článek 28.9
 Výjimky pro kulturu
 Strany připomínají výjimky pro kulturu, jak je stanoveno v příslušných ustanoveních kapitoly sedm (Subvence), osm (Investice), devět (Přeshraniční obchod se službami), dvanáct (Domácí regulace) a devatenáct (Veřejné zakázky).
 Článek 28.10
 Výjimky WTO
 Pokud je právo nebo povinnost vyplývající z této dohody duplicitní s právem nebo povinností vyplývající z Dohody o WTO, strany se dohodly na tom, že opatření přijaté Světovou obchodní organizací v souladu s rozhodnutím o výjimce podle článku IX Dohody o WTO se považuje také za souladné s duplicitním ustanovením v této dohodě.
 KAPITOLA DVACET DEVĚT
 Řešení sporů
 Oddíl A
 Úvodní ustanovení
 Článek 29.1
 Spolupráce
 Strany neustále usilují o shodu ohledně výkladu a uplatňování této dohody a vynaloží veškeré úsilí prostřednictvím spolupráce a konzultací k nalezení vzájemně uspokojivého řešení jakékoli záležitosti, která by mohla mít vliv na její fungování.
 Článek 29.2
 Oblast působnosti
 Není-li v této dohodě stanoveno jinak, tato kapitola se vztahuje na jakýkoli spor týkající se výkladu nebo uplatňování ustanovení této dohody.
 Článek 29.3
 Volba fóra
 1. Použitím ustanovení této kapitoly o řešení sporů není dotčena možnost přistoupit k řešení sporů podle Dohody o WTO nebo podle jiných dohod, jichž jsou strany stranami.
 2. Bez ohledu na odstavec 1, pokud je závazek podle této dohody v podstatě rovnocenný se závazkem podle Dohody o WTO nebo podle jakýchkoli jiných dohod, jichž jsou strany stranami, nemůže se ani jedna strana domáhat odškodnění za porušení tohoto závazku na těchto dvou fórech. V takovém případě strana po zahájení řízení o urovnání sporu podle jedné dohody nepodá žalobu o odškodnění za porušení v podstatě rovnocenného závazku podle druhé dohody, ledaže by vybrané fórum z procesních nebo jurisdikčních důvodů, jiných než vypovězení podle bodu 20 přílohy 29-A,


text:
o této žalobě nerozhodlo.
 3. Pro účely odstavce 2 platí:
 a)
 postup řešení sporu podle Dohody o WTO se považuje za zahájený žádostí některé strany o ustavení skupiny odborníků podle článku 6 DSU;
 b)
 postup řešení sporu podle této kapitoly se považuje za zahájený žádostí některé strany o ustavení rozhodčího tribunálu podle článku 29.6 a
 c)
 postup řešení sporu podle jiné dohody se považuje za zahájený žádostí některé strany o ustavení panelu pro řešení sporů nebo rozhodčího tribunálu podle ustanovení jiné dohody.
 4. Žádné ustanovení této dohody nebrání stranám, aby uplatnily pozastavení závazků schválené orgánem WTO pro řešení sporů. Strana se nemůže dovolávat Dohody o WTO s cílem zabránit druhé straně v pozastavení závazků podle této kapitoly.
 Oddíl B
 Konzultace a mediace
 Článek 29.4
 Konzultace
 1. Strana může písemně požádat druhou stranu o konzultace ohledně jakékoli záležitosti uvedené v článku 29.2.
 2. Žalující strana předá žádost žalované straně a uvede v ní odůvodnění žádosti, včetně určení konkrétního sporného opatření a právního základu pro žalobu.
 3. S výhradou odstavce 4 strany zahájí konzultace do 30 dní ode dne, kdy žalovaná strana obdržela žádost.
 4. V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží či služeb, které rychle ztrácejí svou obchodní hodnotu, se konzultace zahájí do 15 dní ode dne, kdy žalovaná strana obdržela žádost.
 5. Strany vynaloží veškeré úsilí, aby spornou záležitost vyřešily k vzájemné spokojenosti prostřednictvím konzultací. Za tímto účelem každá strana:
 a)
 poskytne dostatečné informace, aby bylo možné zcela prozkoumat spornou záležitost;
 b)
 ochrání důvěrné nebo chráněné informace sdělené během konzultací podle požadavků strany, která je sdělila, a
 c)
 dá k dispozici zaměstnance svých vládních agentur nebo jiných regulačních subjektů, kteří disponují odbornými znalostmi v záležitosti, jež je předmětem konzultací.
 6. Konzultace jsou důvěrné a nejsou na újmu práv stran v řízení podle této kapitoly.
 7. Konzultace se konají na území žalované strany, pokud se strany nedohodnou jinak. Konzultace se mohou konat osobně nebo jakýmikoli jinými prostředky, na kterých se strany dohodly.
 8. Navrhované opatření některé strany může být předmětem konzultací podle tohoto článku, avšak nesmí být předmětem mediace podle článku 29.5 nebo postupů pro řešení sporů podle oddílu C.
 Článek 29.5
 Mediace
 Strany mohou využít mediaci, pokud jde opatření, které nepříznivě ovlivňuje obchod a investice mezi stranami. Mediační řízení jsou stanovena v příloze 29-C.
 Oddíl C
 Postupy řešení sporů a splnění rozhodnutí
 Pododdíl A
 Postupy řešení sporu
 Článek 29.6
 Žádost o ustavení rozhodčího tribunálu
 1. Pokud se strany nedohodnou jinak, jestliže záležitost podle článku 29.4 nebyla vyřešena:
 a)
 do 45 dní ode dne obdržení žádosti o konzultace nebo
 b)
 do 25 dní ode dne obdržení žádosti o konzultace týkající se záležitostí uvedených v čl. 29. 4 odst. 4,
 žalující strana může postoupit záležitost rozhodčímu tribunálu tím, že podá žalované straně písemnou žádost o ustavení rozhodčího tribunálu.
 2. Žalující strana ve své písemné žádosti uvede konkrétní sporné opatření a právní základ pro žalobu a vysvětlí, jakým způsobem toto opatření porušuje ustanovení uvedená v článku 29.2.
 Článek 29.7
 Složení rozhodčího tribunálu
 1. Rozhodčí tribunál


text:
se skládá ze tří rozhodců.
 2. Strany povedou konzultace s cílem dosáhnout dohody o složení rozhodčího tribunálu do 10 pracovních dní ode dne, kdy žalovaná strana obdržela žádost o jeho ustavení.
 3. Nejsou-li strany schopny dohodnout se na složení rozhodčího tribunálu ve lhůtě stanovené v odstavci 2, může každá strana požádat předsedu Smíšeného výboru CETA nebo jím pověřenou osobu, aby vylosovala rozhodce ze seznamu sestaveného podle článku 29.8. Jeden rozhodce bude vylosován z dílčího seznamu žalující strany, jeden z dílčího seznamu žalované strany a jeden z dílčího seznamu potenciálních předsedů. Pokud se strany dohodnou na jednom či více rozhodcích, zbývající rozhodce se vybere stejným postupem z platného dílčího seznamu potenciálních rozhodců. Pokud se strany dohodly na rozhodci, který není předsedou tribunálu ani státním příslušníkem některé ze stran, předseda a další rozhodce se vybere z dílčího seznamu potenciálních předsedů.
 4. Předseda Smíšeného výboru CETA nebo jím pověřená osoba vybere rozhodce co nejdříve, obvykle do pěti pracovních dní od žádosti uvedené v odstavci 3 podané některou ze stran. Předseda nebo jím pověřená osoba poskytne zástupcům každé strany přiměřenou možnost zúčastnit se na losování. Jeden z předsedů může provést výběr losem sám, pokud byl druhý předseda informován o datu, čase a místu losování a pozvání k účasti nepřijal do pěti pracovních dní od podání žádosti uvedené v odstavci 3.
 5. Za datum ustavení rozhodčího tribunálu se považuje den, kdy byl vybrán poslední ze tří rozhodců.
 6. Není-li sestaven seznam uvedený v článku 29.8 nebo neobsahuje-li dostatečný počet jmen v době podání žádosti podle odstavce 3, budou tři rozhodci vylosováni z osob, které byly navrženy jednou či oběma stranami v souladu s čl. 29.8 odst. 1.
 7. Výměna rozhodců se uskuteční pouze z důvodů stanovených v bodech 21 až 25 přílohy 29-A a v souladu s postupem stanoveným tamtéž.
 Článek 29.8
 Seznam rozhodců
 1. Smíšený výbor CETA sestaví na svém prvním zasedání po vstupu této dohody v platnost seznam nejméně 15 osob vybraných pro svou objektivnost, spolehlivost a zdravý úsudek, které jsou ochotny a schopny zastávat funkci rozhodce. Tento seznam sestává ze tří dílčích seznamů: jeden dílčí seznam za každou stranu a jeden dílčí seznam osob, které nejsou státními příslušníky žádné strany a mohou vykonávat funkci předsedy rozhodčího tribunálu. Každý dílčí seznam obsahuje nejméně pět jmen. Smíšený výbor CETA může seznam kdykoli přezkoumat a zajistit, aby byl v souladu s tímto článkem.
 2. Rozhodci musí mít odborné znalosti z mezinárodního obchodního práva. Rozhodci ve funkci předsedů musí mít rovněž zkušenosti z výkonu funkce právního zástupce nebo člena rozhodčího tribunálu v řízení o urovnání sporu v záležitostech spadajících do oblasti působnosti této dohody. Rozhodci jsou nezávislí, zastávají tuto funkci jako soukromé osoby, nejednají podle pokynů žádné organizace nebo vlády ani nejsou spojeni s vládou žádné ze stran a postupují ve shodě s kodexem jednání v příloze 29-B.
 Článek 29.9
 Předběžná zpráva tribunálu
 1. Rozhodčí tribunál vydá stranám předběžnou zprávu do 150 dní od svého ustavení. Tato zpráva musí obsahovat:
 a)
 skutková zjištění a
 b)
 zjištění, zda žalovaná strana splnila své povinnosti podle této dohody.
 2.


text:
Každá strana může rozhodčímu tribunálu předložit písemné připomínky k předběžné zprávě s výhradou lhůt stanovených rozhodčím tribunálem. Po zvážení všech připomínek může rozhodčí tribunál:
 a)
 přezkoumat svou zprávu nebo
 b)
 provést další šetření, jak uzná za vhodné.
 3. Předběžná zpráva rozhodčího tribunálu je důvěrná.
 Článek 29.10
 Závěrečná zpráva tribunálu
 1. Pokud se strany nedohodnou jinak, rozhodčí tribunál vydá zprávu v souladu s touto kapitolou. Závěrečná zpráva rozhodčího tribunálu obsahuje popis skutkových zjištění, výčet použitelných ustanovení této dohody a základní odůvodnění všech nálezů a závěrů. Rozhodnutí rozhodčího tribunálu v jeho závěrečné zprávě je pro obě strany závazné.
 2. Rozhodčí tribunál vydá závěrečnou zprávu stranám a Smíšenému výboru CETA do 30 dní po předběžné zprávě.
 3. Každá strana zveřejní závěrečnou zprávu rozhodčího tribunálu s výhradou bodu 39 přílohy 29-A.
 Článek 29.11
 Zrychlené řízení
 V naléhavých případech, včetně těch, které se týkají zboží podléhajícího rychlé zkáze nebo sezónního zboží či služeb, které rychle ztrácejí svou obchodní hodnotu, se rozhodčí tribunál a strany všemožně vynasnaží urychlit řízení co nejvíce. Rozhodčí tribunál se snaží o vydání předběžné zprávy stranám do 75 dní ode dne ustavení rozhodčího tribunálu a závěrečné zprávy do 15 dní po předběžné zprávě. Na žádost některé strany může rozhodčí tribunál do 10 dní od podání žádosti vynést předběžné rozhodnutí o tom, zda jde podle něj o naléhavý případ.
 Pododdíl B
 Soulad
 Článek 29.12
 Soulad s požadavky závěrečné zprávy rozhodčího tribunálu
 Žalovaná strana přijme veškerá opatření nezbytná k dosažení souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího tribunálu. Nejpozději 20 dní poté, co strany obdrží závěrečnou zprávu, informuje žalovaná strana druhou stranu a Smíšený výbor CETA o svých úmyslech, pokud jde o dosažení souladu se závěrečnou zprávou.
 Článek 29.13
 Přiměřená lhůta pro dosažení souladu
 1. Není-li okamžitý soulad se závěrečnou zprávy možný, nejpozději 20 dní poté, co strany obdrží závěrečnou zprávu, informuje žalovaná strana žalující stranu a Smíšený výbor CETA o tom, kolik času bude potřebovat na dosažení souladu se závěrečnou zprávou.
 2. Pokud se strany nemohou dohodnout na přiměřené lhůtě k dosažení souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího tribunálu, požádá žalující strana do dvaceti dní od obdržení oznámení učiněného žalovanou stranou podle odstavce 1 písemně rozhodčí tribunál, aby délku přiměřené lhůty určil on. Tato žádost musí být současně oznámena také druhé straně a Smíšenému výboru CETA. Rozhodčí tribunál vydá své rozhodnutí stranám a Smíšenému výboru CETA do 30 dní od podání žádosti.
 3. Přiměřenou lhůtu lze na základě vzájemné dohody mezi stranami prodloužit.
 4. Kdykoli po uplynutí poloviny přiměřené lhůty a na žádost žalující strany musí být žalovaná strana připravena diskutovat o opatřeních, která přijala pro dosažení souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího panelu.
 5. Žalovaná strana oznámí druhé straně sporu a Smíšenému výboru CETA před uplynutím přiměřené lhůty opatření, která přijala, aby dosáhla souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího tribunálu.
 Článek 29.14
 Dočasná nápravná opatření v případě nesplnění požadavků
 1. Pokud:
 a)
 žalovaná strana neoznámí svůj úmysl dosáhnout souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího tribunálu podle článku 29.12 nebo lhůtu, kterou potřebuje k dosažení souladu podle čl. 29. 3 odst. 1;
 b)
 po uplynutí přiměřené lhůty žalovaná strana


text:
neoznámí opatření přijatá pro dosažení souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího tribunálu nebo
 c)
 rozhodčí tribunál ve věci souladu ve smyslu odstavce 6 stanoví, že opatření přijaté s cílem splnit požadavky není slučitelné se závazky dané strany podle ustanovení uvedených v článku 29.2,
 je žalující strana oprávněna pozastavit provádění závazků nebo získat odškodnění. Úroveň zrušení nebo omezení závazků se vypočítá ode dne oznámení závěrečné zprávy rozhodčího tribunálu stranám.
 2. Před pozastavením provádění svých závazků oznámí žalující strana žalované straně a Smíšenému výboru CETA svůj záměr tak učinit, včetně toho, do jaké úrovně hodlá provádění svých závazků pozastavit.
 3. Není-li v této dohodě stanoveno jinak, pozastavení provádění závazků se může týkat jakéhokoli ustanovení uvedeného v článku 29.2 a musí být omezeno na úroveň odpovídající zrušení nebo omezení závazku způsobeného porušením.
 4. Žalující strana může uplatnit pozastavení 10 pracovních dní ode dne, kdy žalovaná strana obdržela oznámení uvedené v odstavci 2, pokud jedna ze stran nepožádá o rozhodčí řízení podle odstavců 6 a 7.
 5. Neshoda mezi stranami ohledně existence opatření přijatého za účelem dosažení souladu nebo ohledně soudržnosti takového opatření s ustanoveními uvedenými v článku 29.2 (dále jen „neshoda ohledně souladu“) nebo ohledně rovnocennosti mezi úrovní pozastavení a úrovní zrušení nebo omezení závazku způsobeného porušením („neshoda ohledně rovnocennosti“) bude předložena rozhodčímu tribunálu.
 6. Strana může znovu svolat rozhodčí tribunál tím, že rozhodčímu tribunálu, druhé straně a Smíšenému výboru CETA předá písemnou žádost. V případě neshody ohledně souladu svolává rozhodčí tribunál žalující strana. V případě neshody ohledně rovnocennosti svolává rozhodčí tribunál žalovaná strana. V případě neshody ohledně jak souladu, tak rovnocennosti, rozhodčí tribunál rozhodne nejdříve o neshodě ohledně souladu a až poté rozhodne ve věci neshody ohledně rovnocennosti.
 7. Rozhodčí tribunál vydá své rozhodnutí stranám a Smíšenému výboru CETA:
 a)
 do 90 dní od podání žádosti o svolání rozhodčího tribunálu v případě neshody ohledně souladu;
 b)
 do 30 dní od podání žádosti o svolání rozhodčího tribunálu v případě neshody ohledně rovnocennosti;
 c)
 do 120 dní od podání první žádosti o opětovné svolání rozhodčího tribunálu v případě neshody ohledně souladu i rovnocennosti.
 8. Žalující strana nesmí zastavit provádění závazků do doby, než rozhodčí tribunál znovu svolaný podle odstavců 6 a 7 vydá své rozhodnutí. Jakékoliv zastavení musí být v souladu s rozhodnutím rozhodčího tribunálu.
 9. Pozastavení provádění závazků je dočasné a použije se pouze do doby, než je opatření, které není v souladu s ustanoveními uvedenými v článku 29.2, zrušeno či změněno tak, aby bylo v souladu s těmito ustanoveními, jak stanoví článek 29.15, nebo dokud strany spor neurovnají.
 10. Žalující strana může kdykoli požádat žalovanou stranu o nabídku dočasné kompenzace a žalovaná strana takovou nabídku předloží.
 Článek 29.15
 Přezkum opatření přijatých po pozastavení provádění závazků s cílem dosáhnout souladu
 1. Pokud po pozastavení provádění závazků žalující stranou přijme žalovaná strana opatření pro dosažení souladu se závěrečnou zprávou rozhodčího tribunálu, žalovaná strana to oznámí druhé straně a Smíšenému výboru CETA a požádá o ukončení pozastavení závazků uplatňovaného žalující stranou.
 2. Pokud strany nedospějí k dohodě ohledně slučitelnosti oznámeného opatření s ustanoveními uvedenými v článku


text:
29.2 do 60 dní ode dne obdržení oznámení, požádá žalující strana písemně rozhodčí tribunál o vydání nálezu v této věci. Tato žádost musí být současně oznámena také druhé straně a Smíšenému výboru CETA. Rozhodčí tribunál oznámí svou závěrečnou zprávu stranám a Smíšenému výboru CETA do 90 dní ode dne podání žádosti. Pokud rozhodčí tribunál rozhodne, že opatření přijaté pro dosažení souladu odpovídá ustanovením uvedeným v článku 29.2, pozastavení provádění závazků musí být ukončeno.
 Oddíl D
 Obecná ustanovení
 Článek 29.16
 Jednací řád
 Postup pro řešení sporů podle této kapitoly se řídí jednacím řádem pro rozhodčí řízení v příloze 29-A, pokud se strany nedohodnou jinak.
 Článek 29.17
 Obecné pravidlo výkladu
 Rozhodčí tribunál vykládá ustanovení této dohody v souladu se zvykovými pravidly výkladu veřejného mezinárodního práva, včetně pravidel stanovených ve Vídeňské úmluvě o smluvním právu. Rozhodčí tribunál vezme v úvahu též příslušné výklady uvedené ve zprávách tribunálů a odvolacího orgánu schválených Orgánem pro řešení sporů WTO.
 Článek 29.18
 Rozhodnutí rozhodčího tribunálu
 Rozhodnutím rozhodčího tribunálu nelze rozšířit ani omezit práva a povinnosti stanovené v ustanoveních této dohody.
 Článek 29.19
 Vzájemně dohodnutá řešení
 Strany se mohou kdykoli dohodnout na vzájemně přijatelném řešení sporu podle této kapitoly. Jakékoli takové řešení pak oznámí Smíšenému výboru CETA a rozhodčímu tribunálu. Po oznámení vzájemně dohodnutého řešení tribunál ukončí svou práci a řízení skončí.
 KAPITOLA TŘICET
 Závěrečná ustanovení
 Článek 30.1
 Nedílné součásti této dohody
 Protokoly, přílohy, prohlášení, společná prohlášení, ujednání a poznámky k této dohodě tvoří její nedílné součásti.
 Článek 30.2
 Změny
 1. Strany se mohou písemně dohodnout na změnách této dohody. Změna vstoupí v platnost poté, co si strany vymění písemná oznámení potvrzující, že splnily své platné vnitřní požadavky a postupy nezbytné pro vstup změny v platnost, nebo v den dohodnutý oběma stranami.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 může Smíšený výbor CETA rozhodnout o změně protokolů a příloh této dohody. Strany mohou schválit rozhodnutí Smíšeného výboru CETA v souladu se svými vnitřními požadavky a postupy, které se vyžadují pro vstup takové změny v platnost. Toto rozhodnutí vstoupí v platnost v den dohodnutý oběma stranami. Tento postup se nepoužije pro změny příloh I, II a III a pro změny příloh kapitoly osm (Investice), devět (Přeshraniční obchod se službami), deset (Dočasný vstup a pobyt fyzických osob za účelem podnikání) a třináct (Finanční služby), s výjimkou přílohy 10-A (Seznam kontaktních míst členských států Evropské unie).
 Článek 30.3
 Využívání preferencí
 Po dobu deseti let ode dne vstupu této dohody v platnost si strany vyměňují čtvrtletní údaje o podpoložkách v kapitolách 1 až 97 HS ohledně dovozu zboží z druhé strany, na které jsou uplatňovány celní sazby podle doložky nejvyšších výhod a celní preference podle této dohody. Nerozhodnou-li strany jinak, prodlouží se toto období o pět let a následně je strany mohou ještě prodloužit.
 Článek 30.4
 Běžný účet
 Strany povolují veškeré platby a převody na běžném účtu platební bilance mezi stranami ve volně směnitelné měně a v souladu s ustanoveními článku VIII Dohody o Mezinárodním měnovém fondu, schválené dne 22. července 1944 v Bretton Woods.
 Článek 30.5
 Pohyb kapitálu
 Strany povedou konzultace za


text:
účelem usnadnění pohybu kapitálu mezi sebou tím, že budou pokračovat v provádění svých politik týkajících se liberalizace kapitálových a finančních účtů a podporovat stabilní a bezpečný rámec pro dlouhodobé investice.
 Článek 30.6
 Soukromá práva
 1. Žádné ustanovení této dohody nelze vykládat tak, že osobám uděluje práva nebo ukládá povinnosti jiné než ty, které mezi sebou strany založily podle mezinárodního práva veřejného, ani tak, že umožňuje přímo se domáhat ustanovení této dohody v domácích právních řádech stran.
 2. Strany nesmí ve svých domácích právních předpisech stanovit právo na soudní ochranu proti druhé straně na základě důvodu, že určité opatření druhé strany je v rozporu s touto dohodou.
 Článek 30.7
 Vstup v platnost a prozatímní provádění
 1. Strany schválí tuto dohodu v souladu se svými vnitřními požadavky a postupy.
 2. Tato dohoda vstoupí v platnost první den druhého měsíce po dni, kdy si strany vymění písemná oznámení potvrzující, že splnily své vnitřní požadavky a postupy, nebo v jiný den, na němž se strany dohodnou.
 3.
 a)
 Strany mohou prozatímně provádět tuto dohodu od prvního dne měsíce následujícího po dni, kdy si strany vzájemně oznámily splnění svých vnitřních požadavků a postupů, které se vyžadují pro prozatímní provádění této dohody, nebo od jiného dne, na němž se strany dohodnou.
 b)
 Pokud strana nemá v úmyslu prozatímně provádět některé ustanovení této dohody, toto ustanovení, které nebude prozatímně provádět, nejprve oznámí druhé straně a nabídne neprodlené zahájení konzultací. Do 30 dní od takového oznámení může druhá strana buď podat námitku, v kterémžto případě se tato dohoda nesmí prozatímně provádět, nebo případně oznámí rovnocenná ustanovení této dohody, která nemá v úmyslu prozatímně provádět. Pokud do 30 dní od tohoto druhého oznámení učiní druhá strana námitku, tato dohoda se nesmí prozatímně provádět.
 Ustanovení, která nejsou předmětem oznámení předloženého jednou ze stran, provádí tato strana prozatímně od prvního dne měsíce následujícího po uvedeném oznámení, nebo od jiného dne, na němž se strany dohodnou, jestliže si strany vyměnily oznámení podle písmene a).
 c)
 Strana může ukončit prozatímní provádění této dohody doručením písemného oznámení druhé straně. Takové ukončení nabývá účinku prvním dnem druhého měsíce následujícího po tomto oznámení.
 d)
 Pokud jsou tato dohoda nebo některá ustanovení této dohody prozatímně prováděny, rozumí strany výrazem „vstup této dohody v platnost“ datum, od něhož je tato dohoda prozatímně prováděna. Smíšený výbor CETA a ostatní subjekty zřízené podle této dohody mohou během prozatímního provádění této dohody plnit své úkoly. Je-li prozatímní provádění této dohody ukončeno podle písmene c), pozbudou veškerá rozhodnutí přijatá při plnění jejich úkolů účinnosti.
 4. Kanada předkládá oznámení podle tohoto článku Generálnímu sekretariátu Rady Evropské unie, nebo jeho právnímu nástupci. Evropská unie předkládá oznámení podle tohoto článku Ministerstvu zahraničních věcí, obchodu a rozvoje Kanady, nebo jeho právnímu nástupci.
 Článek 30.8
 Ukončení a pozastavení dohody nebo začlenění jiných stávajících dohod
 1. Dohody uvedené v příloze 30-A pozbývají platnosti a nahrazují se touto dohodou. Ukončení dohod uvedených v příloze 30-A nabývá účinku dnem vstupu této dohody v platnost.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 lze podat žalobu podle dohody uvedené v příloze 30-A v


text:
souladu s pravidly a postupy uvedenými v dané dohodě, jestliže:
 a)
 zacházení, jež je předmětem žaloby, bylo poskytnuto, když dohoda nebyla ukončena, a
 b)
 ode dne ukončení dohody neuplynuly více než tři roky.
 3. Dohoda mezi Evropským hospodářským společenstvím a Kanadou o obchodu s alkoholickými nápoji, podepsaná dne 28. února 1989 v Bruselu, v platném znění (dále jen „dohoda o obchodu s alkoholickými nápoji z roku 1989“), a Dohoda mezi Evropským společenstvím a Kanadou o obchodu s vínem a lihovinami, podepsaná dne 16. září 2003 v Niagara-on-the-Lake (dále jen „dohoda o obchodu s vínem a lihovinami“) jsou začleněny do této dohody a jsou její nedílnou součástí ve znění přílohy 30-B.
 4. Ustanovení Dohody o obchodu s alkoholickými nápoji z roku 1989 a Dohody o obchodu s vínem a lihovinami z roku 2003, v platném znění a jak jsou začleněna do této dohody, mají v případě rozporu mezi ustanoveními těchto dohod a jakýmkoli ustanovením této dohody přednost.
 5. Platnost Dohody o vzájemném uznávání mezi Evropským společenstvím a Kanadou (dále jen „dohoda o vzájemném uznávání“), podepsané dne 14. května 1998 v Londýně, končí dnem vstupu této dohody v platnost. V případě prozatímního provádění kapitoly čtyři (Technické překážky obchodu) v souladu s čl. 30.7 odst. 3 písm. a) se dohoda o vzájemném uznávání a práva a povinnosti z ní vyplývající pozastavují dnem prozatímního provádění. Je-li prozatímní provádění ukončeno, pozastavení dohody o vzájemném uznávání skončí.
 6. Strany oceňují výsledky, jichž bylo dosaženo na základě Dohody mezi Evropským společenstvím a vládou Kanady o sanitárních opatřeních k ochraně veřejného zdraví a zdraví zvířat s ohledem na obchodování s živými zvířaty a živočišnými produkty, podepsané v Ottawě dne 17. prosince 1998 (dále jen „veterinární dohoda“), a potvrzují své odhodlání pokračovat v práci na základě této dohody. Platnost veterinární dohody končí dnem vstupu této dohody v platnost. V případě prozatímního provádění kapitoly pět (Sanitární a fytosanitární opatření) v souladu s čl. 30.7 odst. 3 písm. a) se veterinární dohoda a práva a povinnosti z ní vyplývající pozastavují dnem prozatímního provádění. Je-li prozatímní provádění ukončeno, pozastavení veterinární dohody skončí.
 7. Definice „vstupu této dohody v platnost“ v čl. 30.7. odst. 3 písm. d) se nevztahuje na tento článek.
 Článek 30.9
 Ukončení platnosti
 1. Strana může ukončit platnost této dohody písemnou výpovědí doručenou Generálnímu sekretariátu Rady Evropské unie a Ministerstvu zahraničních věcí, obchodu a rozvoje Kanady, nebo jejich právním nástupcům. Platnost této dohody skončí po 180 dnech ode dne takovéto výpovědi. Strana podávající výpověď předloží kopii výpovědi rovněž Smíšenému výboru CETA.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 zůstávají v případě ukončení platnosti této dohody ustanovení kapitoly osm (Investice) účinná po dobu 20 let ode dne ukončení platnosti této dohody v souvislosti s investicemi učiněnými před tímto datem.
 Článek 30.10
 Přistoupení nových členských států k Evropské unii
 1. Evropská unie oznámí Kanadě žádosti všech zemí o přistoupení k Evropské unii.
 2. Během vyjednávání mezi Evropskou unií a zemí usilující o přistoupení Evropská unie:
 a)
 poskytne Kanadě na její žádost a v mezích možností informace ohledně jakékoli záležitosti, na niž se vztahuje