text: zařízeních EUNAVFOR a mezi nimi, včetně kladení kabelů a pozemních vedení pro účely operace.3. Ve svých zařízeních může EUNAVFOR provést úpravy nezbytné pro doručování poštovních zásilek určených EUNAVFOR nebo pracovníkům EUNAVFORu a poštovních zásilek jimi odesílaných.4. Podrobnosti uplatňování tohoto článku budou předmětem ujednání s příslušnými orgány hostitelského státu.Článek 15Nároky uplatňované v případě smrti, zranění, poškození a ztráty1. Nároky uplatňované v případě škody na soukromém nebo veřejném majetku nebo v případě jeho ztráty a nároky uplatňované v případě smrti nebo zranění osob nebo v případě škody na majetku EUNAVFORu či jeho ztráty se řeší smírnou cestou.2. Tyto nároky jsou předávány EUNAVFOR prostřednictvím příslušných orgánů hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené právnickými nebo fyzickými osobami z hostitelského státu, anebo příslušným orgánům hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené ze strany EUNAVFORu.3. Pokud není možné dosáhnout mimosoudního narovnání, je nárok předán výboru pro stížnosti, který se skládá ze stejného počtu zástupců EUNAVFORu a zástupců hostitelského státu. Narovnání je dosaženo vzájemnou dohodou.4. Pokud není možné dosáhnout narovnání v rámci výboru pro odškodnění, je spora) u částek do výše 80000 EUR řešen diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU;b) u částek převyšujících částku uvedenou v písmenu a) předložen rozhodčímu soudu, jehož rozhodnutí jsou závazná.5. Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců, z nichž jednoho jmenuje hostitelský stát, dalšího jmenuje EUNAVFOR a třetího jmenují společně hostitelský stát a EUNAVFOR. Pokud některá ze stran nejmenuje rozhodce do dvou měsíců nebo nelze-li dosáhnout dohody mezi hostitelským státem a EUNAVFORem o jmenování třetího rozhodce, jmenuje daného rozhodce předseda Nejvyššího soudu Džibutské republiky.6. EUNAVFOR a správní orgány hostitelského státu uzavřou nezbytná správní ujednání, kterými se stanoví pravomoci výboru pro odškodnění a soudu, jednací řády těchto orgánů a podmínky, za kterých je možné podávat žádosti o náhradu škody.Článek 16Spolupráce a spory1. Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním této dohody jsou šetřeny společně zástupci EUNAVFORu a příslušnými orgány hostitelského státu.2. Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory ohledně výkladu nebo provádění této dohody výhradně diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU.Článek 17Jiná ustanovení1. Kdykoliv tato dohoda odkazuje na výsady, imunity a práva EUNAVFORu a pracovníků EUNAVFORu, odpovídá za jejich plnění a dodržování příslušnými místními orgány hostitelského státu vláda hostitelského státu.2. Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl odchýlit se od práv, které může mít kterýkoliv členský stát EU nebo kterýkoliv jiný stát podílející se na EUNAVFORu podle jiných dohod, a ani tak nesmí být vykládáno.Článek 18Prováděcí opatřeníPro účely provádění této dohody mohou být provozní, správní, finanční a technické záležitosti předmětem samostatných ujednání, která budou uzavřena mezi velitelem sil EU a správními orgány hostitelského státu.Článek 19Vstup v platnost a ukončení1. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu a zůstává v platnosti po dobu dvanácti měsíců. Konkludentně se její platnost prodlužuje o další tři měsíce. Každá ze stran oznámí druhé straně svůj záměr tuto smlouvu neobnovit alespoň jeden měsíc předem.2. Bez ohledu na odstavec 1 se ustanovení obsažená v čl. 4 odst. 7, čl. 5 odst. 1, 2, 3, 6 a 7, čl. 6 odst. 1, 3, 4, 6, 8


text: a 9, článku 11 a článku 15 považují za použitelná ode dne rozmístění prvních pracovníků EUNAVFORu, pokud tento den předcházel dni vstupu této dohody v platnost.3. Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou stran.4. Ukončení této dohody se nedotkne žádných práv nebo povinností vyplývajících z plnění této dohody před jejím ukončením.V Džibuti dne 5. ledna 2009 ve dvou vyhotoveních v jazyce francouzském.Za Evropskou uniiZa hostitelský stát--------------------------------------------------

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12006E/PRO/08
 Smlouvy o zalozeni Evropského Společenství (Konsolidované znění) - C. Protokoly připojené ke Smlouvě o Evropské unii, ke Smlouvě o založení Evropského společenství a ke Smlouvě o založení Evropského společenství pro atomovou energii - Protokol (č. 8) o umístění sídel orgánů a některých subjektů a útvarů Evropských společenství a Europolu (1997)
 Úřední věstník C 321 E , 29/12/2006 S. 0226 - 0226
 Protokol (č. 8)o umístění sídel orgánů a některých subjektů a útvarů Evropských společenství a Europolu (1997)ZÁSTUPCI VLÁD ČLENSKÝCH STÁTŮ,S OHLEDEM na článek 289 Smlouvy o založení Evropského společenství, článek 77 Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli a článek 189 Smlouvy o založení Evropského společenství pro atomovou energii,S OHLEDEM na Smlouvu o Evropské unii,MAJÍCE NA PAMĚTI A POTVRZUJÍCE rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965, a aniž jsou dotčena rozhodnutí o sídlech budoucích orgánů, subjektů a útvarů,SE DOHODLI na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a smlouvám o založení Evropských společenství:Jediný článeka) Evropský parlament má sídlo ve Štrasburku, kde se konají plenární zasedání, která trvají 12 měsíců, včetně zasedání o rozpočtu. Doplňující plenární zasedání se konají v Bruselu. Výbory Evropského parlamentu zasedají v Bruselu. Generální sekretariát Evropského parlamentu a jeho útvary sídlí v Lucemburku.b) Rada má sídlo v Bruselu. Během měsíců dubna, června a října zasedá v Lucemburku.c) Komise má sídlo v Bruselu. Útvary vyjmenované v článcích 7, 8 a 9 rozhodnutí ze dne 8. dubna 1965 sídlí v Lucemburku.d) Soudní dvůr a Soud prvního stupně mají sídlo v Lucemburku.e) Účetní dvůr má sídlo v Lucemburku.f) Hospodářský a sociální výbor má sídlo v Bruselu.g) Výbor regionů má sídlo v Bruselu.h) Evropská investiční banka má sídlo v Lucemburku.i) Evropský měnový institut a Evropská centrální banka mají sídlo ve Frankfurtu.j) Evropský policejní úřad (Europol) má sídlo v Haagu.--------------------------------------------------


text:
 29.6.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 175/94
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 46/2006
 ze dne 28. dubna 2006,
 kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 23/2006 ze dne 10. března 2006 (1).
 (2)
 Směrnice Komise 2005/63/ES ze dne 3. října 2005, kterou se opravuje směrnice 2005/26/ES, pokud jde o seznam složek potravin nebo látek prozatímně vyřazených z přílohy IIIa směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES (2), by měla být začleněna do Dohody,
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 V bodě 54zzu (směrnice Komise 2005/26/ES) kapitoly XII přílohy II Dohody se doplňují slova:
 „, ve znění:
 —
 32005 L 0063: směrnice Komise 2005/63/ES ze dne 3. října 2005 (Úř. věst. L 258, 4.10.2005, s. 3).“
 Článek 2
 Znění směrnice 2005/63/ES v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 29. dubna 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 28. dubna 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 R. WRIGHT
 (1) Úř. věst. L 147, 1.6.2006, s. 36.
 (2) Úř. věst. L 258, 4.10.2005, s. 3.
 (3) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22003D0074
 Úřední věstník L 257 , 09/10/2003 S. 0022 - 0022
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 74/2003ze dne 20. června 2003,kterým se mění příloha II (Technické předpisy, normy, zkoušení a certifikace) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k těmto důvodům:(1) Příloha II Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 43/2003 ze dne 16. května 2003 [1].(2) Nařízení Komise (ES) č. 1937/2002 ze dne 30. října 2002, kterým se mění přílohy II a III nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V bodě 14 (nařízení Rady (EHS) č. 2377/90) kapitoly XIII přílohy II Dohody se doplňuje nová odrážka, která zní:"— 32002 R 1937: nařízení Komise (ES) č. 1937/2002 ze dne 30. října 2002 (Úř. věst. L 297, 31.10.2002, s. 3)."Článek 2Znění nařízení (ES) č. 1937/2002 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 21. června 2003 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody [3].Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.V Bruselu dne 20. června 2003.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Westerlund[1] Úř. věst. L 193, 31.7.2003, s. 10.[2] Úř. věst. L 297, 31.10.2002, s. 3.[3] Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 22008A0315(05)
 Protokol, kterým se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb
 Úřední věstník L 073 , 15/03/2008 S. 0029 - 0030
 Protokol,kterým se mění Dohoda mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služebEVROPSKÉ SPOLEČENSTVÍna straně jedné aVLÁDA SINGAPURSKÉ REPUBLIKYna straně druhé,(dále jen "strany"),S OHLEDEM na dohodu mezi Bulharskou republikou a vládou Singapurské republiky podepsanou v Singapuru dne 28. listopadu 1969 a mezi Rumunskem a vládou Singapurské republiky podepsanou v Singapuru dne 11. ledna 1978,S OHLEDEM na Dohodu mezi Evropským společenstvím a vládou Singapurské republiky o některých aspektech leteckých služeb, podepsanou v Lucemburku dne 9. června 2006 (dále jen "horizontální dohoda"),VZHLEDEM k přistoupení Bulharské republiky a Rumunska k Evropské unii, a tedy ke Společenství, dne 1. ledna 2007,SE DOHODLY TAKTO:Článek 1V příloze I písmenu a) horizontální dohody se za údaje týkající se Belgie vkládají tyto údaje týkající se Bulharské republiky a za údaje týkající se Portugalska se vkládají tyto údaje týkající se Rumunska:- "— Dohoda mezi vládou Singapurské republiky a vládou Bulharské lidové republiky o leteckých službách mezi územími těchto států i mimo tato území, podepsaná v Singapuru dne 28. listopadu 1969 (dále jen "dohoda Singapur – Bulharsko");",- "— Dohoda mezi vládou Rumunské socialistické republiky a vládou Singapurské republiky o leteckých službách, podepsaná v Singapuru dne 11. ledna 1978 (dále jen "dohoda Singapur – Rumunsko");".Článek 2V příloze II horizontální dohody se za odrážky týkající se "dohody Singapur – Belgie" vkládají tyto odrážky týkající se Bulharské republiky a za odrážky týkající se "dohody Singapur – Portugalsko" se vkládají tyto odrážky týkající se Rumunska:a) v písmenu a) "Určení členským státem":- "— článek 3 dohody Singapur – Bulharsko;",- "— článek 3 dohody Singapur – Rumunsko;";b) v písmenu b) "Odmítnutí, zrušení, pozastavení nebo omezení schválení nebo povolení":- "— článek 3 dohody Singapur – Bulharsko;",- "— článek 3 dohody Singapur – Rumunsko;"c) v písmenu d) "Přepravní tarify v rámci Evropského společenství":- "— článek 8 dohody Singapur – Bulharsko;",- "— článek 9 dohody Singapur – Rumunsko;".Článek 3Tento protokol vstupuje v platnost poté, co si strany vzájemně písemně oznámí, že byly dokončeny jejich příslušné vnitřní postupy nezbytné pro vstup tohoto protokolu v platnost.Článek 4Tento protokol je sepsán v jazyce anglickém, bulharském, českém, dánském, estonském, finském, francouzském, italském, litevském, lotyšském, maďarském, maltském, německém, nizozemském, polském, portugalském, rumunském, řeckém, slovenském, slovinském, španělském a švédském. V případě jakéhokoli sporu má anglické znění přednost před zněními v ostatních jazycích.--------------------------------------------------


text:
 23.11.2017
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 308/3
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 105/2016
 ze dne 3. června 2016,
 kterým se mění příloha I (Veterinární a rostlinolékařské předpisy) Dohody o EHP [2017/2123]
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda o EHP“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Prováděcí rozhodnutí Komise (EU) 2016/169 ze dne 5. února 2016, kterým se mění rozhodnutí 2010/221/EU, pokud jde o vnitrostátní opatření pro prevenci zavlečení některých nákaz vodních živočichů do Irska, Finska, Švédska a Spojeného království (1), by mělo být začleněno do Dohody o EHP.
 (2)
 Toto rozhodnutí se týká právních předpisů o veterinárních otázkách. Jak je uvedeno v odvětvových úpravách v příloze I Dohody o EHP, právní předpisy o veterinárních otázkách se nepoužijí na Lichtenštejnsko po celou dobu, po niž je na Lichtenštejnsko rozšířena působnost Dohody mezi Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o obchodu se zemědělskými produkty. Toto rozhodnutí se tudíž na Lichtenštejnsko nepoužije.
 (3)
 Příloha I Dohody o EHP by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
 PŘIJAL TOTO ROZHODNUTÍ:
 Článek 1
 V bodě 94 (rozhodnutí Komise 2010/221/EU) části 4.2 kapitoly I přílohy I Dohody o EHP se doplňuje nová odrážka, která zní:
 „—
 32016 D 0169: prováděcího rozhodnutí Komise (EU) 2016/169 ze dne 5. února 2016 (Úř. věst. L 32, 9.2.2016, s. 158).“
 Článek 2
 Znění prováděcího rozhodnutí (EU) 2016/169 v islandském a norském jazyce, která mají být zveřejněna v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 4. června 2016 za předpokladu, že jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody o EHP (*1).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 3. června 2016.
 Za Smíšený výbor EHP
 předseda
 Claude MAERTEN
 (1) Úř. věst. L 32, 9.2.2016, s. 158.
 (*1) Nebyly oznámeny žádné ústavní požadavky.


text:
 21.5.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 181/3
 DOHODA
 VE FORMĚ VÝMĚNY DOPISŮ MEZI EVROPSKOU UNIÍ A NORSKÝM KRÁLOVSTVÍM PODLE ČLÁNKU XXVIII VŠEOBECNÉ DOHODY O CLECH A OBCHODU (GATT) 1994, KTERÁ SE TÝKÁ ZMĚNY KONCESÍ U VŠECH CELNÍCH KVÓT UVEDENÝCH V LISTINĚ CLXXV EU V DŮSLEDKU VYSTOUPENÍ SPOJENÉHO KRÁLOVSTVÍ Z EVROPSKÉ UNIE
 A. Dopis Evropské unie
 Vážený pane
 V návaznosti na jednání podle článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně koncesí u všech celních kvót uvedených v listině CLXXV EU v důsledku vystoupení Spojeného království z Evropské unie, jak bylo oznámeno členům WTO v dokumentu G/SECRET/42/Add.2, se Norsko a Evropská unie dohodly na dokončení jednání na tomto základě:
 Norsko souhlasí se zásadou a metodikou rozdělení množstevních závazků uvedených v listině ve formě celních kvót Evropské unie, jež zahrnovaly Spojené království, podle nichž rozdělené množství přijaté Evropskou unií již nezahrnuje Spojené království a zbývající množství je přijato Spojeným královstvím.
 Pokud jde o celní kvóty, u nichž má Norsko práva k jednáním a konzultacím podle článku XXVIII GATT, Norsko vyjadřuje souhlas a spokojenost s navrhovaným rozdělením, jak je uvedeno v dokumentu G/SECRET/42/Add.2, jakož i s výslednými množstevními závazky přijatými Evropskou unií, která již nezahrnuje Spojené království.
 Aniž je dotčen předchozí odstavec, pokud jde o celní kvótu 002 (sleď obecný), Norsko a Evropská unie se dohodly takto: Na základě vývozu do Evropské unie v nedávném reprezentativním referenčním období 2015–2017 Norsko a Evropská unie potvrzují, že množstevní závazek uvedený v listině v případě sledě obecného v Evropské unii, který zahrnuje Spojené království o objemu 34 000 tun, se rozdělí tak, aby množství uvedené na seznamu pro Evropskou unii, které již nezahrnuje Spojené království, bylo 33 496 tun.
 Evropská unie a Norsko si vzájemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů potřebných pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem posledního oznámení. Použije se od uvedeného data nebo ode dne, kdy se na Spojené království přestane vztahovat listina koncesí a závazků CLXXV Evropské unie, podle toho, co nastane později.
 Byl/Byla bych Vám vděčen/vděčna, kdybyste mi mohl/mohla potvrdit souhlas Vaší vlády s výše uvedeným. Mám tu čest navrhnout, aby – je-li výše uvedené pro Vaši vládu přijatelné – tento dopis společně s Vaším potvrzením tvořily dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norskem, a to i pro účely čl. XXVIII odst. 3 písm. a) a b) GATT 1994.
 Přijměte prosím, vážený pane, ujištění o mé nejhlubší úctě.
 B. Dopis Norska
 Vážený pane,
 mám tu čest potvrdit přijetí Vašeho dnešního dopisu tohoto znění:
 „V návaznosti na jednání podle článku XXVIII Všeobecné dohody o clech a obchodu (GATT) 1994 o změně koncesí u všech celních kvót uvedených v listině CLXXV EU v důsledku vystoupení Spojeného království z Evropské unie, jak bylo oznámeno členům WTO v dokumentu G/SECRET/42/Add.2, se Norsko a Evropská unie dohodly na dokončení jednání na tomto základě:
 Norsko souhlasí se zásadou a metodikou rozdělení množstevních závazků uvedených v listině ve formě celních kvót Evropské unie, jež zahrnovaly Spojené království, podle nichžrozdělené množství přijaté Evropskou unií již


text:
nezahrnuje Spojené království a zbývající množství je přijato Spojeným královstvím.
 Pokud jde o celní kvóty, u nichž má Norsko práva na vyjednávání a konzultace podle článku XXVIII GATT, Norsko vyjadřuje souhlas a spokojenost s navrhovaným rozdělením, jak je uvedeno v dokumentu G/SECRET/42/Add.2, jakož i s výslednými množstevními závazky přijatými Evropskou unií, která již nezahrnuje Spojené království.
 Aniž je dotčen předchozí odstavec, pokud jde o celní kvótu 002 (sleď obecný), Norsko a Evropská unie se dohodly takto: Na základě vývozu do Evropské unie v nedávném reprezentativním referenčním období 2015–2017 Norsko a Evropská unie potvrzují, že množstevní závazek uvedený v listině v případě sledě obecného v Evropské unii, který zahrnuje Spojené království o objemu 34 000 tun, se rozdělí tak, aby množství uvedené na seznamu pro Evropskou unii, které již nezahrnuje Spojené království, bylo 33 496 tun.
 Evropská unie a Norsko si vzájemně oznámí dokončení svých vnitřních postupů potřebných nutných pro vstup této dohody v platnost. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem posledního oznámení. Použije se od uvedeného data nebo ode dne, kdy se na Spojené království přestane vztahovat listina koncesí a závazků CLXXV Evropské unie, podle toho, co nastane později.
 Byl/Byla bych Vám vděčen/vděčna, kdybyste mi mohl/mohla potvrdit souhlas Vaší vlády s výše uvedeným. Mám tu čest navrhnout, aby – je-li výše uvedené pro Vaši vládu přijatelné – tento dopis společně s Vaším potvrzením tvořily dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Norskem, a to i pro účely čl. XXVIII odst. 3 písm. a) a b) GATT 1994.“
 Mám tu čest Vám tímto vyjádřit souhlas své vlády s výše uvedeným dopisem.


text:
 9.9.2005
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 233/34
 ROZHODNUTÍ RADY PŘIDRUŽENÍ EU–IZRAEL č. 1/2005
 ze dne 29. srpna 2005
 o zřízení podvýborů Výboru pro přidružení
 (2005/640/ES)
 RADA PŘIDRUŽENÍ EU–IZRAEL,
 s ohledem na evropsko-středomořskou dohodu zakládající přidružení mezi Evropskými společenstvími a jejich členskými státy na jedné straně a Státem Izrael na straně druhé,
 vzhledem k těmto důvodům:
 (1)
 Vztahy mezi Evropskou unií a zeměmi jižního Středomoří jsou v důsledku provádění evropsko-středomořských dohod a pokračování evropsko-středomořského partnerství stále složitější. Rovněž fungování evropské politiky sousedství a jejích akčních plánů v široké řadě odvětví vyžaduje zřízení navrhovaných podvýborů.
 (2)
 Článek 73 dohody stanoví vytvoření pracovních skupin nebo orgánů (dále jen „podvýbory“), které jsou nezbytné k provádění dohody,
 ROZHODLA TAKTO:
 Článek 1
 Při Výboru pro přidružení EU–Izrael se zřizují podvýbory uvedené v příloze I a pro tyto podvýbory se přijímají jednací řády uvedené v příloze II.
 Podvýbory jednají v rámci Výboru pro přidružení, kterému podávají zprávu po každé schůzi. Uvedené podvýbory nemají rozhodovací pravomoc.
 Výbor pro přidružení přijme veškerá další opatření nezbytná pro zajištění řádného fungování těchto podvýborů a informuje o nich Radu přidružení.
 Rada přidružení může rozhodnout o zřízení dalších podvýborů nebo skupin nebo o zrušení existujících podvýborů nebo skupin.
 Článek 2
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
 V Bruselu dne 29. srpna 2005.
 Za Radu přidružení
 S. SHALOM
 předseda
 PŘÍLOHA I
 DOHODA O PŘIDRUŽENÍ EU–IZRAEL
 PODVÝBORY PŘI VÝBORU PRO PŘIDRUŽENÍ
 1.
 Politický dialog a spolupráce
 2.
 Hospodářské a finanční záležitosti
 3.
 Sociální věci a migrace
 4.
 Celní spolupráce a daně
 5.
 Zemědělství a rybolov
 6.
 Vnitřní trh
 7.
 Průmysl, obchod a služby
 8.
 Spravedlnost a právní záležitosti
 9.
 Doprava, energetika a životní prostředí
 10.
 Výzkum, inovace, informační společnost, vzdělávání a kultura
 PŘÍLOHA II
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 1
 Politický dialog a spolupráce
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Společné hodnoty:
 —
 Demokracie, lidská práva a základní svobody
 —
 Boj s antisemitismem
 —
 Boj s rasismem a xenofobií včetně islamofobie
 b)
 Regionální a mezinárodní otázky
 —
 Spolupráce v rámci SZBP/EBOP, krizové řízení
 —
 Situace na Středním východě
 —
 Nešíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů včetně balistických raket
 —
 Nedovolené obchodování s vojenskou výzbrojí
 —
 Boj s terorismem
 —
 Mezinárodní organizace
 —
 Regionální spolupráce (včetně koordinace regionálních záležitostí vzešlých z jiných podvýborů)
 Tento seznam není


text:
vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 2
 Hospodářské a finanční záležitosti
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Makroekonomická politika
 b)
 Strukturální hospodářská politika
 c)


text:
Finanční služby (makroekonomické aspekty) a kapitálové trhy
 d)
 Pohyb kapitálu a platby
 e)
 Finanční nařízení (např. správa veřejných financí a transparentnost)
 f)
 Důchody a sociální zabezpečení (hospodářské aspekty)
 g)
 Statistika
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 3
 Sociální věci a migrace
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i


text:
o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Sociální problémy postindustriálních společností
 b)
 Boj s diskriminací včetně otázek zdravotního postižení
 c)
 Veřejné zdraví
 d)
 Rovné příležitosti
 e)
 Pohyb pracovníků
 f)
 Migrační politika
 g)
 Politika zaměstnanosti
 h)
 Sociální ochrana
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 4
 Celní spolupráce a daně
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské


text:
politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Obecné celní režimy, celní nomenklatura, určení celní hodnoty
 b)
 Otázky týkající se pravidel původu
 c)
 Sazební zacházení
 d)
 Celní spolupráce
 e)
 Daně
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 5
 Zemědělství a rybolov
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení


text:
předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Zemědělské produkty a zpracované zemědělské produkty (včetně obchodu)
 b)
 Hygienické a rostlinolékařské otázky
 c)
 Rozvoj venkova a regionální spolupráce
 d)
 Produkty rybolovu (včetně obchodu)
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 6
 Vnitřní trh
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro


text:
přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Legislativní a správní spolupráce v oblasti technických předpisů, norem a posuzování shody
 b)
 Politika hospodářské soutěže
 c)
 Veřejné zakázky
 d)
 Práva duševního, průmyslového a obchodního vlastnictví
 e)
 Služby (otázky týkající se politiky a právní úpravy)
 f)
 Právo usazování, právo obchodních společností
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 7
 Průmysl, obchod a služby
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského


text:
společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Politika podnikání a průmyslová spolupráce
 b)
 Provádění obchodních ustanovení dohody o přidružení a akčního plánu evropské politiky sousedství
 c)
 Otázky vzájemného obchodu
 d)
 Služby a investice (aspekty týkající se obchodu včetně zahájení dvoustranných jednání)
 e)
 Příprava obchodních dohod v oblasti technických předpisů, norem a posuzování shody
 f)
 Spolupráce v otázkách elektronického obchodování
 g)
 Cestovní ruch
 h)
 Mezinárodní rozvojová spolupráce (otázky přístupu ES–Izrael)
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svoláno na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí


text:
zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 8
 Spravedlnost a právní záležitosti
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Otázky migrace
 b)
 Azyl
 c)
 Zvláštní opatření pro boj s terorismem v oblasti spravedlnosti a vnitřních věcí
 d)
 Boj s organizovanou trestnou činností včetně obchodování s lidmi
 e)
 Drogy
 f)
 Praní špinavých peněz, finanční a hospodářská trestná činnost
 g)
 Policejní a soudní spolupráce
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany


text:
obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 9
 Doprava, energetika a životní prostředí
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Doprava
 b)
 Energetika
 c)
 Životní prostředí
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty


text:
musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.
 Jednací řád
 Podvýbor EU–Izrael č. 10
 Výzkum, inovace, informační společnost, vzdělávání a kultura
 1. Složení a předsednictví
 Podvýbor tvoří zástupci Evropského společenství a jeho členských států a zástupci vlády Izraele, předsedají mu střídavě obě strany. Každá strana jmenuje svého předsedu.
 2. Úloha
 Podvýbor je fórem pro diskuse, konzultace a hodnocení a jedná pod pravomocí a vedením Výboru pro přidružení, kterému musí po každé schůzi podávat zprávu. Podvýbor nemá žádnou rozhodovací pravomoc, ale může Výboru pro přidružení předkládat návrhy.
 3. Předmět činnosti
 Podvýbor se zabývá prováděním dohody o přidružení a souvisejícího akčního plánu evropské politiky sousedství mimo jiné v níže uvedených oblastech a hodnotí pokrok, pokud jde o cíle a opatření uvedené a schválené v akčním plánu. Jedná případně i o spolupráci v oblasti veřejné správy. Podvýbor projednává veškeré problémy, které by mohly nastat v níže uvedených oblastech, a navrhuje možná opatření pro jejich odstranění.
 a)
 Věda a technologické inovace
 b)
 Spolupráce v oblasti vzdělávání, odborné přípravy a výměn mládeže
 c)
 Kulturní spolupráce
 d)
 Informační společnost
 e)
 Audiovizuální politika
 f)
 Spolupráce občanské společnosti
 Tento seznam není vyčerpávající a Výbor pro přidružení jej může doplnit o další otázky.
 Podvýbor se může zabývat otázkami spadajícími do jedné, několika či do všech uvedených oblastí.
 4. Sekretariát
 Funkci stálých tajemníků podvýboru zastávají společně jeden zástupce Evropské komise a jeden zástupce izraelské vlády.
 Všechna sdělení týkající se podvýboru se podávají tajemníkům. Tajemníci odpovídají za přípravu schůzí podvýboru včetně termínů a programu.
 5. Schůze
 Podvýbor se schází vždy, když to okolnosti vyžadují, a v zásadě nejméně jednou za rok. Schůze může být svolána na základě žádosti předsedy jedné ze stran předané tajemníkovi této strany, který zajistí její předání druhé straně. Tajemník druhé strany odpoví ve lhůtě patnácti pracovních dnů od přijetí žádosti o svolání schůze podvýboru. Pokud je to možné, lze se souhlasem obou stran seskupit schůze více podvýborů v rámci několika dní.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může se podvýbor ve zvláště naléhavém případě sejít dříve. Každá žádost o svolání schůze musí být podána písemně.
 Každá schůze podvýboru se koná v čase a na místě, na nichž se obě strany dohodly.
 Schůze svolává příslušný tajemník se souhlasem předsedy. Před každou schůzí je předseda informován o plánovaném složení delegací obou stran.
 Dohodnou-li se tak obě strany, může podvýbor pozvat na své schůze odborníky, aby mu podali potřebné konkrétní informace.
 6. Pořad jednání
 Všechny žádosti o zapsání bodů na pořad jednání podvýboru se podávají tajemníkům.
 Předseda sestaví pro každou schůzi předběžný pořad jednání. Příslušný tajemník jej předá ke schválení svému protějšku nejpozději deset dnů před začátkem


text:
schůze.
 Předběžný pořad jednání obsahuje všechny body, pro něž byla tajemníkům nejpozději patnáct dnů před začátkem schůze podána žádost o zapsání na pořad jednání. Referenční dokumenty musí obě strany obdržet alespoň sedm dnů před začátkem schůze. Dohodnou-li se tak obě strany, uvedené lhůty mohou být v naléhavém případě zkráceny.
 Podvýbor schvaluje pořad jednání na začátku každé schůze.
 7. Zápis z jednání
 Po každé schůzi tajemníci vypracují a schválí zápis z jednání. Tajemníci podvýboru zašlou tajemníkům a předsedovi Výboru pro přidružení jeden výtisk zápisu z jednání včetně návrhů a doporučení předložených podvýborem.
 8. Veřejnost jednání
 Není-li rozhodnuto jinak, jsou schůze podvýboru neveřejné a příslušné zápisy z jednání jsou důvěrné.


text:
 1.9.2020
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 285/1
 Pouze původní texty EHK OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je třeba ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese: http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Organizace spojených národů č. 44 – Jednotná ustanovení pro schvalování typu zádržných zařízení pro děti cestující v motorových vozidlech („dětské zádržné systémy“) [2020/1223]
 Zahrnuje veškerá platná znění až po:
 doplněk 17 k sérii změn 04 – datum vstupu v platnost: 29. května 2020
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Označení
 5.
 Schválení
 6.
 Všeobecné specifikace
 7.
 Zvláštní specifikace
 8.
 Popis zkoušek
 9.
 Zkušební protokoly pro schválení typu a kvalifikaci výroby
 10.
 Změny a rozšíření schválení typu dětského zádržného systému
 11.
 Kvalifikace výroby
 12.
 Shodnost výroby a rutinní zkoušky
 13.
 Postihy za neshodnost výroby
 14.
 Definitivní ukončení výroby
 15.
 Návod k používání
 16.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy schvalovacích orgánů
 17.
 Přechodná ustanovení
 PŘÍLOHY
 1
 Sdělení
 2
 Uspořádání značek schválení
 3
 Uspořádání zařízení na zkoušení odolnosti proti prachu
 4
 Zkouška odolnosti proti korozi
 5
 Zkouška odolnosti proti oděru a zkouška mikroprokluzu
 6
 Popis zkušebního vozíku
 7
 Křivka zpomalení nebo zrychlení vozíku v závislosti na čase
 8
 Popis figurín
 9
 Zkouška čelním nárazem do bariéry
 10
 Postup zkoušky nárazem zezadu
 11
 Přídavné kotevní úchyty potřebné k připevnění dětských zádržných systémů kategorie polouniverzální k motorovým vozidlům
 12
 Sedačka
 13
 Normalizovaný bezpečnostní pás
 14
 Plán schválení typu (postupový diagram ISO 9002:2000)
 15
 Vysvětlivky
 16
 Kontrola shodnosti výroby
 17
 Zkouška materiálu pohlcujícího energii
 18
 Způsob určení oblasti nárazu hlavy zádržných zařízení s opěradly a minimální velikosti bočních opěr pro zádržná zařízení směřující dozadu
 19
 Popis seřizovacích zařízení montovaných přímo na dětský zádržný systém
 20
 Typické zařízení pro zkoušku pevnosti spony
 21
 Zařízení pro dynamické nárazové zkoušky
 22
 Zkouška s maketou dolní části trupu
 23
 Zařízení pro působení zatížení
 24
 Hořlavost materiálů určených k použití v zabudovaných dětských zádržných systémech
 1. OBLAST PŮSOBNOSTI
 1.1
 Tento předpis platí pro dětské zádržné systémy, které jsou vhodné k instalaci v motorových vozidlech se třemi nebo více koly a které nejsou určeny pro užívání se sklopnými sedadly nebo se sedadly směřujícími bočně.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 2.1
 „dětským zádržným systémem“ se rozumí takové uspořádání konstrukčních částí, které může obsahovat kombinaci popruhů nebo ohebných konstrukčních částí s pojistnou sponou, seřizovacích zařízení, připevňovacích kování a v některých případech přídavných zařízení jako je brašna na přenášení dítěte, dětský nosič, přídavná sedačka a/nebo nárazový štít, které lze ukotvit k motorovému vozidlu. Je navrženo tak, aby omezením pohyblivosti těla uživatele snižovalo nebezpečí zranění uživatele v případě srážky nebo prudkého zpomalení vozidla.
 „ISOFIX“ je systém pro připojení dětských zádržných systémů k vozidlům, který má dva tuhé kotevní úchyty na vozidle, dva odpovídající tuhé úchyty na dětském zádržném systému a prostředek omezující rotaci dětského zádržného systému kolem příčné osy;
 2.1.1
 Dětské zádržné systémy se dělí na pět „hmotnostních skupin“:
 2.1.1.1


text:
skupina 0 pro děti s hmotností menší než 10 kg;
 2.1.1.2
 skupina 0+ pro děti s hmotností menší než 13 kg;
 2.1.1.3
 skupina I pro děti s hmotností od 9 kg do 18 kg;
 2.1.1.4
 skupina II pro děti s hmotností od 15 kg do 25 kg;
 2.1.1.5
 skupina III pro děti s hmotností od 22 kg do 36 kg.
 2.1.1.6
 Dětský zádržný systém ISOFIX se dělí na 7 velikostních tříd ISOFIX popsaných v dodatku 2 přílohy 17 předpisu OSN č. 16:
 A
 -
 ISO/F3:
 dětský zádržný systém, plná výška, batole po směru jízdy
 B
 -
 ISO/F2:
 dětský zádržný systém, snížená výška, batole po směru jízdy
 B1
 -
 ISO/F2X:
 dětský zádržný systém, snížená výška, batole po směru jízdy
 C
 -
 ISO/R3:
 dětský zádržný systém, plná výška, batole proti směru jízdy
 D
 -
 ISO/R2:
 dětský zádržný systém, snížená výška, batole proti směru jízdy
 E
 -
 ISO/R1:
 dětský zádržný systém, kojenec proti směru jízdy
 F
 -
 ISO/L1:
 bočně vlevo směřující dětský zádržný systém (brašna na přenášení dítěte)
 G
 -
 ISO/L2:
 bočně vpravo směřující dětský zádržný systém (brašna na přenášení dítěte)
 Hmotnostní skupina
 Velikostní kategorie ISOFIX
 0 – až 10 kg
 F
 ISO/L1
 G
 ISO/L2
 E
 ISO/R1
 0+ – až 13 kg
 C
 ISO/R3
 D
 ISO/R2
 E
 ISO/R1
 I – 9 až 18 kg
 A
 ISO/F3
 B
 ISO/F2
 B1
 ISO/F2X
 C
 ISO/R3
 D
 ISO/R2
 2.1.2
 Dětské zádržné systémy se dělí na čtyři „kategorie“:
 2.1.2.1
 „univerzální“ kategorie pro použití podle bodů 6.1.1, 6.1.3.1 a 6.1.3.2 na většině míst k sezení a zejména na těch místech, která se pokládají podle předpisu OSN č. 16 za kompatibilní s touto kategorií dětských zádržných systémů;
 2.1.2.2
 „omezená“ kategorie pro použití podle bodů 6.1.1 a 6.1.3.1 v určených místech k sezení pro jednotlivé typy vozidel, která jsou označena buď výrobcem dětského zádržného systému, nebo výrobcem vozidla;
 2.1.2.3
 „polouniverzální“ kategorie pro použití podle bodů 6.1.1 a 6.1.3.2;
 2.1.2.4
 kategorie „určité vozidlo“ pro použití buď
 2.1.2.4.1
 v určitých typech vozidel podle bodů 6.1.2 a 6.1.3.3, nebo
 2.1.2.4.2
 jako „zabudovaný“ dětský zádržný systém.
 2.1.3
 Zádržné systémy dětských zádržných systémů se rozdělují na dvě třídy:
 integrální třída, kdy je uchycení dítěte v zádržném systému nezávislé na prostředcích přímo spojených s vozidlem;
 neintegrální třída, kdy je uchycení dítěte v zádržném systému závislé na prostředcích přímo spojených s vozidlem.
 2.1.3.1
 „dílčím zádržným systémem“ se rozumí zařízení, jako je přídavný sedák, které tvoří úplný dětský zádržný systém, je-li použito společně s pásem sedadla pro dospělé, jenž obepíná tělo dítěte nebo zadržuje zařízení, v němž je dítě umístěno;
 2.1.3.2
 „přídavným sedákem“ se rozumí pevný sedák, který může být použit s pásem sedadla pro dospělé.
 2.2
 „Bezpečnostní dětskou sedačkou“ se rozumí dětský zádržný systém obsahující sedačku, ve které je dítě zadržováno.
 2.3
 „Pásem“ se rozumí dětské zádržné zařízení, jež je kombinací popruhů s pojistnou sponou, seřizovacími zařízeními a úchyty.
 2.4
 „Sedačkou“ se rozumí konstrukce, která je podstatnou součástí dětského zádržného systému a je určena k umístění dítěte v poloze k sezení.
 2.4.1
 „Brašnou na přenášení dítěte“ se rozumí zádržný systém určený k umístění a zadržování dítěte v ležící


text:
poloze naznak nebo na břiše, s páteří dítěte kolmou ke střední podélné rovině vozidla. Nosič je řešen tak, aby v případě srážky byly zadržovací síly rozloženy na hlavu a tělo dítěte, s výjimkou jeho končetin.
 2.4.2
 „Zádržným systémem pro brašnu“ se rozumí zařízení užívané pro uchycení brašny na přenášení dítěte k nosné konstrukci vozidla.
 2.4.3
 „Dětským nosičem“ se rozumí zádržný systém určený k umístění dítěte v pololežící poloze tváří směrem dozadu. Nosič je řešen tak, aby v případě čelní srážky byly zadržovací síly rozloženy na hlavu a tělo dítěte, s výjimkou jeho končetin.
 2.5
 „Opěrou sedačky“ se rozumí část dětského zádržného systému, jíž lze zvedat sedačku.
 2.6
 „Opěrou dítěte“ se rozumí část dětského zádržného systému, jíž lze zvedat dítě uvnitř zádržného zařízení.
 2.7
 „Nárazovým štítem“ se rozumí zařízení připevněné před dítětem a určené k rozložení zádržných sil na větší část výšky těla dítěte v případě čelního nárazu.
 S odkazem na bod 2.1.3 se tyto nárazové štíty dělí na dvě třídy:
 Třída A: integrální
 Třída B: neintegrální
 2.8
 „Popruhem“ se rozumí ohebná konstrukční část určená k přenášení sil.
 2.8.1
 „Břišním popruhem“ se rozumí popruh, který buď v podobě úplného pásu, nebo v podobě konstrukční části takového pásu prochází před pánví dítěte a přímo nebo nepřímo ji zadržuje.
 2.8.2
 „Ramenním zádržným popruhem“ se rozumí část pásu zadržující horní část trupu dítěte.
 2.8.3
 „Rozkrokovým popruhem“ se rozumí popruh (nebo dělené popruhy tvořené dvěma nebo více díly tkaniny) upevněný k dětskému zádržnému systému a k břišnímu popruhu. Je umístěn tak, aby procházel mezi stehny dítěte; je určen k zamezení podklouznutí dítěte pod břišním pásem při normálním užívání a k zamezení pohybu břišního pásu směrem nahoru mimo pánev při nárazu.
 2.8.4
 „Popruhem zadržujícím dítě“ se rozumí popruh, který je podstatnou součástí pásu a zadržuje jen tělo dítěte.
 2.8.5
 „Připevňovacím popruhem dětského zádržného systému“ se rozumí popruh, jímž se dětský zádržný systém připevňuje k nosné konstrukci vozidla a který může být částí zádržného zařízení sedadla vozidla.
 2.8.6
 „Postrojovým pásem“ se rozumí soubor pásů sestávající z břišního pásu, ramenních zádržných popruhů a případně i z rozkrokového popruhu, pokud je jím vybaven.
 2.8.7
 „Pásem tvaru Y“ se rozumí pás, kde je kombinace popruhů vytvořena popruhem vedoucím mezi nohama dítěte a popruhem pro každé rameno.
 2.8.8
 „Vodicím popruhem“ se rozumí popruh, který přidržuje ramenní popruh pásu sedadla pro dospělé v poloze vhodné pro dítě a u něhož lze efektivní polohu, v níž ramenní popruh mění svůj směr, seřídit pomocí zařízení, jež lze posouváním nahoru a dolů po popruhu umístit na úroveň ramene uživatele a pak v této poloze zablokovat. Vodicí popruh není určen k tomu, aby nesl podstatnou část dynamického zatížení. Vodicí popruh se považuje za součást dětského zádržného systému a nemůže být samostatně schválen jako dětský zádržný systém podle tohoto nařízení.
 2.9
 „Sponou“ se rozumí rychlorozpínací zařízení umožňující držení dítěte zádržným systémem nebo držení zádržného systému nosnou konstrukcí vozidla, které lze rychle rozepnout. Spona může obsahovat seřizovací zařízení.
 2.9.1
 „Zapuštěným rozpínacím tlačítkem spony“ se rozumí takové tlačítko spony, které nesmí umožňovat rozepnutí spony pomocí koule o průměru 40


text:
mm.
 2.9.2
 „Nezapuštěným rozpínacím tlačítkem spony“ se rozumí takové tlačítko spony, které umožňuje rozepnutí spony pomocí koule o průměru 40 mm.
 2.10
 „Seřizovacím zařízením“ se rozumí zařízení umožňující seřizování zádržného systému nebo jeho připevňovacích kování podle tělesných rozměrů uživatele a/nebo tvarového uspořádání vozidla. Seřizovací zařízení může být buď součástí spony, nebo být navíječem či jakoukoli jinou částí bezpečnostního pásu.
 2.10.1
 „Rychloseřizovacím zařízením“ se rozumí seřizovací zařízení, které lze ovládat jednou rukou jediným hladkým pohybem.
 2.10.2
 „Seřizovacím zařízením montovaným přímo na dětský zádržný systém“ se rozumí seřizovací zařízení pro nedílný postroj nainstalovaný přímo na dětském zádržném systému, které není přímo podpíráno popruhem, k jehož seřizování je určeno.
 2.11
 „Připevňovacím kováním“ se rozumí konstrukční části dětského zádržného systému, včetně upevňovacích součástí, které umožňují pevné spojení s nosnou konstrukcí vozidla buď přímo, nebo prostřednictvím sedadla ve vozidle.
 2.11.1
 „Podpěrou“ se rozumí trvale připevněná součást dětského zádržného systému, která vytváří tlakový kanál mezi dětským zádržným systémem a konstrukcí vozidla a jejíž funkcí je ztlumit efekt pohybu sedáku při zpomalování; podpěra může být nastavitelná.
 2.12
 „Zařízením k pohlcování energie“ se rozumí zařízení, které slouží k pohlcování energie nezávisle na popruhu nebo ve spojení s ním a tvoří součást dětského zádržného systému.
 2.13
 „Navíječem“ se rozumí zařízení určené k částečnému nebo úplnému uložení popruhu dětského zádržného systému. Tento pojem zahrnuje tato zařízení:
 2.13.1
 „navíječ s automatickým blokováním“, navíječ, který umožňuje vytažení požadované délky popruhu a po sepnutí spony samočinné seřízení popruhu podle těla uživatele; dalšímu vytahování popruhu bez úmyslného zásahu uživatele je zabráněno;
 2.13.2
 „navíječ s nouzovým blokováním“, navíječ, který za normálních jízdních podmínek neomezuje volnost pohybu uživatele pásu. Toto zařízení je vybaveno součástmi k seřizování délky, které samočinně přizpůsobí popruh postavě uživatele, a blokovacím mechanismem uváděným v činnost v případě nouze:
 2.13.2.1
 zpomalením vozidla, vytažením popruhu z navíječe nebo jiným automatickým prostředkem (jednoduchá citlivost); nebo
 2.13.2.2
 kombinací kterýchkoli z těchto prostředků (vícenásobná citlivost).
 2.14
 „Ukotvením zádržného systému“ se rozumí části nosné konstrukce vozidla nebo sedadla, k nimž se připevňují kování dětských zádržných systémů.
 2.14.1
 „Přídavným ukotvením“ se rozumí část nosné konstrukce vozidla nebo nosné konstrukce sedadla vozidla nebo kterákoli jiná část vozidla, k níž se má připevňovat dětský zádržný systém a která doplňuje kotevní úchyty schválené podle předpisu OSN č. 14 nebo předpisu OSN č. 145. To zahrnuje podlahovou část vozíku popsanou v příloze 6 nebo jiné konstrukční části určitého vozidla (vozidel) při zatížení podpěrou.
 2.14.2
 „Spodním kotevním úchytem ISOFIX“ se rozumí jedna tuhá vodorovná tyč o kruhovém profilu s průměrem 6 mm vystupující z konstrukce vozidla nebo sedadla, na niž se má pomocí úchytů ISOFIX zachytit a připevnit dětský zádržný systém ISOFIX.
 2.14.3
 „Systémem kotevních úchytů ISOFIX“ se rozumí systém tvořený dvěma spodními kotevními úchyty ISOFIX splňujícími požadavky předpisu OSN č. 14 nebo předpisu OSN č. 145, který je určen k přichycení dětského zádržného systému ISOFIX společně s antirotačním zařízením.
 2.14.4
 „Antirotační zařízení“
 a)
 antirotační zařízení pro univerzální dětský zádržný systém ISOFIX se skládá z horního upínání ISOFIX;
 b)
 antirotační zařízení pro polouniverzální dětský zádržný systém ISOFIX se skládá z horního upínání, palubní desky


text:
vozidla nebo z podpěry určené k omezení rotace zádržného zařízení během čelního nárazu;
 c)
 u univerzálních či polouniverzálních dětských zádržných systémů ISOFIX nepředstavuje vlastní sedadlo vozidla antirotační zařízení.
 2.14.5
 „Kotevním úchytem horního upínání ISOFIX“ se rozumí zařízení, které splňuje požadavky předpisu OSN č. 14 nebo předpisu OSN č. 145, např. tyč, umístěné v definované zóně a určené k zachycení spojovací části popruhu horního upínání ISOFIX a k převedení jeho zádržné síly na konstrukci vozidla.
 2.15
 „Směřujícím dopředu“ se rozumí směřující v normálním směru jízdy vozidla.
 2.16
 „Směřujícím dozadu“ se rozumí směřující ve směru opačném k normálnímu směru jízdy vozidla.
 2.17
 „Nakloněnou polohou“ se rozumí zvláštní poloha sedačky, která umožňuje naklonění dítěte.
 2.18
 „Polohou vleže / na zádech / na břiše“ se rozumí klidová poloha v zádržném systému, kde alespoň hlava a tělo dítěte, s výjimkou končetin, spočívají na vodorovné ploše.
 2.19
 „Typem dětského zádržného systému“ se rozumí zádržný systém, jenž se neliší v podstatných rysech, jako jsou:
 2.19.1
 kategorie a hmotnostní skupina/skupiny, poloha a orientace (podle definic v bodech 2.15 a 2.16), ve kterých se má zádržný systém používat;
 2.19.2
 geometrie dětského zádržného systému;
 2.19.3
 rozměry, hmotnost, materiál a barva:
 a)
 sedadla,
 b)
 čalounění a
 c)
 nárazového štítu;
 2.19.4
 materiál, vazba, rozměry a barvy popruhů;
 2.19.5
 tuhé konstrukční části (spona, připevňovací kování atd.).
 2.20
 „Sedadlem vozidla“ se rozumí konstrukce, která může, avšak nemusí být nedílnou součástí nosné konstrukce vozidla, úplná s čalouněním, poskytující jedno místo k sezení pro dospělou osobu. V této souvislosti:
 2.20.1
 „Skupinou sedadel vozidla“ se rozumí buď lavicové sedadlo, nebo několik sedadel oddělených, avšak uspořádaných vedle sebe (tj. tak, že přední kotevní úchyty jednoho sedadla jsou v jedné řadě s předními nebo zadními úchyty jiného sedadla nebo na přímce procházející mezi oběma kotevními úchyty), přičemž každé sedadlo poskytuje místo k sezení pro jednu nebo více dospělých osob.
 2.20.2
 „Lavicovým sedadlem vozidla“ se rozumí úplná nosná konstrukce s čalouněním poskytující více než jedno místo k sezení pro dospělé.
 2.20.3
 „Předními sedadly vozidla“ se rozumí skupina sedadel umístěná v nejpřednější části prostoru pro cestující, tj. přímo před nimi není žádné jiné sedadlo.
 2.20.4
 „Zadními sedadly vozidla“ se rozumí pevná, dopředu směřující sedadla umístěná za jinou skupinou sedadel.
 2.20.5
 „Polohou ISOFIX“ se rozumí systém umožňující montáž:
 a)
 buď univerzálního dopředu směřujícího dětského zádržného systému ISOFIX definovaného v tomto předpise;
 b)
 nebo polouniverzálního dopředu směřujícího dětského zádržného systému ISOFIX definovaného v tomto předpise;
 c)
 nebo polouniverzálního dozadu směřujícího dětského zádržného systému ISOFIX definovaného v tomto předpise;
 d)
 nebo polouniverzálního bočně směřujícího dětského zádržného systému ISOFIX definovaného v tomto předpise;
 e)
 nebo dětského zádržného systému ISOFIX určitého vozidla definovaného v tomto předpise.
 2.21
 „Seřizovacím systémem“ se rozumí úplné zařízení, jímž lze sedadlo nebo jeho části nastavit do polohy vyhovující postavě sedící dospělé osoby; toto zařízení může zejména dovolovat:
 2.21.1
 podélné přestavení nebo
 2.21.2
 svislé přestavení nebo
 2.21.3
 úhlové přestavení.
 2.22
 „Ukotvením sedadla“ se rozumí systém, včetně příslušných částí nosné konstrukce vozidla, jímž je sedadlo pro dospělé jako celek připevněno k nosné konstrukci vozidla.
 2.23
 „Typem sedadla“ se rozumí kategorie sedadel pro dospělé,


text:
jež se neliší v podstatných rysech, jako jsou:
 2.23.1
 tvar, rozměry a materiál nosné konstrukce sedadla;
 2.23.2
 typy a rozměry systémů seřizování zámku sedadla a zajišťovacích systémů a
 2.23.3
 typ a rozměry kotevních úchytů bezpečnostních pásů pro dospělé na sedadle, ukotvení sedadla a příslušných částí nosné konstrukce vozidla.
 2.24
 „Přestavovacím systémem“ se rozumí zařízení umožňující úhlové nebo podélné přestavení sedadla pro dospělé nebo některé z jeho částí, bez pevné mezilehlé polohy, aby se usnadnilo nastupování a vystupování cestujících a nakládání a vykládání předmětů.
 2.25
 „Zajišťovacím systémem“ se rozumí zařízení zajišťující udržování sedadla pro dospělé a jeho částí v poloze pro používání.
 2.26
 „Aretačním zařízením“ se rozumí zařízení, které blokuje a zabraňuje pohybu jedné části popruhu bezpečnostního pásu pro dospělé vůči jiné části popruhu téhož pásu. Taková zařízení mohou fungovat buď diagonálně, nebo v břišní oblasti nebo mohou zabezpečovat spojení břišních a diagonálních částí bezpečnostního pásu pro dospělé. Uvedený termín zahrnuje následující třídy:
 2.26.1
 „zařízení třídy A“, které zabraňuje dítěti vytáhnout popruh břišního pásu z navíječe přes břišní část pásu, je-li pro zachycení dítěte použit přímo bezpečnostní pás pro dospělé;
 2.26.2
 „zařízení třídy B“, které umožňuje udržet působící napnutí břišní části bezpečnostního pásu pro dospělé, je-li pro zadržení dětského zádržného systému použit bezpečnostní pás pro dospělé. Toto zařízení má zabránit vyklouznutí popruhu z navíječe skrz toto zařízení, což by mělo za následek uvolnění napnutí popruhu a uvedení zádržného systému do nevhodné polohy.
 2.27
 „Speciálním zádržným systémem“ se rozumí zádržný systém navržený pro děti, které mají speciální potřeby vzhledem ke svému tělesnému nebo duševnímu postižení; toto zařízení může umožňovat použití přídavných zádržných zařízení pro jakoukoli část těla dítěte, ale obsahuje minimální primární zádržné prostředky, které vyhovují požadavkům tohoto předpisu.
 2.28
 „Úchytem ISOFIX“ se rozumí jedno či dvě spojení, která splňují požadavky bodu 6.3.2 tohoto předpisu, vyčnívají ze struktury dětského zádržného systému ISOFIX a jsou kompatibilní se spodním kotevním úchytem ISOFIX.
 2.29
 „Dětským zádržným systémem ISOFIX“ se rozumí dětský zádržný systém, který musí být upevněn k systému ukotvení ISOFIX splňujícímu požadavky předpisu OSN č. 14 nebo předpisu OSN č. 145.
 2.30
 „Zlomem sedadla“ se rozumí oblast v blízkosti předělu mezi plochami sedací a opěrné části sedadla vozidla.
 2.31
 „Pevnými body sedadla vozidla“ se rozumějí připevnění odpovídající velikostním třídám ISOFIX vymezeným v bodě 2.1.1.6, jejichž rozměry jsou uvedeny na obrázcích 1 až 6 dodatku 2 k příloze 17 předpisu OSN č. 16, které výrobce dětských zádržných systémů používá, aby určil patřičné rozměry dětského zádržného systému ISOFIX a umístění úchytů ISOFIX.
 2.32
 „Spojovacím dílem horního upínání ISOFIX“ se rozumí zařízení určené k uchycení v kotevním úchytu horního upínání ISOFIX.
 2.33
 „Hákem horního upínání ISOFIX“ se rozumí spojovací díl horního upínání ISOFIX, který se obvykle používá k připojení popruhu horního upínání ISOFIX ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX, jak je znázorněno na obrázku č. 3 předpisu OSN č. 14 nebo na obrázku č. 3 předpisu OSN č. 145.
 2.34
 „Popruhem horního upínání ISOFIX“ se rozumí popruh (nebo rovnocenný předmět), který vystupuje z vrchní části dětského zádržného systému ISOFIX ke kotevnímu úchytu horního upínání ISOFIX a který


text:
je vybaven zařízením umožňujícím seřízení, zařízením pro uvolnění tahu a spojovacím dílem horního upínání ISOFIX.
 2.35
 „Úchytem horního upínání ISOFIX“ se rozumí zařízení, které zabezpečuje připojení popruhu na horním upínání ISOFIX k dětskému záchytnému zařízení ISOFIX.
 2.36
 „Omezovačem tahu“ se rozumí systém umožňující uvolnit zařízení, kterým se seřizuje a udržuje napětí popruhu na horním upínání ISOFIX.
 2.37
 „Vedením bezpečnostního pásu pro dospělé“ se rozumí zařízení, skrze které bezpečnostní pás prochází, aby byl veden po správné dráze, a které umožňuje volný pohyb pásu.
 2.38
 „Zkouškou pro účely schválení typu“ se rozumí zkouška, která má určit rozsah, v němž je typ dětského zádržného systému předložený ke schválení schopen splnit dané požadavky.
 2.39
 „Zkouškou kvalifikace výroby“ se rozumí zkouška, která má určit, zda je výrobce schopen vyrábět dětský zádržný systém v souladu s dětskými zádržnými systémy předloženými ke schválení typu.
 2.40
 „Rutinní zkouškou“ se rozumí přezkoušení řady zádržných systémů vybraných z jediné šarže, aby se ověřil rozsah, v němž splňují požadavky.
 2.41
 „Přestavovacím systémem dětského zádržného systému“ se rozumí zařízení umožňující úhlové nebo podélné přestavení dětského zádržného systému nebo některé z jeho částí.
 2.42
 „Zajišťovacím systémem
 dětského zádržného systému“ se rozumí zařízení zajišťující udržování dětského zádržného systému a jeho částí v poloze pro používání.
 2.43
 „Omezovačem zatížení“ se rozumí zařízení, které se za specifikovaných podmínek zatížení může roztrhnout nebo narušit. Toto zařízení musí být výslovně konstruováno pro takové podmínky, přičemž jeho chování musí být reprodukovatelné a objektivně zdokumentováno v technické dokumentaci.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení typu dětského zádržného systému podává držitel obchodní značky nebo jeho řádně zplnomocněný zástupce, přičemž dodržují plán schválení typu podle přílohy 14.
 3.2
 Žádost o schválení jednotlivých typů dětského zádržného systému musí být provázena:
 3.2.1
 technickým popisem dětského zádržného systému s vyznačením popruhů a jiných použitých materiálů a popisem předpokládaného a reprodukovatelného chování omezovačů zatížení. K tomu je nutno přiložit výkresy částí, z nichž se dětský zádržný systém skládá, a u navíječů montážní návody pro tyto navíječe a pro jejich čidla, prohlášení o toxicitě (bod 6.1.5) a hořlavosti (bod 6.1.6); na výkresech musí být vyznačeno místo určené pro číslo schválení a doplňkový symbol/symboly u kružnice značky schválení. V popisu musí být uvedena barva modelu předloženého ke schválení;
 3.2.2
 čtyřmi vzorky dětského zádržného systému;
 3.2.3
 10 metry délky každé kategorie popruhu použitého v dětském zádržném systému a
 3.2.4
 dalšími vzorky, které se musí dodat na žádost pověřené technické zkušebny;
 3.2.5
 návody a detaily balení podle níže uvedeného bodu 15;
 3.2.6
 v případě brašen na přenášení dítěte, jestliže může být zádržný systém pro brašnu použit pro více typů brašen, musí výrobce zádržného systému dodat jejich seznam.
 3.3
 Pokud se k připevnění dětského zádržného systému používá schváleného bezpečnostního pásu pro dospělé, musí být v žádosti stanovena kategorie bezpečnostního pásu pro dospělé, který se má používat, například statické břišní pásy.
 3.4
 Před udělením schválení typu schvalovací orgán smluvní strany ověří, že existují uspokojivé režimy a postupy k zajištění účinné kontroly, aby dětské zádržné systémy, vybavení nebo jiné části při výrobě odpovídaly schválenému typu.
 4. OZNAČENÍ
 4.1
 Vzorky dětského zádržného


text:
systému předaného ke schválení podle ustanovení bodů 3.2.2 a 3.2.3 musí být označeny zřetelně a nesmazatelně názvem, počátečními písmeny nebo obchodní značkou výrobce.
 4.2
 Jedna z částí zádržného systému, která je vyrobena z plastů (skořepina, nárazový štít, přídavný sedák atd.), s výjimkou popruhu/popruhů nebo postroje, musí být zřetelně (a nesmazatelně) označena rokem výroby.
 4.3
 Pokud se zádržný systém má používat v kombinaci s bezpečnostním pásem pro dospělé, musí být zřetelně označena správná dráha popruhu pomocí nákresu trvale připevněného k zádržnému systému. Je-li zádržný systém udržován na svém místě bezpečnostním pásem pro dospělé, musí být dráhy popruhů na výrobku jasně označeny barevným kódem. U zádržného systému směřujícího dopředu musí být dráhy popruhů bezpečnostního pásu označeny červeně a u systému směřujícího dozadu modře. U zařízení, která mohou být namontována jako směřující dopředu i dozadu, aniž by se změnila dráha popruhu (tj. otočný systém), se použijí obě barvy. Stejné barevné označení se použije u štítků na zádržném zařízení, na kterých jsou zobrazeny způsoby použití.
 Musí existovat zřetelné rozlišení mezi plánovanými dráhami bezpečnostního pásu v břišní a diagonální části. Každá část bezpečnostního pásu musí být označena barevným kódem, slovy, tvary atd.
 Na všech zobrazeních vedení pásu na výrobku musí být zřetelně znázorněna orientace dětského zádržného systému vůči vozidlu. Nákresy vedení pásu, které nezachycují sedadlo vozidla, nejsou přípustné.
 Označení určené v tomto bodě musí být viditelné při umístění zádržného systému ve vozidle. Pro systémy skupiny 0 musí být toto označení viditelné, i když je v něm dítě umístěno.
 4.4
 Na viditelném místě na vnitřním povrchu (včetně vnitřního povrchu postranní opěrky vedle hlavy dítěte), přibližně v místech, kde dětská hlava spočívá na zádržném systému, budou mít dozadu směřující zádržná zařízení trvale upevněn níže znázorněný štítek.
 Celkové rozměry štítku musí být alespoň 120 × 60 mm nebo ekvivalentní plocha.
 Štítek může být upraven tak, že se jeho uspořádání bude od uvedeného příkladu lišit; jeho obsah však musí splňovat přesně dané požadavky. Kromě toho nesmí být na štítku uveden žádný jiný druh informací, ledaže by byl umístěn vně jasně vyznačeného obdélníku s alespoň výše uvedenými celkovými rozměry. Odchylně od výše uvedeného lze na štítku uvést číslo části, čárový kód nebo podobné identifikační označení nepřesahující 8 mm × 35 mm nebo odpovídající plochu.
 Rovněž je třeba zajistit, aby nebyly povoleny žádné odchylky tvaru a orientace uvedených piktogramů, a konkrétně aby byl zakázán jakýkoli upravený vzhled předepsaného vyobrazení piktogramů, s výjimkou ruky s namířeným ukazováčkem a otevřené knížky s písmenem „i“ na její pravé straně za předpokladu, že jsou jako takové jasně rozpoznatelné.
 Přijatelné jsou drobné nesrovnalosti týkající se tloušťky čáry, tisku štítku a dalších příslušných výrobních tolerancí.
 Štítek se připevní na obal po celém jeho obvodu a/nebo se trvale připevní na celou zadní stranu obalu. Je přijatelná jakákoli jiná forma připevnění, která je trvalá nebo ji nelze z výrobku odstranit či ji nelze zakrýt. Zejména se zakazují štítky vlajkového typu.
 Pokud mohou části zádržného systému nebo příslušenství dodávaného výrobcem dětských zádržných systémů jakkoli štítek zakrýt, požaduje se dodatečný štítek. Jeden varovný štítek musí být trvale viditelný ve všech situacích,