text:
kterémkoli členském státě EU nebo v kterémkoli evropském státě, který se účastní v agentuře EASA v souladu s článkem 129 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2018/1139 (Úř. věst. L 212, 22.8.2018, s. 1–22).
 2.2.7.
 Žadatel, který získal EU přístrojovou kvalifikaci podle části FCL na základě této přílohy, musí před tím, než začne využívat svá práva vyplývající z přístrojové kvalifikace podle části FCL, CPL, MPL nebo ATPL, absolvovat celý soubor zkoušek teoretických znalostí v souladu s články FCL.025 a FCL.615 o přístrojové kvalifikaci části FCL.
 2.2.8
 Žadatel, který získal EU přístrojovou kvalifikaci podle části FCL na základě této přílohy, musí absolvovat celý soubor zkoušek teoretických znalostí v souladu s článkem FCL.025 části FCL dříve, než obdrží plný zápočet pro IR(A) v jiné kategorii letadel podle článku FCL.035 části FCL.
 2.2.9.
 Při převodu osvědčení pilota FAA v souladu s touto přílohou uvede letecký úřad v bodě VIII (nebo XIII) EU průkazu způsobilosti podle části FCL toto prohlášení: „Průkaz PPL(A) / IR(A) vydaný na základě dohody mezi EU a USA“.
 3. Zvláštní podmínky FAA
 K tomu, aby byla žadateli schválena žádost v souladu s článkem 61 hlavy 14 CFR v souladu s podmínkami této přílohy, musí žadatel splňovat všechny níže uvedené zvláštní podmínky FAA:
 3.1.
 Zvláštní podmínky FAA pro vydání osvědčení pilota FAA, třídní kvalifikace pro kategorii jednomotorových pozemních letounů a třídní kvalifikace pro kategorii vícemotorových pozemních letounů na základě EU průkazu způsobilosti podle části FCL.
 3.1.1.
 Žadatel musí být schopen v angličtině číst, mluvit, psát a rozumět. Doložka týkající se znalosti anglického jazyka na úrovni 4 nebo vyšší podle části FCL se přijme jako znalost angličtiny.
 3.1.2.
 Žadatel musí splňovat požadavky na osvědčení zdravotní způsobilosti FAA k výkonu práv vyplývajících z osvědčení pilota FAA, jak je předepsáno v článku 61 hlavy 14 CFR.
 3.1.3.
 Žadatel musí absolvovat požadovaný test znalostí, jak je podrobně popsaný v TIP-L, a to ve lhůtě 24 kalendářních měsíců předcházejících měsíci, v němž je žádost podána.
 3.1.4.
 Žadatel absolvuje letové ověření provedené letovým instruktorem FAA, který je držitelem příslušného osvědčení examinátora vydaného FAA, jak je podrobně uvedeno v TIP-L.
 3.1.5.
 Žadatel, který žádá o vydání kvalifikace pro vícemotorové pozemní letouny, musí prokázat, že splnil požadavky pro vydání kvalifikace pro vícemotorové pozemní letouny, jak je uvedeno v článku 61 hlavy 14 CFR. Výcvik a praxe ve vícemotorových pístových pozemních letounech mohou být započteny, jak je podrobně uvedeno v TIP-L.
 3.2.
 Zvláštní podmínky FAA pro vydání přístrojové kvalifikace pro letadla FAA na základě EU přístrojové kvalifikace podle části FCL
 3.2.1.
 Žadatel musí být schopen v angličtině číst, mluvit, psát a rozumět. Doložka týkající se znalosti anglického jazyka na úrovni 4 nebo vyšší podle části FCL se přijme jako znalost angličtiny.
 3.2.2.
 Žadatel musí splňovat požadavky na osvědčení zdravotní způsobilosti FAA k výkonu práv vyplývajících z osvědčení pilota FAA, jak je předepsáno v článku 61 hlavy 14 CFR.
 3.2.3.
 Jak je podrobně uvedeno v TIP-L, žadatel, který žádá o přístrojovou kvalifikaci, musí absolvovat aklimatizační létání ve Spojených státech amerických, včetně jejich teritorií, s instruktorem certifikovaným FAA předtím, než se provede


text:
přezkoušení odborné způsobilosti týkající se přístrojů. Žadatel je od tohoto požadavku osvobozen, pokud má předchozí praxi v délce alespoň 50 hodin doby letu podle IFR ve funkci velitele letadla v letadlech nebo předchozí praxi v délce alespoň 10 hodin doby letu podle IFR ve funkci velitele letadla v letadlech ve Spojených státech amerických, včetně jejich teritorií.
 3.2.4.
 Žadatel musí absolvovat přezkoušení odborné způsobilosti s examinátorem týkající se přístrojů, jak je podrobně popsáno v TIP-L.
 3.2.5.
 Žadatel musí absolvovat požadovaný test znalostí, jak je podrobně popsaný v TIP-L, a to ve lhůtě 24 kalendářních měsíců předcházejících měsíci, v němž je žádost podána.
 SPOLEČNÉ PROHLÁŠENÍ
 Zástupci Spojených států amerických a Evropské unie potvrdili, že chorvatské znění přílohy 3 Dohody o spolupráci v oblasti regulace bezpečnosti civilního letectví mezi Spojenými státy americkými a Evropským společenstvím, která byla podepsána v Bruselu dne 30. června 2008 (dále jen „dohoda“), lze ověřit výměnou diplomatických nót mezi Spojenými státy a Evropskou unií.
 Dále potvrdili, že podle ustanovení dohody je v případě rozdílů ve výkladu různých jazykových znění dohody nebo přílohy 3 rozhodné anglické znění.
 Toto společné prohlášení je nedílnou součástí dohody.
 Za Spojené státy americké
 Za Evropskou unii

type: contracts

jurisdiction: EU


text:
 7.6.2021
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 200/3
 DOHODA MEZI EVROPSKOU UNIÍ A SOMÁLSKOU FEDERATIVNÍ REPUBLIKOU O POSTAVENÍ VOJENSKÉ MISE EVROPSKÉ UNIE S CÍLEM PŘISPĚT K VÝCVIKU SOMÁLSKÝCH BEZPEČNOSTNÍCH SIL (EUTM SOMALIA) V SOMÁLSKÉ FEDERATIVNÍ REPUBLICE
 EVROPSKÁ UNIE, dále jen „EU“,
 na jedné straně a
 SOMÁLSKÁ FEDERATIVNÍ REPUBLIKA, dále jen „hostitelský stát“,
 na straně druhé,
 dále jen „strany“,
 BEROUCE V ÚVAHU:
 —
 dopis předsedy vlády Somálské federativní republiky ze dne 11. ledna 2013,
 —
 rozhodnutí Rady 2010/96/SBZP ze dne 15. února 2010 o vojenské misi Evropské unie s cílem přispět k výcviku somálských bezpečnostních sil (1),
 —
 skutečnost, že touto dohodou nejsou dotčena práva a povinnosti stran podle mezinárodních dohod a jiných nástrojů, kterými se zřizují mezinárodní soudní dvory a tribunály, včetně statutu Mezinárodního trestního soudu,
 SE DOHODLY TAKTO:
 Článek 1
 Oblast působnosti a definice
 1. Tato dohoda se vztahuje na vojenskou misi EU s cílem přispět k výcviku somálských ozbrojených sil (dále jen „EUTM Somalia“) a její pracovníky.
 2. Tato dohoda se použije pouze na území hostitelského státu.
 3. Pro účely této dohody se rozumí:
 a)
 „EUTM Somalia“ vojenské velitelství EU a národní kontingenty přispívající k misi, jejich vybavení a jejich dopravní prostředky;
 b)
 „misí“ příprava, zřízení, provádění a podpora EUTM Somalia;
 c)
 „velitelem sil mise“ velitel EUTM Somalia v místě působení mise;
 d)
 „vojenským velitelstvím EU“ vojenské velitelství a jeho části, bez ohledu na jejich umístění, pod vedením vojenských velitelů EU, které provádějí vojenské velení a řízení EUTM Somalia;
 e)
 „národními kontingenty“ jednotky a prvky patřící členským státům EU a dalším státům účastnícím se EUTM Somalia;
 f)
 „pracovníky EUTM Somalia“ civilní a vojenští pracovníci přidělení k EUTM Somalia, jakož i pracovníci určení pro přípravu mise a pracovníci cestující na žádost vysílajícího státu nebo orgánu EU v rámci mise, kteří jsou přítomni na území hostitelského státu, pokud není v této dohodě stanoveno jinak, s výjimkou místních pracovníků a pracovníků zaměstnaných mezinárodními obchodními dodavateli;
 g)
 „místními pracovníky“ pracovníci, kteří jsou státními příslušníky hostitelského státu nebo mají v hostitelském státě trvalý pobyt;
 h)
 „zařízeními EUTM Somalia“ veškeré prostory, ubytování a pozemky potřebné pro EUTM Somalia a pracovníky EUTM Somalia;
 i)
 „vysílajícím státem“ stát, který pro EUTM Somalia poskytuje národní kontingent.
 Článek 2
 Obecná ustanovení
 1. EUTM Somalia a pracovníci EUTM Somalia dodržují právní předpisy hostitelského státu a zdrží se veškerého jednání nebo činnosti neslučitelných s cíli mise.
 2. EUTM Somalia pravidelně sděluje vládě hostitelského státu počet pracovníků EUTM Somalia, kteří se nacházejí na jeho území.
 Článek 3
 Identifikace
 1. Pracovníci EUTM Somalia musí mít vždy při sobě cestovní pas nebo vojenskou knížku.
 2. Vozidla, letadla, plavidla a další dopravní prostředky EUTM Somalia jsou opatřeny charakteristickým identifikačním označením nebo registračními tabulkami EUTM Somalia, ohlášenými příslušným orgánům hostitelského státu.
 3. EUTM Somalia má právo na svých zařízeních, vozidlech a dalších dopravních prostředcích vyvěsit vlajku Evropské unie a používat označení, jako jsou vojenské znaky, nápisy a oficiální symboly. Uniformy pracovníků EUTM Somalia jsou označeny rozeznávacím znakem EUTM Somalia. Na zařízeních, vozidlech a dalších dopravních prostředcích a na uniformách EUTM Somalia mohou být podle


text:
rozhodnutí velitele sil mise zobrazeny státní vlajky nebo znaky jednotlivých kontingentů států účastnících se mise.
 Článek 4
 Překračování hranic a pohyb na území hostitelského státu
 1. Pracovníci EUTM Somalia vstupují na území hostitelského státu pouze po předložení dokladů uvedených v čl. 3 odst. 1 nebo, v případě prvního vstupu, po předložení rozkazu k individuálnímu nebo hromadnému přesunu vydaného ze strany EUTM Somalia. Při vstupu na území hostitelského státu, při jeho opouštění nebo při pohybu po něm nepodléhají pasovým a vízovým předpisům ani imigračním a celním kontrolám.
 2. Pracovníci EUTM Somalia nepodléhají předpisům hostitelského státu o registraci a kontrole cizích státních příslušníků, avšak nezískávají právo na trvalý pobyt nebo bydliště na území hostitelského státu.
 3. Majetek a dopravní prostředky EUTM Somalia, které vstupují na území hostitelského státu, překračují je nebo je opouštějí za účelem podpory mise, nepodléhají požadavkům na předložení inventárních soupisů nebo jiných celních dokladů ani nepodléhají žádné kontrole.
 4. Pracovníci EUTM Somalia mohou na území hostitelského státu řídit motorová vozidla a pilotovat letadla, pokud mají platný vnitrostátní, mezinárodní nebo vojenský řidičský průkaz či průkaz způsobilosti pilota.
 5. Pro účely mise hostitelský stát přizná EUTM Somalia a pracovníkům EUTM Somalia svobodu pohybu a svobodu cestování na svém území, včetně vzdušného prostoru.
 6. Pro účely mise může EUTM Somalia na území hostitelského státu, včetně vzdušného prostoru, provádět cvičení nebo výcvik se zbraněmi.
 7. Pro účely mise může EUTM Somalia používat silnice, mosty, trajekty a letiště bez placení cel, tax, mýtného, daní a podobných poplatků. EUTM Somalia není osvobozena od přiměřených poplatků za požadované a poskytnuté služby za podmínek platných pro služby poskytované ozbrojeným silám hostitelského státu.
 Článek 5
 Výsady a imunity udělené EUTM Somalia hostitelským státem
 1. Zařízení EUTM Somalia jsou nedotknutelná. Zástupci hostitelského státu do nich nevstoupí bez souhlasu velitele sil mise.
 2. Zařízení EUTM Somalia, jejich vybavení či jiný majetek v nich ani dopravní prostředky EUTM Somalia nesmějí být předmětem prohlídky, zabavení, obstavení nebo exekuce.
 3. EUTM Somalia a její majetek a prostředky, bez ohledu na jejich umístění a držitele, jsou vyňaty ze všech forem právních řízení.
 4. Archivy a dokumenty EUTM Somalia jsou vždy nedotknutelné, bez ohledu na jejich umístění.
 5. Úřední korespondence EUTM Somalia je nedotknutelná. Úřední korespondencí se rozumí veškerá korespondence týkající se mise a jejích funkcí.
 6. Pokud jde o zboží zakoupené a dovážené, služby poskytované a zařízení používaná EUTM Somalia pro účely mise, jsou EUTM Somalia a její poskytovatelé služeb nebo dodavatelé, nejsou-li státními příslušníky hostitelského státu, osvobozeni od všech státních, regionálních a obecních dávek, daní a podobných poplatků. EUTM Somalia není osvobozena od dávek, daní a poplatků, které představují platbu za poskytnuté služby.
 7. Hostitelský stát povolí vstup zboží, vojenských vozidel, vojenského vybavení a výrobků určených pro misi a osvobodí je od veškerých cel, tax, mýtného, daní a podobných poplatků, kromě poplatků za skladování, přepravu a jiné poskytnuté služby.
 Článek 6
 Výsady a imunity udělené pracovníkům EUTM Somalia hostitelským státem
 1. Pracovníci EUTM Somalia nesmějí být zatčeni ani zadrženi.
 2. Doklady, korespondence a majetek pracovníků EUTM Somalia jsou nedotknutelné, s výjimkou exekučních opatření


text:
povolených podle odstavce 6.
 3. Pracovníci EUTM Somalia jsou za všech okolností vyňati z trestní pravomoci hostitelského státu.
 Vysílající stát nebo případně dotyčný orgán EU se může vzdát vynětí pracovníků EUTM Somalia z trestní pravomoci. Toto vzdání se musí být vždy výslovné.
 4. Pracovníci EUTM Somalia jsou vyňati z občanskoprávní a správní pravomoci hostitelského státu, pokud jde o ústní nebo písemný projev a o veškeré jejich jednání při výkonu služebních povinností. Pokud je proti pracovníkům EUTM Somalia zahájeno jakékoli občanskoprávní řízení u kteréhokoli soudu hostitelského státu, je to neprodleně oznámeno veliteli sil mise a příslušnému orgánu vysílajícího státu nebo orgánu EU. Před zahájením řízení před soudem potvrdí velitel sil mise a příslušný orgán vysílajícího státu nebo orgán EU soudu, zda se pracovník EUTM Somalia daného jednání dopustil při výkonu služebních povinností.
 Pokud se pracovník jednání dopustil při výkonu služebních povinností, není řízení zahájeno a použije se ustanovení článku 15. Pokud se jednání nedopustil při výkonu služebních povinností, může řízení pokračovat. Potvrzení velitele sil mise a příslušného orgánu vysílajícího státu nebo příslušného orgánu EU je pro soudy hostitelského státu závazné a tyto soudy je nemohou napadnout.
 Je-li řízení zahájeno na návrh pracovníka EUTM Somalia, nelze se odvolávat na vynětí z pravomoci, pokud jde o jakýkoli protinávrh přímo související s hlavní žalobou.
 5. Pracovníci EUTM Somalia nejsou povinni vypovídat jako svědci.
 6. Proti pracovníkům EUTM Somalia nemohou být provedena exekuční opatření, s výjimkou případů, kdy je proti nim zahájeno občanskoprávní řízení nesouvisející s jejich služebními povinnostmi. Majetek pracovníků EUTM Somalia, u kterého velitel sil mise potvrdí, že je nezbytný pro plnění jejich služebních povinností, je chráněn před zabavením pro účely výkonu rozsudku, rozhodnutí nebo příkazu. Pracovníci EUTM Somalia nepodléhají v občanskoprávním řízení žádným omezením osobní svobody ani jiným omezujícím opatřením.
 7. Vynětí pracovníků EUTM Somalia z pravomoci hostitelského státu neznamená jejich vynětí z pravomoci příslušného vysílajícího státu.
 8. Na pracovníky EUTM Somalia se v souvislosti se službami poskytovanými pro EUTM Somalia nevztahují předpisy o sociálním zabezpečení platné v hostitelském státě.
 9. Pracovníci EUTM Somalia jsou v hostitelském státě osvobozeni od všech forem zdanění platu a jiných požitků, které jim vyplácí EUTM Somalia nebo vysílající státy, a všech příjmů pocházejících odjinud než z hostitelského státu.
 10. Pracovníci EUTM Somalia jsou povinni platit cla, daně a jiné související poplatky týkající se předmětů určených pro jejich osobní potřebu kromě předmětů, které již byly v jejich vlastnictví při vstupu na území hostitelského státu, a základních předmětů osobní potřeby. Nejsou osvobozeni od placení poplatků za skladování, přepravu a podobné služby související s předměty určenými pro jejich osobní potřebu.
 Osobní zavazadla pracovníků EUTM Somalia jsou osvobozena od prohlídek, pokud neexistují vážné důvody pro domněnku, že obsahují předměty či slouží k účelům, které nejsou určeny pro osobní potřebu pracovníků EUTM Somalia, nebo předměty, jejichž dovoz nebo vývoz je zakázán zákonem nebo regulován karanténními předpisy hostitelského státu. Prohlídku je možné provádět pouze v přítomnosti dotčeného pracovníka EUTM Somalia nebo zplnomocněného zástupce EUTM Somalia.
 Článek 7
 Místní pracovníci
 Místní pracovníci požívají výsad a imunit pouze v rozsahu přiznaném hostitelským státem. Hostitelský


text:
stát však vykonává pravomoc ve vztahu k těmto pracovníkům způsobem, který zbytečně nenarušuje plnění funkcí EUTM Somalia.
 Článek 8
 Trestní pravomoc
 Příslušné orgány vysílajícího státu mají právo vykonávat na území hostitelského státu trestní pravomoc a disciplinární pravomoci, které jim svěřují právní předpisy vysílajícího státu, vůči všem pracovníkům EUTM Somalia podléhajícím příslušnému právu vysílajícího státu.
 Článek 9
 Uniforma a zbraně
 1. Nošení uniformy se řídí předpisy přijatými velitelem sil mise.
 2. Pracovníci EUTM Somalia mají s výhradou povolení velitele sil mise právo nosit zbraně a střelivo.
 3. EUTM Somalia je oprávněna přijmout v této souvislosti na území hostitelského státu nezbytná opatření, včetně užití nezbytné a přiměřené síly, k ochraně pracovníků EUTM Somalia, k ochraně jejích prostor, vozidel a majetku před činy, které by mohly ohrozit život pracovníků EUTM Somalia nebo které by jim mohly způsobit vážnou fyzickou újmu, a v případě potřeby k současné ochraně jiných osob, jež čelí stejné hrozbě v těsné blízkosti mise, před činy, které by ohrozily život těchto osob nebo které by jim pravděpodobně způsobily vážnou fyzickou újmu.
 4. Seznam pracovníků EUTM Somalia určených a oprávněných velitelem sil mise k nošení palných zbraní a střeliva, včetně jejich přepravy, se sdělí příslušným somálským orgánům.
 Článek 10
 Podpora poskytovaná hostitelským státem a uzavírání smluv
 1. Hostitelský stát souhlasí, že na žádost EUTM Somalia poskytne pomoc při hledání vhodných zařízení.
 2. Hostitelský stát poskytne v rámci svých možností bezplatně zařízení, která jsou v jeho vlastnictví, jsou-li požadována pro provádění správních a operačních činností EUTM Somalia. Pokud jde o zařízení ve vlastnictví soukromých právnických osob, hostitelský stát se zavazuje podpořit na náklady EUTM Somalia úsilí o nalezení a poskytnutí těchto zařízení.
 3. Hostitelský stát poskytne v rámci svých prostředků a schopností pomoc při přípravě, zřízení, provádění a podpoře mise. Pomoc a podpora mise ze strany hostitelského státu se poskytují za stejných podmínek jako pomoc a podpora poskytovaná ozbrojeným silám hostitelského státu.
 4. Právo, jímž se řídí smlouvy uzavřené EUTM Somalia v hostitelském státě, stanoví příslušná smlouva.
 5. Smlouva může stanovit, že pro spory vyplývající z plnění smlouvy se použije postup pro řešení sporů uvedený v čl. 15 odst. 3 a 4.
 6. Hostitelský stát umožní plnění smluv, které EUTM Somalia uzavře s obchodními subjekty pro účely EUTM Somalia.
 Článek 11
 Změny zařízení
 1. EUTM Somalia je oprávněna stavět, měnit nebo jinak upravovat zařízení podle svých operačních požadavků.
 2. Hostitelský stát nepožaduje od EUTM Somalia za tyto stavby, změny nebo úpravy žádné odškodnění.
 Článek 12
 Zemřelí pracovníci EUTM Somalia
 1. Velitel sil mise má právo zajistit repatriaci zemřelých pracovníků EUTM Somalia, jakož i jejich osobního majetku, a přijmout za tímto účelem vhodná opatření.
 2. Pitva zemřelých pracovníků EUTM Somalia se neuskuteční bez souhlasu dotčeného státu a bez přítomnosti zástupce EUTM Somalia nebo dotčeného státu.
 3. Hostitelský stát a EUTM Somalia spolupracují v co nejširším rozsahu, aby zajistily rychlou repatriaci zemřelých pracovníků EUTM Somalia.
 Článek 13
 Bezpečnost EUTM Somalia a vojenská policie
 1. Hostitelský stát přijme veškerá nezbytná opatření k zajištění bezpečnosti mise EUTM Somalia a jejích pracovníků. Veškerá zvláštní ustanovení navržená hostitelským


text:
státem jsou před provedením dohodnuta s velitelem sil mise.
 2. EUTM Somalia je oprávněna přijmou opatření nezbytná k ochraně svých zařízení, včetně zařízení používaných při výcviku, před jakýmkoli útokem nebo vniknutím zvenčí.
 3. Velitel sil mise může zřídit jednotku vojenské policie, aby udržovala pořádek v zařízeních EUTM Somalia.
 4. Jednotka vojenské policie může po konzultaci a ve spolupráci s vojenskou policií nebo policií hostitelského státu působit také mimo zařízení EUTM Somalia, aby zajistila udržování pořádku a kázně mezi pracovníky EUTM Somalia.
 Článek 14
 Komunikace
 1. EUTM Somalia může instalovat a provozovat rádiové vysílače a přijímače i satelitní systémy. Spolupracuje s příslušnými orgány hostitelského státu s cílem předejít konfliktům při používání vhodných kmitočtů. Hostitelský stát poskytne bezplatně přístup k frekvenčnímu spektru.
 2. EUTM Somalia požívá práva na neomezenou komunikaci prostřednictvím rádia (včetně satelitních, mobilních a ručních rádiových zařízení), telefonu, telegrafu, faxu a jiných prostředků, jakož i práva instalovat vybavení nezbytné pro udržování této komunikace v zařízeních EUTM Somalia a mezi nimi, včetně kladení kabelů a pozemních vedení pro účely mise.
 3. Ve svých zařízeních může EUTM Somalia provést úpravy nezbytné pro doručování poštovních zásilek určených EUTM Somalia nebo pracovníkům EUTM Somalia a poštovních zásilek jimi odesílaných.
 Článek 15
 Nároky uplatňované v případě smrti, zranění, škody a ztráty
 1. EUTM Somalia a pracovníci EUTM Somalia neodpovídají za škodu na soukromém nebo veřejném majetku ani za jeho ztrátu související s operačními potřebami nebo vzniklé v důsledku činností souvisejících s občanskými nepokoji nebo ochranou EUTM Somalia.
 2. S cílem dosáhnout smírného narovnání se nároky uplatňované v případě škody na soukromém nebo veřejném majetku nebo v případě jeho ztráty, na které se nevztahuje odstavec 1, jakož i nároky uplatňované v případě smrti nebo zranění osob a nároky v případě škod na majetku EUTM Somalia či jeho ztráty předávají EUTM Somalia prostřednictvím příslušných orgánů hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené právnickými nebo fyzickými osobami z hostitelského státu, a příslušným orgánům hostitelského státu, pokud jde o nároky vznesené ze strany EUTM Somalia.
 3. Pokud není možné dosáhnout smírného narovnání, je sporný nárok předán komisi pro posuzování nároků, který se skládá ze stejného počtu zástupců EUTM Somalia a zástupců hostitelského státu. Narovnání je dosaženo vzájemnou dohodou.
 4. Pokud není možné dosáhnout narovnání v rámci komise pro posuzování nároků, je spor:
 a)
 u nároků do výše 40 000 EUR včetně řešen diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU;
 b)
 u nároků převyšujících částku uvedenou v písmenu a) předložen rozhodčímu soudu, jehož rozhodnutí jsou závazná.
 5. Rozhodčí soud se skládá ze tří rozhodců, z nichž jednoho jmenuje hostitelský stát, dalšího jmenuje EUTM Somalia a třetího jmenují společně hostitelský stát a EUTM Somalia. Pokud některá ze stran nejmenuje rozhodce do dvou měsíců nebo nelze-li dosáhnout dohody mezi hostitelským státem a EUTM Somalia o jmenování třetího rozhodce, jmenuje daného rozhodce předseda Soudního dvora Evropské unie.
 6. EUTM Somalia a správní orgány hostitelského státu uzavřou správní ujednání, kterým se určí pravomoci komise pro posuzování nároků a rozhodčího soudu, jednací řády těchto orgánů a podmínky, za kterých je možné uplatňovat nároky.
 Článek


text:
16
 Spolupráce a spory
 1. Veškeré otázky vzniklé v souvislosti s prováděním této dohody jsou posuzovány společně zástupci EUTM Somalia a příslušnými orgány hostitelského státu.
 2. Není-li dosaženo předchozí dohody, řeší se spory o výklad nebo použití této dohody výhradně diplomatickou cestou mezi hostitelským státem a zástupci EU.
 Článek 17
 Jiná ustanovení
 1. Odkazuje-li tato dohoda na výsady, imunity a práva EUTM Somalia a pracovníků EUTM Somalia, odpovídá za jejich plnění a dodržování příslušnými místními orgány hostitelského státu vláda hostitelského státu.
 2. Žádné ustanovení této dohody nemá za cíl odchýlit se od práv, která může mít kterýkoli členský stát EU nebo kterýkoli jiný stát přispívající k EUTM Somalia podle jiných dohod, a ani tak nesmí být vykládáno.
 Článek 18
 Prováděcí ujednání
 Pro účely provádění této dohody mohou být provozní, správní a technické záležitosti předmětem samostatných ujednání, která budou uzavřena mezi velitelem sil mise a správními orgány hostitelského státu.
 Článek 19
 Vstup v platnost a ukončení
 1. Tato dohoda vstupuje v platnost dnem podpisu a zůstává v platnosti do dne odjezdu poslední složky EUTM Somalia a posledních pracovníků EUTM Somalia, oznámeného ze strany EUTM Somalia.
 2. Bez ohledu na odstavec 1 se čl. 4 odst. 7, čl. 5 odst. 1, 2, 3, 6 a 7, čl. 6 odst. 1, 3, 4, 6, 8, 9 a 10, čl. 10 odst. 2, článek 11, čl. 13 odst. 1 a 2 a článek 15 považují za použitelné ode dne rozmístění prvních pracovníků EUTM Somalia, pokud tento den předcházel dni vstupu této dohody v platnost.
 3. Tuto dohodu lze měnit písemnou dohodou stran.
 4. Ukončení této dohody se nedotkne žádných práv nebo povinností vyplývajících z plnění této dohody před jejím ukončením.
 V Mogadišu dne 25 května 2021 ve dvou vyhotoveních v jazyce anglickém.
 Za Evropskou unii
 Za Somálskou federativní republiku
 (1) Úř. věst. L 44, 19.2.2010, s. 16.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21996D0613(13)
 Úřední věstník L 140 , 13/06/1996 S. 0046 - 0046
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 50/95ze dne 22. června 1995,kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 34/95 ze dne 19. května 1995 [1];vzhledem k tomu, že usnesení Rady 94/C 309/01 ze dne 24. října 1994 o telematice v odvětví dopravy [2], by mělo být začleněno do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze XIII Dohody se za bod 78 (usnesení Rady 94/C 379/02) vkládá nový bod, který zní:"79. 394 Y 1105(01): Usnesení Rady ze dne 24. října 1994 o telematice v odvětví dopravy (Úř. věst. C 309, 5.11.1994, s. 1)."Článek 2Znění usnesení 94/C 309/01 v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 3Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. července 1995 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 4Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 22. června 1995.Za Smíšený výbor EHPpředsedaP. Benavides[1] Úř. věst. L 273, 16.11.1995, s. 53.[2] Úř. věst. C 309, 5. 11. 1994, s. 1.--------------------------------------------------


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 21998D1008(06)
 Úřední věstník L 272 , 08/10/1998 S. 0008 - 0009
 Rozhodnutí Smíšeného výboru EHPč. 6/98ze dne 30. ledna 1998,kterým se mění příloha VII (Vzájemné uznávání odborných kvalifikací) Dohody o EHPSMÍŠENÝ VÝBOR EHP,s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen "Dohoda"), a zejména s ohledem na článek 98 této dohody,vzhledem k tomu, že příloha VII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 22/97 [1];vzhledem k tomu, že směrnice Komise 97/38/ES ze dne 20. června 1997, kterou se mění příloha C směrnice Rady 92/51/EHS o druhém obecném systému pro uznávání odborného vzdělávání a přípravy, kterou se doplňuje směrnice 89/48/EHS [2], by měla být začleněna do Dohody,ROZHODL TAKTO:Článek 1V příloze VII Dohody se v bodě 1a (směrnice Rady 92/51/EHS) doplňuje nová odrážka, která zní:"— 397 L 0038: směrnice Komise 97/38/ES ze dne 20. června 1997 (Úř. věst. L 184, 12.7.1997, s. 31)."Článek 2V bodě 1a (směrnice Rady 92/51/EHS) přílohy VII Dohody se v úpravě c) doplňují slova "ve znění směrnice Komise 97/38/ES".Článek 3Znění směrnice 97/38/ES v islandském a norském jazyce, která tvoří přílohu odpovídajících jazykových verzí tohoto rozhodnutí, jsou platná.Článek 4Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. února 1998 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody.Článek 5Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropských společenství.V Bruselu dne 30. ledna 1998.Za Smíšený výbor EHPpředsedaF. Barbaso[1] Úř. věst. L 124, 4.9.1997, s. 69.[2] Úř. věst. L 184, 12. 7. 1997 s. 31.--------------------------------------------------


text:
 21.12.2006
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 366/69
 ROZHODNUTÍ SMÍŠENÉHO VÝBORU EHP
 č. 131/2006
 ze dne 27. října 2006,
 kterým se mění příloha XIII (Doprava) Dohody o EHP
 SMÍŠENÝ VÝBOR EHP,
 s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru ve znění Protokolu o úpravě Dohody o Evropském hospodářském prostoru (dále jen „Dohoda“), a zejména na článek 98 této dohody,
 vzhledem k těmto důvodům,
 (1)
 Příloha XIII Dohody byla změněna rozhodnutím Smíšeného výboru EHP č. 123/2006 ze dne 22. září 2006 (1).
 (2)
 Do Dohody je třeba začlenit nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 336/2006 ze dne 15. února 2006 o provádění Mezinárodního předpisu pro řízení bezpečnosti ve Společenství a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 3051/95 (2).
 ROZHODL TAKTO:
 Článek 1
 Příloha XIII Dohody se mění takto:
 1.
 Za bod 56t (směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/65/ES) se vkládá nový bod, který zní:
 „56u.
 32006 R 0336: Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 336/2006 ze dne 15. února 2006 o provádění Mezinárodního předpisu pro řízení bezpečnosti ve Společenství a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 3051/95 (Úř. věst. L 64, 4.3.2006, s. 1).
 Pro účely Dohody se nařízení upravuje takto:
 S ohledem na Norsko zní čl. 3 odst. 2 písm. e):
 ‚osobní lodě jiné než:
 (i)
 osobní lodě typu ro-ro a
 (ii)
 osobní lodě s více než 100 cestujícími plující pod vlajkou Norska
 v námořních oblastech třídy C a D vymezené v článku 4 směrnice 98/18/E‘“
 2.
 Znění bodu 56c (nařízení Rady (EHS) č. 3051/95) se zrušuje.
 Článek 2
 Znění nařízení (ES) č. 336/2006 v islandském a norském jazyce, která se zveřejní v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie, jsou platná.
 Článek 3
 Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 28. října 2006 za předpokladu, že Smíšenému výboru EHP jsou učiněna veškerá oznámení podle čl. 103 odst. 1 Dohody (3).
 Článek 4
 Toto rozhodnutí bude zveřejněno v oddíle EHP a v dodatku EHP Úředního věstníku Evropské unie.
 V Bruselu dne 27. října 2006.
 Za Smíšený výbor EHP
 předsedkyně
 Oda Helen SLETNES
 (1) Úř. věst. L 333, 30.11.2006, s. 52.
 (2) Úř. věst. L 64, 4.3.2006, s. 1.
 (3) Byly oznámeny ústavní požadavky.


text:
 Důležité právní upozornění
 |
 12008M/PRO/05
 Konsolidované znění Smlouvy o fungování Evropské unie - PROTOKOLY - Protokol (č. 5) o statutu Evropské investiční banky
 Úřední věstník 115 , 09/05/2008 S. 0251 - 0264
 PROTOKOL (č. 5)O STATUTU EVROPSKÉ INVESTIČNÍ BANKYVYSOKÉ SMLUVNÍ STRANY,PŘEJÍCE SI stanovit statut Evropské investiční banky zmíněný v článku 308 Smlouvy o fungování Evropské unie,SE DOHODLY na následujících ustanoveních, která se připojují ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie:Článek 1Evropská investiční banka, založená článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "banka"), se zřizuje a vykonává své úkoly a činnost v souladu se Smlouvami a tímto statutem.Článek 2Úkoly banky stanoví článek 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.Článek 3V souladu s článkem 308 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou členy banky členské státy.Článek 41. Bance se přiděluje základní kapitál ve výši 164808169000 EUR, který upíší členské státy v těchto částkách:Německo | 26649532500 |Francie | 26649532500 |Itálie | 26649532500 |Spojené království | 26649532500 |Španělsko | 15989719500 |Belgie | 7387065000 |Nizozemsko | 7387065000 |Švédsko | 4900585500 |Dánsko | 3740283000 |Rakousko | 3666973500 |Polsko | 3411263500 |Finsko | 2106816000 |Řecko | 2003725500 |Portugalsko | 1291287000 |Česká republika | 1258785500 |Maďarsko | 1190868500 |Irsko | 935070000 |Rumunsko | 863514500 |Slovensko | 428490500 |Slovinsko | 397815000 |Bulharsko | 290917500 |Litva | 249617500 |Lucembursko | 187015500 |Kypr | 183382000 |Lotyšsko | 152335000 |Estonsko | 117640000 |Malta | 69804000 |Členské státy odpovídají pouze do výše svého podílu upsaného a dosud nesplaceného základního kapitálu.2. Přijetím nového člena se zvyšuje upsaný základní kapitál o částku odpovídající vkladu nového člena.3. Rada guvernérů může jednomyslně rozhodnout o zvýšení upsaného základního kapitálu.4. Podíl na upsaném základním kapitálu nemůže být postoupen ani zastaven ani obstaven.Článek 51. Členské státy splatí upsaný základní kapitál do průměrné výše 5 % částek uvedených v čl. 4 odst. 1.2. V případě zvýšení upsaného základního kapitálu se Rada guvernérů může jednomyslně usnést na procentu, které musí být zaplaceno, a na způsobu této platby. Platby v hotovosti se provádějí výhradně v eurech.3. Správní rada může požadovat splacení zbývající části upsaného základního kapitálu, pokud se toto splacení stane nutným, aby banka mohla dostát svým závazkům.Každý členský stát zaplatí částku úměrnou svému podílu na upisovaném základním kapitálu.Článek 6(bývalý článek 8)Banku spravuje a řídí Rada guvernérů, správní rada a řídící výbor.Článek 7(bývalý článek 9)1. Radu guvernérů tvoří ministři určení členskými státy.2. Rada guvernérů vydává obecné směrnice týkající se úvěrové politiky banky v souladu s cíli Unie.Rada guvernérů dbá na provádění těchto směrnic.3. Rada guvernérů mimo jiné:a) rozhoduje o zvýšení upsaného základního kapitálu podle čl. 4 odst. 3 a čl. 5 odst. 2;b) pro účely čl. 9 odst. 1 rozhoduje o zásadách finančních operací prováděných v rámci úkolů banky;c) vykonává pravomoci uvedené v článcích 9 a 11, pokud jde o jmenování a zbavení úřadu členů správní rady a řídícího výboru a dalších osob podle čl. 11 odst. 1 druhého pododstavce;d) rozhoduje o poskytování finančních prostředků na investiční operace, které mají být zcela nebo částečně prováděny mimo území členských států v souladu s čl. 16 odst. 1;e) schvaluje


text: výroční zprávu vypracovanou správní radou;f) schvaluje roční rozvahu, jakož i výkaz zisků a ztrát;g) vykonává ostatní pravomoci a povinnosti svěřené tímto statutem;h) schvaluje jednací řád banky.4. Rada guvernérů má pravomoc přijímat jednomyslně v rámci Smluv a tohoto statutu veškerá rozhodnutí, která se týkají zastavení činnosti banky a její případné likvidace.Článek 8(bývalý článek 10)Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá Rada guvernérů rozhodnutí prostou většinou svých členů. Tato většina musí představovat alespoň 50 % upsaného základního kapitálu.Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu.Zdrží-li se přítomní nebo zastoupení členové hlasování, není to překážkou přijetí rozhodnutí vyžadujících jednomyslnost.Článek 9(bývalý článek 11)1. Správní rada rozhoduje o poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, a o uzavírání půjček; stanoví úrokové míry poskytnutých úvěrů a provize a jiné poplatky. Na základě rozhodnutí přijatého kvalifikovanou většinou může přenést některé své funkce na řídící výbor. Rozhoduje o podmínkách takového přenesení a dohlíží na jeho výkon.Správní rada dozírá na řádnou správu banky; zajišťuje, že banka je řízena v souladu s ustanoveními Smluv a tohoto statutu, jakož i s obecnými směrnicemi vydanými Radou guvernérů.Na konci účetního období je povinna podat Radě guvernérů zprávu a po schválení ji uveřejnit.2. Správní rada je složena z 28 řádných členů a 18 zastupujících členů.Řádné členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů, přičemž každý členský stát nominuje jednoho řádného člena a jeden řádný člen je nominován Komisí.Zastupující členy jmenuje na dobu pěti let Rada guvernérů takto:- dva zastupující členy nominované Spolkovou republikou Německo,- dva zastupující členy nominované Francouzskou republikou,- dva zastupující členy nominované Italskou republikou,- dva zastupující členy nominované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska,- jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Španělského království a Portugalské republiky,- jednoho zastupujícího člena nominovaného vzájemnou dohodou Belgického království, Lucemburského velkovévodství a Nizozemského království,- dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Dánského království, Řecké republiky, Irska a Rumunska,- dva zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Estonské republiky, Lotyšské republiky, Litevské republiky, Rakouské republiky, Finské republiky a Švédského království,- tři zastupující členy nominované vzájemnou dohodou Bulharské republiky, České republiky, Kyperské republiky, Maďarské republiky, Republiky Malta, Polské republiky, Republiky Slovinsko a Slovenské republiky,- jednoho zastupujícího člena nominovaného Komisí.Správní rada kooptuje šest odborníků bez hlasovacího práva: tři z nich jako řádné členy a tři jako zastupující členy.Řádní i zastupující členové mohou být jmenováni opakovaně.Jednací řád stanoví pravidla pro účast na schůzích správní rady a pravidla týkající se zastupujících členů a kooptovaných odborníků.Předseda, nebo v jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů řídícího výboru, předsedá schůzi správní rady, avšak neúčastní se hlasování.Členové správní rady jsou vybíráni z osob, které poskytují veškeré záruky způsobilosti a nezávislosti; odpovídají pouze bance.3. Odvolat řádného člena správní rady může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou, a to pouze v případě, že již nesplňuje podmínky nutné k výkonu funkce.Neschválení výroční zprávy vede k odstoupení správní rady.4. Uvolní-li se místo v důsledku smrti, individuálního nebo kolektivního odstoupení anebo odvolání, bude místo znovu obsazeno podle pravidel stanovených v odstavci 2. Kromě celkové obměny se uvolněná místa obsazují na zbytek funkčního období.5. Rada guvernérů stanoví odměny členům správní


text: rady. Určí, jaká činnost je neslučitelná s funkcemi řádného nebo zastupujícího člena.Článek 10(bývalý článek 12)1. Každý řádný člen má ve správní radě jeden hlas. Své hlasovací právo může bez omezení delegovat způsobem uvedeným v jednacím řádu banky.2. Nestanoví-li tento statut jinak, přijímá správní rada rozhodnutí nejméně třetinou svých členů s hlasovacím právem, kteří představují alespoň 50 % upsaného základního kapitálu. Pro dosažení kvalifikované většiny je třeba 18 hlasů a 68 % upsaného základního kapitálu. Jednací řád banky určuje kvórum nutné k platnosti usnesení správní rady.Článek 11(bývalý článek 13)1. Řídící výbor se skládá z předsedy a osmi místopředsedů jmenovaných Radou guvernérů na návrh správní rady na dobu šesti let. Mohou být jmenováni opakovaně.Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím změnit počet členů řídícího výboru.2. Rada guvernérů může kvalifikovanou většinou na návrh správní rady přijatý rovněž kvalifikovanou většinou rozhodnout o odvolání člena řídícího výboru.3. Řídící výbor zajišťuje pod dohledem předsedy a pod kontrolou správní rady vedení běžných obchodů banky.Připravuje rozhodnutí správní rady, zejména pokud jde o uzavírání půjček a poskytování finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk; zajišťuje provádění těchto rozhodnutí.4. Řídící výbor přijímá svá stanoviska k návrhům na uzavření půjček nebo poskytnutí finančních prostředků, zejména ve formě úvěrů a záruk, většinou hlasů.5. Rada guvernérů určuje odměnu členů řídícího výboru a stanoví, jaké činnosti jsou neslučitelné s jejich funkcí.6. Předseda, v případě jeho nepřítomnosti jeden z místopředsedů, zastupuje banku v soudních i mimosoudních věcech.7. Zaměstnanci banky jsou podřízeni předsedovi. Předseda je přijímá a propouští. Při výběru zaměstnanců je povinen přihlížet nejen k osobním schopnostem a odborné kvalifikaci, ale i k spravedlivému zastoupení státních příslušníků členských států. Jednací řád určí subjekt příslušný k přijímání předpisů týkajících se zaměstnanců.8. Řídící výbor a zaměstnanci banky odpovídají pouze bance a vykonávají své funkce zcela nezávisle.Článek 12(bývalý článek 14)1. Výbor složený ze šesti členů jmenovaných Radou guvernérů na základě jejich způsobilosti prověřuje, zda činnosti banky odpovídají nejlepší bankovní praxi, a odpovídá za audit jejího účetnictví.2. Výbor uvedený v odstavci 1 každoročně prověřuje, zda jsou operace a účetnictví banky řádně vedeny. Za tímto účelem ověřuje, zda byly operace banky provedeny v souladu s požadavky a postupy stanovenými tímto statutem a jednacím řádem.3. Výbor uvedený v odstavci 1 potvrzuje, že finanční výkazy a jiné finanční informace obsažené v roční účetní závěrce sestavené správní radou poskytují věrný obraz finanční situace banky, pokud jde o její aktiva a pasiva, a výsledků jejích operací a hotovostních toků za dané účetní období.4. Jednací řád stanoví požadovanou kvalifikaci členů výboru uvedeného v odstavci 1 a podmínky jeho činnosti.Článek 13(bývalý článek 15)Banka jedná s každým členským státem prostřednictvím orgánu, který tento stát určí. Při provádění finančních operací se obrací na národní centrální banku příslušného členského státu nebo na jiné finanční orgány, které tento stát schválil.Článek 14(bývalý článek 16)1. Banka spolupracuje se všemi mezinárodními organizacemi, jež vyvíjejí činnost v obdobných oblastech.2. Banka naváže veškerá spojení potřebná pro spolupráci s bankovními a finančními orgány zemí, ve kterých provádí své operace.Článek 15(bývalý článek 17)Na žádost některého členského státu nebo Komise anebo z úřední povinnosti Rada guvernérů vykládá nebo doplňuje


text: směrnice, které vydala na základě článku 7 tohoto statutu, a to za podmínek, za jakých byly přijaty.Článek 16(bývalý článek 18)1. V rámci úkolů vytyčených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie poskytuje banka finanční prostředky, zejména ve formě úvěrů a záruk, svým členům nebo podnikům soukromého či veřejného práva na investice, které mají být uskutečněny na území členských států, pokud prostředky z jiných zdrojů nejsou za přiměřených podmínek dosažitelné.Nicméně rozhodnutím Rady guvernérů kvalifikovanou většinou na návrh správní rady může banka poskytnout finanční prostředky na investice, které mají být uskutečněny zcela nebo zčásti mimo území členských států.2. Jestliže je to možné, je poskytnutí půjčky vázáno podmínkou, že současně bude použito též jiných prostředků financování.3. Jestliže půjčka nebyla poskytnuta členskému státu, ale jinému podniku nebo samosprávnému celku, podmíní banka poskytnutí této půjčky buď zárukou členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna, nebo jinými dostatečnými zárukami nebo finanční silou dlužníka.Kromě toho stanoví správní rada kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operace podle článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky jakékoli finanční operace, která představuje specifický profil rizika, a je tedy považována za zvláštní činnost.4. Banka může poskytnout záruku na půjčky uzavřené podniky soukromého či veřejného práva anebo samosprávnými celky k provedení operací uvedených v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie.5. Úhrnná částka nesplacených úvěrů a záruk poskytnutých bankou nesmí převýšit 250 % částky úhrnu upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát. Druhá uvedená úhrnná částka se sníží o částku rovnající se upsané částce, a to i nesplacené, na jakoukoli majetkovou účast banky.Bankou vyplacená částka majetkové účasti nesmí nikdy převýšit částku odpovídající úhrnu splaceného upsaného základního kapitálu, rezervních fondů, nerozdělených rezerv a kladného zůstatku účtu zisků a ztrát.Jako výjimka mají zvláštní činnosti banky, o nichž rozhodla Rada guvernérů a správní rada podle odstavce 3, zvlášť přidělené rezervní fondy.Tento odstavec se rovněž vztahuje na konsolidované účetnictví banky.6. Banka se zajišťuje proti riziku změny kurzů tím, že ke smlouvám o půjčkách a zárukách připojí doložky, které bude považovat za vhodné.Článek 17(bývalý článek 19)1. Úroková míra půjček a provize a jiné poplatky, které má banka poskytnout, musí být přizpůsobovány podmínkám převládajícím na kapitálovém trhu a musí být propočítány tak, aby banka z jejich výnosů plnila své závazky, kryla své náklady a rizika a podle článku 22 vytvořila rezervní fond.2. Banka nepovoluje snížení úrokové míry. V případě, že snížení úrokové míry je žádoucí vzhledem ke zvláštní povaze investice, která má být financována, může příslušný členský stát nebo třetí strana udělit bonifikaci úroku, pokud je udělení této bonifikace slučitelné s pravidly stanovenými v článku 107 Smlouvy o fungování Evropské unie.Článek 18(bývalý článek 20)Při svých finančních operacích zachovává banka tyto zásady:1. Dbá, aby její prostředky byly používány co nejúčelněji v zájmu Unie.Může poskytnout půjčky nebo záruky pouze:a) jestliže splácení úroků a umořování je kryto ziskem z podnikání, pokud jde o investice prováděné podniky ve výrobním odvětví, anebo, v případě ostatních investic, jestliže je zajištěno závazkem,


text: který převzal stát, v němž se investice uskutečňuje, či jiným způsobem,b) a jestliže provedení investice přispívá ke zvýšení obecné hospodářské produktivity a působí příznivě k vytvoření vnitřního trhu.2. Nesmí nabývat žádné podíly v podnicích ani přijímat žádnou odpovědnost za jejich řízení, ledaže by to vyžadovala ochrana jejích práv a bylo tak zajištěno splacení její pohledávky.Avšak správní rada stanoví kvalifikovanou většinou, v souladu se zásadami stanovenými Radou guvernérů podle čl. 7 odst. 3 písm. b) a vyžaduje-li to provádění operací podle článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie, podmínky majetkové účasti v obchodním podniku, pokud je to vyžadováno k financování investice nebo programu, obvykle jako doplňku úvěru nebo záruky.3. Může postupovat své pohledávky na kapitálovém trhu a požadovat za tím účelem od svých dlužníků vydání dluhopisů nebo jiných cenných papírů.4. Ani banka, ani členské státy nesmí stanovovat podmínky, podle kterých by měly být částky z jejích půjček použity na území určitého členského státu.5. Může vázat poskytnutí půjček na podmínku, že se uskuteční mezinárodní veřejná soutěž.6. Nefinancuje zcela ani zčásti žádnou investici, s níž nesouhlasí členský stát, na jehož území má být tato investice uskutečněna.7. Jako doplněk ke své úvěrové činnosti může banka poskytovat služby technické pomoci v souladu s podmínkami, jež stanovila Rada guvernérů kvalifikovanou většinou, a v souladu s tímto statutem.Článek 19(bývalý článek 21)1. Každý podnik nebo veřejnoprávní či soukromoprávní subjekt se může přímo obrátit na banku se žádostí o financování. Žádosti mohou být bance rovněž podávány buď prostřednictvím Komise, nebo prostřednictvím členského státu, na jehož území bude investice uskutečněna.2. Jestliže se žádost podává prostřednictvím Komise, bude předložena k vyjádření členskému státu, na jehož území bude investice uskutečněna. Jestliže se žádost podává prostřednictvím státu, bude předložena k vyjádření Komisi. Jestliže žádost podává přímo podnik, bude předložena danému členskému státu i Komisi.Dotyčné členské státy a Komise musí podat svá vyjádření ve lhůtě dvou měsíců. Neobdrží-li v této lhůtě vyjádření, může mít banka za to, že příslušný projekt nevyvolává námitek.3. Správní rada rozhoduje o finančních operacích, které jí předložil řídící výbor.4. Řídící výbor zkoumá, zda finanční operace, které mu byly předloženy, jsou v souladu s tímto statutem, zejména s články 16 a 18. Jestliže se řídící výbor vysloví pro finanční operaci, předloží správní radě odpovídající návrh; své kladné stanovisko může vázat na podmínky, které považuje za podstatné. Jestliže se řídící výbor vysloví proti finanční operaci, předloží správní radě příslušné podklady spolu se svým vyjádřením.5. V případě záporného stanoviska řídícího výboru může správní rada poskytnout dané financování pouze jednomyslným rozhodnutím.6. V případě záporného stanoviska Komise může správní rada poskytnout dané financování pouze jednomyslným rozhodnutím, přičemž člen ustanovený do své funkce na základě jmenování Komisí se zdrží hlasování.7. V případě záporného stanoviska řídícího výboru i Komise nemůže správní rada dané financování poskytnout.8. Pokud musí být finanční operace související se schválenou investicí restrukturována, aby byla chráněna práva a zájmy banky, přijme řídící výbor neprodleně naléhavá opatření, jež považuje za nezbytná, a ihned o nich informuje správní radu.Článek 20(bývalý článek 22)1. Banka si prostředky potřebné k plnění svých úkolů půjčuje na kapitálovém trhu.2. Banka si může


text: půjčovat na kapitálových trzích členských států v rámci právních předpisů upravujících tyto trhy.Příslušné orgány členského státu, na který se vztahuje výjimka ve smyslu čl. 139 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie, mohou odmítnout souhlas jen tehdy, hrozí-li kapitálovému trhu tohoto státu vážné poruchy.Článek 21(bývalý článek 23)1. Banka může použít volně použitelných prostředků, které bezprostředně nepotřebuje ke krytí svých závazků, takto:a) může investovat na peněžních trzích;b) může s výhradou čl. 18 odst. 2 nakupovat a prodávat cenné papíry;c) může provádět jakékoli jiné finanční operace, které se vztahují k předmětu její činnosti.2. S výhradou ustanovení článku 23 provádí banka při správě svých investic jen takovou devizovou arbitráž, kterou přímo vyžaduje uskutečňování jejích půjček nebo plnění jejích závazků z půjček, které uzavřela, nebo záruk, které poskytla.3. V oblastech zmíněných v tomto článku působí banka ve shodě s příslušnými orgány nebo národními centrálními bankami členských států.Článek 22(bývalý článek 24)1. Postupně bude vytvořen rezervní fond až do výše 10 % upsaného základního kapitálu. Odůvodňuje-li to stav závazků banky, může správní rada rozhodnout o zřízení dodatečných rezerv. Dokud tento rezervní fond nebude plně vytvořen, budou do něj odváděny:a) příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek, jež mají členské státy platit podle článku 5;b) příjmy z úroků z půjček, které banka poskytla z částek získaných splacením půjček podle písmene a),pokud těchto příjmů z úroků není třeba k plnění závazků nebo ke krytí nákladů banky.2. Prostředky rezervního fondu musí být investovány tak, aby mohly být kdykoli použity v souladu s účelem tohoto fondu.Článek 23(bývalý článek 25)1. Banka je vždy oprávněna převádět pohledávky do měny členského státu, jehož měnou není euro, aby mohla provádět finanční operace odpovídající jejímu předmětu činnosti, tak jak je stanoven v článku 309 Smlouvy o fungování Evropské unie s přihlédnutím k článku 21 tohoto statutu. Banka se podle možností zdrží provádění takových převodů, má-li volné nebo uvolnitelné pohledávky v měně, kterou potřebuje.2. Banka může směnit pohledávky, jež má v měně členského státu, jehož měnou není euro, za prostředky v měně třetích zemí jen se souhlasem tohoto členského státu.3. Banka může volně nakládat s částí svého splaceného základního kapitálu, jakož i s devizami půjčenými na trzích mimo Unie.4. Členské státy se zavazují, že dlužníkům banky dají k dispozici prostředky v cizích měnách potřebné ke splácení jistiny a úroků z půjček poskytnutých nebo zajištěných bankou na investice, které mají být uskutečněny na jejich území.Článek 24(bývalý článek 26)Jestliže některý členský stát neplní své členské povinnosti vyplývající z tohoto statutu, zejména povinnost splatit svůj podíl, anebo povinnost zajistit splácení úroků a umořování svých půjček, může Rada guvernérů rozhodnutím přijatým kvalifikovanou většinou zastavit poskytování půjček nebo záruk tomuto členskému státu nebo jeho státním příslušníkům.Toto rozhodnutí nezbavuje stát ani jeho státní příslušníky jejich povinností vůči bance.Článek 25(bývalý článek 27)1. Jestliže Rada guvernérů rozhodne zastavit činnost banky, bude neprodleně ukončen veškerý provoz s výjimkou operací nutných k řádnému použití, ochraně a zachování majetku, jakož i k vyrovnání závazků.2. V případě likvidace jmenuje Rada guvernérů likvidátory a vydá jim pokyny k provedení likvidace. Dbá na zachování práv zaměstnanců.Článek 26(bývalý


text: článek 28)1. Banka požívá v každém členském státě nejširší právní způsobilost přiznávanou právnickým osobám příslušným vnitrostátním právem; může zejména nabývat a zcizovat movitý majetek a nemovitosti a vystupovat před soudem.2. Majetek banky nesmí být žádnou formou zabaven nebo vyvlastněn.Článek 27(bývalý článek 29)Spory mezi bankou na jedné straně a jejími věřiteli, dlužníky nebo třetími stranami na druhé straně rozhodují příslušné vnitrostátní soudy, s výhradou pravomocí přiznaných Soudnímu dvoru Evropské unie. Banka může v kterékoli smlouvě sjednat rozhodčí řízení.Banka si zvolí svůj obecný soud v každém členském státě. Může však v kterékoli smlouvě provést zvláštní volbu obecného soudu.Majetek a pohledávky banky mohou být zabaveny nebo se stát předmětem výkonu rozhodnutí pouze na příkaz soudu.Článek 28(bývalý článek 30)1. Rada guvernérů může jednomyslným rozhodnutím zřídit pobočky nebo jiné subjekty s právní subjektivitou a finanční samostatností.2. Rada guvernérů přijme jednomyslně stanovy subjektů uvedených v odstavci 1. Stanovy určí zejména jejich cíle, složení, základní kapitál, členy, sídlo, finanční zdroje, intervenční nástroje, pravidla auditu a jejich vztah s orgány banky.3. Banka je oprávněna podílet se na řízení těchto subjektů a přispívat k jejich upsanému základnímu kapitálu do výše stanovené jednomyslným rozhodnutím Rady guvernérů.4. Protokol o výsadách a imunitách Evropské unie se vztahuje na subjekty uvedené v odstavci 1, pokud podléhají právu Unie, členy jejich orgánů při výkonu jejich funkcí a na jejich zaměstnance, a to za podmínek, které se vztahují na banku.Na dividendy, kapitálové zisky nebo jiné druhy příjmů vyplývající z takových subjektů, na které mají nárok jiní členové než Evropská unie a banka, se však nadále vztahují příslušné daňové předpisy.5. Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat v mezích níže stanovených spory týkající se opatření přijatých orgány subjektu podléhajícího právu Unie. Kterýkoli člen takového subjektu v tomto postavení nebo členské státy mohou podat žalobu proti těmto opatřením za podmínek stanovených v článku 263 Smlouvy o fungování Evropské unie.6. Rada guvernérů může v souladu s příslušnými vnitřními předpisy jednomyslně rozhodnout o připuštění zaměstnanců subjektů podléhajících právu Unie do společných režimů s bankou.--------------------------------------------------


text:
 29.9.2010
 CS
 Úřední věstník Evropské unie
 L 255/1
 Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost je zapotřebí ověřit v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:
 http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html
 Předpis Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK OSN) č. 107 – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel kategorie M2 nebo M3 z hlediska jejich celkové konstrukce
 Obsahuje platné znění včetně:
 série změn 03 – datum vstupu v platnost: 11. srpna 2010
 OBSAH
 PŘEDPIS
 1.
 Oblast působnosti
 2.
 Definice
 3.
 Žádost o schválení
 4.
 Schválení
 5.
 Požadavky
 6.
 Změna a rozšíření schválení typu vozidla
 7.
 Shodnost výroby
 8.
 Postihy za neshodnost výroby
 9.
 Definitivní ukončení výroby
 10.
 Přechodná ustanovení
 11.
 Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů
 12.
 (vyhrazeno)
 PŘÍLOHY
 Příloha 1 –
 Dokumentace EHK schválení typu
 Část I –
 Vzor informačního dokumentu
 Část II –
 Certifikát ES schválení typu
 Příloha 2 –
 Uspořádání značek schválení typu
 Příloha 3 –
 Požadavky, které musí splňovat všechna vozidla:
 Dodatek –
 Ověření mezí statického náklonu výpočtem
 Příloha 4 –
 Vysvětlující schémata
 Příloha 5 –
 (vyhrazeno)
 Příloha 6 –
 Pokyny pro měření uzavíracích sil dveří ovládaných servomotorem
 Příloha 7 –
 Alternativní požadavky pro vozidla třídy A a B
 Příloha 8 –
 Požadavky na technická zařízení usnadňující přístup cestujícím se sníženou pohyblivostí
 Příloha 9 –
 (vyhrazeno)
 Příloha 10 –
 Schválení typu samostatného technického celku a schválení typu vozidla s karoserií, která již byla schválena jako samostatný technický celek
 Příloha 11 –
 Hmotnosti a rozměry
 Příloha 12 –
 Dodatečné bezpečnostní předpisy pro trolejbusy
 1. ROZSAH
 1.1
 Tento předpis platí pro všechna jednopodlažní, dvoupodlažní, tuhá nebo kloubová vozidla kategorie M2 nebo M3 (1).
 1.2
 Požadavky tohoto předpisu se však nevztahují na tato vozidla:
 1.2.1
 vozidla konstruovaná pro zabezpečenou dopravu osob, např. vězňů;
 1.2.2
 vozidla speciálně konstruovaná pro dopravu zraněných nebo nemocných osob (sanitní vozidla);
 1.2.3
 terénní vozidla;
 1.2.4
 vozidla speciálně konstruovaná pro dopravu školáků.
 1.3
 Požadavky tohoto předpisu se vztahují na následující vozidla jen v rozsahu, ve kterém jsou slučitelné se zamýšleným použitím a funkcí těchto vozidel:
 1.3.1
 vozidla konstruovaná pro užívání u policie, bezpečnostních a ozbrojených složek;
 1.3.2
 vozidla se sedadly určenými výhradně pro použití, když vozidlo stojí, ale která nejsou určena pro dopravu více než 8 osob (kromě řidiče) za jízdy. Příklady takových vozidel jsou pojízdné knihovny, pojízdné svatyně a pojízdné stánky s občerstvením. U takových vozidel musí být sedadla, která jsou konstruována pro používání za jízdy vozidla, pro uživatele zřetelně označena.
 1.4
 Do té doby, než budou doplněna vhodná ustanovení, žádný prvek tohoto předpisu nebrání žádné smluvní straně ve stanovení podmínek pro montážní a technické požadavky na audio- a/nebo videozařízení pro zobrazení trasy a/nebo cíle cesty, které je namontované uvnitř nebo zvenčí u vozidel, která mají být na jejím území registrována.
 2. DEFINICE
 Pro účely tohoto předpisu:
 2.1
 „Vozidlem“ se rozumí vozidlo kategorie M2 nebo M3 v rozsahu stanoveném v bodě 1.
 2.1.1
 U vozidel s kapacitou větší než


text:
22 cestujících kromě řidiče existují tři třídy vozidel:
 2.1.1.1
 „Třída I“: vozidla konstruovaná s prostory pro stojící cestující a umožňující častý pohyb cestujících.
 2.1.1.2
 „Třída II“: vozidla určená hlavně pro přepravu sedících cestujících a konstruovaná tak, aby umožňovala přepravu stojících cestujících v uličce a/nebo v prostoru, který není větší než prostor pro dvě zdvojená sedadla.
 2.1.1.3
 „Třída III“: vozidla konstruovaná výhradně pro přepravu sedících cestujících.
 2.1.1.4
 Určité vozidlo může být považováno za vozidlo náležející do více než jedné třídy. V takovém případě může být schváleno pro každou třídu, do které náleží.
 2.1.2
 U vozidel s kapacitou maximálně 22 cestujících kromě řidiče existují dvě třídy vozidel:
 2.1.2.1 „Třída A“: vozidla konstruovaná pro přepravu stojících cestujících; vozidlo této třídy je opatřeno sedadly a je vybaveno pro stojící cestující.
 2.1.2.2 „Třída B“: vozidla, která nejsou konstruována pro přepravu stojících cestujících; vozidlo této třídy není vybaveno pro stojící cestující.
 2.1.3
 „Kloubovým vozidlem“ se rozumí vozidlo, které sestává ze dvou nebo více tuhých částí, které jsou kloubově spojeny; prostory pro cestující každé části jsou vzájemně propojeny tak, že cestujícím umožňují volný pohyb mezi nimi; tuhé části jsou trvale propojeny tak, že mohou být odděleny pouze postupem vyžadujícím pomůcky, které jsou běžně dostupné pouze v dílnách.
 2.1.3.1
 „Kloubovým dvoupodlažním vozidlem“ se rozumí vozidlo, které sestává ze dvou nebo více tuhých částí, které jsou kloubově spojeny; prostory pro cestující každé části jsou vzájemně propojeny přinejmenším v jednom podlaží tak, že cestujícím umožňují volný pohyb mezi nimi; tuhé části jsou trvale propojeny tak, že mohou být odděleny pouze postupem vyžadujícím pomůcky, které jsou běžně dostupné pouze v dílnách.
 2.1.4
 „Nízkopodlažním vozidlem“ se rozumí vozidlo třídy I, II nebo A, ve kterém alespoň 35 % prostoru pro stojící cestující (v jeho přední části v případě kloubových vozidel, nebo v dolním podlaží v případě dvoupodlažních vozidel) tvoří plocha bez schodů a má přístup k nejméně jedněm provozním dveřím.
 2.1.5
 „Karoserií“ se rozumí samostatný technický celek obsahující veškeré zvláštní vnitřní i vnější vybavení vozidla.
 2.1.6
 „Dvoupodlažním vozidlem“ se rozumí vozidlo, v němž jsou prostory určené pro cestující upraveny přinejmenším v jedné části do dvou nad sebou umístěných úrovní, přičemž v horním podlaží nejsou prostory pro stojící cestující.
 2.1.7
 „Samostatným technickým celkem“ se rozumí zařízení určené jako součást vozidla, které může být samostatně schváleno z hlediska typu, ale jen pro jeden nebo více konkrétních druhů vozidel.
 2.1.8
 „Trolejbusem“ se rozumí vozidlo poháněné elektrickou energií z vnějších horních trolejových vodičů. Pro účely tohoto předpisu zahrnuje tato definice i vozidla, která mají přídavný vnitřní zdroj (vozidla se dvěma druhy pohonu), nebo která mají prostředky pro dočasné vnější vedení (vedené trolejbusy).
 2.1.9
 „Vozidlem bez střechy“ (2) se rozumí vozidlo, které nemá střechu nad celým podlažím nebo nad částí podlaží. U dvoupodlažních vozidel se tímto podlažím rozumí horní podlaží. Bez ohledu na třídu vozidla nesmí být na žádném podlaží bez střechy prostor pro stojící cestující.
 2.2
 „Definice typu (typů)“
 2.2.1
 „Typem vozidla“ se rozumí vozidla, která se neliší v následujících podstatných hlediscích:
 a)
 výrobce karoserie;
 b)
 výrobce podvozku;
 c)
 koncepce vozidla (> 22 cestujících nebo ≤


text:
22 cestujících);
 d)
 koncepce karoserie (jednopodlažní/dvoupodlažní, kloubová, nízkopodlažní);
 e)
 typ karoserie, pokud byla karoserie schválena jako samostatný technický celek.
 2.2.2
 „Typem karoserie“ pro účely schválení typu jako samostatného technického celku se rozumí kategorie karoserií, která se zásadně neliší v následujících hlediscích:
 a)
 výrobce karoserie;
 b)
 koncepce vozidla (> 22 cestujících nebo ≤ 22 cestujících);
 c)
 koncepce karoserie (jednopodlažní/dvoupodlažní, kloubová, nízkopodlažní);
 d)
 hmotnost zcela vybavené karoserie vozidla, s odchylkou do 10 %;
 e)
 stanovené typy vozidel, na které může být typ karoserie namontován.
 2.3
 „Schválením vozidla nebo samostatného technického celku“ se rozumí schválení typu vozidla nebo typu karoserie podle definice v bodě 2.2 z hlediska konstrukčních znaků určených tímto předpisem.
 2.4
 „Nástavbou“ se rozumí část karoserie, která přispívá k pevnosti vozidla v případě převrácení.
 2.5
 „Provozními dveřmi“ se rozumí dveře určené k používání cestujícími za normálních okolností v době, kdy je řidič na svém místě.
 2.6
 „Dvojdílnými dveřmi“ se rozumí dveře umožňující dva přístupové průchody nebo průchody jim rovnocenné.
 2.7
 „Posuvnými dveřmi“ se rozumí dveře, které lze otevírat nebo zavírat pouze jejich posouváním po jedné nebo více přímých nebo přibližně přímých kolejnicích.
 2.8
 „Nouzovými dveřmi“ se rozumí dveře určené k použití jako východ pro cestující jen výjimečně, zejména v případě nouze.
 2.9
 „Únikovým oknem“ se rozumí okno, nikoli nutně zasklené, určené k použití jako východ pro cestující jen v případě nouze.
 2.10
 „Dvojdílným nebo vícedílným oknem“ se rozumí únikové okno, které při rozdělení na dvě nebo více částí pomyslnou svislou čarou / svislými čarami (nebo rovinou/rovinami) vytváří dvě nebo více částí, z nichž každá splňuje požadavky na rozměry a přístup platné pro běžné únikové okno.
 2.11
 „Únikovým poklopem“ se rozumí otvor ve střeše nebo podlaze určený k použití jako únikový východ pro cestující jen v případě nouze.
 2.12
 „Únikovým východem“ se rozumí nouzové dveře, únikové okno nebo únikový poklop.
 2.13
 „Východem“ se rozumí provozní dveře, spojovací schodiště, poloviční schodiště nebo únikový východ.
 2.14
 „Podlahou nebo podlažím“ se rozumí ta část karoserie, jejíž horní povrch nese stojící cestující, nohy sedících cestujících, řidiče a členů posádky a může nést upevnění sedadel.
 2.15
 „Uličkou“ se rozumí prostor umožňující cestujícím pohyb z libovolného sedadla nebo řady sedadel nebo jakéhokoli zvláštního prostoru pro uživatele invalidních vozíků na libovolné jiné sedadlo nebo do řady sedadel nebo do jiného zvláštního prostoru pro uživatele invalidních vozíků nebo ke kterémukoliv přístupovému průchodu od provozních dveří nebo k nim nebo ke spojovacímu schodišti a ke kterékoliv ploše pro stojící cestující. Ulička nezahrnuje:
 2.15.1
 prostor 300 mm před každým sedadlem kromě případů, kdy je bočně orientované sedadlo umístěno nad podběhem kola; v takovém případě lze tento rozměr zmenšit na 225 mm (viz příloha 4, obrázek 25);
 2.15.2
 prostor nad povrchem schodu nebo schodiště (kromě případů, kdy povrch sousedí s povrchem uličky nebo přístupového průchodu); nebo
 2.15.3
 jakýkoli prostor, který umožňuje přístup výhradně k jednomu sedadlu nebo k jedné řadě sedadel nebo k sedadlům či řadám sedadel umístěným příčně proti sobě.
 2.16
 „Přístupovým průchodem“ se rozumí prostor, který se od provozních dveří rozprostírá směrem do vozidla až k nejvzdálenějšímu okraji horního schodu (okraj


text:
uličky), spojovacího schodiště nebo polovičního schodiště. Jestliže u dveří není žádný schod, považuje se za přístupový průchod prostor měřený podle přílohy 3 bodu 7.7.1 až do vzdálenosti 300 mm od počáteční polohy vnitřní strany zkušebního kalibru.
 2.17
 „Prostorem pro řidiče“ se rozumí prostor určený výhradně pro řidiče, kromě případů nouze, a zahrnující sedadlo řidiče, volant, ovladače, přístroje a jiná zařízení nezbytná pro řízení nebo provozování vozidla.
 2.18
 „Pohotovostní hmotností vozidla“ se rozumí hmotnost nenaloženého vozidla s karoserií v provozním stavu, v případě tažného vozidla včetně spojovacího zařízení, nebo hmotnost podvozku s kabinou, jestliže výrobce nemontuje karoserii a/nebo spojovací zařízení (včetně chladicí kapaliny, oleje, 90 % paliva, 100 % ostatních kapalin kromě odpadní vody, včetně nářadí, náhradního kola a řidiče (75 kg) a u autobusů a autokarů též včetně hmotnosti člena posádky (75 kg), je-li ve vozidle sedadlo pro posádku.
 2.19
 „Maximální technicky přípustnou hmotností naloženého vozidla (M)“ se rozumí maximální hmotnost vozidla na základě jeho konstrukce a výkonu, podle údajů výrobce. Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla se používá k určení kategorie vozidla.
 2.20
 „Cestujícím“ se rozumí osoba jiná než řidič nebo člen posádky.
 2.21
 „Cestujícím se sníženou pohyblivostí“ se rozumí každý cestující, který má obtíže při používání veřejné dopravy, jako jsou tělesně postižení lidé (včetně osob smyslově nebo duševně postižených), uživatelé invalidního vozíku, osoby s postižením končetin, osoby malého vzrůstu, osoby s těžkými zavazadly, starší osoby, těhotné ženy, osoby s pojízdnými nákupními taškami a osoby s dětmi (včetně dětí usazených v kočárku).
 2.22
 „Uživatelem invalidního vozíku“ se rozumí osoba, která z důvodu nemoci nebo postižení používá invalidní vozík, aby se mohla pohybovat.
 2.23
 „Členem posádky“ se rozumí osoba určená ke střídání řidiče nebo případně k práci jako pomocník.
 2.24
 „Prostorem pro cestující“ se rozumí prostor určený pro cestující kromě jakéhokoli prostoru, kde se nacházejí vestavěná zařízení, jako jsou bary, kuchyňky, toalety nebo prostory pro zavazadla či zboží.
 2.25
 „Provozními dveřmi ovládanými servomotorem“ se rozumí provozní dveře, které jsou ovládány výlučně jinou energií, než je energie svalová, a jejichž otvírání a zavírání, není-li automatické, dálkově ovládá řidič nebo člen posádky.
 2.26
 „Automaticky ovládanými provozními dveřmi“ se rozumí provozní dveře ovládané servomotorem, které lze otvírat (jinak než pomocí nouzového ovládání) pouze po aktivaci ovladače cestujícím a po aktivaci ovladače řidičem a které se opět zavírají automaticky.
 2.27
 „Ochranným zařízením proti rozjezdu“ se rozumí zařízení, které zabraňuje, aby mohlo být vozidlo uvedeno z klidu do pohybu, pokud nejsou některé dveře zcela zavřené.
 2.28
 „Provozními dveřmi ovládanými řidičem“ se rozumí provozní dveře, které běžně otevírá a zavírá řidič.
 2.29
 „Vyhrazeným sedadlem“ se rozumí sedadlo s přilehlým prostorem pro cestujícího se sníženou pohyblivostí, jež je příslušně označeno.
 2.30
 „Nástupním zařízením“ se rozumí zařízení k usnadnění přístupu invalidního vozíku do vozidla, jako jsou například zdviže, rampy apod.
 2.31
 „Systémem snížení výšky podlahy“ se rozumí systém, který snižuje a zdvihá celou karoserii vozidla nebo její část vůči její obvyklé poloze při jízdě.
 2.32
 „Zdviží“ se rozumí zařízení nebo systém s plošinou, kterou lze zdvihat nebo snižovat, aby se umožnil cestujícím přístup mezi podlahou prostoru pro cestující


text:
a vozovkou nebo okrajem chodníku.
 2.33
 „Rampou“ se rozumí zařízení k překlenutí mezery mezi podlahou prostoru pro cestující a vozovkou nebo okrajem chodníku. V poloze pro použití zahrnuje jakýkoli povrch, který je pohyblivý jako součást vysunuté rampy nebo který je k dispozici pro použití pouze v případě, kdy je rampa ve vysunuté poloze, a přes nějž se má invalidní vozík přesouvat.
 2.34
 „Přenosnou rampou“ se rozumí rampa, kterou lze od konstrukce vozidla odpojit a kterou může umístit řidič nebo člen posádky.
 2.35
 „Odnímatelným sedadlem“ se rozumí sedadlo, které lze snadno z vozidla odstranit.
 2.36
 „Přední částí“ a „zadní částí“ se rozumí přední nebo zadní část vozidla při obvyklém směru jízdy a pojmy „přední“, „nejpřednější“, „zadní“ a „nejzadnější“ atd. je nutno chápat obdobně.
 2.37
 „Spojovacím schodištěm“ se rozumí schodiště, které umožňuje spojení mezi horním a dolním podlažím.
 2.38
 „Odděleným prostorem“ se rozumí prostor ve vozidle, který mohou za provozu obsadit cestující nebo posádka a který je oddělen od ostatního prostoru pro cestující nebo posádku, s výjimkou případu, kdy je cestujícím umožněn výhled do dalšího prostoru pro cestující a oba prostory jsou propojeny uličkou bez dveří.
 2.39
 „Polovičním schodištěm“ se rozumí schodiště z horního podlaží, které končí u nouzových dveří.
 2.40
 „Osvětlením provozních dveří“ se rozumí zařízení pro osvětlení vozidla, které je určeno k osvětlení vnějšího okolí provozních dveří a kol.
 3. ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ
 3.1
 Žádost o schválení:
 a)
 typu vozidla nebo
 b)
 typu samostatného technického celku nebo
 c)
 typu vozidla s typem karoserie již schváleným jako samostatný technický celek
 z hlediska jeho konstrukčních znaků podává příslušný výrobce nebo jeho řádně zmocněný zástupce.
 3.2
 V případě žádosti o schválení vozidla vyrobeného spojením podvozku s karoserií schváleného typu se pojem „výrobce“ vztahuje na toho, kdo toto spojení provede.
 3.3
 Vzor informačního dokumentu ohledně konstrukčních znaků je uveden v příloze 1 části 1.
 3.3.1 Dodatek 1: pro typ vozidla
 3.3.2 Dodatek 2: pro typ karoserie
 3.3.3 Dodatek 3: pro typ vozidla s karoserií již schválenou jako samostatný technický celek.
 3.4
 Vozidlo/vozidla nebo karoserie zastupující typ, který má být schválen, se předá technické zkušebně odpovědné za provádění zkoušek pro schválení typu.
 4. SCHVÁLENÍ
 4.1
 Typu vozidla nebo karoserie se udělí schválení, jestliže vozidlo nebo karoserie předané ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky bodu 5.
 4.2
 Každému schválenému typu vozidla se přidělí číslo schválení typu. Jeho první dvě číslice (nyní 03, což odpovídá sérii změn 03) udávají sérii změn, která zahrnuje nejnovější závažné technické změny předpisu v době vydání schválení. Tatáž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu vozidla nebo karoserie ve smyslu bodu 2.2.
 4.3
 Oznámení o schválení nebo rozšíření schválení typu vozidla či karoserie podle tohoto předpisu se sdělí smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis, na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.
 4.4
 Na každém vozidle nebo karoserii, která je shodná s typem vozidla nebo karoserie schváleným podle tohoto předpisu, se viditelně a na snadno přístupném místě uvedeném ve formuláři schválení umístí mezinárodní značka schválení typu, kterou tvoří:
 4.4.1
 písmeno „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo


text:
země, která schválení udělila (3);
 4.4.2
 napravo od kružnice podle bodu 4.4.1 číslo tohoto předpisu, následované písmenem „R“, pomlčkou a číslem schválení typu; a
 4.4.3
 doplňkový symbol tvořený římskými číslicemi pro třídu/třídy, ve které/kterých bylo vozidlo nebo karoserie schváleny. Samostatně schválená karoserie musí být navíc označena písmenem S.
 4.5
 Vyhovuje-li vozidlo typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více dalších předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení typu podle tohoto předpisu, není třeba symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakovat; v takovém případě se čísla předpisu, čísla schválení typu a doplňkové symboly všech předpisů, podle nichž bylo uděleno schválení typu ve státě, který udělil schválení typu podle tohoto předpisu, musí umístit ve svislých sloupcích vpravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1.
 4.6
 Značka schválení typu musí být jasně čitelná a nesmazatelná.
 4.7
 Značka schválení typu se umístí v blízkosti štítku nebo přímo na štítek s údaji o vozidle nebo karoserii, kterým vozidlo opatřil výrobce.
 4.8
 V příloze 2 tohoto předpisu jsou uvedeny příklady uspořádání značky schválení.
 5. POŽADAVKY
 5.1
 Všechna vozidla musí splňovat ustanovení přílohy 3 tohoto předpisu. Samostatně schválené karoserie musí splňovat ustanovení přílohy 10. Schválení vozidla s karoserií schválenou podle přílohy 10 musí být provedeno v souladu s uvedenou přílohou.
 5.2
 Vozidla třídy I musí být přístupná pro osoby se sníženou pohyblivostí, včetně alespoň jednoho uživatele invalidního vozíku podle technických požadavků stanovených v příloze 8.
 5.3
 Smluvní strany mají možnost zvolit nejvhodnější řešení k dosažení lepší přístupnosti ve vozidlech jiných, než jsou vozidla třídy I. Jestliže však jsou vozidla jiná než vozidla třídy I vybavena zařízením pro osoby se sníženou pohyblivostí a/nebo uživatele invalidních vozíků, musí takové zařízení splňovat příslušné požadavky přílohy 8.
 5.4
 Žádný prvek tohoto předpisu nesmí bránit vnitrostátním orgánům smluvní strany stanovit, že určité druhy provozu jsou vyhrazeny pro vozidla, která jsou vybavena pro dopravu cestujících se sníženou pohyblivostí podle přílohy 8.
 5.5
 Pokud není uvedeno jinak, veškerá měření se provádějí na vozidle s pohotovostní hmotností, které stojí na hladkém a vodorovném povrchu a které je v obvyklém stavu pro jízdu. Je-li namontován systém snížení výšky podlahy, musí být nastaven tak, aby bylo vozidlo v obvyklé jízdní výšce. Při schvalování karoserie jako samostatného technického celku musí být poloha karoserie vůči plochému vodorovnému povrchu stanovena výrobcem.
 5.6
 Kdykoli je v tomto předpisu stanoven požadavek, aby byl povrch ve vozidle vodorovný nebo v určitém úhlu, když má vozidlo pohotovostní hmotnost, může být tento povrch u vozidla s mechanickým zavěšením nebo u vozidla s pohotovostní hmotností tento sklon překročen nebo být zachován za předpokladu, že je tento požadavek splněn, když je vozidlo ve stavu naložení podle prohlášení výrobce. Je-li vozidlo vybaveno systémem snížení výšky podlahy, nesmí být tento systém v provozu.
 6. ZMĚNA A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA NEBO KAROSERIE
 6.1
 Každá změna typu vozidla nebo karoserie musí být oznámena orgánu státní správy, který typ vozidla schválil. Tento orgán pak může buď:
 6.1.1
 usoudit, že provedené změny pravděpodobně nemají výrazný nepříznivý vliv a že vozidlo či karoserie je v každém případě stále v souladu s požadavky; nebo
 6.1.2


text:
požadovat další zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.
 6.2
 Potvrzení nebo odmítnutí schválení typu s uvedením změn se oznámí postupem uvedeným v bodě 4.3 smluvním stranám dohody, které uplatňují tento předpis.
 6.3
 Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, musí každému takovému rozšíření přidělit pořadové číslo a musí o tom prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 dodatku 2 tohoto předpisu informovat ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis.
 7. SHODNOST VÝROBY
 Postupy kontroly shodnosti výroby se musí shodovat s postupy stanovenými v dodatku 2 k dohodě (E/ECE/324 – E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musí splňovat následující požadavky:
 7.1
 Vozidla a karoserie schválené podle tohoto předpisu musí být vyráběny tak, aby se shodovaly se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v bodě 5.
 7.2
 Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat metody kontroly shodnosti užívané v kterémkoliv výrobním podniku. Tato ověření probíhají obvykle jednou za dva roky.
 8. POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY
 8.1
 Schválení udělené typu vozidla nebo karoserie podle tohoto předpisu může být odňato, jestliže nejsou plněny požadavky stanovené v bodě 5.
 8.2
 Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 dodatku 2 tohoto předpisu.
 9. DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY
 Jestliže držitel schválení zcela zastaví výrobu typu vozidla nebo karoserie podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Po obdržení příslušného sdělení informuje uvedený orgán o ukončení výroby ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 části 1 tohoto předpisu.
 10. PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
 10.1
 Počínaje úředním datem vstupu série změn 02 v platnost žádná ze smluvních stran uplatňujících tento předpis neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 10.2
 Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout vnitrostátní schválení typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 10.3
 Od 1. dubna 2008 udělují smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, jestliže typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 02.
 10.4
 Od 12. srpna 2010 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout první vnitrostátní registraci (první uvedení do provozu) vozidla, které nesplňuje požadavky série změn 02 tohoto předpisu.
 10.5
 Od data uvedeného v bodě 10.3 již nesmí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, udělovat nová schválení podle předpisu č. 36 nebo podle předpisu č. 52.
 10.6
 Od data oficiálního vstupu doplňku 5 k sérii změn 02 v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění doplňku 5 k sérii změn 02.
 10.7
 Po uplynutí 12 měsíců od data vstupu doplňku 5 k sérii změn 02 v platnost udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud typ vozidla, který se má schválit, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku


text:
5 k sérii změn 02.
 10.8
 Po uplynutí 24 měsíců od data vstupu doplňku 5 k sérii změn 02 v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout první vnitrostátní registraci (první uvedení do provozu) vozidla, které nesplňuje požadavky doplňku 5 k sérii změn 02 tohoto předpisu.
 10.9
 Počínaje úředním datem vstupu série změn 03 v platnost žádná ze smluvních stran, které uplatňují tento předpis, neodmítne udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 10.10
 Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, neodmítne vnitrostátní nebo regionální schválení typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 10.11
 Od 31. prosince 2012 udělují smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení EHK pouze tehdy, jestliže typ vozidla, jenž má být schválen, splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 03.
 10.12
 Od 31. prosince 2013 mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout vnitrostátní nebo regionální schválení typu a mohou odmítnout první vnitrostátní nebo regionální registraci (první uvedení do provozu) vozidla, které nesplňuje požadavky série změn 03 tohoto předpisu.
 11. NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ
 Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a názvy a adresy správních orgánů, které schválení vydávají a kterým se zasílají osvědčení o udělení schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odnětí schválení vydaných v jiných zemích.
 12. (vyhrazeno)
 (1) Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněný dokumentem Amend.4).
 (2) Na užívání těchto vozidel se mohou vztahovat pravidla stanovená vnitrostátními orgány.
 (3) 1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí následující čísla chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné


text:
uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.
 PŘÍLOHA 1
 DOKUMENTACE EHK SCHVÁLENÍ TYPU
 Část 1
 Vzory informačních dokumentů
 Dodatek 1
 VZOR INFORMAČNÍHO DOKUMENTU
 podle předpisu č. 107 ke schvalování typu vozidel kategorie M2 nebo M3 z hlediska jejich celkové konstrukce
 Následující informace, přicházejí-li v úvahu, se spolu se soupisem obsahu předkládají trojmo. Předkládají-li se výkresy, musí být dodány ve vhodném měřítku a s dostatečnými podrobnostmi na archu formátu A4, nebo musí být na tento formát složeny. Předkládají-li se fotografie, musí zobrazovat dostatečně podrobně.
 Mají-li systémy, konstrukční části nebo samostatné technické celky elektronické řízení, musí být dodány informace o jeho vlastnostech.
 1. OBECNĚ
 1.1
 Značka (obchodní název výrobce):
 1.2
 Typ:
 1.2.1
 Podvozek:
 1.2.2
 Karoserie/úplné vozidlo:
 1.3
 Způsob označení typu, je-li na vozidle vyznačen (b):
 1.3.1
 Podvozek:
 1.3.2
 Karoserie/úplné vozidlo:
 1.3.3
 Umístění tohoto značení:
 1.3.3.1
 Podvozek:
 1.3.3.2
 Karoserie/úplné vozidlo:
 1.4
 Kategorie vozidla (c):
 1.5
 Název a adresa výrobce:
 1.6
 Adresa (adresy) montážního závodu (montážních závodů):
 2. OBECNÉ KONSTRUKČNÍ VLASTNOSTI VOZIDLA
 2.1
 Fotografie a/nebo výkresy představitele typu vozidla:
 2.2
 Rozměrový výkres celého vozidla:
 2.3
 Počet náprav a kol:
 2.3.1
 Počet a umístění náprav s dvojitou montáží kol:
 2.3.2
 Počet a umístění řízených náprav:
 2.4
 Podvozek (existuje-li) (celkový výkres):
 2.5
 Materiál podélníků (d):
 2.6
 Umístění a uspořádání motoru:
 2.7
 Kabina řidiče (před nápravou nebo kapotová) (z):
 2.8
 Řízení:
 2.8.1
 Vozidlo je vybaveno pro řízení v pravostranném/levostranném (1) provozu.
 2.9
 Upřesněte, je-li motorové vozidlo určeno k tažení přívěsů a je-li přívěsem návěs, přívěs s ojí nebo s nápravami uprostřed.
 3. HMOTNOSTI A ROZMĚRY (e) (v kg a mm) (viz případně výkres)
 3.1
 Rozvor (rozvory) náprav (plně naloženého vozidla) (f):
 3.2
 Rozsah (vnějších) rozměrů vozidla:
 3.2.1
 U podvozku s karoserií
 3.2.1.1
 Délka (j):
 3.2.1.2
 Šířka (k):
 3.2.1.3
 Výška (v provozním stavu) (l) (u výškově nastavitelného zavěšení náprav uveďte obvyklou jízdní polohu):
 3.2.1.4
 Přední převis (m):
 3.2.1.5
 Zadní převis (n):
 3.3
 Poloha těžiště naloženého vozidla v podélném, příčném a svislém směru při jeho maximální technicky přípustné hmotnosti.
 3.4
 Hmotnost vozidla s karoserií v provozním stavu, v případě tažného vozidla kategorie jiné než M1 včetně spojovacího zařízení, je-li namontováno výrobcem, nebo hmotnost podvozku či podvozku s kabinou, bez karoserie a/nebo spojovacího zařízení, jestliže výrobce nenamontoval karoserii a/nebo spojovací zařízení (včetně kapalin, nářadí, náhradního kola a řidiče, a u autobusů a autokarů včetně člena posádky, je-li ve vozidle sedadlo pro posádku) (o) (maximální a minimální hodnota pro každou variantu):
 3.4.1
 Rozložení této hmotnosti na nápravy a v případě návěsu nebo přívěsu s nápravami uprostřed zatížení ve spojovacím bodě (maximální a minimální hodnota pro každou variantu):
 3.5
 Maximální technicky přípustná hmotnost naloženého vozidla uvedená výrobcem (y) (maximální a minimální hodnota pro každou variantu):
 3.5.1
 Rozložení této hmotnosti na nápravy (maximální a minimální hodnota pro každou variantu):
 3.6
 Maximální technicky přípustná hmotnost na každou z náprav:
 3.7
 Maximální technicky přípustná hmotnost ve spojovacím bodě:
 3.7.1
 na motorové vozidlo:
 4. KAROSERIE
 4.1
 Typ karoserie: jednopodlažní/dvoupodlažní/kloubová/nízkopodlažní (1)
 4.2
 Použité materiály a


text:
způsoby konstrukce:
 5. ZVLÁŠTNÍ USTANOVENÍ PRO VOZIDLA PRO PŘEPRAVU OSOB, KTERÁ MAJÍ VÍCE NEŽ OSM SEDADEL KROMĚ SEDADLA ŘIDIČE
 5.1
 Třída vozidla (třída I, třída II, třída III, třída A, třída B):
 5.2
 Plocha pro cestující (m2):
 5.2.1
 Celkem (So):
 5.2.2
 Horní podlaží (Soa): (1)
 5.2.3
 Dolní podlaží (Sob): (1)
 5.2.4
 Pro stojící cestující (S1):
 5.3
 Počet cestujících (sedících i stojících):
 5.3.1
 Celkem (N): (2) (3)
 5.3.2
 Horní podlaží (Na): (1) (2) (3)
 5.3.3
 Dolní podlaží (Nb): (1) (2) (3)
 5.4
 Počet cestujících (sedících): (2)
 5.4.1
 Celkem (A): (2) (3)
 5.4.2
 Horní podlaží (Aa): (1) (2) (3)
 5.4.3
 Dolní podlaží (Ab): (1) (2) (3)
 5.5
 Sedadlo pro posádku: ano/ne (1)
 5.6
 Počet provozních dveří:
 5.7
 Počet únikových východů (nouzových dveří, únikových oken, únikových poklopů, spojovacích schodišť a polovičních schodišť):
 5.7.1
 Celkem:
 5.7.2
 Horní podlaží: (1)
 5.7.3
 Dolní podlaží: (1)
 5.8
 Objem prostoru pro zavazadla (m3):
 5.9
 Plocha pro přepravu zavazadel na střeše (m2):
 5.10
 Technická zařízení pro usnadnění přístupu do vozidel (např. rampa, zdvihací plošina, systém snížení výšky podlahy), pokud jsou namontována:
 5.11
 Pevnost nástavby:
 5.11.1
 Případně číslo schválení typu podle předpisu č. 66:
 Vysvětlivky:
 (1)
 Nehodící se škrtněte (jsou případy, kdy není třeba nic vypustit, pokud se vyplňuje více záznamů).
 (2)
 U kloubového vozidla uveďte počet sedadel v každé tuhé části.
 (3)
 Pokud je vozidlo uzpůsobeno k přepravě invalidních vozíků, uveďte jejich maximální možný počet. Pokud kapacita pro přepravu cestujících závisí na počtu přepravovaných invalidních vozíků, uveďte přípustné kombinace sedících a stojících cestujících a cestujících na invalidním vozíku.
 (b)
 Pokud způsob označení typu obsahuje znaky, které nejsou důležité pro popis typů vozidla, konstrukční části nebo samostatného technického celku, kterých se týká tento informační dokument, nahradí se tyto znaky v dokumentaci znakem „?“ (např. ABC??123??).
 (c)
 Podle definice v příloze 7 úplného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3). (TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, naposledy pozměněno dokumentem Amend.4).
 (d)
 Je-li to možné, uveďte označení podle euronormy, pokud nikoli, uveďte:
 i)
 popis materiálu,
 ii)
 mez kluzu,
 iii)
 mez pevnosti v tahu,
 iv)
 prodloužení (v %),
 v)
 tvrdost podle Brinella.
 (e)
 Pokud existuje jedna verze se standardní kabinou a jiná s kabinou s lůžky, uveďte obě řady údajů o hmotnosti a rozměrech.
 (f)
 Norma ISO 612-1978 bod č. 6.4.
 (j)
 Příloha 11 bod 2.2.1.
 (k)
 Příloha 11 bod 2.2.2.
 (l)
 Příloha 11 bod 2.2.3.
 (m)
 Norma ISO 612-1978 bod č. 6.6.
 (n)
 Norma ISO 612-1978 bod č. 6.7.
 (o)
 Hmotnost řidiče a případně člena posádky se uvažuje 75 kg (podle normy ISO 2416-1992, z toho připadá na hmotnost osoby 68 kg a 7 kg na hmotnost zavazadla), palivová nádrž se naplní na 90 % a ostatní systémy plněné kapalinami (s výjimkou systémů na odpadní vodu) se naplní na 100 % objemu podle údaje výrobce.
 (y)
 U přívěsů nebo návěsů, které na spojovací zařízení nebo točnici působí výrazným svislým silovým zatížením, se toto zatížení vydělené standardním gravitačním zrychlením zahrne do maximální technicky přípustné hmotnosti.
 (z)
 Přední ovládání znamená uspořádání, kdy více než polovina délky motoru za nejpřednějším bodem základny čelního skla a hlavice volantu je v přední čtvrtině délky